bet · H001AU6 · 2013-02-25 00:00:00 — Regeringen kan konstatera att en internationell arbetsskyldighet sannolikt ligger utanför vad som kan betraktas som ett lämpligt arbete. Arbetsförmedlingen har också angett att i och med att Försvarsmakten har beslutat att internationell arbetsskyldighet ska gälla alla befattningar inom myndigheten kommer Arbetsförmedlingen inte att anvisa någon arbetssökande arbete inom Försvarsmakten. Det är mot denna bakgrund inte aktuellt att nu utreda en förändring av regelverket. Regeringen kommer dock att noga följa frågan och förutsätter att Arbetsförmedlingen, IAF och andra berörda myndigheter håller regeringen informerad om utvecklingen på detta område. Utskottet kan konstatera att regeringen redan är uppmärksam på frågan. I övrigt anser utskottet att den översyn av delar av försäkringens regelverk som görs inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete bör avvaktas innan förändringar av den typ som föreslås i motionerna kan övervägas. Med vad utskottet nu har anfört avstyrks motionerna 2012/13:A13 (SD) yrkande 1, 2012/13:A267 (S), 2012/13:A304 (V) yrkandena och 2123 samt 2012/13:A372 (S). Neutralare och enklare regelverk Utskottets förslag i korthet Jämför reservationerna 11 (S) och 12 (V). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden som rör förslag om ett neutralare och enklare regelverk, exempelvis frågor om beräkningen av normalarbetstid och pensionsavdraget. Utskottet avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning bl.a. till vikten av likabehandling i ersättningsärenden och till den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Enligt 23 b § utgör normalarbetstiden som huvudregel den genomsnittliga arbetstiden under den sökandes ramtid, som normalt är . Ytterligare reglering av normalarbetstiden finns i 23 cf §§ . Den inkomstrelaterade ersättningen bestäms enligt 25 § utifrån sökandens dagsförtjänst, normalarbetstid och det högsta respektive lägsta belopp som regeringen fastställer, om inte annat följer av . Med dagsförtjänst avses enligt huvudregeln i 25 a § första stycket 1/5 av den veckoinkomst eller, i fråga om sökande med månadslön, 1/22 av den månadsinkomst som den sökande haft . Bestämmelser om beräkningen av dagsförtjänsten för företagare finns i 37 och 37 a §§ . Enligt 27 § lämnas på grund av förvärvsarbete dagpenning till sökande som har tillerkänts allmän ålderspension eller annan pension av den sökandes dagsförtjänst med den begränsning som följer av 25 § . Som nämnts ovan lämnas ersättning enligt 22 § under längst (ersättningsperiod). Till en sökande som dag 300 i ersättningsperioden är förälder till barn lämnas dock ersättning under längst . framför i kommittémotion 2012/13:A304 av m.fl. (V) ett antal förslag till ändringar i försäkringens regelverk som enligt partiet ska göra det mindre diskriminerande och enklare. Med dagens regler beräknas normalarbetstiden på den genomsnittliga arbetstiden under en ramtid av . Det är enligt mening en orimlig ordning i en situation då olika visstidsanställningar blivit allt vanligare. Normalarbetstiden bör beräknas så att den inte diskriminerar deltids- och visstidsanställda (yrkande 15). Beräkningen av normalinkomst och normalarbetstid bör också förenklas (yrkande 16). Normal frånvaro ska inte behöva utredas av arbetslöshetskassan. konstaterar att pensionsavdrag från en dagpenning som är av normalinkomsten görs för den som har förtida uttag av pension. Omräkningen till slår hårt mot dem som tar ut en låg andel av pensionen (t.ex. premiepension) och har en låg normalinkomst. Pensionsavdrag bör göras utan omräkning av dagpenningen och inget pensionsavdrag bör göras för den som blivit beviljad förtida uttag men inte tar ut pension (yrkande 19). Slutligen anser , med hänvisning bl.a. till reglerna om ersättningsperiodens längd, att arbetslöshetsförsäkringen inte ska vara utformad så att den diskriminerar unga och att arbetslöshetsförsäkringen ska vara neutral i förhållande