bet · H001UU10 · 2013-05-30 00:00:00 — Det långsiktiga ansvaret för de offentliga finanserna och den samhällsekonomiska stabiliteten i medlemsstaterna är av central betydelse för att bevara trovärdigheten för finanspolitiken. vidhåller denna uppfattning. Det ligger i intresse att även andra länder har finanspolitiska ramverk och regelverk som främjar ekonomisk stabilitet och tillväxt. har intresse av att sådana ram- och regelverk både finns och framgent tillämpas effektivt. Med den europeiska planeringsterminen finns nu även en gemensam övervakningscykel för budget- och strukturpolitiken på plats. står fast vid att när rådet och kommissionen tillämpar regelverket för förstärkt samordning av den ekonomiska politiken ska de fullt ut respektera de nationella parlamentens roll. anser därmed att utrikesutskottet bör avstyrka yrkande 24 i motion 2012/13:U13 om den europeiska planeringsterminen. oroas dock av en framtida utveckling där avståndet ökar mellan som tar stora steg mot ett fördjupat och centraliserat samarbete och övriga medlemsstater som står vid sidan om. Det skulle vara olyckligt för EU om man hamnar i ett läge där har en egen budget och ytterligare samordnar politikområden utanför dagens EU-27-samarbete. En sådan utveckling skulle också försvåra för de medlemsstater som står utanför eurosamarbetet att ansluta sig . erinrar om sina tidigare uttalanden om att en grundläggande utgångspunkt för EU-samarbetet inom det ekonomiska och finansiella området är att den nationella kompetensen ska värnas när det gäller finanspolitiska vägval och att skatter primärt är en fråga som ska beslutas nationellt. Vad gäller förslaget om att införa en skatt på finansiella transaktioner noterar finansutskottet att det är fråga om att införa ett fördjupat samarbete, varför kommissionens ursprungliga förslag om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner inte längre har något syfte. Kommissionen avser därför att dra tillbaka förslaget. har tidigare, liksom skatteutskottet i sitt yttrande till finansutskottet i frågan, motsatt sig kommissionens förslag om att införa en skatt på finansiella transaktioner som en del av EU-budgetens egna medel. är överens med regeringen om att egna medel till EU inte ska komma från skatter som lägger fast. Enligt finansutskottet finns det andra lämpligare åtgärder än en finansiell transaktionsskatt för att hantera finanssektorns risktagande och ansvar i finansiella kriser. driver exempelvis på för att stabilitetsavgifter och tillhörande stabilitetsfonder ska inrättas både internationellt och inom EU, och har varit vägledande när det gäller att införa stabilitetsavgifter för banker och kreditinstitut. Liksom regeringen anser finansutskottet att det finns bättre sätt att påverka finanssektorns agerande, såsom stabilitetsavgifter och kapitaltäckningsregler, än att införa en skatt på finansiella transaktioner. anser därmed att utrikesutskottet bör avstyrka yrkande 14 i motion 2012/13:U12 om en skatt på finansiella transaktioner. konstaterar att ett flertal initiativ behandlats av nämnden , t.ex. förslaget till ett fördjupat samarbete om en finansiell transaktionsskatt och de gemensamma banktillsynsreglerna, i vilket de medlemsstater som så önskar kan delta. Det har i detta sammanhang uttryckts oro i nämnden över att detta kan riskera att leda till ett EU som utvecklas i två olika hastigheter. avslutades den andra europeiska planeringsterminen som påbörjades . Planeringsterminen har blivit en etablerad och återkommande del av nämndens arbete. Nämnden har på ett principiellt plan framhållit att kommissionens nationella rekommendationer inte är bindande och att självständigt beslutar hur underlaget ska användas i det ordinarie riksdagsarbetet. Nämnden avstod i det sammanhanget uttryckligen från att ta ställning till nationella rekommendationer riktade till andra medlemsstater. När det gäller horisontella frågor under allmänna rådet dominerades samråden av förhandlingarna om EU:s fleråriga budgetram