bet · H001UbU12 · 2013-04-24 00:00:00 — I justitieutskottets yttrande refereras att det i RPSFS 2005:3 (FAP 638-1) finns regler och allmänna råd som styr polisens arbete med verkställighet av beslut om avvisning och utvisning som sker med flygplan. I denna författning sägs inte någonting om hämtning i skolor eller förskolor för att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut. noterar justitieutskottets uppgifter från (centrala gränskontrollenheten) om att man arbetar med att revidera den aktuella författningen. Preliminärt kommer revideringen att vara klar till (dvs. när de aktuella ändringarna i skollagen avses träda i kraft) och därefter kommer författningen sannolikt att innehålla ett allmänt råd till polismyndigheterna att undvika att hämta barn i skolan. Mot denna bakgrund instämmer utbildningsutskottet i regeringens bedömning att det inte nu behöver införas några särskilda bestämmelser i lag eller förordning om polisens arbete med verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut när det gäller barn som vistas i landet utan tillstånd. noterar med tillfredsställelse att regeringen kommer att följa frågan noga och förutsätter att regeringen återkommer till eller vidtar andra åtgärder i saken om det skulle visa sig nödvändigt. Polisens arbete får inte hindra de berörda barnens tillgång till utbildning. Alla barn har rätt att känna sig trygga i skolan. Med det anförda avstyrks motion 2012/13:Ub8 (V) yrkande 1. Rätt till förskola, fritidshem och öppen förskola I ett motionsyrkande framförs att alla barn i landet bör omfattas av rätten till förskola, fritidshem och öppen förskola. menar att när det gäller dessa typer av pedagogisk verksamhet får en avvägning göras mellan å ena sidan upprätthållandet av en reglerad invandring och å andra sidan barns rätt till utbildning. I detta betänkande behandlas förslag gällande rätten till utbildning i förskoleklass, grundskola och motsvarande skolformer samt gymnasieskola och gymnasiesärskola för barn som vistas i landet utan tillstånd. Enligt utbildningsutskottet är det en rimlig avvägning att dessa barn får rätt till en sådan utbildning, men inte får tillgång till förskola, fritidshem och öppen förskola. noterar även socialförsäkringsutskottets påpekande att utbildning i förskola och fritidshem m.m. delvis motiveras av att föräldrarna ska ha möjlighet att arbeta, vilket föräldrar till barn som vistas i landet utan tillstånd inte har rätt till. I tillägg till dessa principiella överväganden noterar utbildningsutskottet även regeringens bedömning att tillgång till förskola och fritidshem för barn som vistas i landet utan tillstånd skulle innebära flera praktiska svårigheter, t.ex. vad gäller administration av avgifter. ser det även som osannolikt att familjer som vistas i landet utan tillstånd skulle välja att skicka små barn till förskola. anser därför inte att rätten till utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd bör omfatta förskola och fritidshem. Som en följd av att barnen inte ges rätt till förskola och fritidshem kommer de inte heller att omfattas av bestämmelserna om annan pedagogisk verksamhet i 25 kap. skollagen, t.ex. pedagogisk omsorg och öppen förskola, eftersom sådan verksamhet erbjuds i stället för eller som komplement till förskola eller fritidshem. Därmed avstyrks motion 2012/13:Ub8 (V) yrkande 2. Rätt till utbildning för barn med tidsbegränsade uppehållstillstånd konstaterar att de förslag som framförs i propositionen och som utskottet ställer sig bakom innebär att nästan alla barn som vistas i kommer att få rätt till utbildning. Bestämmelserna i 29 kap. 2 § andra stycket skollagen (2010:800) innebär redan i den nuvarande lydelsen att det sannolikt finns mycket få barn som vistas lagligt här i landet som inte har rätt till utbildning. Med de förslagna ändringarna i skollagen gällande barn som vistas i landet utan tillstånd skulle endast barn med tidsbegränsade uppehållstillstånd som vistas i landet än sakna rätt till utbildning. Dessa barn vistas lagligen i landet men är här att de inte ska folkbokföras. Eftersom de inte heller omfattas av 29 kap. 2 § andra stycket skollagen har de ingen rätt till utbildning. I likhet med socialförsäkringsutskottet anser utbildningsutskottet att detta är angeläget och utgår från att frågan om tillgång till utbildning för barn med tidsbegränsade uppehållstillstånd som vistas i landet än får en lösning. I propositionen framförs att detta kräver ytterligare analys och att regeringen avser att återkomma i frågan. anser att regeringens beredning bör avvaktas och avstyrker därmed motion 2012/13:Ub8 (V) yrkande 3. Utskottet konstaterar att ungdomar som vistas i landet utan tillstånd i