bet · H001SkU25 · 2013-05-20 00:00:00 — 2012/13:SkU25 Folkbokföringen I betänkandet behandlar utskottet proposition 2012/13:120 Folkbokföringen och fyra motioner som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslås att folkbokföring inte längre ska ske i en församling inom utan i en kommun. införs en distriktsindelning som ska motsvara församlingsindelningen som den såg ut . Folkbokföring ska inte ske i distrikten, men uppgiften om distrikt ska registreras i folkbokföringsdatabasen och aviseras ut och kunna användas som om en person var folkbokförd i distriktet. En enhetlig begravningsavgift införs för den begravningsverksamhet som bedrivs av huvudmännen inom . Regeringen avser att utreda hur även avgifterna för begravningsverksamheten i och kommuner kan inlemmas i systemet med en enhetlig begravningsavgift. Som en följd av en allmän översyn av folkbokföringslagen (1991:481) lämnas en rad ytterligare förslag. Ändringarna rör förutsättningarna för att folkbokföras i landet, var olika personer ska vara folkbokförda och olika frågor om anmälningsförfarandet. Det föreslås också att den särskilda straffbestämmelsen i folkbokföringslagen ska upphävas. Beträffande folkbokföring av barn föreslås att vårdnadshavare som är överens ska kunna välja var ett barn som bor ungefär lika mycket hos dem båda ska anses vara bosatt. Vid gemensam vårdnad ska en vårdnadshavare ha rätt att ensam överklaga ett beslut om barnets folkbokföring. Som en anpassning till rörlighetsdirektivet lämnas förslag som innebär att en person som flyttar till från utlandet ska anmäla inflyttningen inom efter det att han eller hon har vistats här . förslag om att införa en uppgift om skyddsbehov i folkbokföringsdatabasen och förstärka sekretessen i ärenden om kvarskrivning bereds inom . Resultatet kommer att redovisas . Förslagen om att utmönstra församling ur folkbokföringen och införa en enhetlig begravningsavgift föreslås träda i kraft . Den anmälningsfrist som införs vid inflyttning från utlandet föreslås träda i kraft . Övriga författningsändringar föreslås träda i kraft . I betänkandet finns tio reservationer (S, MP, V, SD) och ett särskilt yttrande (S, MP). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Avslag på propositionen i de delar som innebär att folkbokföring inte längre ska ske i församling 2012/13:Sk11 av (SD) yrkande 1 i denna del. Reservation 1 (SD) Folkbokföring på fastighet, lägenhet och i kommun godtar regeringens förslag om att folkbokföring ska ske i kommun och inte i församling och om distrikt inom folkbokföringen. Därmed bifaller proposition 2012/13:120 punkterna 26, alla i denna del, och avslår motionerna 2012/13:Sk10 av m.fl. (S) yrkandena 13 och 2012/13:Sk11 av (SD) yrkande 5. Reservation 2 (S, MP) Reservation 3 (SD) godtar regeringens förslag om hanteringen av begravningsavgifterna. Därmed bifaller proposition 2012/13:120 punkterna 1, 3 och 7, alla i denna del, och avslår motion 2012/13:Sk10 av m.fl. (S) yrkandena 4 i denna del, 5 och 6. Reservation 4 (S) godtar regeringens förslag om avregistrering från folkbokföringen. Därmed bifaller proposition 2012/13:120 punkt 4 i denna del och avslår motion 2012/13:Sk11 av (SD) yrkandena 2 och 3. Reservation 5 (SD) Personer som bor på äldreboenden godtar regeringens förslag om folkbokföring av personer som bor på äldreboenden. Därmed bifaller proposition 2012/13:120 punkt 4 i denna del och avslår motion 2012/13:Sk11 av (SD) yrkande 4. Reservation 6 (SD) Barn som bor lika mycket hos båda sina föräldrar godtar regeringens förslag om folkbokföring av barn som bor lika mycket hos båda sina föräldrar. Därmed bifaller proposition 2012/13:120 punkt 4 i denna del och avslår motion 2012/13:Sk9 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 7 (V) 2012/13:Sk9 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2012/13:Sk10 av m.fl. (S) yrkande 7. Reservation 8 (S, MP, V) godtar regeringens förslag i övrigt. Därmed bifaller proposition 