för 20142020. Därutöver informerades den särskilda beredningsgruppen vid ett flertal tillfällen. Vid Europeiska rådets möte diskuterades den fleråriga budgetramen, men då någon uppgörelse inte kunde nås ajournerades mötet. Regeringens samråd med inför novembermötet föranledde en anmälan till . Samrådet om ekonomiska och finansiella frågor dominerades även av frågor knutna till den ekonomiska krisen och arbetet på EU-nivå med att stärka regelverken. Många frågor var av principiell betydelse, t.ex. frågan om en gemensam banktillsyn, ett fördjupat samarbete på området skatt på finansiella transaktioner och de kommande stegen i EMU:s utveckling. Liksom föregående år var frågor om stöd till medlemsstater med akuta ekonomiska problem, den europeiska stabiliseringsmekanismen och förslag till nya regler om ekonomisk styrning föremål för samråd på ett flertal möten i nämnden. träffades en överenskommelse inom EU om den s.k. finanspakten som syftar till att stärka de offentliga finanserna och samordningen av den ekonomiska politiken. Beredningsgruppen informerades i frågan. Förhandlingar har pågått om den s.k. tvåpacken om en förstärkning av budgetövervakningen i euroområdet. Endast har rösträtt vid beslut i denna fråga men har deltagit i förhandlingarna, och då samrått med nämnden. presenterade kommissionen sina förslag till en gemensam banktillsyn och en bankunion. Förhandlingar ledde till en överenskommelse i rådet . Oavsett om deltar eller inte i den gemensamma banktillsynen kommer förslaget att få betydande konsekvenser för alla medlemsstater, såväl för dem som väljer att delta i den gemensamma banktillsynen som för dem som väljer att stå utanför. Beredningsgruppen informerades om förslaget till bankunion. Andra förslag med koppling till styrningen av den finansiella sektorn som har behandlats i nämnden har rört kapitaltäckningskraven. Det har funnits en majoritet i att det måste förbli möjligt för att ställa särskilda krav på kapitaltäckning och för staten att överta banker i kris. Till Europeiska rådets möte lade Europeiska rådets ordförande , i nära samarbete med kommissionens, och Europeiska respektive ordförande fram rapporten en verklig ekonomisk och monetär union (den s.k. ). Denna följdes av en interimsrapport till Europeiska rådets möte , kommissionens meddelande Plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union och slutligen en rapport av till . Vid samråden inför Europeiska rådets möten ansåg nämnden att delar av förslagen var alltför långtgående. Kritiken handlade bl.a. om maktförskjutning till EU och begränsningar i medlemsstaternas inflytande över den egna ekonomin. En majoritet ansåg att inte skulle motsätta sig att gick vidare i sitt samarbete, men uttryckte i sammanhanget oro för risken att ett EU i två hastigheter kommer att skapas. Kommissionen presenterade ett förslag till skatt på finansiella transaktioner . Vid möte bekräftades att det saknades enhällighet bland medlemsstaterna för förslaget. presenterade kommissionen ett förslag till bemyndigande om att inleda ett fördjupat samarbete mellan elva medlemsstater på området skatt på finansiella transaktioner. Det fanns en majoritet i att vara skeptisk till ett sådant samarbete, utan att för den skull stå i vägen för andra medlemsstaters vilja att gå vidare. Utskottet vill i detta sammanhang återigen understryka vikten av att värna om ett öppet . Öppenhet måste vara en vägledande princip inom EU:s alla samarbetsområden. Principen om ett öppet bör vara grundläggande även i de delar av det europeiska samarbetet som rör finansiell stabilitet och långsiktig konkurrenskraft. Utskottet anser att har ett uppenbart intresse av att euroområdet står starkt och stabilt, och att de länder som drabbats av betydande ekonomiska problem också med gemensam hjälp kan lösa dessa. Ytterst handlar det om att hålla samman och undvika allvarliga sociala motsättningar. deltagande i finanspakten är ett uttryck för denna strävan. Utskottet framhåller att frågan om