bet · H001UbU8 · 2013-03-11 00:00:00 — Nuvarande och Universitets- och högskolerådets uppdrag på jämställdhetsområdet bör därför konkretiseras och utvecklas. Verket bör följa upp, utvärdera och långsiktigt främja och stimulera arbetet för ökad och stärkt jämställdhet i akademin. Mera specifika uppgifter bör bl.a. vara att systematiskt utvärdera jämställdheten på de enskilda lärosätena samt lämna förslag till regeringen om utbetalning av jämställdhetsbonus, ge information, råd och stöd till de lärosäten som efterfrågar det på områden som har särskild betydelse för jämställdheten, främja samverkan mellan institutioner och lärosäten i arbetet för jämställdhet, följa forskningen och det praktiska arbete som bedrivs på högskolor och universitet som har betydelse för jämställdheten samt rapportera till regeringen om utvecklingen vad avser jämställdhet i högskolan samt lämna förslag till eventuella åtgärder. En jämställdhetsbonus bör införas inom ramen för resurstilldelningssystemet. Bonus bör utgå till lärosäten där jämställdheten, både kvantitativt och kvalitativt sett, efter systematisk utvärdering bedöms vara påtagligt god respektive ha påtagligt förbättrats. Jämställdhetsaspekter bör också i större utsträckning beaktas inom ramen för det nya kvalitetsutvärderingssystemet, och examensbeskrivningarna i högskoleförordningen bör ses över ur ett jämställdhetsperspektiv. Det är betydelsefullt att både kvinnor och män känner sig väl till rätta i undervisningssituationen. Därför bör lärare ha kunskap om genus och hur detta påverkar undervisningen. Det samordnande arbetet med pedagogiskt utvecklingsarbete har i stor utsträckning lagts ned. Pedagogiskt utvecklingsarbete är av allra största vikt för att höja kvaliteten på den högre utbildningen och för att öka genomströmningen. Lärosätenas arbete med dessa frågor har stor utvecklingspotential. Universitets- och högskolerådet bör ges i uppdrag att bidra med inspiration och stöd. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Övergripande högskolefrågor, punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub459 av (MP) yrkandena 13 och 2012/13:Ub213 av och (båda SD) yrkandena 13, 2012/13:Ub233 av (S) yrkandena 2 och 3, 2012/13:Ub280 av (KD), 2012/13:Ub379 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2 samt 2012/13:Ub496 av m.fl. (S) yrkandena 1, 6, 7, 11 och 12. Globalisering och teknikutveckling gör att allt fler samhällssektorer flyttar ut på internet. Informationssamhället har fört med sig många positiva förändringar. är dessutom ett av de länder i världen som har den mest teknikvänliga befolkningen, delvis på grund av målmedvetna satsningar från svenska regeringar. Både svensk och internationell statistik visar att framtidens utbildning alltmer kommer att ske i form av nätutbildningar. En växande andel studenter väljer att studera genom nätutbildningar eller distansutbildningar. Det är viktigt att se över hur möjligheten till högre distansutbildning kan förbättras. Den moderna teknikens möjligheter bör dessutom bättre tas till vara i högre utbildning. Förslag på åtgärder för att uppfylla detta finns bl.a. i rapporten från nätet! av tre högskolerektorer. Mot denna bakgrund anser jag också att högre utbildning bör lyftas in i den digitala agendan. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Övergripande högskolefrågor, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub213 av och (båda SD) yrkandena 13 och 2012/13:Ub233 av (S) yrkandena 2 och 3, 2012/13:Ub280 av (KD), 2012/13:Ub379 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2012/13:Ub459 av (MP) yrkandena 13 och 2012/13:Ub496 av m.fl. (S) yrkandena 1, 6, 7, 11 och 12. Frågan om anställningsbarhet för studenter som genomgår en utbildning på högskola eller universitet är mycket viktig, då högskoleutbildningens kvalitet och effektivitet är oerhört viktig för fortsatta välstånd och konkurrenskraft internationellt sett. För att kunna bedöma de examinerade studenternas framgång på arbetsmarknaden efter avslutade studier krävs en ordentlig uppföljning av lärosätena och deras studenter. Enligt anställningsbarhet regeringens och högskolans insatser (RiR 2009:28), finns det betydande brister i vissa lärosätens anpassning till den aktuella arbetsmarknaden och dess behov, men också i den uppföljning man bedriver. Enligt rapporten följs dock inte högskolelagens bestämmelser om samverkan på ett tillfredsställande sätt, som man menar att utrymmet för enskilda tolkningar är för stort. Det är dock inte bara som pekar