bet · H001UU10 · 2013-05-30 00:00:00 — Utskottets uppfattning var att målen med kommissionens förslag, som ytterst handlar om att skapa finansiell stabilitet, minska risken för moral hazard och skydda skattebetalarnas intressen, bäst eller kanske endast kan nås genom att de enskilda medlemsstaterna får det fulla ansvaret för finansieringen av avvecklingen av kreditinstitut. Direktivet bör av denna anledning inte innehålla några tvingande mellanstatliga finansieringsförpliktelser, ansåg utskottet. Utskottets bedömning i denna fråga ligger i linje med de bedömningar som utskottet gjorde när det prövade kommissionens förslag till direktiv om insättningsgarantisystem (KOM(2010) 368) och direktivförslaget om system för ersättning till investerare (KOM(2010) 371). Kommissionen föreslog då liknande obligatoriska lånemekanismer mellan de nationella garanti- och ersättningssystemen. Utskottets slutsats var då, precis som i utlåtande /12:FiU12, att förslagen stred mot subsidiaritetsprincipen (utl. 2009/10:FiU42 och 2009/10:FiU43). Tilldelning av särskilda uppgifter till ECB i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut subsidiaritetsprövade utskottet ett EU-förslag om tilldelning av särskilda uppgifter till ECB i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (KOM (2012) 511). I sitt utlåtande /13:FiU18 konstaterade utskottet att kommissionen föreslår att det skapas en europeisk tillsynsmekanism i vilken ECB får ansvaret för tillsynen över . Förslaget är en del av kommissionens färdplan mot en Europeisk bankunion (KOM (2012) 510) med bl.a. en samlad tillsyn över de finansiella marknaderna, ett gemensamt insättningsgarantisystem och en gemensam avvecklingsfond. Enligt utskottet hänger regelverk, beslutsregler och finansiering av samt ansvar för att bedriva tillsyn, krishantering och avveckling ihop. Åtgärderna förutsätter varandra. Därför borde, enligt utskottet, förslagen om europeisk tillsyn, krishantering och finansiering av avveckling i slutändan finnas i ett paket även om besluten tas successivt. Kommissionen har dock valt att först gå fram med förslaget om en tillsynsmekanism, konstaterade utskottet. Kommissionens tidsplan för förhandling och genomförande av tillsynsmekanismen är enligt utskottet orealistisk. Förslaget är mycket komplext och kräver därför omfattande analyser och fortsatta förhandlingar. Tillräcklig analys saknas i kommissionens förslag till förordning, enligt utskottets mening. Vidare är det mycket viktigt att den inre marknaden och unionens sammanhållning tryggas när det gäller frågor om styrning och röstningsförfaranden inom Europeiska bankmyndigheten (). Utskottet framhåller att likabehandling i av medlemsstater i och utanför bankunionen måste säkerställas, särskilt i fråga om balansen mellan rättigheter och skyldigheter för de medlemsstater som väljer att ingå ett nära samarbete med . Det är också, enligt utskottet, av väsentlig betydelse att bankunionen innehåller tillräckliga mekanismer för insyn och demokratiskt ansvarsutkrävande. Prövningen av kommissionens förslag till förordning visar enligt utskottet att förslaget om ECB-förordning strider mot subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, särskilt när det gäller kommissionens förslag om kapitaltäckning. Det är enligt utskottet mycket viktigt att medlemsstaternas möjligheter att, inte minst i fråga om kapital, ställa högre krav på kreditinstituten än de minimiregler som anges på europeisk nivå inte påverkas negativt av förslaget. Utskottet anser att medlemsstaterna ska kunna behålla möjligheten att besluta om högre krav om de anser att det är motiverat för att säkerställa den finansiella stabiliteten på nationell nivå. Den finansiella sektorns storlek i förhållande till ekonomin, liksom sektorns internationella exponering, varierar mellan medlemsstaterna. För medlemsstater med en stor finansiell sektor och betydande internationell exponering innebär ett fallissemang eller en finansiell kris större