godkännande av Lissabonfördraget om ändring av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen behandlades i betänkande /09:UU8. I det sammanhanget behandlades bl.a. frågan om ett juridiskt bindande undantag avseende svenskt deltagande i eurosamarbetet. Utskottet konstaterade då att efter den svenska omröstningen om euron 2003 förklarade att det inte är nödvändigt med ett formellt undantag om att inte behöver införa euron som valuta. har godkänt fördraget om stabilitet, styrning och samordning inom Ekonomiska och monetära unionen, den s.k. finanspakten (2012/13:FiU28). Detta beslut påverkar inte rättsliga ställning i förhållande till euron. Fördraget påverkar inte heller förutsättningarna för att inför euron som valuta. Den ideella sektorn i tar ett stort samhällsansvar och bidrar till en berikande mångfald. Verksamheten inom den ideella sektorn ger alla medborgare verktyg för samhällsengagemang och bidrar till ett samhälle där medborgarna är engagerade i socialt arbete, kulturfrågor, mänskliga rättigheter, miljöarbete, utbildning, idrott och andra hälsofrågor. Föreningarna organiserar också en mångfald politiska, ekonomiska och sociala intressen. har i en formell underrättelse till uppmärksammat att de svenska mervärdesskattereglerna för ideella föreningar och registrerade trossamfund inte synes överensstämma med EG:s mervärdesskattedirektiv. Denna fråga har behandlats av vid ett flertal tillfällen. Utskottet delar den uppfattning som framförts av skatteutskottet, senast i betänkande 2012/13:SkU18, att det är av stor vikt att finna en lösning på dessa angelägna frågor som inte innebär några avgörande försämringar för den ideella sektorn i . Utskottet konstaterar att det enligt mervärdesskattedirektivet är möjligt att tillämpa en reducerad skattesats på tryckta böcker i alla format samt på ljud- och e-böcker i form av cd-skivor. Digitala böcker omfattas dock inte av möjligheten till låg moms. Utskottet anser att det inom yttrandefrihetsområdet är särskilt viktigt att samma mervärdesskatt kan tillämpas på produkter som finns både i traditionella sammanhang och i en digital miljö. Det är innehållet som ska vara avgörande och inte distributionsformen eller publiceringsformatet. Utskottet noterar att detta synsätt ligger i linje med den digitala agendan för (KOM(2010) 245) och förutsätter att regeringen verkar för att detta ska genomföras. Utskottet noterar att utvecklingsländer har särskilda svårigheter att hantera skatteflykt och skatteundandraganden då många av dem har bristfälliga institutioner och är hårt drabbade av korruption, vilket försämrar deras möjligheter att få in skatteintäkter. Utskottet framhåller att transparens och ett effektivt informationsutbyte på skatteområdet är centralt för att alla länder ska ha möjlighet att fullt ut tillämpa sina nationella skatteregler. Utskottet välkomnar att det internationella samarbetet mot skatteflykt har fått förnyad kraft efter finanskrisen, och att ambitionerna på detta område har kunnat höjas. Ett uttryck för detta är den allt bredare uppslutningen kring kravet på en fullständig öppenhet i samarbetet kring skattefrågor. Bland annat har , på begäran av G20-länderna, lagt upp planer för ett världsomspännande samarbete i syfte att få fram en åtgärdsplan som kan antas . Inom görs också ansträngningar för att snabbt utveckla nätverket för utbyte av information på skatteområdet. Många mindre länder saknar de resurser som behövs för att ingå ett stort antal avtal om informationsutbyte. Många utvecklingsländer har samma resursproblem. Utskottet noterar att har utvecklat en teknik med multilaterala förhandlingar som förs i syfte att ingå bilaterala avtal. Utskottet välkomnar att kommissionen i sitt arbetsprogram aviserade en skärpning av för skydd mot icke samarbetsvilliga jurisdiktioner utanför EU (skatteparadis och aggressiv skatteplanering). Kommissionen har rekommenderat konkreta åtgärder för att uppmuntra tredjeländer att tillämpa miniminormer för god förvaltning i