· H001FöU14 · 2013-09-19 12:52:06 — Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 3 och 4 i betänkandet.Vi ska nu prata om genus i Försvarsmakten. Det är en oerhört viktig fråga. Jag känner mig nästan lite stolt , för jag är än så länge den enda kvinnan som kommer att stå i talarstolen och prata om detta. Resten är män, och vad jag vet har det aldrig hänt förr, så jag känner mig mycket hedrad av att ni tar detta på största allvar. Stort tack för det! (Applåder)Förebilder är oerhört viktiga. Det är som jag motionerade om hur viktigt det är med förebilder, och finns också ett center inom Försvarsmakten i där vi kan se de förebilder som finns inom genus. Det är mycket bra. Jag vet också att varje gång Försvarsmakten kommer till oss i utskottet nämner man FN:s resolution och 1820. Inte en enda gång har man missat det, för man vet att alla vi som sitter i utskottet tycker att det är oerhört viktigt.En sådan som jag, som har jobbat med genus och jämställdhet i nästan halva mitt liv, vet numera hur svårt det kan vara. Det är en ständigt pågående process. Jag tror att man aldrig får ge upp. Man får aldrig slappna av. Man måste alltid fortsätta att prata om de här svåra frågorna.Självklart krävs det mycket utbildning. Men man måste också bestämma sig för hur man ska förhålla sig till de här svåra frågorna, och man måste också ständigt ha ett kunskapsutbyte för att kunna inlemma detta i ryggmärgen så att det finns där.Den manliga är ju den som bestämmer. Det sitter så djupt i medvetandet att det är så det ser ut och att det är så det ska vara - att det är så det är rätt. Men så är det ju inte riktigt.Det finns självklart ett motstånd inom Försvarsmakten, på grund av att det är den manliga som styr. Det finns också ett strukturellt motstånd. Det måste vi övervinna, och vi måste hjälpas åt med att komma dit.Att få ut information inom Försvarsmakten till bara hälften av den befintliga befolkningen känns inte bra. Här tappar man alltså en stor del av dem som man borde nå. Det får vi ständigt jobba med.För någon vecka sedan var jag tillsammans med utskottet i . Vi hade möjlighet att träffa , som har uppgiften att jobba med sexuellt våld i konflikt, att det används som vapen. Det var mycket intressant att höra henne. Hon har alltså tagit över uppgift och arbetar nu med stor kraft och energi.Tyvärr är det så att sexuellt våld i konflikter används därför att det är ett billigt vapen. Det är ett oerhört svårt vapen att kunna analysera, för att kunna se att det verkligen har hänt något. Visst finns det fysiska skador, men det finns långt mer psykiska skador som inte går att bevisa på samma sätt.Jag ska inte nämna så många länder, men jag vill ta upp ett av de länder som berörde mig väldigt i hennes tal till oss. Det var Bosnien. Vi kommer alla ihåg kriget som var där och vad som hände. Där finns det fortfarande 50 000 kvinnor som lever i samhället och kommer ihåg den våldtäkt som de har utsatts för. Det är inte lagfört. Det har inte kunnat komma upp till bevis. Det har inte blivit någon rättegång. Orsaken är väldigt mycket att förövarna fortfarande finns överallt i samhället, på alla samhällsposter. De här kvinnorna möter männen på gatan. De ser dem och kommer ihåg, medan männen inte har blivit straffade.I andra samhällen fördrivs kvinnorna efter våldtäkt. Man skuldbelägger kvinnan fast hon inte har gjort fel. Hon fördrivs från familjen. När hon fördrivs från familjen rasar den, för där står hon för sammanhållningen, för mat, för barn, för passning, för allt som hör till ett hem. Dessutom raserar man samhällen. Det gör man numera systematiskt. Det är alltså inte enstaka händelser, utan soldater uppmanas till systematiska våldtäkter.Zainab Bangura beskrev också de yngsta i vårt samhälle som hade blivit utsatta för detta. Det är nästan otäckt att säga det, men de yngsta var . De barnen överlever inte. De barnen dör efter våldtäkten.Att det inte går att lagföra beror på att det är landets lagar