de flesta fall kan antas sakna tillräckliga kunskaper i svenska för att vara behöriga till ett nationellt program i gymnasieskolan. I sådana fall ska de, enligt propositionen, erbjudas plats på språkintroduktion, som är ett introduktionsprogram i gymnasieskolan. Om eleven har tillräckliga kunskaper i svenska men av någon annan anledning är obehörig till ett nationellt program, ska erbjudandet i stället avse utbildning inom ett annat introduktionsprogram. Utskottet anser att det är angeläget att dessa elever tas emot i ett lämpligt program . Utskottet delar regeringens bedömning att det inte är nödvändigt att särskilt reglera att undervisning för barn som vistas i landet utan tillstånd ska bedrivas med hänsyn till barnets behov och förutsättningar. Av 6 kap. 7 § gymnasieförordningen (2010:2039) framgår att huvudmannen inför mottagandet av en elev till språkintroduktion ska göra en bedömning av elevens språkkunskaper. Huvudmannen ska fortlöpande bedöma elevens kunskapsutveckling i övriga ämnen för att eleven ska komma vidare i sin utbildning. I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16) anförs att en kartläggning av vilka kunskaper en nyanländ elev har när han eller hon anländer till den svenska skolan är avgörande för att skolan ska kunna ge eleven det individanpassade stöd som behövs. har sedermera beslutat att avsätts för att ta fram och sprida kartläggnings- och uppföljningsmaterial. Enligt budgetpropositionen beräknar regeringen att sammanlagt avsätts för detta ändamål (bet. 2012/13:UbU1, rskr. 2012/13:113). Utskottet noterar att regeringen uppdragit åt att utveckla och sprida information om ett särskilt kartläggningsmaterial som stöder arbetet med att kartlägga de kunskaper som en nyanländ elev har när han eller hon kommer till den svenska skolan (Uppdrag att genomföra integrationsinsatser inom skolväsendet, U2013/1101/S). Departementspromemorian Utbildning för nyanlända elever (2013:6) överlämnades till regeringen . I promemorian lämnas förslag om att förberedelseklasser får inrättas om huvudmannen anser att detta gynnar de nyanlända elevernas möjlighet att kunna följa och tillgodogöra sig den ordinarie undervisningen. Syftet med dessa förberedelseklasser ska vara att öka elevernas möjlighet att nå kunskapskraven. Vidare föreslås i promemorian att en elevs undervisning i förberedelseklass i ett visst ämne ska avbrytas så snart eleven bedöms ha tillräckliga kunskaper för att kunna delta i den ordinarie undervisningen i det aktuella ämnet. Tydliga tidsgränser föreslås för hur länge elever får undervisas i förberedelseklass, och undervisningen föreslås äga rum i så nära anslutning till annan undervisning som möjligt. Utskottet har inhämtat att promemorian är under beredning i . Utskottet anser att beredningen av promemorian bör avvaktas. Med det anförda avstyrks motion 2012/13:Sf390 (M) yrkande 5. Förslag om rätt till utbildning Utskottet kan konstatera att de förslag om rätt till skolgång för barn till föräldrar som vistas i landet utan tillstånd som framförs i motion 2012/13:Sf204 (V) yrkande 4 ligger i linje med de förslag som framförs i propositionen, varför motion 2012/13:Sf204 (V) yrkande 4 avstyrks. Övriga förslag i propositionen I propositionen föreslås att rätten till utbildning inom och motsvarande skolformer inte ska medföra någon skolplikt för barn som vistas i landet utan tillstånd. Utskottet kan konstatera att en bestämmelse om skolplikt, som alltså medför ett ansvar för vårdnadshavaren, skulle vara mycket svår att upprätthålla för barn som vistas i landet utan tillstånd. Dessa barn och deras familjer vistas i landet utan tillstånd och utan myndigheternas vetskap, vilket innebär att det skulle bli i det närmaste omöjligt att vidta sanktioner mot de vårdnadshavare som inte låter barnen gå i skolan. Utskottet delar regeringens bedömning att det inte är praktiskt möjligt eller önskvärt att ålägga kommunerna att söka upp sådana familjer som vistas i landet utan tillstånd och som lever gömda, för att se till att en skolplikt upprätthålls. I propositionen föreslås också att kommunerna inte ska vara skyldiga att kontakta föräldrar till barn som vistas i landet utan tillstånd för att informera om förskoleklassen och syftet med denna eller verka för att barnen deltar i förskoleklassen. I parallell till vad som anförs om skolplikten menar utskottet att det inte heller är rimligt att ålägga kommunerna att aktivt söka upp barn och ungdomar som vistas i landet utan tillstånd för att delge sådan information om förskoleklassen. Utskottet anser att det är viktigt att barn som vistas i landet utan tillstånd och deras föräldrar känner till att barnen har rätt till utbildning, och ser därför