skattefrågor. Det handlar bl.a. om att medlemsstaterna ska svartlista tredjeländer som inte uppfyller miniminormerna. Utskottet noterar att sparandedirektivet ingår i paketet med förslag om god förvaltning på skatteområdet som funnits på dagordning . Någon överenskommelse om ändringar i förslaget till sparandedirektiv har ännu inte nåtts. Utskottet anser i likhet med vad regeringen anför i skrivelsen att det är angeläget att kvaliteten på den information som utbyts enligt sparandedirektivet förbättras och att de kryphål som uppmärksammats täpps till. Utskottet vill också understryka vikten av att förhandlingar kan påbörjas med , , , och om att även dessa länder ska tillämpa de föreslagna ändringarna i sparandedirektivet. Land-för-land-rapportering går ut på att det bör införas krav på att multinationella företag i sina årliga räkenskaper och deklarationer ska redovisa försäljning, vinster och skatter per land i samtliga länder där de utövar verksamhet. Det skulle kunna hjälpa fattiga länder att upptäcka internationell skatteflykt. Utskottet har i betänkande 2012/13:UU12 välkomnat det pågående arbetet med land-för-land-rapportering inom både EU och och konstaterade att regeringen i skrivelse 2011/12:167 om genomförandet av samstämmighetspolitiken för utveckling bl.a. framhåller landsspecifik rapportering för multinationella företag som en aktuell framtidsfråga vad gäller arbetet med internationella kapital- och skattefrågor. delar finansutskottets uppfattning i yttrande 2012/13:FiU9y. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2012/13:U12 yrkandena och 2012/13:U13 yrkandena 14, 15 och 24 kan avstyrkas. Rättsliga och inrikes frågor I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse om rättsliga och inrikes frågor (s. 125154). Regeringen understryker att medborgarna och företagen i ett europeiskt område med rättvisa fritt ska kunna hävda sina rättigheter. Den främsta målsättningen med det civilrättsliga samarbetet är att förbättra samarbetet mellan medlemsstaternas myndigheter för att undanröja hinder som följer av de rättsliga och administrativa systemens olikheter. En hörnsten i det civilrättsliga samarbetet är ömsesidigt erkännande av domar. Av skrivelsen framgår att medlemsstaterna samarbetar för att förebygga och bekämpa särskilt allvarlig brottslighet med gränsöverskridande inslag. EU:s insatser för att förebygga och bekämpa denna brottslighet ska ge ett mervärde och bedrivas på effektivt sätt. bevakar att samtliga åtgärder är förenliga med grundläggande principer om rättssäkerhet och respekterar den personliga integriteten. I kommittémotion 2012/13:U12 av m.fl. (S) yrkande 2 vill motionärerna förstärka samarbetet mellan polis, tull och åklagare i EU för att sätta stopp för alla former av människohandel. Socialdemokraterna vill också att den ska driva frågan om sexköpslagen i EU. Man ser också positivt på att ett europeiskt it-brottscenter inrättas vid Europol. Vidare understryker motionärerna vikten av att den inre rörligheten inom Schengenområdet upprätthålls, som respektive medlemsstat har ansvar för sin egen gränsövervakning. I yrkande 24 argumenterar för att EU ska ha en gemensam rättssäker, human, solidarisk och effektiv asylpolitik. Alla asylsökande ska garanteras en rättssäker och effektiv asylprövning i hela EU. I kommittémotion 2012/13:U13 av m.fl. (SD) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om viseringskrav för resande från . Motionärerna anser att viseringsfrihet endast ska ges till medborgare i länder som är stabila rättsstater, har låg korruption och obetydliga problem med organiserad brottslighet och terrorism. Kravet på visering för resande från bör återupprättas och behållas. Vidare begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om skärpta villkor för viseringsliberaliseringar och ingående av partnerskap för rörlighet. Motionärerna anser att högre krav måste ställas på partnerländerna att förhindra olaglig migration, kontrollera gränserna effektivt, garantera