bet · H001SoU13 · 2013-03-21 00:00:00 — Utskottet bedömer att myndighetens uppföljande och granskande arbete kommer att bidra till att ytterligare stärka patienternas och medborgarnas ställning och inflytande. Mot bakgrund av (S 2011:03) samt annat arbete som pågick när det gäller patientens ställning inom vården ansåg utskottet inte att borde ta något initiativ. Utskottet behandlade motionsyrkanden om patientsäkerhet i sitt betänkande 2011/12:SoU14 Hälso- och sjukvårdsfrågor samt tandvårdsfrågor. Utskottet avstyrkte motionerna och uttalade bl.a. följande (s. 30 f. 2 res. S + MP + V, SD): Utskottet konstaterar att en genomgripande patientsäkerhetsreform har satts igång under den gångna valperioden. En central del i reformen utgörs av patientsäkerhetslagen (2010:659), som syftar till att främja hög patientsäkerhet inom hälso- och sjukvården. Utskottet erinrar om att det genomförs en omfattande, tidsbegränsad patientsäkerhetssatsning under 20112014. Utgångspunkten för satsningen är en nollvision när det gäller antalet undvikbara vårdskador, och målet är att gradvis minska antalet vårdskador. Den överenskommelse om förbättrad patientsäkerhet som ingåtts mellan regeringen och Kommuner och Landsting är enligt utskottet en betydelsefull del av det fortsatta patientsäkerhetsarbetet. Överenskommelsen innebär att de landsting som åstadkommer förbättringar enligt uppsatta kriterier får del av de pengar som avsatts för ändamålet. För att svensk hälso- och sjukvård kontinuerligt ska kunna utvecklas och förbättras och för att stärka patienternas ställning i vården, behöver verksamheterna regelbundet följas upp och utvärderas. Utskottet konstaterar i detta sammanhang att det pågår ett flertal olika projekt för att förbättra möjligheterna att följa utvecklingen inom hälso- och sjukvården på olika nivåer. Bland annat har utöver sina årliga rapporteringar av situationen i hälso- och sjukvården genomfört ett antal fördjupade studier på olika områden. Utskottet noterar att regeringen i sitt arbete med att nära följa implementeringen av den nya patientsäkerhetslagen kommer att fästa särskild vikt vid att patienter och anhörigas klagomål på hälso- och sjukvården och dess personal hanteras på ett rättssäkert sätt och inom tydliga tidsramar. I detta sammanhang noterar utskottet att Statskontoret av regeringen fått i uppdrag att följa utvecklingen och utvärdera den nya ordningen med klagomålshantering mot hälso- och sjukvården som ansvarar för. I syfte att öka tilltron till patientsäkerhetsarbetet har regeringen dessutom tagit fram departementspromemorian Överklagande av beslut om kritik enligt patientsäkerhetslagen (Ds 2011:36). Utskottet konstaterar att regeringen har för avsikt att lämna en proposition i ämnet till . Utskottet välkomnar dessa åtgärder och kommer att följa utvecklingen när det gäller arbete med klagomål på brister i vården. Utskottet behandlade i sitt betänkande 2011/12:SoU14 Hälso- och sjukvårdsfrågor samt tandvårdsfrågor ett motionsyrkande om att se över möjligheten att dra in läkarlegitimationen för läkare som missbrukar sin förskrivningsrätt. Utskottet uttalade följande (s. 39, 1 res. Utskottet anser att det är allvarligt när läkare missbrukar sin förskrivningsrätt, men bedömer att den reglering om läkarlegitimation och begränsning av förskrivningsrätt som finns i patientsäkerhetslagen får anses tillräcklig. Motion [] avstyrks. Bakgrund och pågående arbete Allmänna utgångspunkter för hälso- och sjukvården Av budgetpropositionen framgår att regeringens mål på området utgår från att hälso- och sjukvården ska ge patienten ett mervärde i form av ökad hälsa (prop. 2012/13:1 utg.omr. 9 s. 46). Hälso- och sjukvården ska bedrivas så effektivt och med så gott utfall för patienterna att den åtnjuter ett högt förtroende bland allmänheten. Hälso- och sjukvården ska också vara hälsofrämjande genom att arbeta för att förebygga ohälsa. För utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg