bet · H101JuU1 · 2013-11-22 00:00:00 — Polisen är en del av den grundläggande samhällsservice som var och en kan kräva av ett civiliserat samhälle. Polisen måste därför vara tillgänglig även i mindre orter och i glesbygden. Det handlar inte bara om att förebygga och utreda brott, utan också om den service som polisen ska ge. Polisen handlägger t.ex. passansökningar och ansökningar om olika tillstånd. Trots det ökade antalet poliser är polisens tillgänglighet fortfarande dålig på många ställen. Det är anmärkningsvärt att det går att ordna mobila poliskontor i men att samma service inte kan tillhandahållas utanför storstäderna. Utredningen medborgarna (SOU 2009:92) innehåller många exempel på hur man kan utveckla och förbättra servicen för människor på landsbygden. Att polisen inte finns tillgänglig på en viss plats innebär att polisen får en sämre lokalkännedom, vilket hämmar effektiviteten. Detta gör i sin tur att förtroendet för polisen minskar. Regeringen måste omgående vidta åtgärder som gör att även personer på landsbygden känner att de har tillgång till polisen. Vi vill dessutom underlätta för gränsöverskridande samverkan mellan polisen i de nordiska länderna. Närvarande polis i vardagen, punkt 22 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju399 av m.fl. (MP) yrkande 3. Polisens närvaro i människors vardag behöver öka. Genom ett långsiktigt brottsförebyggande lokalt arbete måste polisen visa att den finns där för medborgarna, oavsett när brotten anmäls eller av vem. Vissa polismyndigheter har genomfört satsningar med närpoliser, skolpoliser och särskilda poliskontor i de mest brottsutsatta områdena. Det har visat sig att brott utreds enklare och snabbare i de delar av landet som har en starkt lokalt förankrad polis. Där finns också en ökad tilltro till polisen. Den lokala polisnärvaron är särskilt viktig i miljonprogramsområdena. Förtroendet för polisen, punkt 25 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 25 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C419 av m.fl. (MP) yrkande 25. Polishatet måste tas på allvar och motverkas. Det är oacceptabelt att det sprids nidbilder av och desinformation om polisen för att öka motsättningarna och locka till upplopp. För att öka förtroendet och förståelsen för polisen är det avgörande med en aktiv medverkan från dem som bor i miljonprogramsområdena. och gemensamma dialogprojekt för att öka förståelsen mellan polisen och ungdomarna är ett mycket positivt exempel. Jag anser att det behövs fler liknande projekt och verksamheter för att öka förståelsen mellan polisen och invånarna i miljonprogramsområdena. , punkt 26 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 26 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju213 av m.fl. (MP) yrkande 4. Det finns ingen särskild instans dit allmänheten kan vända sig med klagomål på polisen. Många som gör en polisanmälan mot en polis märker att det inte leder någonstans. Även om den anmälda polisen inte har begått något brott kan det handla om brister i bemötandet eller liknande, och en ursäkt eller en förklaring kan då behövas. Jag anser att det bör inrättas en polisombudsman dit allmänheten kan vända sig med klagomål och synpunkter på polisens arbete. Antagningen till polisutbildningen, punkt 27 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 27 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju441 av (SD) yrkandena 1 och 3–5. har gång på gång vidtagit åtgärder för att göra poliskårens sammansättning mer politiskt korrekt. Man har bl.a. förändrat antagningskraven till polisutbildningen till det sämre. De fysiska kraven har sänkts för båda könen till kvinnornas nivå. Vidare har man tagit bort både språkprovet i svenska och kravet på att ha skrivit högskoleprov. Den svenska polisutbildningen har de lägsta antagningskraven i . Dagens högkvalificerade poliskår sänks därför till en lägre nivå. Ytterst är detta ett självmål i spelet mot de grova brottslingarna. Det är också ett slag i ansiktet på alla duktiga poliser, vilkas yrke nu får sänkt status. Kampen mot brottsligheten och arbetet för samhällstryggheten måste vara det främsta målet vid rekryteringen av nya poliser. Det är därför viktigt att inte tumma på fysiska och språkliga kvalifikationer. Även kvinnor och personer med invandrarbakgrund kan komma in på en polisutbildning med kvalitetssäkrande