bet · H001UU15 · 2013-04-15 00:00:00 — Strategin för EU:s prioriteringar i FN utgår från tre pelare: fred och säkerhet, hållbar utveckling samt mänskliga rättigheter, vilka är sammanlänkade och ömsesidigt beroende. I strategin slås fast att EU ska bedriva ett nära samarbete med andra medlemmar av världssamfundet, som regionala och subregionala grupper och bilateralt med strategiska partner. Där betonas också engagemanget för en reformering av FN-systemet inklusive generalförsamlingen och säkerhetsrådet. Vikten av god finansiell styrning och budgetdisciplin poängteras liksom behovet av att stärka FN:s roll när det gäller att leda internationellt humanitärt stöd. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2011/12:U315 (S) yrkandena 23 och 24 samt 2012/13:U306 (S) yrkandena 22 och 23. Utskottet övergår nu till att behandla frågan om att följa upp och stödja de processer som pågår efter , vilket förespråkas i en motion. Vid slogs fast att utveckling, fred och säkerhet och mänskliga rättigheter är samverkande och ömsesidigt förstärkande. Toppmötet bekräftade att frihet, jämlikhet, solidaritet, tolerans, respekt för alla mänskliga rättigheter, respekt för naturen och delat ansvarstagande måste till om millenniemålen ska kunna nås. Av den resolution (A/RES/60/1) som antog med slutsatser från världstoppmötet framgår att FN:s ekonomiska och sociala råd (Ecosoc) fick i uppdrag att se till att utfallet av de större FN-konferenserna och toppmötena, inklusive de internationellt överenskomna utvecklingsmålen, följs upp. De större FN-konferenserna och toppmötena har resulterat i ett globalt partnerskap för utveckling. Detta har, förutom i slutdokumentet från världstoppmötet , också kommit till uttryck i millenniedeklarationen, överenskommelsen vid internationella konferens om finansiering för utveckling i , (Consensus), världskonferens om hållbar utveckling i , (genomförandeplanen från ) och Dohadeklarationen om finansiering för utveckling (uppföljning 2009 till Consensus). gjorde EU:s ordförandeskap ett uttalande och redovisade EU:s syn på åtgärder för att främja genomförandet av åtagandena vid världstoppmötet tidigare . Ecosoc ska, som nämnts, hålla uppföljningsmöten. Uppföljningsmötena (, AMR) äger rum på regeringsnivå och fokuserar på ett särskilt tema av betydelse för FN:s utvecklingsagenda. Syftet är att bidra till att sprida och påskynda genomförande. I förberedelserna för uppföljningsmötena deltar medlemsstater, organ inom FN-systemet och andra större institutionella aktörer, icke-statliga organisationer, företrädare för den privata sektorn och forskare. Inriktningen på de uppföljningsmöten som har ägt rum har varit följande: Förstärkning av insatser för att utrota fattigdom och hunger, inklusive genom det globala partnerskapet för utveckling (2007). Genomförande av de internationellt överenskomna målen och åtagandena i fråga om hållbar utveckling (2008). Genomförande av de internationellt överenskomna målen och åtagandena i fråga om global folkhälsa (2009). Genomförande av de internationellt överenskomna målen och åtagandena i fråga om jämställdhet mellan könen och kvinnors egenmakt (2010). Genomförande av de internationellt överenskomna målen och åtagandena i fråga om utbildning (2011). Främjande av produktionskapacitet, sysselsättning och anständigt arbete för att utplåna fattigdom inom ramen för en inkluderande, hållbar och rättvis ekonomisk tillväxt på alla nivåer för att millennieutvecklingsmålen ska kunna nås (2012). I slutsatserna från bekräftades åtagandet om att nå millenniemålen. Millenniemålens genomförande följs upp av bl.a. och () som publicerar . Rapporterna är inriktade på genomförandet på global nivå. Biståndsminister deltog i om millenniemålen i och redogjorde då för svenska insatser och prioriteringar för att millenniemålen ska kunna nås. utsåg FN:s generalsekreterare biståndsminister att ingå i en särskild högnivåpanel med uppdrag att dra slutsatser när det gäller millenniemålen, vilka