som gäller. Om ett land inte har en lag som säger att våldtäkt är ett brott går det inte att göra något åt det. Det finns ingen standardisering i världen.Det gör att vi internationellt måste ta ett stort ansvar. Självklart ska våra soldater utbildas i FN:s resolution och 1820 och efterföljande resolutioner. De måste också veta att de lyder under svensk lag. De måste förstå sambandet mellan brottslighet och de lagar som finns i , så att de inte använder detta utomlands. De måste få utbildning i människohandel, för det är ett stort område, men också beträffande barnsexturism, prostitution och det sexualiserade våldet.Regeringen har numera förlängt handlingsplanen för resolution . Det kan tyckas vara bra. Regeringen vill också ha en återrapport. Det kan också tyckas bra. Men för att se att man verkligen kommer någonvart i de här frågorna måste man ha mätbara mål. Det ser jag inget av i den här förlängningen. Man måste också ha en tidtabell där man ser vad som ska vara gjort.Om vi inte har det kan man som lärare tro sig utbilda i något. Men om de som sitter mitt emot och ska lära sig detta verkligen har lärt sig ser man inte, om man bara mäter att man har utbildat. Man måste ha med att den som har lärt sig har förstått.Biståndet går också tydligt att använda i de här delarna. På förslag från regeringen skulle vårt bistånd till kunna gå till kvinnliga organisationer. Vi måste ha effektiva kontrollsystem som ser vad det är, och vi måste ha myndighetsspecifika handlingsplaner, för olika myndigheter skulle kunna ha olika uppgifter att utföra.Återigen: Det ska bli intressant att höra herrarna uttala sig. Vi kommer inte att få någon ändring på det här området förrän ni verkligen kliver in på banan, som ni gör , och klart säger ifrån, för det här är oerhört viktiga frågor för framtiden. (Applåder)I detta anförande instämde (S). Regeringen har under sina vid makten haft höga ambitioner när det gäller att anställa fler kvinnor inom Försvarsmakten. Det stora hindret för kvinnor att komma in i Försvarsmakten är att verksamheten är extremt manlig i sin struktur. Försvarsmakten är fortfarande till största delen en arbetsplats för män, och de manliga strukturerna sitter fortfarande i väggarna, vilket gör att kvinnor i många fall inte känner sig välkomna.En sådan enkel sak som att kläder ska vara anpassade till båda könen har tagit otroligt att få till stånd. Jag vet att det är mycket bättre , men jag vet inte om det är till så att alla kvinnor kan få kläder som är anpassade för dem. Det säger lite grann om själva strukturen att man efter alla dessa år inte kan se till att det finns kläder som passar kvinnor.Dagens försvarsmakt har förändrats i grund och botten sedan och är uteslutande verksam i olika konflikter runt om i världen. är närvaron av kvinnor inom Försvarsmakten en förutsättning för att vi ska lyckas ute på våra internationella uppdrag. Det visar inte minst uppdraget vi har just nu i Afghanistan.Dagens krig dödar inte bara soldater, utan vanliga civila drabbas minst lika mycket, och kvinnorna är ett givet mål för terrorister och krigsherrar. Våldtäkt mot kvinnor är ett av vapnen i krigföringen mot ett folk. En manlig soldat kan omöjligen gå in och lösa sådana fall på grund av religiösa och etniska hinder. Därför är kvinnorna, vill jag påstå, oumbärliga i sådana situationer.Jag anser att regeringen inte har tillräckligt starkt genusperspektiv när det gäller just den mänskliga säkerheten, för det är mänsklig säkerhet vi talar om när det gäller att gå in och försöka skydda kvinnor i sådana här fall.Implementeringen av resolutionerna och 1820 är helt central. Jag vet att Försvarsmakten har dessa frågor på sin agenda, men det krävs tydligare riktlinjer från regeringen om man ska lyckas fullt ut med implementeringen av 1325 och 1820.Officerare har en mycket viktig befattning inom Försvarsmakten, men det finns endast kvinnliga officerare. I gruppen specialofficerare är kvinnorna , och bland