2012/13:120 punkt 4 i denna del. antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m., 2. lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988), 3. lag om ändring i begravningslagen (1990:1144), 4. lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481), 5. lag om ändring i lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret, 6. lag om ändring i lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet, 7. lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). Därmed bifaller proposition 2012/13:120 punkterna 17, alla i denna del, och avslår motionerna 2012/13:Sk10 av m.fl. (S) yrkande 4 i denna del och 2012/13:Sk11 av (SD) yrkande 1 i denna del. Reservation 9 (S) villkorad Reservation 10 (SD) villkorad Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet proposition 2012/13:120 Folkbokföringen och fyra motioner som väckts med anledning av propositionen. Regeringens och motionärernas förslag till riksdagsbeslut framgår av bilaga 1. Regeringens lagförslag redovisas i bilaga 2. De lagförslag som läggs fram av reservanterna redovisas i bilaga 3. har lämnat yttrande 2012/13:JuU8y som behandlar frågor om skyddet för personuppgifter (se bilaga 4). I propositionen föreslås att folkbokföring inte längre ska ske i en församling inom utan i en kommun. I propositionen föreslås även att det ska införas en ny indelning i folkbokföringsdatabasen, med den övergripande benämningen distrikt, som ska motsvara församlingsindelningen som den såg ut . Distriktsindelningen ska vara stabil, dvs. den kommer inte att ändras , och den behöver inte vara beroende av vare sig fastighets- eller kommungränser. Regeringen avser att inhämta förslag om benämningen på de olika distrikten och därefter besluta om distriktens namn. En utgångspunkt för namnsättningen bör vara benämningen på de församlingar som fanns . Vilket distrikt en person tillhör får bestämmas med utgångspunkt i personens belägenhetsadress. Lantmäteriet, som kommer att få redovisa uppgiften om till vilket distrikt en belägenhetsadress hör, får ansvar för att förse med uppgifter om distriktstillhörighet. Folkbokföring ska inte ske i distrikten. Uppgiften om distrikt ska dock registreras i folkbokföringsdatabasen och kan därför aviseras ut och användas på motsvarande sätt som om en person var folkbokförd i distriktet. Att folkbokföring inte längre kommer att ske i territoriell församling inom får konsekvenser främst för och för hanteringen av begravningsavgifterna. När det gäller begravningsavgifterna lämnas därför förslag som innebär att en enhetlig avgiftssats ska gälla för den begravningsverksamhet som bedrivs av huvudmännen inom . Avgiftssatsen ska beräknas på samma sätt som genom att kostnaderna för begravningsverksamheten divideras med beskattningsunderlaget. I stället för att göra detta för varje församling för sig föreslås att Kammarkollegiet får i uppgift att med beaktande av samtliga huvudmäns kostnader fastställa en enhetlig avgiftssats. och kommuner, som är huvudmän för begravningsverksamheten inom sina förvaltningsområden, omfattas inte av förslaget. Regeringen avser dock att utreda hur även avgifterna för begravningsverksamheten i och kommuner kan inlemmas i systemet med en enhetlig begravningsavgiftssats. När det gäller folkbokföring av barn lämnas förslag i propositionen som innebär att om vårdnadshavarna är överens ska de själva kunna välja var ett barn som bor ungefär lika mycket hos dem båda ska anses vara bosatt. Vidare föreslås att vid gemensam vårdnad ska en vårdnadshavare ha rätt att ensam överklaga ett beslut om barnets folkbokföring. Som en anpassning till och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, det s.k. rörlighetsdirektivet, lämnas förslag som innebär att en person som flyttar till från utlandet ska anmäla inflyttningen inom efter det att han eller hon har vistats här . Därutöver lämnas ett flertal förslag till ändringar av bestämmelser i folkbokföringslagen (1991:481) till