positivt på den allmänna information som flera kommuner tillhandahåller, exempelvis via sina webbplatser. I sammanhanget noterar utskottet att regeringen avser att ge i uppdrag att dels följa upp reformen med skolgång för barn som vistas i landet utan tillstånd, dels informera skolhuvudmän och andra intressenter, såsom föräldrar och frivilliggrupper, om reformen. I propositionen framförs även förslag om att rätten till utbildning i gymnasieskola och gymnasiesärskola för barn som vistas i landet utan tillstånd ska gälla om studierna påbörjas . Utskottet kan konstatera att asylsökande ungdomar endast har rätt till utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan om de har påbörjat utbildningen . Det kan anses rimligt att rätten till utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd inte bör vara mer omfattande än den rätt som ges asylsökande barn och ungdomar. Därför ansluter sig utskottet till regeringens förslag att 18-årsgränsen tillämpas även för ungdomar som vistas i landet utan tillstånd. I övrigt ska samma regler för mottagande och antagning till gymnasieskolan och gymnasiesärskolan gälla som för ungdomar bosatta i landet. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag som innebär att barn som vistas i landet utan tillstånd ska ha i huvudsak samma rätt till utbildning i förskoleklass, grundskola, grundsärskola, specialskola, sameskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola som de barn som är bosatta i landet. Utskottet föreslår en mindre justering av teknisk art i regeringens lagförslag. antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) med den ändringen att 28 kap. 15 § får den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:801) om införande av skollagen (2010:800). I propositionen lämnas förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800). Förslagen innebär att barn som vistas i landet utan tillstånd ska ges i huvudsak samma rätt till utbildning i förskoleklass, grundskola, grundsärskola, specialskola, sameskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola som de barn som är bosatta i landet. Dessutom lämnas förslag som innebär att felaktiga paragrafhänvisningar korrigeras i 28 kap. 8 och 15 §§ skollagen (2010:800). Lagen föreslås träda i kraft . För bestämmelserna i 28 kap. 8 och 15 §§ föreslås att dessa paragrafer i sina nya lydelser tillämpas för tid . I propositionen lämnas även förslag till lag om ändring i lagen (2010:801) om införande av i skollagen (2010:800). Regeringen föreslår att en felaktig paragrafhänvisning ska korrigeras i 28 § nämnda lag. Lagen föreslås träda i kraft , men tillämpas för tid . Utskottet tillstyrker att skollagen ändras så att barn som vistas i landet utan tillstånd ska ges i huvudsak samma rätt till utbildning i förskoleklass, grundskola, grundsärskola, specialskola, sameskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola som de barn som är bosatta i landet. Utskottet har under ärendets beredning uppmärksammat att behöver göra en mindre justering av teknisk art i regeringens lagförslag. I regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) har 28 kap. 15 § andra stycket av förbiseende utelämnats. Detta stycke, som består av endast en mening, finns alltså med i den nuvarande lydelsen av lagen och ska vara oförändrat. I utskottets lagförslag i bilaga 3 återfinns det andra stycket i enlighet med den nuvarande lydelsen av lagen. Av vad som sagts framgår att detta förslag inte innebär någon förändring i sak i förhållande till regeringens förslag. I regeringens förslag har en paragrafhänvisning ändrats. Utskottets förslag ansluter till regeringens förslag i den delen. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) med den ändringen att 28 kap. 15 § får den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. Utskottet tillstyrker även regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2012:801) om införande av skollagen (2010:800). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avslag på propositionen, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2012/13:Ub7 av m.fl. (SD). Rätt till skolundervisning ska inte ges till människor som vistas illegalt i , vilket är förenat med straffansvar. är det europeiska land som har de mest generösa reglerna vad gäller asyl och uppehållstillstånd. På lite medför det nu aktuella förslaget att antalet personer som vistas i landet utan tillstånd kommer att öka. Förslaget innehåller även en inbyggd konflikt mellan olika myndigheter genom att en myndighet ska ge rätt till skattefinansierad skolutbildning till samma barn som en annan myndighet har till uppgift att förpassa ut ur landet. Detta riskerar att urholka tilltron till rättssystemet