krav om de verkligen är lämpade för yrket. Jag vill därför att de fysiska kraven för båda könen ska höjas till den nivå som tidigare gällde för manliga sökande. Jag anser också att språkprovet i svenska och kravet på att ha skrivit högskoleprovet ska återinföras. Polisen ska inte heller få bedriva positiv särbehandling eller kvotering genom att anta personer till utbildningen som är mindre kvalificerade än andra sökande, men som är av ett visst kön eller har invandrarbakgrund. Polisutbildning på högskola eller universitet, punkt 28 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 28 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju213 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 19. Polisen har en avgörande roll i brottsbekämpningen. Dessutom blir polisens arbete alltmer internationaliserat, och samarbetet inom rättskedjan blir alltmer komplext. Därför är det viktigt med en modern, attraktiv och adekvat polisutbildning. Vi anser att en polisutbildning på akademisk nivå är ett måste. föreslog en statlig utredning att grundutbildningen till polis skulle ersättas med en högskoleutbildning på universitet/högskola och leda till en högskoleexamen, polisexamen (SOU 2008:39). Regeringen har därefter förhalat frågan om polisutbildningen . beslutade regeringen att polisutbildningen ska göras om, men det blir inte några stora förändringar, och utbildningen blir inte fullt ut en högskolebaserad utbildning. Det är olyckligt. Det är ett bakslag både för studenterna och för polisens framtida utveckling att utredningens förslag inte kommer att förverkligas. Att ersätta i med en uppdragsutbildning är en halvmesyr som inte alls motsvarar behovet av en modern och effektiv polisverksamhet som vilar på en stabil grund av vetenskap och beprövad erfarenhet. Problemet med regeringens beslut är att det inte skapas någon möjlighet att utveckla polisiärt arbete som ett eget ämne. Visserligen får poliserna högskolepoäng i valda delar, men de får ingen akademisk examen. Vidare finns det ingen möjlighet till forskning och utveckling om själva kärnan i polisarbetet, vilket skulle kunna benämnas polisvetenskap. De poliser som vill forska om polisarbetet tvingas att ta ytterligare en akademisk examen och lirka in det polisiära perspektivet i det ämnet. Polisen har utsatts för en omfattande kritik. Trots kraftiga resurstillskott har polisens resultat på avgörande områden inte förbättrats utan tvärtom försämrats. Och vad värre är, man kan inte riktigt förklara varför. I det perspektivet är det märkligt att regeringen inte ser behovet av ökad kompetens. Vi vill se en riktig högskoleutbildning som ger förutsättningar för att ta en polisexamen och bedriva vidare forskning. Personer som vill utbilda sig till polis, men som har en annan akademisk utbildning, bör kunna tillgodoräkna sig de ämnen som är relevanta för polisutbildningen. På så sätt kan tiden för polisutbildningen förkortas och en breddad rekrytering uppmuntras. Den nya högskoleutbildningen bör ha starka band till polisverksamheten . En högskoleutbildning skulle förbättra möjligheterna till ett arbetslivslångt lärande hos de anställda i polisorganisationen. Det skulle vidare främja polisernas möjligheter att specialisera sig. Polisstudenterna skulle få samma rätt till insyn och inflytande över sin utbildning som andra studerande på högskolenivå. En högskoleutbildning skulle vidare bredda rekryteringen och underlätta såväl forskningen inom området som samverkan med andra discipliner. Mer forskning ger i sin tur bättre förutsättningar för en effektivare polis. Dessutom skulle en fördjupad forskning och metodutveckling kunna bidra till ett mer kritiskt förhållningssätt till det egna polisarbetet, vilket är oerhört viktigt eftersom det är nödvändigt för att polisen ska utvecklas i positiv riktning. Kravet på en akademiserad polisutbildning handlar alltså i grunden om att skapa förutsättningar för polisverksamheten att utvecklas och effektiviseras på alla nivåer. Ansvaret för polisutbildningen inom , punkt 29 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 29 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub430 av m.fl. (MP) yrkande 7. Som framgår ovan anser jag att utbildningen till polis ska bli en högskoleutbildning. Praktiska inslag ska självklart ingå i utbildningen på liknande sätt som i vissa andra utbildningar. Det