på brister vad gäller högre utbildningars och kursers relevans för arbetsmarknaden. Undersökningar genomförda av och Ingenjörer bekräftar de brister belyser i sin rapport. För att säkerställa att relevanta utvärderingar görs fortlöpande bör en passus införas i högskolelagen (1 kap. 2 §) där det framgår att lärosätena har en skyldighet att fortlöpande följa upp hur examinerade studenter upplevt sin utbildning och dess lämplighet för arbetsmarknaden samt vilken framgång som de rönt på arbetsmarknaden efter avslutad utbildning. Vidare bör regeringen sända tydliga direktiv till att följa upp hur lärosätena klarar av att utforma utbildningarna i syfte att säkerställa studenternas anställningsbarhet efter avslutad utbildning, samt hur lärosätena klarar av att samarbeta och föra dialog med det omgivande samhället och presumtiva arbetsgivare i syfte att öka anställningsbarheten hos studenterna efter avslutad utbildning. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Inrättande av nya utbildningar m.m., punkt 2 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkandena 33 och 34 samt 2012/13:Kr245 av (MP) yrkande 7, 2012/13:Ub221 av (KD) och 2012/13:Ub269 av (KD) yrkande 2. Det bör skapas bättre möjligheter för elitidrottare att kombinera idrott och studier vid universitet och högskola. Det bör också utvecklas ett samlat internationellt program för idrottsmäns möjligheter till yrkeskarriär. Det ska ske i samverkan mellan idrottsrörelsen, staten, högskolor, universitet och kommuner. Elitidrottare är av naturliga skäl under sin idrottskarriär helt koncentrerade på träning och på att lyckas i sin idrott. Inte sällan tvingas de avstå eller helt ge upp utbildningsambitioner. Det vill vi ändra på. Vi vill att det utvecklas fler och mer omfattande samarbeten mellan universitet och högskolor och olika specialidrottsförbund. Vi vill att elitidrottare ges särskilda förutsättningar för högskolestudier. Det handlar om att lärosätet har en förståelse för elitidrottares särskilda behov och förutsättningar. Det handlar exempelvis om att kunna ta ledigt för träningsläger eller tävlingar utan att det hindrar utbildningen. Det handlar också om att det på studieorten finns tillgång till högklassiga träningsanläggningar och tränare som möter elitidrottarens behov. När idrottskarriären är över står många utan rimliga möjligheter att komma in i en annan yrkesbana. Vi tycker att det är hög tid att utvecklar anpassat för svenska förhållanden ett väl fungerande system för att tidigt i idrottskarriären ge elitidrottsmän och kommande elitidrottsmän möjlighet och insatser för en civil karriär efter idrotten. Vi vill därför tillsammans med idrottsrörelsen utveckla ett samlat program för idrottsmäns möjligheter till yrkeskarriär efter den aktiva idrottstiden. En hel del görs redan av enskilda klubbar i samverkan med kommuner och i vissa fall andra utbildningsanordnare. Vi vill nu ta ett samlat nationellt grepp där staten, högskolor och kommuner samverkar. Tidiga anpassade utbildningsinsatser som går att kombinera med en elitidrottskarriär är en del i detta program. Men även insatser som personliga karriärplaneringsprogram och särskilda specialinriktade team inom Arbetsförmedlingen bör prövas. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Inrättande av nya utbildningar m.m., punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Kr245 av (MP) yrkande 7 och 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkandena 33 och 34, 2012/13:Ub221 av (KD) och 2012/13:Ub269 av (KD) yrkande 2. Vid finns en kandidatutbildning i slöjd och kulturhantverk med inriktning mot ledarskap och entreprenörskap som inrättades . Många av våra framtida hemslöjdskonsulenter kommer att ha genomgått just den kandidatutbildningen. Men utbildningen kommer även att leda till andra möjligheter. Vilka möjligheter som den som utbildar sig inom slöjd kommer att ges, kan nog ingen svara på med säkerhet. Men att en kreativ utbildning bejakar mänsklig kreativitet går nog att påstå. Jag anser att det bör utvecklas fler eftergymnasiala utbildningar likt den som omnämns och som kan leda till examen och gesällbrev. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Framtida förstärkningar av vissa utbildningar och lärosäten, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub267 av (M) och 2012/13:Ub506 av och (båda SD) samt 2012/13:Ub290 av (S), 2012/13:Ub344 av (M), 2012/13:Ub360 av m.fl. (S), 2012/13:Ub451 av (S) och 2012/13:N371 av m.fl. (S) yrkandena 3 och 6. i har huvudansvaret för omhändertagande av fornfynd från hela . Museet har den näst största samlingen av fornfynd i efter i . Av historiska skäl lyder museet under och . Ett enskilt universitet har alltså i praktiken ansvar för att finansiera omhändertagande av fornfynd utan att få motsvarande extra resurser. Jag anser att regeringen bör se över möjligheten att öka statens engagemang för Lunds universitets historiska museums arbete med att omhänderta arkeologiska fynd. Vidare behövs fler utbildade för att motsvara behoven inom vissa yrkeskategorier. I talas mycket om arbetskraftsbrist. Termerna är generella. I själva verket är det specifika yrkesgrupper som har brist på arbetskraft. Invandringen till har alls inte motsvarat detta behov . Arbetskraftsbristen i vissa yrkesgrupper behöver inte heller lösas genom framtida styrd arbetskraftsinvandring, utan kan lösas i landet. I själva verket beror bristerna på vår oförmåga att förse arbetsmarknaden med rätt kompetens ur vår egen befolkning. I söker sig en för liten andel studerande till naturvetenskapliga utbildningar, utbildningar inom data och it, civilingenjörsutbildningar m.m. finns en förhållandevis stor efterfrågan på utbildning inom konst, teater, filosofi, historia m.m. som visserligen ökar bildningsnivån bland svenska studenter, men som tyvärr inte motsvarar de krav som arbetsmarknaden ställer. Bristen på läkare beror huvudsakligen på att alltför få har fått möjligheten att utbilda sig. Många studenter väljer utbildningar som inte leder till jobb helt enkelt för att de inte vet vad de vill bli. bör därför genomföra upplysningskampanjer om vilka utbildningar som bedöms efterfrågas , samt vad det innebär att arbeta inom dessa yrken. Detta bör ske i samarbete med grund- och gymnasieskolor och kan även kompletteras med justering av studiestöden så att det blir förhållandevis mer attraktivt att välja de utbildningsprogram som efterfrågas. Anslagen till universitet och högskolor bör också justeras så att det blir mer attraktivt att satsa på utbildningar som det finns behov av. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Lärarutbildningens innehåll m.m., punkt 4 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:So595 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 6, 2012/13:Ub408 av m.fl. (S) yrkande 2, 2012/13:Ub462 av m.fl. (MP) och 2012/13:Ub516 av m.fl. (MP) yrkande 8 och 2012/13:Ub204 av och (båda KD), 2012/13:Ub262 av (S), 2012/13:Ub281 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V, MP) yrkande 4, 2012/13:Ub338 av (M), 2012/13:Ub411 av (S), 2012/13:Ub416 av (S) och 2012/13:Ub461 av och (båda SD). Att personal som arbetar inom vård och omsorg har hbtq-kompetens är väldigt centralt såväl för bemötande som innehåll i vården. Grundläggande är förstås vad som lärs ut på utbildningarna, t.ex. läkar-, sjuksköterske-, socionom- och psykologutbildningarna. I den befintliga långa läkarutbildningen, följt av 1821 månaders allmäntjänstgöring och specialistutbildning, kan undervisning i hbtq-frågor utgöras av en frivillig föreläsning på grundutbildningen. Många hbtq-personer som varit patienter kan vittna om stor okunskap på vårdens alla nivåer. finns inga krav på hbtq-kunskaper för att få examen. Jag anser att regeringen bör återkomma med ett förslag på hur hbtq-kunskap ska säkerställas i vården. Det är t.ex. viktigt att högskoleutbildningarna höjer hbtq-kompetensen hos läkare, sjuksköterskor, socionomer och psykologer och att kunskap inom hbtq ingår i respektive examen. Fortbildning och kompetenshöjande insatser behöver göras inom hela vårdsektorn. Dessutom anser jag att studenter på lärarutbildningen bör få tillräcklig obligatorisk undervisning i hbtq-frågor. Vidare anser jag att bedömningskompetensen måste stärkas i lärarutbildningen. skolhuvudmän måste se till att skolorna kontinuerligt arbetar för att bedömningen och betygssättningen ska vara likvärdig och att lärare kontinuerligt utvecklar sin bedömningsförmåga. En väldigt liten andel av nyexaminerade lärare uppger att de fått tillräcklig utbildning i bedömning, menar Skolinspektionen som granskade hur lärare bedömer de yngsta barnens kunskaper. De fann att många lärare är osäkra på hur de ska bedöma yngre elevers kunskaper och inte alltid utgår från de krav som ställs i kursplanerna. Det saknas ofta ett samband mellan målen för undervisningen, det som sker i klassrummet och hur eleverna sedan bedöms. Jag vill se ett stärkt nationellt utvecklingsarbete för att stödja skolor och lärare i bedömningsarbetet, också i de