bet · H001MJU16 · 2013-04-15 00:00:00 — 2012/13:MJU16 Skogspolitik Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I betänkandet behandlar utskottet 29 motionsyrkanden om skogspolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor om bl.a. skogsvårdslagen, miljöhänsyn, skydd av naturvärden, skogens sociala värden och ett hyggesfritt skogsbruk. Samtliga motionsyrkanden avstyrks i huvudsak med hänvisning till att arbete pågår i de berörda delarna. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. Betänkandet innehåller elva reservationer och tre särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2012/13:MJ212 av (S), 2012/13:MJ450 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 40. Reservation 1 (S) Reservation 2 (MP, V) 2012/13:MJ438 av (M) och 2012/13:MJ450 av m.fl. (MP) yrkande 3. Reservation 3 (MP, V) 2012/13:MJ313 av m.fl. (V) yrkande 11. Reservation 4 (V) 2012/13:MJ313 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 15. Reservation 5 (MP, V) 2012/13:MJ313 av m.fl. (V) yrkandena 6 och 9 samt 2012/13:MJ450 av m.fl. (MP) yrkande 9. Reservation 6 (MP, V) 2012/13:MJ313 av m.fl. (V) yrkande 8. Reservation 7 (MP, V) 2012/13:MJ450 av m.fl. (MP) yrkande 11. Reservation 8 (MP, V) 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 43. Reservation 9 (S, V) Marknadens krav på miljöhänsyn 2012/13:MJ351 av och (båda M) och 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 41. Reservation 10 (S) Talerätt och möjlighet att överklaga 2012/13:MJ450 av m.fl. (MP) yrkandena 6 och 7. Reservation 11 (MP, V) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (FP), (S), (S), (M), (KD), (SD), (V), (MP) och (C). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet 29 motionsyrkanden om skogspolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor om bl.a. skogsvårdslagen, miljöhänsyn, skydd av naturvärden, skogens sociala värden och ett hyggesfritt skogsbruk. Samtliga motionsyrkanden avstyrks. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår motionsyrkanden (S, MP) om omarbetning av skogsvårdslagen, ansvar för naturvärden, införlivande av skogsvårdslagen i och om ett hyggesfritt skogsbruk. Jämför reservationerna 1 (S), 2 (MP, V) och 3 (MP, V). I kommittémotion 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 40 anförs att skogsvårdslagen behöver omarbetas för att stärka balansen mellan naturvård och skogsbruk och tydliggöra behovet av skogsvårdande insatser. Enligt motion 2012/13:MJ212 av (S) bör regeringen vidta åtgärder för att säkerställa natur- och kulturvärdena i den svenska skogen. Motionären framhåller vidare att vi har ett ansvar för det allmännas naturvärde även om det innebär en viss inskränkning av äganderätten och skogsägarens avverkningsrätt. I kommittémotion 2012/13:MJ450 av m.fl. (MP) anförs att skogsvårdslagen bör införlivas i (yrkande 1) och att det i detta sammanhang också bör övervägas om skogsfrågorna bör flyttas till för att kunna hanteras samlat med andra miljöfrågor (yrkande 2). I samma motion framhålls att skogsvårdslagen bör ses över så att den inte försvårar ett hyggesfritt skogsbruk (yrkande 3). Enligt motion 2012/13:MJ438 av (M) bör skogsvårdslagen förtydligas i syfte att underlätta ett mer miljövänligt skogsbruk. Anledningen är att vissa skogsägare upplever att de måste slutavverka eller kalhugga sin skog för att uppfylla skogsvårdslagens regler enligt motionären. Utskottet redogjorde för grunderna för svensk skogspolitik och ansvarsfördelningen i fråga om denna i sitt betänkande 2010/11:MJU13 Skogspolitik. I det sammanhanget anförde utskottet att regeringen i propositionen En skogspolitik i takt med tiden (prop. 2007/08:108, bet. 2007/08:MJU18), vilken antogs av , gjorde bedömningen att grunderna för den skogspolitik som beslutade om 1993 bör ligga fast. Regeringen betonade också skogens roll för klimatet, behovet av en ökad skoglig tillväxt och behovet av en förbättrad generell hänsyn vid avverkning. fastställdes två jämställda mål för skogspolitiken