till ålder och familjesituation (yrkande 20). I motion 2012/13:A356 av m.fl. (S) förespråkas en icke-diskriminerande arbetslöshetsförsäkring (yrkande 4). Höga avgifter och tuffare inträdesvillkor drabbar unga särskilt hårt. För dem som trots allt är med och betalar lika mycket som alla andra gäller andra och sämre regler. och en enskild motionär föreslår ett antal regelförändringar som de anser skulle medföra en förenklad och mindre diskriminerande utformning av försäkringen. Utskottet kan på ett principiellt plan ställa sig bakom dessa ambitioner, men anser att motionärerna i utformningen av sina förslag bortser från andra viktiga syften med försäkringen. Enligt utskottets mening ska arbetslöshetsförsäkringen vara en omställningsförsäkring, inte en långvarig försörjningsform. Försäkringen måste också utformas så att den stimulerar arbetssökande att även ta kortare arbeten. Förenklingsambitioner i regelverket kan inte föras så långt att de skapar godtycke genom en alltför schabloniserad ersättning som inte på ett rättvist sätt avspeglar skillnader i arbetshistoria mellan olika ersättningstagare. Slutligen anser utskottet att de mindre avsteg från en strikt likabehandling som finns i arbetslöshetsförsäkringens regelverk inte kan betecknas som diskriminerande utan tvärtom är väl motiverade av faktorer som ungdomars kortare arbetslöshetstider och föräldrars försörjningsansvar för sina barn. När det gäller frågan om pensionsavdrag som tar upp i motion 2012/13:A304 yrkande 19 delar utskottet vissa av de farhågor som diskuteras i motionen. Utskottet kan konstatera att tillämpningen av bestämmelserna i vissa enskilda fall kan vara svåra att förutse för den sökande. Ett uttag av pension vid sidan av arbete kan vid arbetslöshet reducera arbetslöshetsersättningen på ett sätt som kan upplevas som oproportionerligt. Utskottet välkomnar därför att regeringen gett den parlamentariska socialförsäkringsutredningen i uppdrag (dir. 2012:90) att analysera och lämna förslag på hur nuvarande bestämmelser kan justeras så att de blir tydligare och enklare att tillämpa och i större utsträckning harmonierar med relevant lagstiftning på området. Utskottet ser inget skäl för att ta något särskilt initiativ med anledning av motionsyrkandena varför motion 2012/13:A304 (V) yrkandena 15, 16, 19 och 20 och motion 2012/13:A356 (S) yrkande 4 avstyrks. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 13 (V). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden som rör förslag om förtroendevaldas ersättning. Utskottet avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning till den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Förtroendevaldas rätt till arbetslöshetsersättning för tid med arvoderade förtroendeuppdrag är inte uttryckligen reglerad i . Dagens hantering av ersättningssökande med förtroendeuppdrag bygger i stället på ett meddelande från dåvarande (AMS meddelande 17/95) samt på arbetslöshetskassornas beslut och förvaltningsdomstolarnas avgöranden. Meddelandet gäller i första hand politiska uppdrag och delar in förtroendeuppdrag i årsarvoderade uppdrag av större omfattning och sammanträdesarvoderade uppdrag av mindre omfattning. Grundtanken i meddelandet är att årsarvoderade förtroendeuppdrag av större omfattning betraktas som förvärvsarbete, medan sammanträdesarvoderade uppdrag av mindre omfattning inte gör det. Denna uppdelning ska enligt meddelandet gälla både vid prövningen av rätten till arbetslöshetsersättning och då uppdraget bedrivs under pågående arbetslöshet. gav regeringen som sin mening till känna vad arbetsmarknadsutskottet anfört om a-kassa och förtroendeuppdrag (bet. 2004/05:AU4, rskr. 2004/05:181). beslutade regeringen kommittédirektiv till en utredning om förtroendevaldas ersättningsrätt i arbetslöshetsförsäkringen (dir. 2010:131). Utredningen överlämnade betänkandet Större ekonomisk trygghet för förtroendevalda (SOU 2011:54). anser enligt vad som anförs i kommittémotion 2012/13:A304 av