kontinuerligt tjänstgörande soldater står kvinnorna för . Så har det sett ut , och tyvärr har det inte hänt speciellt mycket, även om jag tror - jag är lite dåligt påläst - att det har blivit lite bättre under de senaste åren.I och med att pliktlagen togs bort och en ny lagstiftning har införts finns möjligheten för båda könen att söka till Försvarsmakten. I propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten gjorde regeringen en bedömning att förutsättningarna för en jämnare könsfördelning bland anställda inom Försvarsmakten skulle öka om man införde rekrytering på frivillig grund. Jag har redovisat att vi tyvärr inte har kommit speciellt långt när det gäller det.Jag vet inte om regeringen har någon plan eller något långsiktigt mål om att 20, av de anställda ska vara kvinnor, men jag tycker att en sådan plan eller målsättning är viktig, så att man har något att rikta in sig på. Om Försvarsmakten ska lyckas i våra framtida missioner utomlands måste det helt enkelt finnas fler kvinnor inom Försvarsmakten.Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till reservationerna 1, 3 och 4. Jag yrkar bifall till reservation 2 under punkt 2. I övriga punkter yrkar jag bifall till utskottets förslag.Genusperspektivet är ett perspektiv som vägs in på alla samhällsområden. Dock är det inte självklart vad man menar med handlande enligt ett genusperspektiv. Är det först när vi har lika många kvinnliga som manliga soldater som vi har uppnått vårt genusmål? Det anser inte jag. Vi har uppnått vårt mål när kvinnor och män har lika rätt på lika villkor. I detta vårt fall ska alltså kvinnor uppmuntras att söka soldatutbildning, och de ska ha samma rätt som män att göra så. Men viktigt är att mönstring och urvalsprocesser är objektiva, för på slagfältet ges inga undantag. Där frågas inte efter handikappregler.Fru talman! Kvinnor och män ska ha lika rätt, men de vill ha det på lika villkor. Särbehandling ska inte förekomma inom försvaret. Därför bör försvaret ges ett undantag i diskrimineringslagen.År 1980 blev det möjligt för kvinnor att tjänstgöra som officerare. Det dröjde dock innan samtliga yrkesgrenar och tjänster blev tillgängliga för kvinnor. Ända fram till nu har andelen kvinnor i försvaret fortsatt att vara avsevärt lägre än andelen män.Militärt ledarskap har alltid varit något speciellt. Den som har ansvaret att leda andra på uppdrag som kan innebära risk för liv och lem innehar ett för dagens arbetsliv högst ovanligt arbete. Övning i militära sammanhang innebär bland annat träning i att systematiskt och kraftfullt hota eller använda våld, vilket ställer utomordentligt höga krav på den som leder verksamheten.Fru talman! Att vara yrkesofficer i operativ tjänst går inte att jämföra med ett vanligt kontorsarbete. Det är bokstavligt talat livsviktigt att de som anställs som yrkesofficerare är de bästa som över huvud taget går att frambringa bland de sökande. Så är dock inte fallet . Enligt försvarets jämställdhetsplan har vi nu fått en situation där vi i realiteten har sänkt kraven för att få fler kvinnor antagna till tjänsterna som såväl yrkesofficer som soldat. Detta är helt oacceptabelt. En jämställdhetspolitik för krigsmakten bör vara inriktad på att låta alla som vill söka anställning göra det och anta dem om de uppnår kraven - inte på att sänka kraven för att uppnå en godtyckligt vald könsfördelning.Det senare alternativet innebär att vi ökar risken för att svenska liv förloras i strid på grund av bristfälligt officers- och soldatmaterial. Vi anser därför att den nuvarande särbehandlingen inom försvaret bör avskaffas och att kraven för anställning bör utformas på ett sådant vis att de möjliggör att de bäst lämpade sökande får förmånen att anställas i den svenska krigsmakten.För att åstadkomma detta är det vår mening att försvaret måste få ett tydligt undantag från de bestämmelser som anges i diskrimineringslagen. Arbetet med jämställdhet inom försvaret går ibland i