ett produktionsmål och ett miljömål. Utöver tillkomsten av de två jämställda målen avreglerades politikområdet genom att bidrag avskaffades och skogsägarna i betydande utsträckning fick frihet under ansvar att själva bedriva ett långsiktigt hållbart skogsbruk. I det nämnda betänkandet konstaterade utskottet att skogsvårdslagens två jämställda mål för produktion respektive miljö är centrala för det svenska skogsbruket och att skogsvårdslagen tillsammans med sektorsansvaret innebär att myndigheterna och skogsbruket har ett gemensamt ansvar för de åtgärder som krävs för att bevara skogslandskapets natur- och kulturmiljövärden. För skogsbrukets del innebär detta i praktiken att hänsyn till natur- och kulturmiljövärden bl.a. ska tas vid varje avverkningstillfälle i enlighet med skogsvårdslagen. gav regeringen i uppdrag att utarbeta en kunskapsplattform i fråga om vad som krävs för att uppnå en högre måluppfyllelse när det gäller hållbart skogsbruk. Utskottet har tagit del av och och miljöpolitiska mål brister, orsaker och förslag på åtgärder, i vilken uppdraget från regeringen redovisas. I uppdraget ingick att beskriva hur dagens skogsbruk utförs i relation till beslutade mål för naturvård och miljö inom skogs- respektive miljöpolitiken och att beskriva orsakerna till de brister som påvisats. Så som utskottet framhöll i sitt betänkande 2011/12:MJU12 visar slutsatserna efter den genomförda dialogen om orsakerna till bristerna bl.a. att målbilden för vilken miljöhänsyn som ska uppnås ser olika ut och att den nuvarande uppföljningen inte ger tillräcklig vägledning i fråga om bristerna. I rapporten framhålls att skogsvårdslagen utgör den miniminivå som skogsägare har att uppfylla i sitt skogsbrukande. För att uppfylla de skogspolitiska målen krävs dock att skogsägarna i genomsnitt har ambitioner på en högre nivå än vad som uppnås genom att enbart följa skogsvårdslagstiftningen. Med anledning av detta har det för miljöhänsynen utvecklats två nivåer som benämnts lagnivån och rådgivningsnivån. En stor del av utrymmet i dialogen om orsaker har berört dessa nivåer och otydligheten i hur dessa ska uttolkas. Utskottet konstaterade även i sitt ovannämnda betänkande att problembilden utökas av att det dessutom är otydligt hur nivåerna är kopplade till de miljöcertifieringsstandarder som skogsbruket arbetar efter. Vid jämförelser av uppföljningsresultat uppstår förtroendeproblem då Polytaxuppföljning visar ett annat utfall än företagens uppföljning baserad på miljöcertifieringsstandarder. I betänkandet uppmärksammades att därför framhåller att myndigheten bl.a. måste öka insatserna för att kvalitetssäkra uppföljningen av miljöhänsyn i Polytax, för att öka tilltron till resultaten. och bedömer att otydlighet när det gäller målbilder är ett mycket centralt problemområde. Här behövs en ökad tydlighet för att arbetet med miljöhänsynen ska kunna fortsätta att utvecklas. I betänkandet framhålls därför att har åtagit sig att initiera en utökad dialog om mål, lagkrav och uppföljning av miljöhänsyn inom projektet om miljöhänsyn. Innehållet i och uppläggningen av projektet har tagits fram i samverkan med representanter för skogsbruket, naturvården och andra myndigheter. Projektet om miljöhänsyn har fyra mål: ökad samsyn om sektorsansvaret utvecklade sätt att beskriva målbilder för bra miljöhänsyn väl kända lagkrav för miljöhänsyn uppföljningssystem som kan utgöra grund för en fortsatt utvecklings- och läroprocess. Utskottet har fått följande uppgifter från . Myndigheten inventerar ett antal områden för att se vilka miljövärden som bör bevaras. Kontrollinventeringen är ett led i den kvalitetskontroll som påbörjade . Då var fokus på uppföljning av miljöhänsyn efter avverkning. har även tittat på inventering av miljövärden före avverkning. Utskottet noterar att den senaste kvalitetskontrollen visar på stora skillnader i de bedömningar som görs. Enligt är det stora skillnader i hur ordinarie inventerare och kontrollinventerare