och migrationspolitiken. Jag yrkar avslag på regeringens proposition om rätt till undervisning för barn som visats illegalt i . Utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Sf204 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2012/13:Ub8 av m.fl. (V) yrkandena 13 och 2012/13:Sf390 av i (M) yrkande 5. Regeringen har till överlämnat sitt förslag om utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd. Rätten till utbildning kan dock endast förverkligas fullt ut om barnen och deras familjer känner att det är tryggt att delta i verksamheten. Till skillnad från utskottsmajoriteten ser jag en risk för att de berörda barnen och deras föräldrar inte kommer att våga utnyttja rätten till utbildning på grund av rädsla för ett polisingripande. Nuvarande reglering och praxis på området är enligt min mening inte tillräcklig för att de berörda barnen ska kunna känna sig trygga i skolan. Vidare anser jag att även barn med tidsbegränsade uppehållstillstånd som vistas i landet än bör ha rätt till utbildning. Det finns inget behov av ytterligare analys av denna fråga. Alla barn i landet bör också omfattas av rätten till pedagogisk verksamhet i förskola, fritidshem och öppen förskola. Regeringen bör återkomma till med förslag till ändringar i skollagen (2010:800) i enlighet med vad som här anförs. Regeringen bör även återkomma till med förslag om en ändring i polislagen (1984:387) med innebörden att polisen inte ska få eftersöka barn som ska avvisas eller utvisas, varken i skolan eller förskolan eller på väg till eller från skolan eller förskolan. Utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Liksom utskottsmajoriteten välkomnar vi regeringens förslag om rätt till utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd. I likhet med utskottsmajoriteten utgår vi från att frågan om tillgång till utbildning för barn med tidsbegränsade uppehållstillstånd som vistas i landet än får en lösning. Vi bedömer att en analys av denna fråga inte behöver bli särskilt tidskrävande, och ser fram emot att regeringen återkommer med förslag om att även dessa barn ges rätt till skolutbildning. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2012/13:58 Utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd : antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800). antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:801) om införande av skollagen (2010:800). 2012/13:Ub7 av m.fl. (SD): avslår regeringens förslag i proposition 2012/13:58. 2012/13:Ub8 av m.fl. (V): begär att regeringen återkommer med förslag till ändringar i polislagen i enlighet med vad som anförs i motionen. begär att regeringen återkommer med förslag till ändringar i skollagen så att alla barn i landet omfattas av rätten till pedagogisk verksamhet i förskola, fritidshem och öppen förskola. begär att regeringen återkommer med förslag till ändringar i skollagen så att även barn med tidsbegränsade uppehållstillstånd som vistas i landet än omfattas av rätten till utbildning. Motioner från allmänna motionstiden 2012/13:Sf204 av m.fl. (V): begär att regeringen skyndsamt återkommer till med förslag på hur barn till papperslösa ska kunna gå i skolan på samma villkor som andra barn. 2012/13:Sf390 av i (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om undervisning för barn. Förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) Förslag till lag om ändring i lagen (2010:801) om införande av skollagen (2010:800) Ändring i regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) Beslut av Sameskolstyrelsen får överklagas hos i fråga om 1. barns mottagande i sameskolan enligt 7 kap. 7 §, 2. åtgärder enligt 13 kap. 23 § andra stycket för en elev som inte bor hemma, eller 3. rätt till utbildning för någon som avses i 29 kap. 2 § andra stycket 3. Beslut som avses i första stycket 1 får överklagas endast av barnet. Utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd beslutade att ge justitieutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2012/13:58 Utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd och motioner i ärendet, i de delar dessa berör justitieutskottets beredningsområde. yttrar sig över kommittémotion 2012/13:Ub8 (V) yrkande 1, där motionärerna begär att polislagen ändras så att polisen inte får hämta avvisade och utvisade barn i skolan. Förslaget står mot regeringens bedömning att det inte nu behöver införas några särskilda bestämmelser i lag eller förordning om polisens arbete med verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut när det gäller barn som vistas i landet utan tillstånd. instämmer i regeringens bedömning och föreslår därför att utbildningsutskottet avstyrker motionsyrkandet. I