resultat som har åstadkommits samt utifrån dagens utvecklingsutmaningar komma med råd inför utarbetandet av en ny dagordning för utveckling (post-2015 development agenda). Vid 2013 års uppföljningsmöte i den nämnda AMR-processen ska Ecosoc diskutera hur organet ska kunna bidra till utarbetandet av den nya utvecklingsagendan. Ytterligare ett exempel på pågående uppföljningsprocesser avser åtagandet vid världstoppmötet om att diskutera och definiera begreppet mänsklig säkerhet. Generalförsamlingen antog en resolution om mänsklig säkerhet (A/RES/66/290). Vid världstoppmötet lades grunden för skapandet av för mänskliga rättigheter (). En uppföljning av verksamhet avslutades . Utskottet återkommer nedan till och EU:s ställningstaganden i sammanhanget. När det gäller agerande i fråga om en uppföljning av slutsatserna från konstaterar utskottet, som nämnts ovan, att stödet till FN är en hörnsten i svensk utrikespolitik. bidrar till genomförande av slutsatserna från världstoppmötet genom att vara en av FN:s större givare och är ett av de få länder som uppnår FN:s mål för utvecklingsbiståndet på av BNI. , som lämnar ett bistånd på av BNI, arbetar aktivt för att bidra till att FN:s millenniemål uppnås och är en av de största givarna till flera FN-organ, som exempelvis , , OCHA och Unrwa. Ett exempel på ett område där framsteg nåddes vid gäller kvinnors sexuella och reproduktiva rättigheter, där hörde till de pådrivande länderna. fortsätter att agera på global nivå för ökat genomslag på nationell nivå och via bilaterala biståndsinsatser när det gäller frågor om kvinnors rättigheter och sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Utskottet har i sina budgetbetänkanden om internationellt bistånd, senast i betänkande 2011/12:UU2, betonat att måste fortsätta att agera för större internationella biståndsvolymer enligt de åtaganden som världssamfundet har gjort. Utskottet avser att senare under innevarande utarbeta ett utlåtande om den nya dagordningen för utvecklingen . främjar en reformering av FN-systemet för att det ska kunna svara upp mot de utmaningar som världsorganisationen står inför. deltar aktivt i konfliktförebyggande, fredsoperationer och fredsbyggande, humanitära operationer, nedrustning och utvecklingssamarbete. Likaså är aktivt i det internationella arbetet kring klimatförändringarna och arbetar för att främja folkrätten, respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2011/12:U315 (S) yrkande 37 i denna del och 2012/13:U306 (S) yrkande 36 i denna del. Rekrytering av svenskar till FN-systemet Utskottet anser att det är angeläget att fortsätta att verka för att fler svenskar rekryteras till poster på hög nivå inom FN-systemet, vilket förespråkas i motioner. Det är enligt utskottet värdefullt att en utredning har gjorts inom av hur svensk seniorkompetens bättre kan utnyttjas inom FN-systemet och utvecklingsbankerna. Enligt utredaren, som lämnade sin slutrapport , finns alltför få svenskar på tunga internationella befattningar. Det finns enligt utredaren reella förutsättningar för att fler svenskar ska komma i fråga för högre internationella tjänster och för att ska kunna öka sitt internationella agerande genom en stärkt exponering av svensk kompetens. Utredaren presenterade ett antal förslag till åtgärder. Ett flertal rekryteringsfrämjande åtgärder har genomförts . har stärkt arbetet med att via olika kanaler sprida information om lediga tjänster inom FN-systemet och i andra internationella organisationer. Rådgivning kan lämnas till sökande exempelvis i fråga om utformningen av meritförteckningar och i förberedelserna inför intervjuer. Såväl som utlandsmyndigheterna engagerar sig i större grad i rekryteringsfrämjande lobbying och annat kontaktskapande. Inom arbetar en tjänsteman på ambassadörsnivå med att främja rekrytering av svenskar på internationell nivå. Denne har en informell interdepartemental referensgrupp knuten till sig. Företrädare för genomför informationsmöten vid