bedömer vilka miljövärden man ska ta hänsyn till vid avverkning. I kvalitetskontrollen hittade och registrerade inventerarna till övervägande del inte samma miljövärden. Sammanlagt har kontrollinventerarna registrerat ungefär dubbelt så hög hänsynsvolym. Den vanligaste orsaken till skillnaderna är enligt att en hänsyn inte har observerats eller bedömts som hänsyn av den ena parten, vilket troligen beror på att metoden ger för stort utrymme för egna bedömningar. Enligt är den helt enkelt inte tillräckligt tydlig och kvalitetssäker, vilket försvårar för inventerarna. Resultaten ska användas som underlag i det fortsatta arbetet med att ta fram ett nytt system för uppföljning av miljöhänsyn. Utskottet noterar att ett beslut om de första förändringarna för att förbättra uppföljningen av hur miljöhänsyn tas i skogsbruket fattades . Enligt fattades beslutet efter en omfattande remissrunda för det förslag som tagits fram av en enig uppföljningsgrupp inom projekt om miljöhänsyn. Flertalet remissinstanser var positiva till förslagen. Det nya uppföljningssystemet kommer att vara klart . Målet är ett system som mer aktivt kan bidra till bättre miljöhänsyn i skogsbruket genom en ökad tydlighet när det gäller var bristerna finns. Det ska bli tydligt inom vilka områden skogsbruket behöver genomföra förbättringar, exempelvis hänsyn till vattendrag. Bland annat pågår regionala exkursioner runt om i landet där man besöker hänsynskrävande miljöer och samlar in utvecklingsförslag. Den tidigare redovisningen, som visade hur stor andel av avverkningarna som klarade hänsyn i förhållande till kraven i skogsvårdslagen (LIT miljöhänsyn i förhållande till en bedömd lagnivå i taxering), tas bort. I stället ska statistik som är användbar vid utvärderingar av såväl de skogspolitiska målen som miljömål tas fram. Även skogsägare ska få mer användbar kunskap. Beslutet att ta bort LIT från uppföljningen av miljöhänsyn ska ses mot bakgrund av att skärpte tillsynen av hur reglerna om miljöhänsyn i skogsvårdslagen efterlevs. Detta gjordes för att det ska bli tydligare för skogsägare vad lagen kräver. Hänsynsuppföljningen kommer att ge information om vad som brister i miljöhänsynen och vad det beror på. Det är kunskap som sedan kan utgöra en grund för rådgivning och tillsyn. inrättar också ett externt användarråd för uppföljningar inom området skogliga miljömål. Rådet ska påbörja sin verksamhet . ska även ta fram förslag på hur uppföljningsresultaten kan tas till vara i rådgivnings- och tillsynsarbetet och hur uppföljningens kvalitet kan säkras. Som anges ovan har arbetat med att skärpa tillsynen. Utskottet noterar att målet är att det ska bli tydligare hur skogsvårdslagen ska tolkas, och därmed enklare för skogsägare att veta hur de ska agera vid avverkningar och andra skogliga åtgärder. Ett sätt är att öka antalet förbud med stöd av 30 § skogsvårdslagen. Om en del av dessa överklagas kan domstolsutslagen ge vägledning i hur lagen ska tillämpas. Enligt uppgifter från fattade myndigheten 58 beslut , jämfört med 32 stycken 2011. De vanligaste skälen till beslut var hänsyn till nyckelbiotoper eller sumpskogar samt krav på skyddszoner mot vattendrag. De flesta förbuden riktades mot enskilda skogsägare, följt av allmänna skogsägare och bolag. Enligt förklaras utfallet dels av att de enskilda skogsägarna är fler, dels av att kvaliteten på avverkningsanmälningarna från bolagen ofta är högre. provar ett nytt grepp för att bli effektivare när det gäller att se till att reglerna följs. I några tydliga typfall ska förelägganden och förbud enligt 30 § skogsvårdslagen utfärdas utan att fältbesök genomförs, exempelvis när tillräcklig information om natur- och kulturmiljövärden finns tillgänglig i kartor och register. Typfallen är fall där hänsynskraven kan anges på ett tydligt sätt. Det kan t.ex. handla om föreläggande om att vidta åtgärd så att skadlig slamtransport förhindras vid dikesrensning eller förbud mot körning eller stubbskörd på blöt eller fuktig