finns följande mål som berör hälso- och sjukvårdsområdet: Befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Arbetet inom hälso- och sjukvårdsområdet ska särskilt inriktas på att säkerställa att hälso- och sjukvården är kunskapsbaserad säkerställa en god tillgänglighet och valfrihet bland en mångfald av vårdgivare säkerställa att patienterna ges möjlighet till delaktighet och självbestämmande skapa förutsättningar för att hälso- och sjukvårdens resultat följs upp på ett öppet och jämförbart sätt tillvarata kunskap och erfarenheter för att systematiskt förbättra hälso- och sjukvården. Av budgetpropositionen framgår vidare när det gäller politikens inriktning bl.a. följande (s. 82): Regeringen fortsätter att prioritera satsningar på att utveckla såväl kvaliteten i hälso- och sjukvården som tillgängligheten och valfriheten för patienten. Arbetet för att driva på kvalitetsutveckling i vården är omfattande. Det handlar bl.a. om insatser för att öka patientsäkerheten, samt för att förbättra vården för de mest sjuka äldre och cancervården. Ökad tillgänglighet till hälso- och sjukvården genom vårdgarantin och den s.k. Kömiljarden kommer även fortsättningsvis vara en prioriterad fråga för regeringen. Ambitionen är också att utöka patientens valmöjligheter i vården. Sammantaget bidrar detta till regeringens övergripande prioritering att stärka patientens ställning i hälso- och sjukvården. Ett uttryck för denna prioritering är också ambitionen att införa en ny patientlagstiftning. Regeringens ambition är att stärka patientens ställning i hälso- och sjukvården genom en ny patientlag. Myndigheten för vårdanalys inrättades och har som huvuduppgift att ur ett patient-, brukar- och medborgarperspektiv följa upp och granska hälso- och sjukvården, tandvården samt vissa delar av . Områden som myndigheten granskar är bl.a. hur patientfokuserad hälso- och sjukvården är, tillgången till information för patienter, brukare och medborgare, konsekvenser av valfrihetssystem för olika patient- och brukargrupper avseende bl.a. tillgång till god vård och vård på lika villkor samt brister i vårdprocessen för särskilt utvalda patient- och brukargrupper med komplexa vårdbehov. tillsatte regeringen (S 2011:03, dir. 2011:25 och 2012:24). Enligt direktiven ska utredningen föreslå hur patientens ställning inom och inflytande över hälso- och sjukvården kan stärkas. En utgångspunkt för utredarens arbete ska vara att förbättra förutsättningarna för en god och jämlik vård. Utredaren ska bl.a. föreslå hur vården kan ges på mer likvärdiga villkor hur patientens valmöjligheter i vården kan stärkas ytterligare hur patientens behov av stöd, råd och information bör hanteras inom ramen för vårdgarantin och det fria vårdvalet hur berörda myndigheter bör arbeta för att stärka patientens ställning hur informationsutbytet mellan patient och vårdgivare kan underlättas och utvecklas. Utredningen ska också lämna förslag till en ny patientlagstiftning där bestämmelser med betydelse för patientens ställning samlas. Utredningen fick genom ett tilläggsdirektiv i uppdrag att även lämna förslag till en ny lag om hälso- och sjukvårdens organisation som ersätter den nuvarande hälso- och sjukvårdslagen (dir. 2012:113). Den nya lagen ska vara en ramlag och samla generella bestämmelser om organisation och ansvarsförhållanden inom hälso- och sjukvården. Utgångspunkten för utredningens arbete i denna del ska vara att ansvarsförhållandena inom hälso- och sjukvården inte ska ändras. Ett delbetänkande med förslag till en ny patientlagstiftning samt förslag på hur patientens valmöjligheter i vården kan stärkas ytterligare och hur patientens behov av stöd, råd och information bör hanteras inom ramen för bl.a. vårdgarantin lämnades till regeringen (SOU 2013:2 Patientlag). En slutredovisning med förslag som rör hur vården kan ges på mer likvärdiga villkor, förslag till en modell för systematisk insamling och bearbetning av patientberättelser