yttrandet finns en avvikande mening (V) och ett särskilt yttrande (SD). Grundläggande principer för polisingripanden De allmänna principerna för polisingripanden framgår av 8 § polislagen (1984:387). Där anges att en polis som ska verkställa en tjänsteuppgift ska ingripa på ett sätt som är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Om tvång måste tillgripas ska det ske endast i den form och den utsträckning som behövs för att uppnå det avsedda resultatet. De principer som har lagts fram i 8 § polislagen brukar benämnas behovs- och proportionalitetsprinciperna. Dessa principer är grundläggande för polisens arbete. Behovsprincipen innebär att ett polisingripande får ske endast då det är nödvändigt för att avvärja eller undanröja den aktuella faran eller störningen. Proportionalitetsprincipen innebär att de skador och olägenheter som ingripandet kan medföra för ett motstående intresse inte får stå i missförhållande till syftet med själva ingripandet. Särskilt om polisingripanden som gäller barn Förutom behovs- och proportionalitetsprinciperna styrs arbetet vid polisingripanden av den s.k. hänsynsprincipen, vilken gör sig särskilt starkt gällande när det är fråga om ingripanden mot barn. Principen kommer bl.a. till uttryck i 17 § förundersökningskungörelsen (1947:948), där det stadgas att förhör med den som är ska planeras och verkställas så att det inte uppkommer fara för att den som förhörs tar skada samt att det noga bör tillses att uppmärksamhet inte väcks kring förhöret. Av intresse i detta sammanhang är vidare vissa uttalanden om hämtning av barn i förarbetena till lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. I propositionen framhålls att hämtning av barn bör ske med hänsynstagande till barnets ålder och mognad och således med stor restriktivitet (prop. 1983/84:187 s. 22). Vidare uttalas att hämtning till förhör bör undvikas så långt möjligt. Om en sådan åtgärd måste vidtas är det viktigt att det sker på ett diskret sätt och med all den hänsyn som förhållandena kräver. En hämtning bör endast i undantagsfall utföras av uniformerad polis eller på något ställe där uppmärksamhet kan väckas. Det sägs vara av särskild vikt att varken hämtning eller förhör sker i skolan, annat än när det finns mycket speciella skäl. () har uttalat kritik mot att barn hämtats av polis i skolan. I 1996/97:JO1 s. 86 (dnr 202-1995) redogjorde JO för ett fall då en 15-årig elev hämtades i skolan av uniformerad polispersonal för att förhöras. JO hänvisade till de angivna förarbetsuttalandena om hämtning av barn och anförde att dessa uttalanden bör vara vägledande också när det är fråga om att hämta någon som är till förhör. JO har därefter understrukit att varken hämtning eller förhör bör ske i en skola annat än när mycket speciella skäl föreligger. Som exempel kan nämnas 2001/02:JO1 s. 51 (dnr 3556-1998) där JO kritiserade en polismyndighet som bl.a. hade beslutat om hämtning av åtta barn i åldern i barnens respektive skolor. Barnen var inte misstänkta för brott, utan skulle förhöras upplysningsvis. Se även 2007/08:JO1 s. 149 (dnr 3493-2005). Dessutom gäller enligt artikel 3.1 i FN:s konvention om barnets rättigheter att barnets bästa ska komma i första rummet vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ. Enligt huvudregeln, som är tillämplig för del, avses i konventionen med barn varje människa under . I 20 § polislagen finns bestämmelser om husrannsakan och liknande åtgärder. Husrannsakan får företas för att söka efter en person. Detta har i praxis ansetts innebära att det ska vara en bestämd person låt vara inte nödvändigtvis känd till namnet som polisen söker efter. Polisen får således inte bereda sig tillträde till exempelvis skolor eller förskolor för att mer allmänt leta efter efterlysta utlänningar. Polisens verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut Det är som har huvudansvaret för verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut. Enligt 12 kap. 14 § utlänningslagen (2005:716) får dock verket lämna över ett verkställighetsärende till en polismyndighet, om den som ska avvisas eller utvisas håller sig undan och inte kan anträffas utan polismyndighetens medverkan eller om det kan antas att det kommer att behövas tvång för att verkställa beslutet. I RPSFS 2005:3 (FAP 638-1) finns regler och allmänna råd som styr polisens arbete med verkställighet av beslut om avvisning och utvisning som sker med flygplan. I denna författning sägs inte någonting om hämtning i skolor eller förskolor för att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut. har emellertid från (centrala gränskontrollenheten) fått information om att man arbetar med att revidera den aktuella författningen.