mark vid olämpliga väderförhållanden. Ett beslut om förbud innebär att en viss åtgärd inte får utföras, exempelvis att man inte får avverka delar av ett område utan i stället måste lämna kvar dem av hänsyn till natur- och kulturmiljövärden, eller att man inte får köra med skogsmaskiner i vattendrag i avverkningsområdet. Utskottet uppmärksammar även att det pågår arbete för att öka naturhänsynen inom uppdraget adaptiv skogsskötsel och återkommer längre fram i betänkandet till detta. Enligt uppgifter från Landsbygdsdepartementet kommer förslagen som arbetats fram inom projektet om miljöhänsyn att gå ut på remiss. Förslagen ska vara klara . Arbetet i projektet har bedrivits i ett antal grupper med deltagare från skogsbruket, naturvården och myndigheter. Resultatet levereras i form av fyra rapporter som innehåller ett antal förslag till åtgärder. Enligt uppgifter från har det nya sättet att samverka, med dialogen i fokus, lett till ökad förståelse bland de medverkande, dels för varandras roller och perspektiv, dels för vad som krävs för att miljöhänsynen i skogen ska bli bättre. Det är ett viktigt steg att samtliga medverkande i projektet har kunnat samlas kring de förslag som på olika sätt ska åstadkomma en bättre miljöhänsyn. gick två av de förslag som tagits fram i projektet ut på remiss: Förslag till reviderade föreskrifter och allmänna råd till 30 § skogsvårdslagen som framför allt omfattar artskydd och prioritering av hänsyn. Förslag till kravspecifikation för en gemensam grund för uppföljning av miljöhänsyn. är det för dialogprojektets återstående leveranser. Då sänds Rapport om sektorsansvaret med förslag på framtida åtgärder, riktade till skogsnäringen och samt Målbilder för god hänsyn till hänsynskrävande biotoper, sjöar och vattendrag, kulturmiljöer och friluftsliv och rekreation ut på remiss. Utskottet vill även erinra om att en parlamentarisk kommitté, Miljömålsberedningen, har tillsatts på uppdrag av regeringen med uppgift att utveckla strategier med etappmål, styrmedel och åtgärder som leder till att miljökvalitetsmålen och generationsmålet nås. Beredningen ska hantera frågor som berör flera samhällsintressen inom olika politikområden, och som därigenom kräver politiska avvägningar, eller som rör områden som är särskilt komplexa och kännetecknas av stor osäkerhet. Beredningens övergripande uppdrag gäller . beslutade regeringen att ge Miljömålsberedningen i tilläggsuppdrag (dir. 2011:91) att ta fram ett förslag till en strategi för att uppnå relevanta delar i generationsmålet och miljökvalitetsmålen kopplat till en långsiktigt hållbar markanvändning utifrån ett helhetsperspektiv. Uppdraget ska slutredovisas . lämnas en delrapport med inriktning på skydd och skötsel av landområden och på hur miljöhänsynen i skogsbruket kan utvecklas. I delrapporten för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning (SOU 2012:15) redovisar Miljömålsberedningen en problemanalys som grund för det fortsatta arbetet. Analysen inkluderar prioriteringar och avgränsningar för det fortsatta arbetet. I rapporten framhålls att en betydande del av den svenska biologiska mångfalden finns i skogslandskapet och är beroende av att det sker en tillräckligt god miljöanpassning av skogsbruket. Myndigheterna och skogsbruket har ett gemensamt ansvar för att bevara skogslandskapets natur- och kulturmiljövärden. I rapporten uppmärksammas även att dagens skogsvårdslag ibland kritiseras i debatten för att vara otydlig i sina miljökrav och för att det inte har utvecklats någon egentlig praxis kring lagens krav eftersom sanktioner är sällsynta och lagen inte har prövats i domstol. Det framhålls även att eventuella brister kan bero på tillämpningen av lagen snarare än lagen som sådan. Mot denna bakgrund finns det enligt Miljömålsberedningens bedömning skäl att utreda hur miljöhänsynen i skogsvårdslagen kan utvecklas. Det finns även i övrigt skäl att se över styrningen av skogsbruket för att säkerställa att de miljöpolitiska