i klagomåls- och anmälningsärenden, förslag på hur berörda myndigheter bör arbeta för att stärka patientens ställning och förslag till kartläggning av barnets ställning som patient inom hälso- och sjukvården ska lämnas . Av regeringens strategi för en god och mer jämlik vård 20122016 framgår bl.a. följande när det gäller regeringens välfärdsutvecklingsråd (s. 91): Regeringen har tillsatt ett välfärdsutvecklingsråd bestående av företrädare för kommuner, landsting, privata företag, idéburen sektor, fackförbund, arbetsgivarorganisationer, bransch/intresseorganisationer samt Kommuner och Landsting (SKL). Rådets uppgift är att utifrån sin samlade kunskap och erfarenhet lämna råd och förslag till regeringen inom välfärdens områden. ska bidra med kunskap och erfarenheter till regeringen om vad som kan förbättra förutsättningarna för valfrihet, mångfald och tillgänglighet genom ökat entreprenörskap och innovativt företagande inom hälso- och sjukvård, handikapp och äldreomsorg samt apoteksmarknaden och hushållstjänster. Rådet arbetar bland annat med frågor om ersättningssystem, individens valmöjligheter, samverkan, kompetens och arbetskraft, innovationer och internationalisering. Delar av de områden som diskuterats har betydelse för jämlikhet i vården, exempelvis inom området samverkan har frågor om sammanhängande vårdkedjor diskuterats. Rådet har överlämnat sin slutrapport till regeringen . Som framgått av det föregående är landstingen skyldiga att införa vårdval inom primärvården genom LOV, och sådana system finns nu i hela landet. När det gäller vårdval framgår av budgetpropositionen bl.a. följande (s. 63): Införandet av vårdvalssystem har haft tydliga positiva effekter främst för tillgängligheten till vården, enligt om val av vårdcentral. Myndigheten konstaterade i sin tidigare rapportering att införandet av vårdvalet ur konkurrenssynpunkt har varit framgångsrikt. I sin senaste rapport gjorde den sammanfattande bedömningen att det har skapats goda förutsättningar för kvalitetskonkurrens mellan vårdcentraler i stora delar av landet. Det är angeläget att landstingen utvecklar vårdvalssystemen i primärvård och specialiserad vård, så att innovationer, en större mångfald av utförare och sammanhängande vårdkedjor stimuleras. Landstingens utformning av villkor, regelböcker och ersättningssystem har stor betydelse i detta sammanhang. Nya sätt att ersätta vård behöver prövas i syfte att skapa en mer sammanhållen vård med ökad kvalitet för t.ex. patienter med stora vårdbehov eller multisjuka äldre. Mot denna bakgrund beslutade regeringen om en satsning för åren 20122014 för att stödja landstingen i utvecklingen av vårdvalssystem. I detta ingår också en satsning på att genom pilotverksamhet utveckla modeller för att ersätta vård. Vidare tillsattes en nationell vårdvalssamordnare med uppgift att bl.a. se över hur vårdvalet kan utvecklas i den öppna vården samt hur framväxten av sammanhållna vårdkedjor ska kunna utvecklas. Av budgetpropositionen (utg.omr. 9 s. 71) framgår att en tidsbegränsad patientsäkerhetssatsning genomförs under 20112014 och att regeringen satsar . Utgångspunkten för satsningen är en nollvision när det gäller antalet undvikbara vårdskador, och målet är att gradvis minska antalet vårdskador. I budgetpropositionen anför regeringen följande (s. 72): En viktig del av satsningen utgörs av överenskommelserna med SKL. Överenskommelserna är prestationsbaserade och innehåller krav och indikatorer som måste uppfyllas för att medlen ska komma landstingen till del. handlar de bl.a. om att ha tagit steg för införande av Nationell Patientöversikt (NPÖ), att arbeta systematiskt med strukturerad journalgranskning, []. Ambitionen höjdes vad gäller vilka krav som landstingen måste uppfylla för att få ta del av medlen jämfört med överenskommelsen 2011. Regeringen konstaterar i budgetpropositionen (s. 72) att överenskommelserna med SKL har haft positiva effekter bl.a. vad gäller arbetet