m.fl. (V) yrkande 18 att nya regler bör utarbetas i syfte att stärka fackligt och politiskt förtroendevaldas rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. För de förtroendevalda som uppfyller ett arbetsvillkor i sin anställning, men får en låg normalinkomst och normalarbetstid på grund av tjänstledighet, bör normalinkomst och normalarbetstid beräknas utifrån anställningen; avdrag ska inte göras för frånvaro på grund av det fackliga eller politiska uppdraget. För dem som är fackligt eller politiskt förtroendevalda på heltid eller en betydande del av heltid bör uppdraget jämställas med arbete. I motion 2012/13:A290 argumenterar m.fl. (S) för att dagens situation där ersättningen för förlorad arbetsförtjänst inte är a-kassegrundande måste ändras. m.fl. (S) anser enligt vad som framförs i motion 2012/13:A316 att det bör genomföras en översyn av vilka inkomster som ska vara ersättningsgrundande med sikte på att förbättra situationen för förtroendevalda. I motion 2012/13:A344 av i m.fl. (S) uppmärksammas hur den s.k. deltidsbegränsningen kan påverka politiskt förtroendevalda med arbetslöshetsförsäkring. Att människor engagerar sig politiskt eller fackligt och på andra förtroendeposter i det civila samhället är enligt utskottets mening en omistlig del av den svenska demokratin. Möjligheten att ta ett förtroendeuppdrag måste komma alla till del och får inte begränsas till dem som redan är etablerade i samhället och på arbetsmarknaden. Engagemang i form av ett förtroendeuppdrag ska därför inte innebära ett ekonomiskt risktagande för den enskilde utan tvärtom stimulera till nya engagemang. Frågan om arbetslöshetsförsäkringen och förtroendevalda har behandlats i utskottet under en följd av år med anledning av motioner. På förslag av utskottet beslutade om ett tillkännagivande till regeringen. Utskottet ansåg att möjligheten att ha politiska uppdrag var en viktig del i demokratin, att det fanns skäl att närmare överväga frågan om ersättningsrätt m.m. för personer med förtroendeuppdrag och att regeringen borde återkomma till om detta (bet. 2004/05:AU4). Utskottet kan konstatera att frågan har utretts tidigare. IAF redovisade (dnr 2009/1620) ett uppdrag i regleringsbrevet . Frågan gällde om ett uppdrag som förtroendevald är att jämställa med förvärvsarbete i arbetslöshetsförsäkringens mening. IAF konstaterade att det i regelverket för arbetslöshetsförsäkringen inte fanns några specifika bestämmelser om förtroendevaldas ställning och att det därför vore önskvärt att regeringen övervägde att i någon form kodifiera den rättspraxis som utvecklats på området. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till om och hur förtroendevaldas ersättningsrätt ska regleras i arbetslöshetsförsäkringen (dir. 2010:131). Den särskilda utredaren överlämnade betänkandet Större ekonomisk trygghet för förtroendevalda (SOU 2011:54). I betänkandet kom utredningen fram till att det behövs tydliga och lättillämpade regler om förtroendevalda i . Utredningen föreslog därför att arbetslöshetsförsäkringen ska omfatta förtroendevalda som 1) har ett uppdrag som enligt lag berättigar till ledighet från anställning, eller 2) annars har ett offentligt uppdrag som regleras i lag eller annan författning. Gemensamt för båda dessa kategorier av förtroendevalda är att de är tydligt avgränsade. Utredningen föreslog också att förtroendevalda ska undantas från deltidsbegränsningen. Utskottet välkomnar att regeringen aktivt arbetar för att tillgodose tillkännagivande. Det finns enligt utskottets bedömning en bred politisk enighet om vikten av att frågan får en sådan lösning att risken för ekonomisk utsatthet inte blir ett hinder för samhällsengagemang. Utskottet välkomnar därför att frågan kommer att behandlas av den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, med utgångspunkt i den tidigare utredningens arbete. Enligt utredningens tilläggsdirektiv (dir. 2012:90) ska socialförsäkringsutredningen analysera förtroendevaldas