universitet och högskolor i för att sprida kännedom om möjligheterna för studenter att praktisera vid internationella organisationer. Inom Statsrådsberedningen finns en funktion för att främja rekrytering inom EU-systemet. I detta sammanhang kan också nämnas att personer med ansvar för personal- och rekryteringsfrågor inom , , , UNFPA och UN Women deltog i en gemensam rekryteringsmission till . Delegationen medverkade bl.a. i fem seminarier för en bred krets åhörare med totalt omkring 600 deltagare. medverkade också företrädare för i ett liknande arrangemang i . Parallellt med de rekryteringsfrämjande åtgärderna har enligt uppgift från konkurrensen om befattningar på högre nivå i internationella organisationer skärpts. Intresset har ökat från såväl G20-länderna som G77-länderna för sådana befattningar. medför den ekonomiska krisen att budgeten i flera organisationer skärs ner, vilket i sin tur kan leda till minskad rekrytering. Eftersom en stor del av tjänsterna i internationella organisationer, även om de har utlysts, tillsätts med interna sökande uppmuntras svenskar som på olika befattningsnivåer är verksamma där att meritera sig för och söka högre befattningar. Efter att ha följt upp rekryteringen av svenskar till högre befattningar anser dock att tendensen ser positiv ut . Utskottet ser positivt på att åtgärder har vidtagits för att på ett mer systematiskt sätt öka rekryteringen av svenskar till högre befattningar i FN-systemet och andra internationella organisationer. Detta är viktigt inte minst mot bakgrund av att är en av de största finansiärerna i flera FN-organ och andra internationella organisationer. Det är önskvärt att rekryteringen av svenskar står i bättre överensstämmelse med de ekonomiska bidrag som lämnar. Utskottet anser att det är angeläget att , i likhet med flera andra länder, fortsätter att stärka och utveckla främjandet av rekryteringar till befattningar på högre nivå i internationella organisationer. Ett exempel kan hämtas från . Där fastslogs ett mål om kvantitativt och kvalitativt ökad tysk personalnärvaro i internationella organisationer i en koalitionsöverenskommelse 2009. På begäran av förbundsdagen lämnar den tyska regeringen en redogörelse till förbundsdagen om rekryteringen av tysk personal till internationella organisationer. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2011/12:U315 (S) yrkande 37 i denna del och 2012/13:U306 (S) yrkande 36 i denna del. I två motioner understryks vikten av att upprätthålla det ställningstagande om medlemmar som valts till för mänskliga rättigheter () som gjorde 2006 när skapades och som citeras i motionerna. Principbeslutet vid om att inrätta var ett viktigt steg i ambitionen att lyfta frågor om de mänskliga rättigheterna på den internationella dagordningen. ersatte FN:s hårt kritiserade och syftade till att alla människor skulle tillförsäkras samtliga mänskliga rättigheter medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, inklusive rätten till utbildning. skulle ha ansvar för att främja universell respekt för skyddet för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna för alla, utan undantag och på ett rättvist och likvärdigt sätt. En av de större förändringarna vid tillkomsten av var skapandet av den nya allmänna återkommande utvärderingen (, UPR). skulle hålla fler möten och få en viss statushöjning genom en direkt koppling till generalförsamlingen utan omväg via det ekonomiska och sociala rådet. har 47 medlemmar som alla är valda i taget. slutfördes en översyn av . I EU:s rapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen bedöms att utfallet av översynen är begränsat (minimalistic), även om företeelser som EU prioriterar kvarstår. Det gäller exempelvis befogenhet att behandla angelägna situationer i länder och oberoendet för högkommissarien för mänskliga rättigheter (UNHCHR), högkommissariens kontor och specialprocedurer. har en lång tradition av engagemang för de mänskliga rättigheterna och starkt stöd