med patientsäkerhetskultur i landstingen. Överenskommelserna har också lett till att alla landsting nu använder sig av strukturerad journalgranskning. På uppdrag av regeringen har arbetat med ett förslag till en nationell strategi för patientsäkerhet (budgetpropositionen s. 72). Strategin ska utgöra en plattform i det långsiktiga patientsäkerhetsarbetet och innehålla ett antal uppföljningsbara mål. När det gäller patientjournaler ska , se ovan, undersöka hur patientens tillgång till sin egen journal via nätet kan påskyndas och underlättas, undersöka om det finns behov av att ytterligare stärka patientens kontroll över den egna journalen, och undersöka andra än de legala förutsättningarna för att patienten på ett strukturerat sätt ska kunna dela med sig av sin egen dokumentation till vårdgivaren (dir. 2012:24 s. 3). Utredningen om rätt information i vård och omsorg (S 2011:13) tillsattes . Den huvudsakliga inriktningen för utredningen är enligt direktiven att lämna förslag till en mer sammanhållen och ändamålsenlig informationshantering inom och mellan hälso- och sjukvården och (dir. 2011:111). Utredningen ska bl.a. föreslå förändringar i lagstiftningen och andra nödvändiga åtgärder som ökar patientsäkerheten och stärker den enskildes faktiska möjligheter att utöva sin rätt att spärra hela eller delar av sin journal. Genom tilläggsdirektiv (dir. 2012:23 och 24) flyttades bl.a. frågan om informationsutbyte mellan patient och vårdgivare, som tidigare omfattades av uppdrag, till Utredningen om rätt information i vård och omsorg, som redovisade sina förslag i delbetänkandet Bättre behörighetskontroll Ändringar i förordningen (2006:196) om register över hälso- och sjukvårdspersonal (SOU 2012:42). Utredningens förslag ska redovisas . Socialminister besvarade en skriftlig fråga (2011/12:738) om hinder för sjukvårdspersonal att arbeta ideellt. Socialministern uttalade följande: har frågat mig om reglerna har ändrats då det gäller skyldigheten för yrkesverksamma med medicinsk kompetens att journalföra när de verkar i ideella sammanhang eller om jag avser att vidta förändringar av regelverket. Svaret är att reglerna inte har ändrats. har inte utfärdat några andra riktlinjer i frågan. Däremot har i en promemoria diskuterat frågan efter att Röda Korset vänt sig till myndigheten, eftersom organisationen upplevde att det rådde oklarhet om vad som gällde. Röda Korset uppfattade promemorian så att legitimerad personal är förhindrad att delta i första hjälpen-verksamhet. Av promemorian framgår dock att det finns ett visst utrymme även för legitimerad personal att utföra uppgifter inom ramen för första hjälpen så länge det inte rör sig om vårdinsatser. Hur stort det utrymmet är, framgår dock inte. Röda Korset och har efter sommarens medieuppmärksamhet haft ytterligare kontakter och bedömer nu att det kommer att vara möjligt att klarlägga hur utrymmet ser ut. Röda Korset har därför ändrat sitt beslut att legitimerad personal inte kan delta i första hjälpen-verksamheten. Röda Korset konstaterar i ett uttalande att det inte finns någon konflikt mellan organisationen och och att de tillsammans ska se till att frivilliga inom Röda Korset som har medicinsk utbildning även kan ge första hjälpen. Deras gemensamma ambition är att finna en lösning som är såväl lagenlig som rimlig för samhällets behov. Regeringen välkomnar detta och ser inte behov av ytterligare åtgärder. I regeringens strategi för en god och mer jämlik vård 20122016 anges följande när det gäller e-hälsostrategin (s. 65): En angelägen del av utvecklingen av hälso- och sjukvården är det samlade arbete som genomförs inom ramen för nationella e-hälsostrategin. Utvecklingsarbete pågår inom en rad områden, däribland nationell patientöversikt, sammanhållen journalföring, elektroniska beslutsstöd, invånartjänster samt nationell informationsstruktur och nationellt fackspråk. Det handlar om system, stödstrukturer och tjänster som både ska leda