dokumentsäkerhet och bekämpa organiserad brottslighet som människohandel och människosmuggling. Slutligen begärs i yrkande 12 ett tillkännagivande om EU:s inverkan på de enskilda staternas integrations- och migrationspolitik. Motionärerna menar att det finns stora svårigheter med att ha en övergripande EU-strategi för migration som lämpar sig för alla medlemsländer. Motionärerna ser en övergripande strategi som en kränkning av svensk inrikespolitik. Dessutom menar motionärerna att regeringen måste lyfta fram nettoeffekten av migration. Enligt yrkande 13 bör EU inte heller styra över enskilda medlemsstaters flyktingmottagande. Vidare menar motionärerna i yrkandena 16 och 17 att misslyckats och att regeringen bör redovisa hur detta misslyckande drabbat . Enligt yrkande 18 bör lämna . understryker i sitt yttrande att människohandel är en allvarlig kränkning av den enskilda individens människovärde och rätt att bestämma över sitt liv och sin kropp. Prostitution och människohandel för sexuella ändamål är ett allvarligt hinder för social jämlikhet och jämställdhet mellan könen och för de utsattas möjlighet att åtnjuta sina mänskliga rättigheter. vidhåller denna uppfattning och anser att insatser för att bekämpa prostitution och människohandel för sexuella ändamål måste präglas av internationell samverkan. välkomnar en heltäckande strategi mot människohandel och ser positivt på det arbete som bedrivs på uppdrag av regeringen såväl nationellt som internationellt. I yttrande 2010/11:JuU6y uttryckte justitieutskottet tillfredsställelse över att direktivet om förebyggande och bekämpande av människohandel samt skydd av offer har antagits. Direktivet skulle ha varit genomfört i medlemsstaternas lagstiftning , men vid tidsfristens utgång är det fortfarande många medlemsstater som ännu inte har genomfört det. anser detta vara otillfredsställande och förutsätter att de medlemsstater som ännu inte genomfört direktivet skyndsamt gör det. Beträffande motionsförslaget om att undanta brottet köp av sexuell tjänst från kravet på dubbel straffbarhet kan justitieutskottet konstatera att det är en fråga som avgörs på nationell nivå. Frågan har prövats , senast i betänkande 2012/13:JuU20. När det gäller de brottsbekämpande myndigheternas informationsutbyte på unionsnivå delar justitieutskottet motionärernas uppfattning att det är viktigt att det finns ett fungerande och rättssäkert internationellt regelverk som värnar den enskildes integritet. Det är också viktigt att reglerna är förenliga med principerna om proportionalitet och subsidiaritet. noterar att flera av de prioriteringar som görs inom ramen för den s.k. policycykeln mot allvarlig organiserad brottslighet som syftar till att stoppa smuggling av narkotika och andra olagliga varor, försvaga de organiserade kriminella grupper, i och utanför unionen, som ägnar sig åt smuggling och minska produktionen och distributionen av syntetiska droger i EU. noterar och välkomnar även antagandet av en ny EU-strategi mot narkotika som kommer att ligga till grund för det narkotikapolitiska arbetet . I fråga om terrorismbekämpning anför justitieutskottet följande. Det är angeläget att verka för en väl avvägd balans mellan behovet av åtgärder för att kunna bekämpa terrorism på ett effektivt sätt och respekten för de grundläggande rättigheterna, särskilt den personliga integriteten. noterar att regeringen bevakar dessa aspekter i EU-arbetet. Det är vidare viktigt att rekryteringen till extremistiska organisationer motverkas och att de som vill hoppa av sådana verksamheter får stöd. ser därför positivt på det arbete som bedrivs på EU-nivå vad gäller att förebygga terrorism, motverka dess grunder och hjälpa de som vill lämna våldsbejakande extremistiska miljöer. Det är viktigt att värna den fria rörligheten för personer och möjligheten att förflytta sig inom unionen utan inre gränskontroller. Ett starkt och väl fungerande yttre gränsskydd är en förutsättning för detta, men precis som motionärerna skriver är