är enligt min mening inte och som är bäst lämpade att avgöra hur en forsknings- och kunskapsbaserad högre utbildning ska vara uppbyggd. Den rätta kunskapen om detta finns i stället hos och dess myndigheter. Ansvaret för polisutbildningen borde därför flyttas från till . Utredare för miljöbrott, punkt 33 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 33 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 3. arbetar miljöbrottsutredarna under två chefer. De har dels en chef inom polisorganisationen som fördelar deras arbetsuppgifter, dels en åklagare som leder utredningsarbetet. Inte sällan får miljöbrottsutredarna arbeta med annat än miljöbrott, vilket leder till att miljöbrottsutredningarna blir försenade. Miljöbrottsutredarna bör därför inte vara anställda av polisen utan direkt av Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål inom . Utredare för arbetsmiljöbrott, punkt 34 (S, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 34 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 32. Antalet anmälningar och lagförda brottsmisstankar på arbetsmiljöområdet har ökat. En anledning kan vara att den operativa Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål har inrättats inom . För att ännu fler arbetsmiljöbrott ska kunna utredas måste det finnas tillräckliga utredarresurser. Vi anser därför att Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål ska ha ett antal egna utredare på arbetsmiljöområdet. På så sätt blir det möjligt att samla och stärka kompetensen på detta område. Samverkan mellan åklagarna och polisen, punkt 36 (S) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 36 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju402 av m.fl. (S). Antalet uppklarade brott är ett mått på de brottsutredande myndigheternas arbete med att åtgärda och klarlägga de anmälda brotten. minskade antalet personuppklarade brott jämfört . Vi menar att det finns skäl att analysera på djupet hur arbetet med brottsutredningar och förundersökningar är organiserat. ombudsmän () har ifrågasatt uppdelningen mellan åklagarna och polisen i brottsutredningsarbetet. Enligt JO leder uppdelningen till bristande effektivitet och svårigheter att avgöra vem som ska hållas ansvarig för fel och brister. JO har riktat skarp kritik i flera fall där svåra brott inte har kunnat lösas på grund av brister i samarbetet mellan åklagare och polis. Om fler brott ska bli uppklarade krävs alltså en fungerande samverkan mellan polisen och åklagarna. Att polisen nu blir en sammanhållen myndighet är ett viktigt steg mot högre kvalitet och ökad effektivitet i polisens verksamhet. Dagens organisation gör polisen svårstyrd och skapar onödiga gränser mellan myndigheterna. Den stora omorganisationen av polisen kan dock innebära att även bör omorganiseras, så att samarbetet och samverkan med den nya polisorganisationen stärks på bästa sätt. Miljöbrotten till mark- och miljödomstolarna, punkt 37 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 37 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 4. Miljöbrotten avgörs av tingsrätterna. Sannolikheten för att en tingsrättsdomare ska ha någon erfarenhet av miljöbrott är emellertid mycket liten och tingsrätterna är således nybörjare i de flesta miljöbrottmål. Jag anser att mark- och miljödomstolarna bör få ta över ansvaret för miljöbrotten. Regeringen bör se över detta och återkomma med ett förslag. Centralisering av gruvärenden till förstärkta mark- och miljödomstolar, punkt 38 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 38 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkande 13. Gruvindustrin är strategiskt viktig för . Tack vare den globala efterfrågan på svenska mineraler och metaller är gruvnäringen på väg att återta en betydelsefull roll i den svenska ekonomin. För att skydda människor och natur mot rovdrift och exploatering behöver gruvnäringen tydliga lagar. Det är viktigt ur både ett globalt och ett nationellt perspektiv att myndigheterna är effektiva och hanterar företagens olika ärenden på ett rättssäkert sätt. Myndigheterna bör också samarbeta så att inte ett enskilt företag måste lämna samma uppgifter till flera olika myndigheter. Hanteringen av gruvärendena bör därför centraliseras till mark- och miljödomstolarna. Vidare bör dessa domstolar förstärkas för detta ändamål. , punkt 39 