följd av en allmän översyn av lagen. Ändringarna rör bland annat förutsättningarna för att folkbokföras i landet, var olika personer ska vara folkbokförda och olika frågor om anmälningsförfarandet. Det föreslås också att den särskilda straffbestämmelsen i folkbokföringslagen ska upphävas. Nödvändiga författningsändringar med anledning av förslaget att utmönstra församling ur folkbokföringen och förslaget om en enhetlig begravningsavgift föreslås träda i kraft . Den anmälningsfrist som införs vid inflyttning från utlandet föreslås träda i kraft medan övriga författningsändringar föreslås träda i kraft . förslag om att införa en uppgift om skyddsbehov i folkbokföringsdatabasen och förstärka sekretessen i ärenden om kvarskrivning bereds inom . Resultatet kommer att redovisas . Folkbokföring på fastighet, lägenhet och kommun Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att propositionen ska avslås i de delar som innebär att folkbokföring inte längre ska ske i församling inom den . bifaller regeringens förslag om att folkbokföring ska ske i kommun och inte i församling och om en ny distriktsindelning som ska motsvara församlingsindelningen och ligga till grund för uppgift om distriktstillhörighet i folkbokföringen. avslår motionsförslag om den nya distriktsindelningens utformning. Jämför reservationerna 1 (SD), 2 (S, MP) och 3 (SD). Regeringen föreslår att folkbokföring inte längre ska ske i territoriell församling inom . I stället ska folkbokföring ske på fastighet, eventuell lägenhet och i kommun. Vidare ska en ny indelning, benämnd distrikt, införas i folkbokföringsdatabasen. Indelningen ska motsvara församlingsindelningen som den såg ut . Distriktsindelningen ska vara stabil såtillvida att den inte kommer att ändras . Distriktsgränserna behöver inte följa vare sig fastighets- eller kommungränser. Folkbokföring ska inte ske i distrikt. Uppgiften om inom vilket distrikt en enskild är bosatt ska dock registreras i folkbokföringsdatabasen och i det statliga personadressregistret (SPAR). Därigenom kommer uppgiften om distrikt att kunna aviseras ut och användas som om personen var folkbokförd i distriktet. Den gällande församlingsindelningen blir fortsättningsvis en intern fråga för . redovisning av församlingsindelningen underlättas om kyrkan får tillgång till Lantmäteriets uppgifter om den nuvarande församlingsindelningen och om samtliga adresskoordinater i elektronisk form. Lantmäteriet bör inte längre ha ansvar för att fortlöpande redovisa den gällande församlingsindelningen. Lantmäteriet bör få ansvar för att redovisa församlingsindelningen per , som kommer att motsvara den distriktsindelning som ska registreras på individnivå i folkbokföringsdatabasen. bör, i samråd med och Lantmäteriet, få i uppdrag att kvalitetssäkra den frysta indelning som distrikten kommer att utgöras av. Vidare bör Lantmäteriet få i uppdrag att i samråd med , , , , , och folkminnen, Kommuner och Landsting och lämna förslag om benämningen på de olika distrikten. En utgångspunkt för namnsättningen bör vara benämningen på de församlingar som fanns . Regeringen ska besluta om distriktens namn med beaktande av de förslag som lämnas. I förordningsform kommer att klargöras att en persons registrering i distrikt bestäms med utgångspunkt i hans eller hennes belägenhetsadress. Vidare föreslås att församlingar inte längre ska ta någon del i fastighetsbildningsprocessen och att det i folkbokföringslagen ska anges att den kommun där en person är folkbokförd är hans eller hennes folkbokföringsort och att den kommun där ett nyfött barn folkbokförs är hans eller hennes födelsehemort. I kommittémotion 2012/13:Sk10 av m.fl. (S) yrkandena 13 begärs ett tillkännagivande om att den nya distriktsindelningen så långt möjligt ska motsvara församlingsindelningen och namnges utifrån denna. Med distrikten kan sambandet med den historiska indelningen i församlingar och socknar och den långa serien av källor för