ställning i arbetslöshetsförsäkringen i relation till deltidsbegränsningen med utgångspunkt i dels den avgränsning av förtroendevalda som ges i den tidigare utredningens betänkande, dels den översyn av deltidsbegränsningsregeln som den parlamentariska socialförsäkringsutredningen ska göra enligt direktiven. Utredningen ska också analysera konsekvenserna av att förtroendevalda hänförs till gruppen arbetstagare i alla delar av arbetslöshetsförsäkringen. Den ska därutöver bl.a. analysera och vid behov föreslå hur bestämmelser om lämpligt arbete och uppföljningsåtgärder ska tillämpas för förtroendevalda med beaktande av utredningens förslag när det gäller 100-dagarsregeln. Utredningens arbete bör enligt utskottets mening avvaktas. Något ytterligare uttalande från sida kan mot denna bakgrund inte anses nödvändigt, varför motionerna 2012/13:A290 (S), 2012/13:A304 (V) yrkande 18, 2012/13:A316 (S) och 2012/13:A344 (S) kan avslås av . Ersättning i vissa särskilda fall Utskottets förslag i korthet Jämför reservationerna 14 (S), 15 (SD) och 16 (V). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden som rör förslag om ersättning i vissa särskilda fall, exempelvis frågor om bisyssla, egenanställda och gränsgångare. Utskottet avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning bl.a. till tidigare och kommande reformer och till den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Enligt 39 § avses med bisyssla i lagen sådant arbete i anställning eller näringsverksamhet som den sökande före arbetslöshetens inträde utfört vid sidan av sin heltidssysselsättning. Arbetslöshetsförsäkringen omfattar arbetstagare och företagare. Några särskilda regler för uppdragstagare finns inte och inte heller någon definition av vem som ska anses som uppdragstagare. I de fall då det inte enkelt går att fastställa att en sökande är arbetstagare eller företagare måste arbetslöshetskassan göra en prövning för att klassificera personen som det ena eller det andra. Detta blir nödvändigt för att kunna bedöma vilka ersättningsregler som ska tillämpas för den sökande. gav regeringen som sin mening till känna vad arbetsmarknadsutskottet anfört om att regeringen bör låta analysera uppdragstagarnas ställning i arbetslöshetsförsäkringen och återkomma till i frågan (bet. 2009/10:AU13, rskr. 2009/10:275). beslutade regeringen kommittédirektiv till en utredning om uppdragstagares rätt till ersättning i arbetslöshetsförsäkringen (dir. 2010:128). Utredningen överlämnade betänkandet Uppdragstagare i arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2011:52). Betänkandet tar bl.a. upp frågan i vad mån en uppdragstagare ska betraktas som arbetstagare eller företagare. Enligt 3 § har endast personer som i uppfyller ersättningsvillkoren rätt till ersättning enligt den lagen, om inte något annat följer av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen. För en person som arbetat inom EU/EES och sedan blir arbetslös är huvudregeln enligt den nämnda EU-förordningen att han eller hon ska ställa sig till arbetsförmedlingens förfogande och ansöka om arbetslöshetsersättning i det land där han eller hon senast arbetat. Som gränsarbetare räknas enligt förordningen en person som har anställning eller bedriver verksamhet som egenföretagare i en medlemsstat men som är bosatt i en annan medlemsstat, dit personen som regel återvänder eller åtminstone en gång . För gränsarbetare som blir helt arbetslösa gäller att de ska ställa sig till arbetsförmedlingens förfogande och ansöka om arbetslöshetsersättning i bostadslandet. För en gränsarbetare som blir delvis eller arbetslös gäller att personen ska ställa sig till arbetsförmedlingens förfogande och ansöka om arbetslöshetsersättning i det senaste arbetslandet. För att en arbetssökande ska ha rätt till arbetslöshetsersättning krävs bl.a. att personen står till arbetsmarknadens förfogande minst varje arbetsdag och minst . krävs för rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning att arbetsförmågan ska vara stadigvarande nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan. Bestämmelserna om ansvar för att särskilda insatser ska göras för att de som får tre fjärdedels sjukersättning eller aktivitetsersättning ska kunna få en anställning motsvarande den återstående arbetsförmågan fördes över från tidigare särlagstiftning till 33 kap. 2628 §§ i den nya socialförsäkringsbalken. framför i kommittémotion 2012/13:A304 av m.fl. (V) yrkande 17 att kravet på hur länge en bisyssla ska ha utförts för att godkännas i kombination med arbetslöshetsersättning bör sänkas från minst tolv . Partiet anser att rätten att kombinera ersättning från arbetslöshetsförsäkringen med inkomster från en bisyssla är viktig för människors möjligheter att ha en fot kvar i arbetslivet, även om de förlorar det jobb de har sin huvudsakliga försörjning från. En bisyssla kan också vara vägen in i ett nytt yrke för en person som drabbas av arbetslöshet. (M) framför i motion 2012/13:A221 att man bör se över egenanställningens möjligheter att bidra till en stärkt arbetslinje. Det finns enligt motionären ett otydligt regelverk, särskilt frågan om arbetslöshetsförsäkringen, som drabbar den som i egenskap av arbetssökande vill prova att successivt utveckla en egen affärsidé inom ramen för egenanställning. som fler tvingades leva på kommunalt försörjningsstöd minskade enligt vad som framförs i motion 2012/13:A246 av (S) antalet personer som fick arbetslöshetsersättning till 88 000 personer. Motionären anser att staten måste ta ett större ansvar för sjuka och arbetslösa. (S) framför i motion 2012/13:A325 att regeringen bör se över möjligheterna att ha rätt till inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning vid arbete i annat EU-land. Dagens regler för gränsgångares ersättning kan i vissa fall få oacceptabla konsekvenser i gränsområden. I motion 2012/13:A334 av och (S) påtalas att personer som beviljats tre fjärdedels sjukersättning har svårt att hitta anställningar på och detta särskilt då de måste byta arbete. Reglerna i arbetslöshetsförsäkringen för denna grupp bör ses över. anser enligt vad som framförs i motion 2012/13:A304 yrkande 17 att kravet på hur länge en bisyssla ska ha utförts för att godkännas i kombination med arbetslöshetsersättning bör sänkas från minst tolv . Kravet på att bisysslan ska ha utförts vid sidan av heltidsarbetet utökades från (prop. 2006/07:89, bet. 2006/07:AU13, rskr. 2006/07:179). Motivet var att bisyssleregeln skulle anpassas till den ändring som genomfördes i fråga om normalarbetstidens beräkning. Arbetslöshetsersättningen ska grundas på förvärvsinkomsterna . Regeringens avsikt med bisyssleregeln var att precis som vid normalarbetstidens beräkning främja en god förankring på arbetsmarknaden. I samband med att kravet på hur länge bisysslan ska ha utförts utökades framförde utskottet att det var medvetet om att kulturarbetsmarknaden i många avseenden skiljer sig från övriga delar av arbetsmarknaden, men att det inte kan vara arbetslöshetsförsäkringens uppgift att lösa problem av mera strukturell art på arbetsmarknaden i stort eller på delar av den. Dessa förhållanden måste lösas på annat sätt än genom att använda försäkringen. Utskottet vill betona att de förändringar som genomförts i arbetslöshetsförsäkringen ska ses i en större helhet, där det övergripande syftet är att få fler i arbete och att minska utanförskapet. Syftet har också varit att skapa större tydlighet och förutsägbarhet i regelverket och en ökad likabehandling av företagare och anställda. Som en del av detta genomfördes ett antal förändringar i bl.a. arbetslöshetsförsäkringen som hade till syfte att öka tryggheten för företagare (prop. 2009/10:120, bet. 2009/10:AU13, rskr. 2009/10:275). En annan del av regeringens reformarbete är att göra det självklart, enkelt och mer lönsamt att vara företagare. Utskottet har behandlat frågan om s.k. egenanställda ett flertal gånger, bl.a. i betänkande 2009/10:AU13. Utskottet