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 39 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 69 och 2013/14:Ju427 av m.fl. (MP) yrkande 6. har antalet domstolar i minskat kraftigt. Nedläggningarna och sammanslagningarna har inte bara inneburit att många medborgare har fått ett längre avstånd till domstolarna. Centraliseringen av den dömande verksamheten har även fått negativa konsekvenser i form av fler inställda mål och längre resor för nämndemännen. Vidare har nämndemännens funktion att säkerställa lokalförankringen i dömandet försämrats. Domstolarnas lokala och regionala förankring är viktig och ska värnas. Om fler domstolar läggs ned eller slås ihop försämras tillgängligheten och servicen för medborgarna ytterligare. Det skulle även innebära ett hot mot rättssäkerheten med tanke på det redan hårda trycket på domstolarna. Det är viktigt att medborgarna har förtroende för domstolarna. Vi motsätter oss därför ytterligare nedläggningar eller sammanslagningar av domstolar såväl inom tingsrättsorganisationen som inom förvaltningsrättsorganisationen. Statistik i vårdnadsmål, punkt 41 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 41 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju385 av (SD). finns ingen jämställdhetsstatistik när det gäller vårdnadstvister. Det argumenteras för att gemensam vårdnad är bäst för barnet. Både män och kvinnor sägs vara väl lämpade som vårdnadshavare. Rimligen borde detta resultera i att de flesta vårdnadstvister utmynnar i gemensam vårdnad. I de mål där en förälder anförtros ensam vårdnad borde fördelningen mellan män och kvinnor vara lika. Jag anser att regeringen borde ge i uppdrag att sammanställa statistik över vilken part som tillerkänns vårdnaden i vårdnadstvister. Statistiken borde redovisas län för län och finnas tillgänglig på . Beroende på utfallet av en sådan statistik kan den antingen fungera som en varningsklocka eller visa att domstolarna inte har förutfattade meningar om mäns och kvinnors förmåga som vårdnadshavare. Kriminalvårdens resurser, punkt 42 (S, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 42 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 72. Kriminalvården har gått från att ha en budget i obalans till en förbättrad ekonomisk situation, vilket delvis beror på en minskad klienttillströmning. Prognosen för den kommande klienttillströmningen är dock mycket osäker, särskilt på lång sikt. Osäkerheten beror bl.a. på att det är oklart hur lagstiftningen och praxis kommer att förändras . Det måste därför finnas en flexibilitet i kriminalvårdens kapacitet. Antalet häktade som transporteras runt är fortfarande stort. Detta är både ineffektivt och resursslukande. Kriminalvården bör därför arbeta för att minska antalet sådana transporter. Det är vidare viktigt att man behovsanpassar personalstyrkan och lokalerna. Regeringen bör återkomma till med en redogörelse för om kriminalvårdens resurser används effektivt och är tillräckliga för att bedriva en fungerande verksamhet. Bemanningen på anstalter och häkten, punkt 44 (S, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 44 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 74. Kriminalvården har utvecklats radikalt på säkerhetssidan. Anstalterna med högst säkerhetsnivå har byggts ut, och säkerheten har höjts över lag. Detta har varit nödvändigt. Men en ökad säkerhet kan också skapa frustration hos de intagna. Det är därför viktigt att bemanningen på anstalter och häkten är så pass god att det finns möjlighet till en personlig kontakt med de intagna. Uppdrag till , punkt 47 (S, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 47 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkandena 9 och 13. Ett systematiskt och väl utvecklat brottsförebyggande arbete gör stor skillnad då det leder till minskad kriminalitet, vilket i sin tur medför minskat lidande för brottsoffer och minskade kostnader för samhället. , som har granskat polisens brottsförebyggande arbete, har varit kritisk mot polisens och regeringens sätt att hantera det brottsförebyggande arbetet (RiR 2010:23). Enligt genomför polisen inte mer än hälften av den brottsförebyggande verksamhet som de planerat för. anser att regeringen inte har gett polisen tillräckligt goda förutsättningar i form av mål som är fastställda för och som är specifika, mätbara, relevanta och tidsatta. Vi menar att