lokalhistorisk forskning kring församlingarnas och socknarnas namn bevaras så att även framtida släkt- och hembygdsforskare kan följa en geografisk kontinuitet. Ett fortsatt samråd med i indelnings- och namngivningsfrågan ser motionärerna som en självklarhet. Vidare bör regeringen återkomma till med uppgifter om indelning och namngivning före sitt beslut i frågan för att på så sätt stärka det slutgiltiga förslagets legitimitet. I motion 2012/13:Sk11 av (SD) yrkandena 1 och 5 avslår motionären förslaget om att folkbokföring inte längre ska ske i församling. Motionären anför att har varit statskyrka i i ett halvt millennium och att det, ipso facto, ger en särställning. Det innebär också att kyrkan är en stark kulturhistorisk bärare och att denna roll och tradition bör bevaras. Det finns inte heller några uppenbara skäl till att riva upp nuvarande ordning. När det gäller den nya distriktsindelningen föreslår motionären ett tillkännagivande om att möjligheten att återgå till sockenindelningen bör beaktas. Församlingen har historiskt sett utgjort en relativt stabil indelning av landet. har dock under det dryga decennium som har passerat sedan statkyrka-reformen slagit samman församlingar i en omfattning som tidigare aldrig skett. har antalet församlingar minskat med omkring 1 000 och uppgår nu till omkring 1 450. Det innebär att församlingen har blivit en instabil indelningsgrund och inte längre passar särskilt väl för att ligga till grund för folkbokföringen. Sammanslagningarna har också lett till att det finns andra exempel på att indelningen är lämplig för civil användning, såsom då en församling ligger i flera kommuner. Det stora antalet ändringar av församlingsindelningen innebär också mycket arbete och kostnader för bl.a. , Lantmäteriet och de kommunala lantmäterimyndigheterna. För Lantmäteriets del ställer det stora krav när det gäller att hålla församlingsgränserna uppdaterade, såväl i kartdatabaserna som i registerkartan och fastighetsregistrets textinformation. Det finns också kvalitetsbrister i Lantmäteriets redovisning av församlingsindelningen som beror på de stora sammanslagningarna. Bristerna i dagens redovisning av församlingsindelningen kan bl.a. få till följd att enskilda betalar fel begravningsavgift eller kyrkoavgift. En praktisk komplikation som också har betydelse är att sammanslagningarna av församlingarna leder till att församlingsnamnen blir allt längre eftersom namnen på församlingar som ingår i sammanslagningen ofta kommer att ingå i det nya församlingsnamnet. I datatekniska sammanhang kan detta bli ett problem då olika digitala register inte klarar av att ta emot ett tillräckligt stort antal tecken. Det kan även ställa till praktiska problem om dessa namn t.ex. ska anges i pass och andra bevis eller utdrag. Principiella invändningar kan också riktas mot att landets civila befolkningsregistrering sker utifrån ett trossamfunds interna indelning i organisatoriska enheter. En stor andel av befolkning tillhör dessutom inte . Dessa personer kan uppleva att det är svårbegripligt och rent av stötande att bli folkbokförda på en geografisk enhet som beslutats av i syfte att tillgodose kyrkans behov av en effektiv verksamhetsindelning. Utskottet delar regeringens bedömning att de skäl som talar emot att låta församlingsindelning ligga till grund för folkbokföringen är så starka att folkbokföringen inte bör ske i församling. Behovet av att kunna koppla en person till ett område som är större än en fastighet gör att folkbokföring, förutom på fastighet och lägenhet, också bör ske i kommun. Det finns ett allmänt intresse av att uppgifter om den historiska indelning av riket som har funnits genom församlingsindelningen bevaras och hålls lätt tillgängliga. Såväl kulturella och historiska skäl som statistik- och forskningsändamål omfattas av detta bevarandeintresse. För att det immateriella kulturarvet ska bevaras är det väsentligt att åstadkomma en ordning genom vilken den historiska indelningen också kommer till fortsatt användning i samhället. En sådan ordning kan knappast skapas på något annat sätt än genom folkbokföringen. Mot bakgrund av den månghundraåriga traditionen att utgå från församlingen i folkbokföringen är det naturligt att den gällande församlingsindelningen i folkbokföringen ersätts av en distriktsindelning som utgår från den församlingsindelning som gällde i samband med statkyrka-reformen. Den indelningen motsvarar dessutom i stort sett sockengränserna, vilket har stora fördelar sett ur ett kulturarvsperspektiv. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att det bör införas en ny, stabil distriktsindelning i folkbokföringen och att denna bör utgå från församlingsindelningen . I motionerna begärs tillkännagivanden som gäller namnen på den nya distrikten och förfarandet när distriktsindelningen beslutas. Av propositionen framgår att regeringens har för avsikt att ge i uppdrag att i samråd med och Lantmäteriet kvalitetssäkra den territoriella församlingsindelning som gällde . Vidare avser regeringen att ge Lantmäteriet i uppdrag att, i samråd med , , , , , och folkminnen, Kommuner och Landsting och , lämna förslag om de enskilda distriktens namn. En utgångspunkt för namnsättningen ska vara benämningen på de församlingar som fanns . Regeringen ska sedan besluta om distriktens namn med beaktande av de förslag som lämnas. Utskottet anser att det förfarande som regeringen planerar väl tillgodoser önskemålen om en bred samhällelig förankring av den nya distriktsindelningen och ser därför inte någon anledning för att rikta tillkännagivanden till regeringen om namngivningen eller förfarandet. Utskottet tillstyrker därmed propositionen i denna del och avstyrker de aktuella motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om en enhetlig begravningsavgift för den begravningsverksamhet som bedrivs av huvudmännen inom och avslår motionsförslag om avslag, utredning och nytt förslag. Jämför reservation 4 (S). Ett beslut om att folkbokföring ska ske i kommun och inte i församling gör att hanteringen av begravningsavgifter måste förändras. Dagens system bygger på att en person kan hänföras till en församling när begravningsavgift påförs. Det är Kammarkollegiet som bestämmer avgiftssatserna. Regeringen föreslår att Kammarkollegiet ska besluta om en enhetlig avgiftssats för hela den begravningsverksamhet som bedrivs under huvudmannaskap. Avgiftssatsen ska beräknas på samma sätt som genom att kostnaderna för begravningsverksamheten jämförs med den beskattningsbara inkomsten för dem som bor inom begravningshuvudmännens förvaltningsområde. Församlingarna och de kyrkliga samfälligheterna ska redovisa sina kostnader till centralt, som i sin tur ska underrätta Kammarkollegiet om dessa kostnader. Kammarkollegiet ska sedan lägga samman kostnaderna och jämföra dessa med den totala beskattningsbara inkomsten för de personer som omfattas av avgiftssatsen. Kvoten utgör den avgiftssats som Kammarkollegiet ska fastställa. Kammarkollegiet ska underrätta om avgiftssatsen och om respektive huvudmans andel av kostnaderna. utbetalning av uppburna avgifter till huvudmännen ska ske utifrån vars och ens andel av de totala kostnaderna för begravningsverksamheten i enlighet med de uppgifter som Kammarkollegiet har lämnat. I de fall en kommun är huvudman för begravningsverksamheten fastställer dock kommunen avgiftssatsen för dem som är folkbokförda inom kommunen. Den som är folkbokförd under rubriken utan känd hemvist ska betala begravningsavgiften till den huvudman inom vars förvaltningsområde han eller hon senast var folkbokförd. Regeringen kommer att utreda hur avgifterna för begravningsverksamheten i och kommuner kan inlemmas i systemet med en enhetlig begravningsavgiftssats. Begravningsombudets granskning kommer att gälla huvudmannens kostnadsberäkning av sin begravningsverksamhet. Om kostnadsberäkningen avstyrks bör begravningsombudet