till bättre insatser av högre kvalitet inom hälso- och sjukvården och och till en starkare ställning och fler möjligheter för individen. Regeringen och aktörer inom hälso- och sjukvården och samverkar i arbetet med eHälsa. fokuseras arbetet på att de olika e-hälsotjänsterna och nya regelverk som utvecklats införs och används i daglig verksamhet så att nyttan av dem kan realiseras, för den enskilde, personalen och verksamheterna. , som invigdes , är nationella register för friska givare av blodbildande stamceller. Registret ägs och administreras av , som är ett av helägt bolag. Av årsredovisningen framgår att är ett av många register för stamcellsdonatorer i världen. I registret finns ca 40 000 personer registrerade. Registret utför sökningar för svenska men även utländska patienter efter en förfrågan från patientsjukhuset. Styrelsen för Kommuner och Landsting beslöt att rekommendera landstingen, , samt att bidra till utveckling genom att betala per invånare och år. har SKL beslutat att fortsätta att rekommendera landets landsting och regioner att betala ett frivilligt bidrag för ytterligare en treårsperiod. har alla utom ett landsting medverkat med bidrag till kostnader för typning av nya , uppgradering av nya samt utvecklingskostnader för att införa ett nytt donatorregistersystem. Utöver det frivilliga bidraget från landsting och regioner finansieras verksamheten genom debitering för enskilda typningar på i registret och ersättning vid förmedling av blodstamceller vid en positiv matchning. När det gäller ensamkommande barn och unga som kommer till arbetar på flera sätt för att ge vägledning och stöd i arbetet med denna grupp. håller på att ta fram en ny vägledning om ensamkommande barn och unga för att tydliggöra ansvarsfördelningen mellan olika aktörer. Vägledningen ska också tydliggöra arbete och ansvar för att ge barnen god vård och ett etiskt och professionellt bemötande. Vägledningen väntas vara klar senast . deltar , , länsstyrelserna och SKL i ett gemensamt projekt om lokalt och regionalt utvecklingsstöd för arbete med ensamkommande barn. Projektets övergripande mål är att höja kvaliteten i kommunernas mottagande av dessa barn. I regeringens strategi för en god och mer jämlik vård 20122016 anges följande när det gäller bl.a. hälsosituationen bland de nationella minoriteterna (s. 73 f.): Stöd till utveckling av information på de nationella minoritetsspråken Regeringen har därför beslutat avsätta för utveckling av information på de nationella minoritetsspråken på och som är de webbplatser där hälso- och sjukvårdens huvudmän informerar om hälso- och sjukvården och ungdomsmottagningen på nätet. För att de nationella minoriteterna ska ha tillgång till en jämlik vård har bland annat syftena om motverkande av diskriminering och ett främjande av de nationella minoritetsspråken en stor betydelse. Kartläggning av hälsosituationen bland de nationella minoriteterna Regeringen gav 2008 i uppdrag att genomföra en kartläggning av hälsosituationen bland de nationella minoriteterna. skulle också lämna förslag på hur det hälsofrämjande och förebyggande folkhälsoarbetet rörande nationella minoriteter ska kunna bedrivas. lämnade institutet rapporten mår nationella minoriteter. Enligt rapporten finns det bl.a. en bristande kunskap hos majoritetsbefolkningen, myndigheterna och hälso- och sjukvårdspersonal om de nationella minoriteterna och deras hälsosituation. Enligt rapporten finns det flera hälsoproblem hos de 74 nationella minoriteterna som det saknas data och metoder för datainsamling kring hälsa, levnadsvanor och livsvillkor för dessa grupper. I rapporten föreslås bl.a. att det bör utbildas hälsokommunikatörer inom samtliga minoriteter och att myndighetspersonal bör utbildas om de nationella minoriteternas hälsa, levnadsvillkor och kultur. Regeringen har uppdragit åt att, i samverkan med , ta fram ett utbildningspaket för vårdpersonal om olika aspekter av värdigt och professionellt