ansåg att frågan krävde en djupare analys än den som gjorts inom ramen för utredningen om trygghetssystemen för företagare (2008:89). Utskottet föreslog i sitt betänkande ett tillkännagivande om att regeringen borde återkomma till i denna fråga, vilket också blev beslut (rskr. 2009/10:275). Den särskilda frågan om uppdragstagare i arbetslöshetsförsäkringen har därefter utretts, men det har visat sig vara komplicerat att utforma ändamålsenliga regler. Den senaste utredningens betänkande, Uppdragstagare i arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2011:52), gav förslag på schablonregler som grund för att bedöma uppdragstagare, men löste inte alla frågor. Nuvarande utformning av regelverket innebär enligt utskottets mening en risk för att lika fall behandlas olika, och det är dessutom svårt för den enskilde att förutse hur regelverket ska tillämpas. Utskottet välkomnar därför att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen getts i uppdrag att analysera uppdragstagares ställning i arbetslöshetsförsäkringen och föreslå en reglering som innebär att uppdragstagares ställning i arbetslöshetsförsäkringen blir tydlig. Av utredningsdirektiven (2012:90) framgår bl.a. att förslaget, om det är möjligt, ska innehålla en definition av vem som är att anse som uppdragstagare och vem som är att anse som uppdragsgivare. Det ska också tydliggöras hur uppdragstagare förhåller sig till de två grupper som finns i arbetslöshetsförsäkringen: arbetstagare och företagare. Utskottet kan instämma i vad som framförs av motionären bakom motion 2012/13:A246 (S) om att försörjningsstöd inte får bli en växande källa till människors försörjning och att staten har ett ansvar för att så inte blir fallet. Till skillnad från vad motionären antyder, anser utskottet emellertid inte att detta statliga ansvar ska förverkligas genom att människor går från försörjningsstöd till arbetslöshetsersättning, utan från försörjningsstöd till egen försörjning genom arbete eller företagande. Viktigast i detta avseende är att föra en politik som leder till fler sysselsatta, lägre arbetslöshet och bidrar till fler arbetstillfällen. Utskottet välkomnar mot denna bakgrund att regeringen genom budgetförslagen ytterligare har förstärkt arbetslinjen genom reformer bl.a. för bättre tillväxtförutsättningar och konkurrenskraft genom ökade investeringar i infrastruktur, forskning och innovation samt lägre bolagsskatt, och för att få fler i arbete, med fokus på unga och utrikes födda. Men utskottet välkomnar också att arbetslinjen stärks bl.a. genom att Arbetsförmedlingen tillförs resurser för att stärka uppföljningen av biståndstagares arbetssökande. Utskottet vill i detta sammanhang också lyfta fram att regeringen avser att återkomma till med förslag till att stärka drivkrafterna för övergång till arbete genom att beräkningen av försörjningsstödet ska ändras så att endast en del av arbetsinkomsten påverkar bedömningen av rätten till bistånd Det bör slutligen noteras att regeringen tidigarelade möjligheten för arbetslösa som inte har rätt till ersättning att få tillgång till stödinsatserna inom ramen för jobb- och utvecklingsgarantin. När det gäller den fråga om arbetslöshetsersättning till gränsarbetare som tas upp i motion 2012/13:A325 (S) kan utskottet konstatera att den nordiska expertgruppen överlämnade sin gränshindersrapport. I rapporten behandlades bl.a. frågan om hur rätten till ersättning ska bedömas i sådana fall där bosättningslandet och arbetslandet skiljer sig åt i synen på exempelvis vilken typ av aktivitet som ska räknas in i arbetad tid och vilken typ av aktivitet som ska räknas som överhoppningsbar tid, på det sätt som pekas på i motionen. för arbetsliv och ministerrådet för social- och hälsopolitik har behandlat resultaten och slutsatserna av rapporten. har fått i uppgift att överta arbetet som det norska ordförandeskapet startade med att försöka finna lösningar på en del av gränshindren som ingår i gränshindersrapporten.