det viktigt att vidmakthålla principen att varje medlemsstat ska ha ansvar för sin egen gränsbevakning. Detta är något som justitieutskottet framförde i sitt utlåtande (2011/12:JuU29 s. 7) om förslaget om att inrätta ett europeiskt gränsövervakningssystem (Eurosur). ansåg sammanfattningsvis att kommissionens förslag till och rådets förordning om inrättande av ett europeiskt gränsövervakningssystem (Eurosur, KOM(2011) 873), i sin helhet strider mot subsidiaritetsprincipen. Avlsutningsvis konstaterar justitieutskottet att regeringen driver frågan om stärkandet av misstänktas och tilltalades processuella rättigheter. Bland annat var det en högprioriterad fråga under det svenska ordförandeskapet i EU . , som avstyrker motionsyrkandet, har i övrigt ingenting att anföra i fråga om regeringens skrivelse. påpekar att man i olika sammanhang klargjort sin inställning till ett gemensamt europeiskt asylsystem (bl.a. i yttrande 2008/09:SfU7y) och förutsätter att kommer att fortsätta att verka för en asyl- och migrationspolitik inom EU som tillgodoser höga rättssäkerhetskrav och som ger ett fullgott skydd för individer i behov av internationellt skydd. Vidare påpekar socialförsäkringsutskottet att det av ramöverenskommelsen mellan regeringen och de gröna om migrationspolitik bl.a. framgår att flera av EU:s medlemsländer brister på ett oacceptabelt sätt i sin hantering av asylsökande men att verkar för att ge () en framträdande roll. Vidare anges att enskilda medlemsländer inte ska förhindras att ha en i förhållande till den asylsökande mer generös inställning än den som EU som helhet har, att genomförandet av det europeiska asylsystemet ska vara humant, rättssäkert och effektivt samt att arbetet med att omförhandla de grundläggande rättsakterna för asyllagstiftningen ska fortsätta. Därtill ska den gemensamma asyllagstiftningen garantera att en asylsökande behandlas på ett likvärdigt sätt, oavsett vilket medlemsland som har ansvaret. konstaterar att det finns en bred enighet i om att ska vara en för dem som flyr undan förföljelse och förtryck. Detta återspeglas också i den gällande svenska asyllagstiftningen, som i sin tur bygger på de internationella konventioner om mänskliga rättigheter som har tillträtt och är bundet av. , som instämmer i vad som framhålls i motion 2012/13:U12 (S) yrkande 24, anser inte att det behövs ett tillkännagivande om den gemensamma europeiska asylpolitiken. Motionsyrkandet får enligt socialförsäkringsutskottet anses delvis tillgodosett och bör avstyrkas. Frågor om visering har behandlats av socialförsäkringsutskottet vid ett flertal tillfällen, senast i betänkande 2011/12:SfU10. Bland annat uttalades att det övergripande målet för den svenska viseringspolitiken är att skapa så stor frihet som möjligt för personer att röra sig över gränserna. Det är av största vikt att man underlättar kontakter mellan människor i olika länder. Det gäller såväl släktkontakter som kommersiella och kulturella förbindelser på olika plan. Önskemålet om fri rörlighet måste dock ställas mot nödvändigheten av att upprätthålla en reglerad invandring. Varje visumärende bedöms individuellt, och enligt viseringskodexen (förordning (EG) nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar) bör man vid prövningen av ansökningar om enhetlig visering ägna särskild uppmärksamhet åt att bedöma om sökanden har för avsikt att lämna medlemsländernas territorium när den visering som sökanden ansökt om löper ut. Vidare uttalade socialförsäkringsutskottet i samma betänkande att viseringsfrågor ingår i EU:s kompetensområde och regleras på EU-nivå. Det gäller bl.a. beslut om de tredjeländer vars medborgare måste inneha visum när de passerar unionens yttre gränser samt förfaranden och villkor för medlemsländernas utfärdande av viseringar. I den s.k. viseringslistan regleras vilka tredjeländers medborgare som behöver visering respektive vilka som är undantagna från viseringskrav. Viseringspolitiken inom EU är i det avseendet fullt ut harmoniserad.