påfrestningar och risker för de offentliga finanserna än för medlemsstater med en mindre nationell finansiell sektor. Enligt utskottet kan målet med kommissionens förslag nås betydligt bättre om de grundläggande kapitalkraven utgör minimikrav och under förutsättning att medlemsstaterna behåller möjligheten att höja nivån på kapitalkraven om de anser att det är motiverat för att säkerställa den finansiella stabiliteten på nationell nivå. Utskottet anser också att förslaget till förordning strider mot proportionalitetsprincipen. Medlemsstater som står utanför eurosamarbetet men ändå väljer att delta i tillsynsmekanismen blir skyldiga att följa ECB:s instruktioner som de inte får rösträtt i det organ som har det yttersta ansvaret inom tillsynsmekanismen. Enligt utskottet innebär detta en oproportionerlig begränsning av dessa länders inflytande. Kommissionen bör enligt utskottet återkomma med ett förslag där det tydligt framgår att medlemsstaterna har möjlighet att ställa högre kapitalkrav hos kreditinstituten. Vidare bör det nya förslaget ändras vad gäller beredning, insyn och rösträtt inom tillsynsmekanismen. Om medlemsländer utanför euroområdet ska delta är det enligt utskottet av fundamental betydelse att man löser frågan om dessa länders inflytande i tillsynsmekanismen. EU:s fleråriga budgetram 20142020 EU:s fleråriga budgetram 20142020 ska rymma gemensamt fastställda prioriteringar för EU-samarbetet. Regeringen framhåller att i förhandlingarna har argumenterat för en modernisering av budgetramen. Budgetramen för perioden 20142020 har förhandlats . presenterade kommissionen sitt förslag till förordning för budgetramen 20142020 samt förslag till beslut och förordningar om systemet för egna medel budgetens inkomstsida. Parallellt presenterade kommissionen lagstiftningsförslag på enskilda politikområden. Substantiella förhandlingar om budgetramen 20142020 påbörjades under det danska ordförandeskapet . Kommissionens förslag till budgetramen behandlades och diskuterades vidare löpande i rådet i den särskilda rådsarbetsgruppen för budgetramen, Coreper och allmänna rådet (januari, mars, april, ). Målsättningen var att utarbeta en s.k. förhandlingsbox inför mötet i , innehållande alla de delar som har budgetära konsekvenser eller är av politisk betydelse för att kunna nå en överenskommelse i rådet. Förhandlingsboxen omfattade samtliga utgiftsområden, horisontella aspekter på budgetramen samt inkomstsidan (egna medel). Regeringen framhåller att , tillsammans med en krets likasinnade budgetrestriktiva medlemsstater, drev en linje för minskad utgiftsnivå samt en stabilisering av medlemsstaternas avgifter till EU-budgeten. På inkomstsidan agerade för ett oförändrat inkomstsystem, och då inte minst ett oförändrat värde på de svenska rabatterna. presenterade kommissionen ett uppdaterat och reviderat förslag till flerårig budgetram. Utgångspunkten för förhandlingen under det cypriotiska ordförandeskapet var att nå en uppgörelse vid det extrainsatta mötet i . Mötet inleddes med ett flertal bilaterala överläggningar med medlemsstaterna samt ett nytt kompromissförslag från Europeiska rådets ordförande. Efter överläggningar i plenum konstaterades dock att det krävdes mer arbete för att överbrygga skillnaderna mellan de medlemsstater som förordade ytterligare besparingar, däribland , och de mer budgetexpansiva medlemsstaterna samt för att nå en uppgörelse om inkomstsidan och då inte minst rabattfrågan. enades om att ajournera mötet och återkomma till frågan . Skatt på finansiella transaktioner har det förslag om beskattning på finansiella transaktioner som kommissionen presenterade diskuterats. Vid möten konstaterades att medlemsstaterna hade mycket skilda åsikter om förslaget och att man inte skulle kunna enas under överskådlig framtid. Efter det gjorde elva medlemsstater (, , , , , , , , , och ) framställningar till kommissionen om att få inleda ett fördjupat samarbete. presenterade kommissionen ett förslag om bemyndigande