för FN:s och det internationella samfundets arbete inom MR-området och har aktivt deltagit som observatör i sedan det skapades 2006. I unionens nya strategiska ramverk för mänskliga rättigheter och demokrati uppmanas alla medlemmar i att upprätthålla högsta nivå på de mänskliga rättigheterna och att leva upp till de utfästelser de gjorde innan de valdes in i rådet. EU ska noga följa i vilken utsträckning tredjeländer genomför rekommendationer som lämnats i den allmänt återkommande utvärderingen (UPR) och som accepterats av det aktuella landet. EU kommer även att lämna stöd för sådant genomförande. Vid utrikesrådets möte antogs rådsslutsatser om EU:s prioriteringar i . Där uttryckte rådet sitt stöd för och redovisade en rad geografiska och tematiska prioriteringar för rådets sessioner 2013. och EU arbetar långsiktigt och målmedvetet för att ska bli framgångsrikt och för att rådets mandat ska kunna förverkligas fullt ut. För att öka rådets trovärdighet är det viktigt att de länder som ingår i rådet respekterar de mänskliga rättigheterna. Utskottet välkomnar och EU:s agerande för detta i den översyn av som slutfördes . Utskottet ser positivt på att länder som kandiderar till att bli medlemmar i även i fortsättningen ska förhandsgranskas i offentliga utfrågningar och att den allmänt återkommande utvärderingen (UPR) kvarstår. Utskottet understryker att och EU även måste fortsätta att vara starka aktörer i och agera för trovärdighet i rådets verksamhet och för ett effektivt genomförande av de mänskliga rättigheterna. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2011/12:U315 (S) yrkande 33 och 2012/13:U306 (S) yrkande 32. Med anledning av motionsförslagen om ratificering av tilläggsprotokollet till den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter () konstaterar utskottet att enhälligt antog tilläggsprotokollet om enskild klagorätt. anslöt sig till konsensus vid antagandet, men höll en röstförklaring i vilken inställning till tilläggsprotokollet kortfattat berördes. I korthet innebar förklaringen att inte var övertygat om att enskild klagorätt var det bästa sättet att främja de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna, bl.a. därför att de s.k. ESK-rättigheternas karaktär ofta gör det svårt att med precision ange när en kränkning ska anses ha begåtts. Regeringen vidhåller denna bedömning enligt det interpellationssvar som socialminister lämnade med anledning av interpellation 2012/13:115. I sitt svar konstaterade socialministern att tar sina internationella åtaganden på stort allvar. Det är viktigt att känna till konsekvenserna av ett avtal innan det ingås. Därför är regeringen utifrån nuvarande omständigheter inte beredd att underteckna eller ratificera tilläggsprotokollet. Regeringen har, enligt socialministern, inte stängt någon dörr utan kommer att studera den praxis som fortsatt utvecklas till följd av individuella klagomål till FN. Utskottet konstaterar att tilläggsprotokollet till träder i kraft . Protokollet har ratificerats av tio stater. Utskottet ställer sig bakom regeringens uppfattning att det inte är aktuellt för att underteckna eller ratificera tilläggsprotokollet till . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2011/12:U255 (S), 2011/12:U279 (MP) yrkande 1, 2011/12:Fö214 (MP) yrkande 5, 2012/13:U219 (MP) och 2012/13:U307 (S). Barnets rättigheter barnarbete, barnaga Socialdemokraterna tar i kommittémotionerna 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 36 och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 35 upp en rad frågor om barns situation i världen och efterlyser ett tydligare fokus på att motverka exploatering och utnyttjande av barn, framför allt barnarbete och sexuell exploatering. Det är enligt partiet viktigt att stödja ambition att få till stånd ett förbud mot de värsta formerna av barnarbete. I den enskilda motionen 2012/13:U204 av (KD) yrkandena 1 och 2 begärs att i internationella organ, bilaterala kontakter och utvecklingssamarbetet