motvind. Det finns strukturer och det finns rutiner och normer som är svåra att bryta, speciellt i en så manligt dominerad värld som Försvarsmakten har varit. Därför innebär det här arbetet att verkligen påverka och skynda på processen med att göra jämställdheten bättre och perspektivet på jämställdheten bättre när det gäller Försvarsmakten och försvaret totalt sett.Jag ska börja med att yrka bifall till reservationerna 3 och 4.Jag har lyssnat lite grann på det som sagts, och särskilt gav en bra redogörelse för hur problematiskt det kan vara framför allt när det gäller det internationella arbetet, resolutionerna och 1820, och vad som händer när man inte har den kunskapen. Jag tycker att det var en bra beskrivning. Den är hemsk, men den är bra eftersom den visar hur verkligheten ser ut när man inte har den kunskapen, om man inte tillåter att sådana saker förhindras utan de får fortgå.Vi menar att den kunskapen till viss del finns, men den behöver utökas även inom den svenska Försvarsmakten. All personal, inte bara de som tjänstgör utomlands, ska ha den kunskapen för att eventuellt kunna delta, oavsett om det gäller internationella insatser eller att utbilda andra. Det måste finnas kunskap för att kunna gå vidare. Man måste i grunden verkligen ha kunskap om FN-resolutionerna och gå igenom dem.Det handlar om att man måste ställa höga krav på etiskt handlande. Det finns inget annat alternativ. Om man har kunskap om det som händer, bland annat det som redogjorde för beträffande människohandel, prostitution och andra sådana saker, då kan svensk personal i internationella insatser vara en förebild och sprida kunskap till andra. Ett syfte är ju att också sprida kunskapen.Regeringen har lagt fram en handlingsplan, men vi menar att den skulle kunna utvecklas. Jag tror att man även ska ha en tidtabell för hur det hela ska genomföras på ett sådant sätt att det blir ännu bättre.När det gäller Försvarsmaktens eget arbete med en jämställd organisation är det, som alla vet, en pågående process. De siffror som presenteras är inte speciellt imponerande. De kan bli mycket bättre. Vi menar att man skulle kunna speeda upp arbetet genom en kontinuerligt genomförd intensifierad utbildning om vad det innebär att ha både ett genusperspektiv och ett jämställdhetsperspektiv vid rekrytering av personal.Vi har haft en del synpunkter på den organisation vi har inom försvaret vad gäller personalförsörjningsperspektivet. Vi menar att man kanske måste jobba ännu mer med det eftersom vi har ett yrkesförsvar i stället för ett värnpliktsförsvar. Det finns ingen rekryteringsbas. Om vi hade haft ett värnpliktsförsvar med både kvinnor och män som mönstrats hade vi haft ett bättre läge att rekrytera såväl kvinnor som män till försvaret - och det till alla positioner. Man kanske ska titta på hur vi får fram en rekryteringsbas som gör det lättare att få ett jämställt försvar.Hur man förhåller sig till dessa frågor handlar även här till stor del om utbildning. Vi menar att man nog ska se det från perspektivet att om det är en väl genomförd utbildning kommer den att locka kvinnor och göra det lättare för kvinnor att komma in i Försvarsmakten, alltså om de vet att jämställdhet är något som betonas i utbildningsverksamheten. Dessa saker tror vi skulle kunna underlätta rekryteringen. I varje utbildning som genomförs av Försvarsmakten borde det alltså finnas ett perspektiv som handlar om just genusfrågor och jämställdhet. Det tror vi vore rätt väg att gå.Jag tror att vi i våra reservationer, som vi lagt tillsammans med S och MP, gjort klart vad vi vill genomföra, och jag hoppas att det blir ett bättre arbete också framöver. Det känns bra att så här tidigt in på det nya mötas i en debatt. gäller det ett motionsbetänkande om jämställdhet och genusfrågor inom Försvarsmakten.Alliansregeringen beskrev redan i inriktningspropositionen 2008/09:140 de krav man ställt på Försvarsmaktens långsiktiga verksamhet och förutsatte ett kontinuerligt