att inleda ett fördjupat samarbete på området för skatt på finansiella transaktioner. Enligt regeringen ska inte delta i ett fördjupat samarbete i EU om en skatt på finansiella transaktioner. Regeringen är skeptisk till ett fördjupat samarbete om en skatt på finansiella transaktioner och oroad över de konsekvenser ett sådant arbete kan få för de medlemsstater som inte deltar i samarbetet och för EU i sin helhet. har respekt för att en sådan skatt har hög politisk prioritet för flera medlemsstater och vill därför inte stå i vägen för att dessa ska kunna gå vidare med ett fördjupat samarbete. kan ställa sig bakom att rådet beslutar om ett fördjupat samarbete på området för skatt på finansiella transaktioner om hänsyn tas till icke deltagande medlemsstaters intressen vid utformningen av skatten. motsätter sig skatt på finansiella transaktioner som egna medel. I motion 2012/13:U12 av m.fl.(S) yrkande 14 föreslår motionärerna att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en skatt på finansiella transaktioner. Motionärerna anser att man bör pröva någon form av beskattning av finanssektorn som dels bidrar till välfärdens finansiering, dels förbättrar finansmarknadernas funktionssätt. Som tänkbara alternativ anges en finansiell aktivitetsskatt eller en finansiell transaktionsskatt. Motionärerna kan tänka sig att pröva en finansiell transaktionsskatt om den grundas på internationella överenskommelser där de huvudsakliga finansmarknaderna ingår. Oavsett utformningen av en sådan skatt ska intäkterna ovillkorligen gå till respektive medlemsstat. Det nu aktuella initiativet från om ett fördjupat samarbete mellan elva medlemsstater om en finansiell transaktionsskatt lever dock inte upp till de målsättningar som motionärerna ställer och ska därför inte delta i det fördjupade samarbetet. Motionärerna konstaterar att regeringen tyvärr har godkänt en fördjupad samverkan innan alla fakta kring utformningen av skatten på finansiella transaktioner fanns på plats och alla implikationer för svensk del var kända och analyserade. Motionärerna menar att regeringen och de borgerliga partierna har varit alltför tillmötesgående i detta och har ansvaret för eventuella framtida problem för som beslutet ger upphov till. I det aktuella förslaget hänvisas till kommissionens förslag till rådets beslut om systemet för Europeiska unionens egna medel om att en del av de inkomster som genereras av skatten ska utgöra egna medel för EU-budgeten. De medlemsstater som deltar i det fördjupade samarbetet uppmanas att undersöka om skatt på finansiella transaktioner skulle kunna ligga till grund för nya egna medel i EU-budgeten. Regeringen motsätter sig skatt på finansiella transaktioner som egna medel. Motionärerna kan på inga villkor acceptera att skatt på finansiella transaktioner helt eller delvis blir egna medel för EU. Vidare måste regeringen se till att få garantier för att inte missgynnas vare sig som en direkt följd av skatten eller genom att EU medel framöver tilldelas generösare till de medlemsstater som deltar i det fördjupade samarbetet. har flera informationstillfällen hållits med bl.a. finansminister och EU-minister med anledning av kommissionens förslag om en skatt på finansiella transaktioner. Regeringen välkomnar en modernisering inom ramen för en realt oförändrad utgiftsvolym i EU:s långtidsbudget. Enligt regeringen ska eftersträva en oförändrad avgift/finansieringsbörda under nästa budgetram jämfört med innevarande period, och man motsätter sig minskningen av värdet på rabatter. Regeringen motsätter sig även nya egna medel och en överföring av kompetens på skatteområdet till EU-nivå. Regeringen är därför emot de nya intäktskällorna i form av modifierat momsbaserat eget medel och finansiell transaktionsskatt. Utskottet delar regeringens åsikt i denna fråga. På kunde enas om långtidsbudgeten för 20142020. För att långtidsbudgeten ska börja gälla måste dock godkänna den. bemyndigade elva medlemsstater (, , , , , , , , , och ) att inleda ett fördjupat samarbete på området för skatt på finansiella transaktioner. röstade ja, men gjorde tillsammans med , , , och ett gemensamt protokolluttalande i vilket man förutsatte att man kommer att beakta icke deltagande medlemsstaters intressen i den fortsatta behandlingen av skatteförslaget efter att bemyndigandet om ett fördjupat samarbete har godkänts. Utskottet noterar att då det nu är fråga om att införa ett fördjupat samarbete så har det ursprungliga förslaget om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner inte längre något syfte, och kommissionen avser därför att dra tillbaka det. subsidiaritetsprövade skatteutskottet kommissionens förslag om genomförande av det fördjupade samarbetet på området för skatt på finansiella transaktioner (KOM(2013) 71). I sitt utlåtande /13:SkU33 ansåg skatteutskottet att kommissionens förslag går längre än vad som är förenligt med subsidiaritetsprincipen och föreslog därför att lämnar ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. ansåg att förslagets anspråk på beskattning av aktörer som är verksamma i länder som inte deltar i samarbetet är problematiskt. Det är enligt utskottet oklart hur en sådan beskattning ska kunna upprätthållas ur rättslig och praktisk synpunkt, och det är därför svårt att bedöma vilka effekter förslaget kommer att få på de länder som inte deltar i samarbetet. Bristen på klarhet när det gäller dessa beskattningsanspråk gör att förslaget bedömdes gå längre än vad som är nödvändigt för att nå målen för den planerade åtgärden. I en reservation föreslogs att beslutar att inte lämna ett motiverat yttrande. Den europeiska terminen för stärkt ekonomisk samordning påbörjades den andra europeiska terminen. Den europeiska terminen ska stärka den ekonomiska samordningen i syfte att driva på ett effektivt genomförande av 2020-strategin i samklang med arbetet inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten. Terminen inleddes med att kommissionen presenterade sin årliga tillväxtöversikt med förslag till prioriteringar för den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i EU för . Vid Europeiska rådets möte godkändes dessa prioriteringar av stats- och regeringscheferna som vägledning inför medlemsstaternas årliga rapportering inom ramen för 2020-strategin (nationella reformprogram) och stabilitets- och tillväxtpakten (stabilitets- och konvergensprogram). analyserade kommissionen samtliga medlemsstaters nationella reformprogram och stabilitets- eller konvergensprogram gemensamt med hänsyn till medlemsstaternas relativa utgångslägen och nationella förutsättningar. Resultatet av analysen presenterades i form av ett meddelande och förslag till landspecifika rekommendationer till samtliga 27 medlemsstater samt till som helhet. Vid Europeiska rådets möte avslutade stats- och regeringschefer den europeiska terminen genom att på ett övergripande plan diskutera och anta slutsatser om medlemsstaternas åtaganden inom ramen för 2020-strategin (nationella reformprogram) och stabilitet och tillväxtpakten (stabilitets- och konvergensprogram). Stats- och regeringscheferna ställde sig även bakom rådets förslag till rekommendationer som därefter antogs formellt av rådet i syfte att vägas in i de nationella budgetprocesserna . Beträffande antog rådet fyra rekommendationer på grundval av kommissionens analys av såväl genomförandet av 2020-strategin som stabilitets- och tillväxtpakten. Regeringen redogjorde i budgetpropositionen för de åtgärder som vidtas för att svara upp mot rekommendationerna. Regeringen framhåller att behovet av strukturreformer på medlemsstatsnivå lyfts fram genom 2020-strategin. I motion 2012/13:U13 av m.fl. (SD) yrkande 24 föreslår motionärerna att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionens avsnitt 2.1 om den europeiska planeringsterminen. Enligt motionärerna har den europeiska planeringsterminen utvecklats till ett av de starkaste styrmedel EU har till sitt förfogande för att