ska verka för förbud mot barnaga. I betänkande 2010/11:UU15 redovisade utskottet sin syn på ett antal motioner om barnets rättigheter. Utskottet konstaterade där att barnets rättigheter slås fast i ett antal internationella konventioner, däribland FN:s konvention om barnets rättigheter, och normer och slog fast att de riktlinjer för ett barnrättsperspektiv i utvecklingssamarbetet som ställde sig bakom 2003 fortfarande gäller. I betänkandet belyste utskottet vidare EU:s arbete för att främja barnrättsperspektivet i unionens yttre förbindelser och unionens åtgärder till stöd för FN:s säkerhetsråds resolutioner (2005) och 1882 (2009), båda om barn och väpnad konflikt. I två motioner förespråkas stöd till arbete mot de värsta formerna av barnarbete. Enligt egna beräkningar utför ungefär 215 miljoner barn i världen barnarbete, varav 115 miljoner är verksamma i de värsta formerna av barnarbete. Utskottet anser att bekämpande av barnarbetet är en stor utmaning i kampen för de mänskliga rättigheterna. konvention nr 182 om de värsta formerna av barnarbete hade ratificerats av 176 av organisationens 185 medlemsstater. Den andra med sikte på barnarbete, nr 138 om minimiålder, hade ratificerats av 164 medlemsstater. Båda konventionerna räknas till åtta kärnkonventioner som avser mänskliga rättigheter inom områdena föreningsfrihet och förhandlingsrätt, icke-diskriminering i arbetslivet, förbud mot tvångsarbete och förbud mot barnarbete. och övriga EU-medlemsstater har ratificerat samtliga av dessa konventioner och stöder aktivt arbete för en universell ratificering av dessa grundläggande instrument, såsom förutsattes i en deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet som antogs av 1998. Utskottet välkomnar detta och konstaterar att de grundläggande principerna och rättigheterna är odelbara och ömsesidigt samverkande. följer regelbundet upp utvecklingen och tillämpningen av deklarationen om grundläggande principer och rättigheter. Den senaste uppföljningen ägde rum vid . Där behandlades den globala uppföljningsrapporten, Tackling child labour: From commitment to action (, ). hade 2010, när ingick i styrelsen, antagit en global färdplan i fråga om barnarbete med målet att avskaffa de värsta formerna av barnarbete till 2016. Enligt bedömning 2012 har det skett vissa framsteg i det internationella samfundets ansträngningar att minska barnarbetet men i alltför många fall finns det brister i den praktiska tillämpningen och i genomförandet av konventioner och normer. De åtgärder som förespråkar innefattar bl.a. en universell ratificering av konventioner om barnarbete och organisationens övriga kärnkonventioner, ett ökat fokus på nationell politik och program för att främja ett integrerat förhållningssätt till alla fundamentala principer och rättigheter i arbetet, ett bredare tillvägagångssätt för att komma till rätta med grundorsakerna till barnarbete och spridning av goda exempel som lett till bestående resultat. inledde ett program för att avskaffa barnarbete, International Programme on the Elimination of Child Labour (Ipec). Genom programmet lämnas tekniskt stöd till de medlemsstater som har svårigheter att genomföra och efterleva sina åtaganden enligt konventionerna nr 138 och nr 182. verkar Ipec i ca 90 länder i alla regioner i världen. stöd till uppgick till totalt , varav utgjordes av medlemsavgiften till organisationen. Sidas stöd till uppgick till . Sida har tidigare lämnat riktat stöd till insatser inom Ipec. Som nämnts ovan belyste utskottet i betänkande 2010/11:UU15 EU:s arbete för att främja barnrättsperspektivet i unionens yttre förbindelser. Där är unionens riktlinjer om barnets rättigheter en viktig komponent. Riktlinjerna, som tillkom 2007, sågs över 2011. Översynsarbetet har bl.a. lett till att EU har gått över till en lokal definition av MR-prioriteringar och att mer än hälften av EU:s beskickningschefer i tredjeländer har fattat beslut om att främja barnets rättigheter. ökade EU