inflöde av kvinnor och män som vill verka som soldater, yrkes- eller reservofficerare, hemvärnsmän eller civilanställda.En fortsättning på denna kravspecifikation till Försvarsmakten kom i propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten /13:115 där alliansregeringen gjorde bedömningen att en jämnare könsfördelning skulle uppnås bland anställda inom Försvarsmakten om man införde rekrytering på frivillig grund för all personal i myndigheten, detta kopplat till den då föreslagna lagstiftningen där det blev möjligt för både kvinnor och män att söka sig till Försvarsmakten.Hur har det då gått med rekryteringen av kvinnor? När det gäller den grundläggande militära utbildningen, GMU, ökar andelen kvinnor. Enligt den senaste statistiken var andelen . Här sker ökningen lite snabbare än vad gäller andelen kvinnliga officerare. talare har redan tagit upp procentsifforna för de olika andelarna.De flesta kvinnor som tjänstgör som officerare har sin grund i det tidigare värnpliktssystemet. Det var det mest ojämställda rekryteringsunderlaget då det enbart riktade sig till män. De kvinnor som valde värnplikten fick kämpa för att få göra lumpen.Låt oss titta på siffrorna i ett lite längre perspektiv. var andelen kvinnliga yrkesofficerare . hade gruppen ökat till . Den ökningen är alltså oerhört långsam. När det gäller hemvärnet har rekryteringen av kvinnor däremot gått betydligt bättre, och nivån där är i dag.Fru talman! Vem kan få fler kvinnor att vilja tjänstgöra i Försvarsmakten? finns nog tron bland riksdagsledamöter att de ska kunna påverka. Men självklart är den bästa rekryteringen den som utförs av de kvinnor som är inne i en GMU och av dem som redan är anställda. I fattar vi beslut om budget med mera till försvaret. I de tidigare nämnda propositionerna har regeringen påpekat betydelsen av en jämnare könsfördelning. är det upp till Försvarsmakten att visa vad de gör för att också tjejer ska finna det intressant att söka.Jag vill passa på att göra en jämförelse med det motsatta förhållandet. Det gäller sjukvården och andelen män som valt att arbeta som sjuksköterskor. Det passar mig bra då jag talar av egen erfarenhet. Andelen manliga sjuksköterskor har legat på under . var av sjuksköterskorna män. Män lockas inte till sjukvården på grund av politiska beslut, utan här spelar yrkesrollen, karriärvägarna samt lönen roll. Lika svårt som det kan vara för killar att komma in på en kvinnodominerad arbetsplats är det för kvinnor att komma in på en manligt dominerad arbetsplats. Här spelar bland annat arbetsledningen en oerhört viktig roll.Arbetet med att få fler kvinnor att vilja börja arbeta inom Försvarsmakten fortskrider, och jag är övertygad om att andelen kommer att öka snabbare med de beslut och det arbete som görs av myndigheten.Fru talman! En del av betänkandet handlar om genusperspektiv på internationella insatser. redogjorde på ett föredömligt sätt för detta. Jag ska upprepa en del av det som sades eftersom det är viktigt.Som nämnde hade en del av utskottet förmånen att få möta och samtala med vid i . Hon arbetar som undergeneralsekreterare med frågor som gäller sexuellt våld i konfliktområden. Hennes beskrivning av det våld som utövas mot kvinnor och barn berörde oss djupt. Från lyfte vi upp FN-resolutionerna och 1820 och betydelsen av dessa i de beslut vi fattar. Alla som åker på internationellt uppdrag ska ha kunskap och utbildning inte bara gällande resolutionerna och 1820 utan även andra betydelsefulla resolutioner kopplade till uppdraget.Jag vill passa på att nämna att när jag åkte till talades det ingenting om kvinnors och barns situation i det område där vi skulle verka. Det var bara fråga om geografi och religionskunskap. har det trots allt tagits stora steg, vilket jag är tacksam över, men det finns mycket kvar att göra.När vi samtalade med diskuterade vi också det nordiska centret för genusfrågor i militära operationer som finns och som ligger inom ramen för det nordiska samarbetet Nordefco. Detta kunskapscenter spelar en stor roll i att implementera och utvärdera arbetet med genusperspektiv i internationella insatser. Alliansregeringen tar dess frågor på stort allvar och förlängde handlingsplanen för resolution till år 2015.