styra EU-ländernas interna politik. De ser med oro på att den här utvecklingen får fortgå och på att fler politikområden plockas in under den europeiska planeringsterminen. Detta sker även under en demokratisk övervakning som endast är en chimär. Enligt motionärerna bör det i första hand undersökas om kan gå ur samarbetet med den europeiska planeringsterminen. Fram till dess bör allt arbete inom ramen för den europeiska planeringsterminen ske med fördjupad dialog med . Framför allt bör de nationella reformprogrammen behandlas av i särskild ordning. Det är inte främmande, med tanke på att det ändå är åtaganden som gör gentemot EU som helhet och mot de andra EU-länderna, att varje nationellt reformprogram som överlämnas till kommissionen behandlas i i samma form som mellanstatliga avtal som ska ratificeras, dvs. som ett separat förslag från regeringen som ska godkännas av . I sitt utlåtande /13:FiU29 behandlade utskottet kommissionens meddelande En plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union (KOM 2012) 777) som inkom . Kommissionen aviserar i meddelandet att den bl.a. kommer att lägga fram ett förslag om ytterligare samordning inom ramen för den europeiska planeringsterminen. I utlåtandet framhöll utskottet att det är viktigt för att Ekonomiska och monetära unionen (EMU) fungerar väl. Den finansiella och ekonomiska krisen har tydligt visat att den svenska ekonomin är starkt beroende av utvecklingen i euroområdet. Utskottet konstaterade vidare att åtgärderna i kommissionens plan endast beskrivs på ett övergripande sätt och att det saknas debatt och analyser av åtgärdernas effekter på den europeiska ekonomin. Utskottet ansåg därför att det var svårt att bedöma och värdera kommissionens olika förslag. Utskottet konstaterade dock att kommissionens plan innebär en betydande centralisering av den ekonomiska politiken i EU. Det är en mycket oroande utveckling, menade utskottet, och underströk betydelsen av en bred debatt och de nationella parlamentens centrala roll i den fortsatta behandlingen. EU och bör koncentrera sig på att genomföra och tillämpa det redan beslutade ramverket för ekonomisk-politisk samordning samt avsluta de förhandlingar som fortfarande pågår. När det gäller EU 2020-strategin behandlade utskottet kommissionens meddelande och samråd om strategin i sitt utlåtande /10:FiU29. Utskottet konstaterade att EU och dess medlemsstater står inför flera stora utmaningar. Vid sidan av att i det korta perspektivet hantera den ekonomiska och finansiella krisen, måste EU också möta ekonomiska, sociala och miljömässiga utmaningar av mer strukturell art. Utskottet menade att EU 2020-strategin måste bli en central del av EU:s politik för att ta sig ur krisen och styra mot en långsiktigt hållbar utveckling i en värld av nya marknader och nya konkurrenter. Utskottet framhöll att det stöder de prioriteringar som regeringen anser angelägna. När det gäller de tre områden som kommissionen pekar ut underströk utskottet betydelsen av forskning för den långsiktiga ekonomiska utvecklingen, vikten av ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken samt kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Utskottet anser att regeringens skrivelse med berättelse om verksamheten i Europeiska unionen utgör ett viktigt instrument för att ska kunna följa upp utvecklingen inom EU och hur regeringen agerat i det europeiska samarbetet. Sedan Lissabonfördraget trädde i kraft har de nationella parlamenten i uppgift att subsidiaritetspröva lagstiftningsakter. Detta innebär att finansutskottet redan tidigt i processen har kommit in i EU-förslagen på det ekonomiska och finansiella området. Under innevarande mandatperiod har finansutskottet gjort 43 subsidiaritetsprövningar, varav 15 under /11, 26 /12 samt 2 . I 11 av fallen ledde prövningarna till att utskottet beslutade att föreslå att avlämna motiverade yttranden till om att förslagen strider mot subsidiaritetsprincipen. Kommissionen har svarat på 8 av