avsevärt sina insatser mot barnarbete till följd av de rådsslutsatser som antogs 2010. Flera olika initiativ genomfördes, bl.a. togs barnets rättigheter upp i ett kommissionsmeddelande om företagens sociala ansvar och i riktlinjer från kommissionen om socialt ansvarstagande upphandling. Barnets rättigheter tas regelmässigt upp i den politiska dialog som EU för med tredjeländer och som ger en möjlighet att främja en ratificering och ett effektivt genomförande av relevanta internationella konventioner och normer. Utskottet anser i likhet med vad som framförs i de aktuella motionerna att det är angeläget att stödja ansträngningarna att avskaffa de värsta formerna av barnarbete. bör såväl i bilaterala kontakter som inom EU, FN och andra internationella forum fortsätta att verka för detta. Ett tydligt fokus måste läggas på att motverka exploatering och utnyttjande av barn, framför allt barnarbete och sexuell exploatering. Det är av största vikt att stödja ambition att få till stånd ett förbud mot de värsta formerna av barnarbete, såsom skuldslaveri, rekrytering av barnsoldater, barnprostitution och arbete med farliga kemikalier. I allt utvecklingssamarbete måste bli än bättre på förebyggande insatser och rehabilitering och på att skapa framtidstro hos barnen. Utskottet delar därmed motionärernas intentioner i denna del. I fråga om sexuell exploatering av barn, som också berörs i de aktuella motionerna, hänvisar utskottet till sina ställningstaganden om människohandel och om barnets rättigheter i betänkande 2010/11:UU15. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2011/12:U315 (S) yrkande 36 och 2012/13:U306 (S) yrkande 35. I en motion begärs att i internationella organ, bilaterala kontakter och utvecklingssamarbetet ska agera mot barnaga. I FN:s konvention om barnets rättigheter slås fast att barn ska skyddas mot alla former av våld. Detta skydd gäller oavsett vuxnas motivering av våldet. för barnets rättigheter, som övervakar efterlevnad, betonar barnagans oförenlighet med konventionens regelverk. var 1979 det första landet i världen att införa ett förbud mot barnaga i och med den lydelse i 6 kap. 1 § som slår fast att barn inte får utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling. Barnaga är fortfarande ett allvarligt problem i , men förbudet har bidragit till viktig normbildning. När barnaga inte längre accepteras av samhället blir det svårare för föräldrar, lärare och andra vuxna att rättfärdiga slag som uppfostringsmetod. Efter att införde förbud mot barnaga har 33 länder följt detta exempel, och bara införde fyra länder förbud mot barnaga. De flesta länder saknar dock alltjämt förbud mot barnaga. Enligt en FN-studie om våld mot barn var av världens barn utsatta för aga, framför allt i hemmet men också inom skolväsendet. Det är fortfarande tillåtet med barnaga i elva av EU:s medlemsländer. Utskottet välkomnar att statsrådet vid en konferens i , riktad till ledamöter i och beslutsfattare från EU:s medlemsstater, förespråkade att alla unionens medlemsstater ska införa nationell lagstiftning mot barnaga. Samtliga 27 EU-medlemsstater har antagit . Genomförandet av EU:s människorättsriktlinjer om barnets rättigheter, som beslutades av rådet 2007, tar sikte på att bekämpa alla former av våld mot barn. Unionens agenda för barns rättigheter innefattar konkreta insatser på områden där EU kan tillföra ett verkligt mervärde, till exempel i fråga om ett rättsväsende som tar hänsyn till barns behov, skydd av barn i sårbara situationer och insatser för att bekämpa våld mot barn såväl inom som utanför EU. Utskottet ser positivt på att handlingsplanen till EU:s nya strategiska ramverk för mänskliga rättigheter och demokrati i unionens utrikespolitik, som presenterats tidigare i betänkandet, innefattar åtgärder för att främja och skydda barnets rättigheter. Bland åtgärderna kan i detta sammanhang nämnas att EU ska genomföra en riktad kampanj om barnets rättigheter med särskilt fokus på våld mot barn.