årskurser där det inte ges betyg. Vidare är det problematiskt att den största utbildningen inom högskolor och universitet, lärarutbildningen, saknar ett eget vetenskapsområde och att det därmed saknas möjlighet att med akademisk frihet utveckla och forma forskning till stöd för skola och lärarutbildning. Ute i skolorna är lärare med skolrelevant forskarutbildning också en bristvara. Eftersom det inte finns något särskilt vetenskapsområde för lärarutbildning och skola är det svårt för akademin att bygga upp en organisation med kunskapsförsörjning för sina utbildningar och för skolans utveckling. Vill vi långsiktigt garantera och öka kompetensen hos lärare och skolor behöver det satsas på forskning och forskarutbildning och möjligheten att inrätta ett utbildningsvetenskapligt vetenskapsområde utredas. Regeringen har genom förordningsreglering beslutat att Waldorflärare är behöriga att undervisa i . Å ena sidan ställer regeringen krav på behöriga och utbildade Waldorflärare, å andra sidan tar regeringen inget ansvar för att finansiera denna utbildning. blir det mycket svårt att säkerställa undervisningen på genom utbildade och behöriga Waldorflärare när deras utbildning måste finansieras privat. Alla har inte råd med det, vilket i slutändan drabbar skolorna som får brist på behöriga Waldorflärare. Det som behövs för att även i fortsättningen ha tillgång till utbildade och kompetenta Waldorflärare i är att regeringen tar initiativ för att säkerställa Waldorflärarutbildningens existens. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Lärarutbildningens innehåll m.m., punkt 4 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub461 av och (båda SD) och 2012/13:So595 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 6, 2012/13:Ub204 av och (båda KD), 2012/13:Ub262 av (S), 2012/13:Ub281 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V, MP) yrkande 4, 2012/13:Ub338 av (M), 2012/13:Ub408 av m.fl. (S) yrkande 2, 2012/13:Ub411 av (S), 2012/13:Ub416 av (S), 2012/13:Ub462 av m.fl. (MP) och 2012/13:Ub516 av m.fl. (MP) yrkande 8. Skolan dras med stora problem när det gäller förmedlandet av kunskaper. rankas allt lägre i internationella jämförande studier. Förmedlandet av kunskap till eleverna förutsätter att läraren är tydlig och besitter tillräcklig kompetens och tillräckliga kunskaper om sin roll som ledare och kunskapsförmedlare. Regeringen har tidigare genomfört en reform för att utveckla lärarutbildningen, men det behövs ytterligare fokus på ledarutbildning inom läraryrket. En tydlig och kompetent ledare har lättare att styra en grupp. Kontrollen av gruppen är enligt vår mening även en förutsättning för att kunna verka i en sådan miljö som skolan och kunna förmedla kunskaper. En lärare som inte förmår agera som en ledare kommer aldrig att kunna få eleverna att ägna studierna i skolan något intresse. Något som brukar tas upp som ett föredöme i ledarskapsutbildningar är försvaret och de utbildningar som tillhandahålls av Försvarshögskolan. Den har allt från korta kurser till långa kurser som berättigar till högskolepoäng. tycker jag mig se, efter diskussioner med studerande vid olika utbildningar, att om man gör en jämförelse mellan exempelvis civilingenjörs- eller läkarutbildningen och lärarutbildningen är studietakten betydligt lägre vid den sistnämnda. Jag menar därför att de studerande vid lärarutbildningen, med beaktande av den lägre studietakten, kan tillgodogöra sig en adekvat ledarskapsutbildning inom ramen för de högskolepoäng som utgör lärarutbildningen. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Lärarlyftet för genuspedagoger, punkt 5 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub212 av m.fl. (V) yrkande 5. Jämställdhet är ett rörligt kunskapsområde. Ny forskning och nya erfarenheter läggs till den tidigare kunskapen och nya metoder och förhållningssätt utvecklas för att främja jämställdheten. För att genuspedagogernas arbete ska vara framgångsrikt är det viktigt att de får tillgång till ny kunskap. Redan utbildade genuspedagoger måste därför få möjlighet att fortbilda sig och få kontinuerlig kompetensutveckling. Bland annat bör de pengar som regeringen har avsatt till lärares fortbildning och kompetensutveckling i det s.k. Lärarlyftet också komma genuspedagoger till del. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Förändring av meritpoängssystemet, punkt 6 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub494 av m.fl. (S) yrkande 18. Konstruktionen av meritpoängssystemet i gymnasieskolan innebär att språkval som eleven gör i mellanstadiet kan bli avgörande för om eleven senare kan komma in på ett efterlängtat högskoleprogram. Vi vill se över antagningssystemet till högre studier i sin helhet då det har blivit alltför komplicerat och kommer att leda till ökad social snedrekrytering till högre studier. En förändring av meritpoängssystemet som bör göras är att kurser i modersmål också ska ge meritpoäng på samma sätt som kurser i moderna språk. Kurser i språk ska värderas på samma sätt och en elev ska inte behöva välja bort att läsa modersmål för att det inte ger meritpoäng på samma sätt som kurser i moderna språk i gymnasieskolan. gav regeringen till känna att teckenspråk bör likställas med moderna språk i fråga om meritpoäng. Regeringen bör återkomma till i denna fråga. Breddad rekrytering, tillträde och studentfrågor, punkt 7 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub496 av m.fl. (S) yrkandena 810 och 13 samt 2012/13:Ub276 av och (båda S), 2012/13:Ub294 av och (båda C), 2012/13:Ub374 av (S), 2012/13:Ub503 av och (båda S) yrkandena 1 och 4 samt 2012/13:A393 av m.fl. (MP) yrkande 8. Vi anser att högskolan ska vara öppen för alla oavsett social bakgrund, etnisk tillhörighet, bostadsort, könstillhörighet, funktionsnedsättning eller någon annan ovidkommande faktor. Den mångfald som finns i samhället måste avspeglas också i högskolan när det gäller både studenter, lärare och forskare. Men benägenheten att börja studera på högskolan är tydligt socialt skiktad. Personer med högutbildade föräldrar är överrepresenterade i högskoleutbildning, och personer med lågutbildade föräldrar är underrepresenterade. Tyvärr har de borgerliga regeringarna inga ambitioner på detta område. Det samordnande arbetet med breddad rekrytering har i stor utsträckning lagts ned. Den borgerliga regeringens stopp av högskoleutbyggnaden, nya intagningsregler, förändrad gymnasieskola och kraftiga besparingar inom vuxenutbildningen kommer ofrånkomligen att öka den sociala snedrekryteringen igen. Vi vill fortsätta arbetet mot snedrekryteringen. Det är djupt orättvist att familjebakgrunden spelar så stor roll för valet att gå vidare till högskolan. För ökad framgång med breddad rekrytering till högre utbildning krävs en tydligare styrning och en myndighet med uppdrag att främja breddad rekrytering och som kan stödja lärosätenas arbete. Insatser för att öka den breddade rekryteringen måste intensifieras på nationell nivå och intensifieras på varje lärosäte. Arbetet med breddad rekrytering behöver integreras i lärosätenas övriga arbete och bedrivas strategiskt. Därtill bör kravet på högskolorna att arbeta med breddad rekrytering kompletteras med ett mål som fokuserar på breddat deltagande och fullföljande av studierna. Arbetsförmedlingen ska vara ansvarig för nyanländas etablering på arbetsmarknaden. Men högskolor och universitet har en viktig roll att spela för alla invandrade akademiker när det gäller såväl validering som kompletterande utbildning. Vi vill också utveckla ett nytt och snabbt spår in på högskolan för invandrade akademiker för intensivkurser i svenska, gärna i kombination med kompletterande utbildning. Vidare anser vi att regeringen bör utreda hur kårobligatoriets avskaffande har påverkat studentinflytandet. var glädjande nog alla riksdagspartier eniga om att man skulle utreda hur kårobligatoriet kunde avskaffas på ett sätt som bevarade och stärkte studentinflytandet. Vi ser stora poänger med att svenska studenter inte bara är passiva konsumenter, utan tvärtom aktiva och kunniga medaktörer i akademin. har det gått avskaffandet, och en ny rapport från SUHF och SFS visar att det finns skäl att känna oro för både studentinflytandet och studentkårernas oberoende. Många kårer har minskande medlemstal och är ekonomiskt pressade. Därmed riskerar granskningen och utvecklingen av högskolornas kvalitet att försämras. Regeringen har dessutom lagt över ett antal nya kostsamma uppgifter för den studiesociala verksamheten på högskolorna utan att skjuta till en krona för detta. Resurser kommer därför att tas från grundutbildningsanslaget och urholka utbildningskvaliteten ytterligare. Sammantaget är detta djupt ansvarslöst mot alla som verkar i den högre utbildningen . Studentinflytandet måste vara starkt på alla nivåer och legitimiteten för studentrepresentanterna värnas. Studentkårer och nationer måste även vara fria och oberoende gentemot högskolan. Utbildningsbevakningen för att utveckla kvaliteten i utbildningarna måste fortsätta.