de 11 motiverade yttrandena. Den ekonomiska krisen har i hög grad präglat europasamarbetet . Ansträngningarna har fokuserat på att skapa förutsättningar för att komma till rätta med de svagheter som har blottlagts i det ekonomiska och finansiella regelverket. Enligt utskottet är det viktigt för att den Ekonomiska och monetära unionen (EMU) fungerar väl. Den finansiella och ekonomiska krisen har tydligt visat att den svenska ekonomin är starkt beroende av utvecklingen i euroområdet. För del är det också av stor betydelse att den inre marknaden (EU-27 plus EES-länderna) utvecklas positivt och skapar möjligheter för svenska företag och medborgare. har därför ett stort intresse av att löser sina problem, bedriver en ansvarsfull ekonomisk politik och därmed bidrar till att stabilisera den ekonomiska och sociala utvecklingen i . bidrar konstruktivt genom att engagerat delta i förhandlingarna inom EU-27 med detta syfte. Det finns en bred samsyn i om reglering och tillsyn över de finansiella marknaderna på EU-nivå. När det gäller de konkreta förslagen inom utskottets område är de svenska ståndpunkterna väl kända, tydliga och väl förankrade i . När det gäller yrkande 14 i motion 2012/13:U13 om att regeringen ska verka för att den europeiska finansiella stabilitetsmekanismen (EFSM) avskaffas framhåller utskottet att den europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) ska ersätta EFSM och den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF). Utskottet framhåller vidare att EFSM kommer att bli en temporär krislösningsåtgärd och fasas ut efter hand som dess åtaganden löses. Utskottet finner därför inte skäl att uppmana regeringen att agera för att avskaffa EFSM. Utskottet noterar även att godkände ändringen av artikel 136 i EUF-fördraget stabilitetsmekanism för euroländer. Mot bakgrund av detta finner utskottet att yrkandet bör avstyrkas av utrikesutskottet. Utskottet står vidare fast vid sin tidigare bedömning att inte behöver ett formellt undantag från valutaunionen. Att har godkänt fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen (den s.k. finanspakten) påverkar inte rättsliga ställning i förhållande till euron. Fördraget påverkar inte heller förutsättningarna för att införa euron som valuta. Utskottet ser därför ingen anledning att nu omvärdera sin tidigare bedömning. Utskottet anser därmed att utrikesutskottet bör avstyrka yrkande 15 i motion 2012/13:U13 om att regeringen ska verka för att får ett formellt undantag från att införa euron som valuta. Utskottet har tidigare framhållit vikten för hela av att respekten för stabilitets- och tillväxtpakten återställs. Det långsiktiga ansvaret för de offentliga finanserna och den samhällsekonomiska stabiliteten i medlemsstaterna är av central betydelse för att bevara trovärdigheten för finanspolitiken. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Det ligger i intresse att även andra länder har finanspolitiska ramverk och regelverk som främjar ekonomisk stabilitet och tillväxt. har intresse av att sådana ram- och regelverk både finns och framgent tillämpas effektivt. Med den europeiska terminen finns nu även en gemensam övervakningscykel för budget- och strukturpolitiken på plats. Utskottet står fast vid att när rådet och kommissionen tillämpar regelverket för förstärkt samordning av den ekonomiska politiken ska de fullt ut respektera de nationella parlamentens roll. Utskottet anser därmed att utrikesutskottet bör avstyrka yrkande 24 i motion 2012/13:U13 om den europeiska planeringsterminen. Utskottet oroas dock av en framtida utveckling där avståndet ökar mellan som tar stora steg mot ett fördjupat och centraliserat samarbete och övriga medlemsstater som står vid sidan om. Det skulle vara olyckligt för EU om man hamnar i ett läge där har en egen budget och ytterligare samordnar politikområden utanför dagens EU-27-samarbete. En sådan utveckling skulle också försvåra för de medlemsstater som står utanför eurosamarbetet att ansluta sig .