vara skyldigt att lämna ett eget förslag till kostnadsberäkning till Kammarkollegiet. I kommittémotion 2012/13:Sk10 av m.fl. (S) yrkandena 46 avslår motionärerna förslaget om en enhetlig begravningsavgift och begär ett tillkännagivande om att ett nytt förslag om en enhetlig begravningsavgift ska föregås av en utredning av hur även avgifterna för begravningsverksamheten i och kommuner kan inlemmas i systemet. Motionärerna anför att en övergång till en enhetlig begravningsavgift för hela landet är önskvärd men anser att detta bör ske först då den kan omfattar alla begravningshuvudmän, inklusive och kommuner. I avvaktan på detta bör möjligheten att införa en enhetlig begravningsavgift för varje kommun prövas i samråd med . Enligt utskottets mening har regeringens förslag om en enhetlig begravningsavgift för den begravningsverksamhet som bedrivs under huvudmannaskap den avgörande fördelen att betalningsskyldiga personer inte behöver hänföras till en viss församling eller kyrklig samfällighet. Härigenom skapas ett system för uttag av begravningsavgift som är neutralt om man ser till effekten på . Med denna lösning behåller rätten och initiativet att organisera om och förändra sin verksamhet på det sätt man anser bäst. Ett uttryck för detta är också att det inte behövs något mer omfattande informationsutbyte mellan och med denna lösning. Flera instanser inom har invänt mot att begravningsverksamheten i och kommuner inte ingår i förslaget om en enhetlig avgiftssats och befarar att detta kan inverka negativt på kyrkans verksamhet. Av propositionen framgår att regeringen har för avsikt att utreda hur avgifterna för begravningsverksamheten i och kommuner kan inlemmas i systemet med en enhetlig begravningsavgiftssats. Utskottet anser att förslaget om en enhetlig avgiftssats inom de områden som hanteras av huvudmännen inom har så stora förtjänster att det bör genomföras. Vidare ser utskottet positivt på att regeringen har för avsikt att utreda hur avgifterna för begravningsverksamheten i och kommuner kan inlemmas i systemet med en enhetlig begravningsavgiftssats. I likhet med motionärerna anser utskottet att det är önskvärt med en enhetlig begravningsavgift i hela landet. Motionärerna tar upp frågan om en enhetlig avgiftssats i varje kommun. Ett sådant förslag har tidigare lagts fram av . Ett starkt skäl för detta var vikten av att skapa en acceptans för begravningsavgiften hos medlemmarna. Det framstod vidare som ett rimligt önskemål att alla invånare i en kommun skulle kunna förvänta sig en välfungerande begravningsverksamhet till samma kostnad. Förslaget skulle ses som ett första steg mot en ordning med en enda huvudman för begravningsverksamheten i en kommun. Denna inriktning har bedömts innebära ett alltför stort ingrepp i självbestämmande och organisation av begravningsverksamheten. Regeringen har därför valt att inte gå vidare med förslaget. Utskottet delar regeringens bedömning. Med det anförda och då utskottet även i övrigt delar regeringens bedömning tillstyrker utskottet propositionen i denna del och avstyrker motion Sk10 yrkandena 46. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om bedömningen av frågan om avregistrering när en utlänning som måste ha uppehållstillstånd för att få vistas i landet saknar ett sådant och avslår ett motionsförslag om att personer som saknar uppehållsrätt ska avregistreras. avslår vidare ett motionsförslag om att tidigare utländska medborgarskap ska redovisas tydligt i folkbokföringen. Jämför reservation 5 (SD). Regeringen föreslår att om en utlänning måste ha uppehållstillstånd för att få vistas i landet och saknar ett sådant tillstånd ska detta förhållande särskilt beaktas vid en bedömning av frågan om avregistrering. Det finns inte några bestämmelser som innebär att en person som har haft uppehållstillstånd ska avregistreras från folkbokföringen på grund av att han eller hon inte längre har tillstånd att uppehålla sig i landet.