bemötande och agerande inom vården, lämna förslag till pilotprojekt för att testa och utvärdera utbildningspaketet och testa metoder för att systematiskt arbeta med bemötande i vården (S2012/4531/FS). Utbildningspaketet ska inkludera kunskap om de grupper som omfattas av lagstiftningens skydd mot diskriminering och som typiskt sett riskerar att utsättas för diskriminering. Målet är att arbetet med ett medvetet gott och värdigt bemötande och en god behandling av personer som tillhör någon av de utsatta grupperna ska vara en integrerad del av den ordinarie strukturen i hälso- och sjukvården. har i sitt regleringsbrev fått följande uppdrag.1[ ; se länken (] Myndigheten ska genomföra samrådsforum med företrädare för de nationella minoriteterna i syfte att undersöka vilka behov och förutsättningar som finns när det gäller att inhämta data om de nationella minoriteternas hälsosituation samt vilka metoder som i sådana fall skulle kunna vara lämpliga för respektive grupp. Samrådsforumet bör även omfatta en dialog om kunskapsbaserade hälsofrämjande åtgärder med utgångspunkt i de åtgärder som har lagts fram i återrapporteringen av regeringsuppdraget att kartlägga de nationella minoriteternas hälsosituation (dnr S2008/5748/FS). Uppdraget ska redovisas till . Kompetens i hälso- och sjukvården Socialminister besvarade en interpellation om diskriminering av hbt-personer i vården och anförde bl.a. följande (ip. 2011/12:38, prot. 2011/12:22, anf. 8 och 10 §): har frågat mig vilka insatser jag gör för att säkerställa rätten till likabehandling utan åtskillnad på grund av sexuell läggning eller könsidentitet inom hälso- och sjukvården. Diskrimineringslagen är tydlig och prövas i det mål som hänvisar till. Även hälso- och sjukvårdslagen är tydlig i detta hänseende. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Likaså är diskrimineringslagen tydlig. I 2 kap. 13 § första stycket stadgas att diskriminering är förbjuden i fråga om hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet. Regeringen tar dessa frågor på stort allvar och gör flera insatser för att motverka ojämlikheter inom vård och omsorg, bland annat genom satsningar för en jämlik vård, genom patientsäkerhetsarbetet och genom arbetet för att stärka patientens ställning. Regeringen tar omotiverade skillnader och ojämlikheter i vården på största allvar och har drivit på utvecklingen av kunskap. Man vill synliggöra skillnaderna i vården bland annat genom bidrag till utvecklingen av öppna jämförelser. Regeringen gör också en särskild satsning på jämlik vård . För detta arbete har regeringen avsatt . Hbt-certifiering av till exempel ungdomsmottagningar finns här och var; det prövas runt om i Landstings- och Kommunsverige. Det är ett sätt att hjälpa personalen till bättre förmåga och större kunskap så att alla ska kunna känna sig välkomna oavsett bland annat sexuell läggning. Det är förstås utmärkt att certifieringen finns och något som kan tas efter av långt fler. Det är dock en fråga för vårdens huvudmän. besvarade socialminister en skriftlig fråga om hälso- och sjukvård specialiserad på könsstympning (fr. 2011/12:390). Socialministern anförde bl.a. följande. har frågat mig om jag avser att ta initiativ för att uppnå ett fritt från könsstympning och för vikten av tillgång till hälso- och sjukvård specialiserad på könsstympning och medicinsk intimkirurgi. Jag har erfarit att det på flera orter runt om i landet finns läkare, barnmorskor och övrig vårdpersonal med god kunskap om kvinnlig könsstympning, både från och från utlandstjänstgöring. På i finns en särskild kvinnoklinik för könsstympade kvinnor där kvinnor från hela kan få vård av läkare med särskild kompetens. Flera landsting har tagit fram egna, lokala riktlinjer för vårdpersonal kring frågan om kvinnlig könsstympning. I regeringens strategi för en god och mer jämlik vård 20122016 anges följande när det gäller brister avseende tillgången till specialiserad vård (s. 59):