det är av avgörande betydelse att det brottsförebyggande arbetet fungerar. bör därför få ett särskilt uppdrag att samla den kunskap som finns om fungerande internationellt och nationellt brottsförebyggande arbete och anpassa dessa metoder till praktiskt polisarbete i samverkan med kommuner och andra myndigheter. Projektet med sociala insatsgrupper har utvärderats av polisen och . Projektet har även granskats av radioprogrammet . Huruvida de sociala insatsgrupperna var lyckade skiljer sig åt beroende på granskare. Polisen var mest positiv, även om de också har pekat på en rad problem som projektet synliggjort. Trots kraftig kritik mot projektet valde regeringen att ge i uppdrag att fortsätta att stödja arbetet med sociala insatsgrupper. Arbetet är dock frivilligt, det bygger på att kommuner och andra aktörer vill och kan fortsätta eller inrätta sociala insatsgrupper. Därmed föreligger det enligt vår uppfattning en stor risk att arbetet kommer att fortsätta att se mycket olika ut i landet samt att de brister som uppdagats kommer att finnas kvar. Idén med sociala insatsgrupper kan vara god men vi anser att det krävs en riktig utvärdering och analys av arbetet. Det är viktigt att de slutsatser som dragits leder till förändring och förbättring. bör därför knytas till det fortsatta arbetet med sociala insatsgrupper och få i uppdrag att följa och utvärdera arbetet. Forskning om hedersrelaterat våld, punkt 48 (S) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 48 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 92. Det saknas statistik över hur stor omfattning hedersrelaterat våld och förtryck har. Detta eftersom brott som begås i hederns namn inte har någon egen brottsrubricering och det följaktligen inte går att mäta omfattningen genom antalet anmälda brott. Att mörkertalet när det gäller våld i nära relationer är stort finns väl dokumenterat. Mycket talar för att de speciella omständigheter som råder kring hedersproblematiken gör att mörkertalet t.o.m. är större för våld eller hot som har koppling till heder. Vi anser att det krävs mer forskning på området för att få en mer heltäckande bild av vidden av hedersproblematiken. Ökad information om var brott begås, punkt 49 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 49 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C419 av m.fl. (MP) yrkande 37. Det finns uppfattningar om att vissa områden eller delar av områden är mer brottsutsatta än de är, som det finns felaktiga uppfattningar om att vissa områden är tryggare än de är. Detta riskerar att leda till att enskilda individer, men även olika beslutsfattare, fattar felaktiga beslut. Jag anser att ett sätt för såväl den enskilde som offentliga beslutsfattare att kunna fatta rationella beslut om hur han eller hon ska utforma sitt liv är att ha tillgång till statistik om var brotten begås. Jag anser att uppdraget att samla in en sådan mer detaljerad statistik över var brott begås lämpligen kan ges till . Utredning om systemhotande verksamhet, punkt 50 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 50 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju399 av m.fl. (MP) yrkande 7. har i sin årliga statistik över utvecklingen av hatbrotten i (rapport 2011:8) redovisat att ungefär 270 anmälda brott baserades på islamofobi, vilket var en ökning jämfört med och följer en uppåtgående trend sedan mätningarna startade . Det är inte klart i vilken grad islamofobi och antimuslimska åsikter har funnits med som skäl för personer att begå terrorhandlingar. Det är vidare inte klarlagt på vilket sätt och i vilken omfattning islamofobi och antimuslimism leder till systemhotande brottslighet i . Vi anser att detta bör klarläggas. Vidare bör förslag på åtgärder för att minska förekomsten av islamofobi och antimuslimism i redovisas. Statistik över händelser vid flyktingförläggningar m.m., punkt 51 (MP, SD, V) av (SD), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 51 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Sf231 av och (båda MP). förde statistik över olika händelser vid och mot flyktingförläggningar. Dessa uppgifter sammanställdes och redovisades senare i bl.a. boken av och . har ansvaret för uppgifter om mottagande av asylsökande. Det förs dock ingen statistik kring händelser vid eller mot flyktingförläggningar eller asylboenden så som det gjordes .