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.I detta anförande instämde , och (alla M). Delar av försvarsutskottet träffade hos FN i efterträdare , tidigare hälsovårdsminister i . redogjorde väl för vårt möte med henne och det starka intryck hon gav. Hon imponerade med en stark och ett brinnande engagemang för kvinnors utsatthet för sexuellt våld i olika konflikter, vilket hon ska samordna bekämpandet av i FN.FN:s arbete på detta oerhört viktiga område måste fortsätta och bli allt skarpare. Den råa och hemska verkligheten är så förfärlig att den är svår att ta till sig, begripa och hantera. stöder detta arbete av all kraft och är här som på andra FN-områden en starkt drivande kraft, vilket är mycket bra.Försvarsutskottets betänkande Jämställdhet och genusfrågor tar upp dessa viktiga frågor och redovisar hur Försvarsmakten, regeringen och arbetar med dem. Av betänkandet framgår det glädjande nog mycket tydligt att frågorna är högt uppe på bordet i både regeringens och myndigheternas arbete - här i givetvis också. Detta belyses väl i betänkandet. Från sida ser vi detta som oerhört viktiga frågor.Det som motionerna från Socialdemokraterna, lyfter fram att myndigheter och regering bör göra görs redan i allt väsentligt på ett bra sätt, tycker jag. Regeringen är till exempel mycket tydlig med att Försvarsmakten ska vidta åtgärder så att fler kvinnor rekryteras och stannar i yrket. Utskottet framhåller att det delar motionärernas syn att andelen kvinnor i försvaret måste öka och hänvisar till att nuvarande rekrytering på frivillig grund i hög grad bidragit till detta. Det är fortfarande för låga nivåer, men det är ändå en rejäl ökning.Vad gäller önskemålen om bättre jämställdhet och genusperspektiv inom försvaret redovisar utskottet att regeringen har givit Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, i uppgift att ta fram en plan för detta. Denna skulle redovisas , det vill säga tidigare . Jag hoppas att det också skett. Det handlar om hur lärdomarna från utvecklingsarbetet kan tas till vara. ser det också som självklart att Försvarsmaktens jämställdhetsarbete ska ges tillräckliga resurser samt att myndighetens chefer ska vara goda förebilder i förändringsarbetet.Genusperspektivet är också starkt i Försvarsmaktens internationella insatser. Regeringen har uppdragit åt Försvarsmakten att man ska verka i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolutioner och 1820 om kvinnor, fred och säkerhet, särskilt vid utbildning samt vid planering, genomförande och utvärdering av insatserna.Det finns fyra reservationer i betänkandet, trots att vi är så överens, som jag ser det. De slår delvis in öppna dörrar, tycker jag. Men okej - en opposition ska ju opponera sig. Jag vill inte uttala mig om hur hade agerat om vi varit i minoritet.Reservation 3 från Socialdemokraterna och Vänstern känns lite onödig med sina krav på att regeringen ska verka för en mer jämställd och jämlik miljö inom Försvarsmakten och hemvärnet och med uppfattningen att jämställdhetsarbetet inom försvaret och en integrering av genusfrågorna i utbildningar är av stor vikt. Jag, Alliansen, försvaret och regeringen instämmer helt i detta, och arbetet pågår för fullt.Reservation 1 från och har däremot förslag som går längre än regeringens. Man vill att regeringen ska fastställa en handlingsplan för att det ska bli kvinnor i hemvärnet. Jag är som sagt helt med på att andelen kvinnor i försvaret och hemvärnet bör öka betydligt mer än vad som redan skett sedan frivilligrekryteringen infördes. Men detta arbete pågår för fullt och skulle knappast gagnas av att mycket höga målbilder tas in i handlingsplanerna.I detta anförande instämde (M).