målen för skogsbruket uppnås på bästa sätt. Så som framhålls i rapporten syftade den skogspolitik som beslutades bl.a. till att skapa ett mer mångfacetterat och varierat skogsbruk genom avregleringar för skogsägarna. I debatten har röster framförts om att skogsvårdslagen försvårar andra brukningsformer än trakthyggesbruk, bl.a. hyggesfritt skogsbruk. Enligt Miljömålsberedningen finns det därför skäl att analysera om skogsvårdslagen försvårar specifika skogsbruksmetoder som kan bidra positivt i miljöarbetet. Det finns även skäl att se över lagen i ljuset av klimatförändringarna och behovet att begränsa vår klimatpåverkan, något som inte diskuterades vid senaste revideringen av lagen 1993. I rapporten framhålls också att möjligheter till sampel och synergier med andra former av hänsyn i skogsbruket, framför allt hänsyn till kulturmiljö och rennäring, behöver uppmärksammas. Utredningsarbetet ska bedrivas nära det arbete att se över föreskrifter och allmänna råd till 30 § skogsvårdslagen om hänsyn till naturvården i skogsbruket som redan pågår inom . Enligt Miljömålsberedningen ska följande frågor utredas vidare: Hur kan den lagstadgade miljöhänsynen i skogsbruket utvecklas? Finns det behov av förändringar av nuvarande styrning av skogsbruket för att bättre nå de miljöpolitiska målen? Försvårar den nuvarande skogsvårdslagen andra former av skogsbruk än trakthyggesbruk? Utskottet har även fått följande upplysningar från Landsbygdsdepartementet: avvaktar Miljömålsberedningens delrapport som kommer att remissbehandlas. har inte för avsikt att vidta några åtgärder . Man inväntar även förslag som arbetats fram inom ramen för Dialog om miljöhänsyn. Det finns inte några planer på ett arbete som innebär att skogsvårdslagens bestämmelser förs in i . Skogsvårdslagen reglerar även produktion, vilket är främmande för . Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motionerna 2012/13:MJ455 (S) yrkande 40, 2012/13:MJ212 (S) och 2012/13:MJ450 (MP) yrkandena 1 och 2 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller hyggesfritt skogsbruk påminner utskottet om vad det anförde om detta i betänkande 2010/11:MJU13. I betänkandet redogjorde utskottet inledningsvis för landsbygdsminister svar på interpellation 2009/10:26 om en ändrad skogsvårdslag. Ministern anförde då bl.a. att skogsvårdslagen inte reglerar vilka specifika metoder som får, eller inte får, användas för att sköta skogen. Han förklarade att det i 10 § skogsvårdslagen föreskrivs hur avverkning på skogsmark får bedrivas och att en avverkning antingen ska vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog eller främja skogens utveckling och vara anpassad till de lokala förhållandena. I skogsvårdslagens 5 § föreskrivs att skogsmarkens virkesproducerande förmåga ska tas till vara på ett godtagbart sätt. Ministern framhöll vidare att eftersom skogen är en nationell tillgång och skogsbruk är en mycket långsiktig verksamhet är det beprövade metoder som ska användas och att i de fall bedömer att en planerad avverkning inte uppfyller lagens krav på tillvaratagande av markens produktionsförmåga eller en ändamålsenlig föryngring kommer myndigheten inte att medge att avverkningen utförs på det föreslagna sättet. Vidare anförde ministern att det ingår i myndighetens arbete att kontinuerligt följa aktuell forskning, anpassa tillämpningen av skogsvårdslagstiftningen efter detta och tillhandahålla rådgivning och uppföljning på ett sådant sätt att de jämställda skogspolitiska målen uppfylls. Han framhöll att regeringen anser att den nuvarande lagstiftningen ger stort utrymme för ett mångfaldigt brukande av skogen, med stor frihet och ansvar för den enskilda skogsägaren att själv välja hur den egna skogen ska skötas inom de ramar som uppfyllandet av de jämställda skogspolitiska målen anger. Ministern anförde vidare att en skogsägare som vill bedriva ett annat skogsbruk än det man kan kalla för traditionellt trakthyggesbruk kan fortsätta att besluta om sitt skogsbruk, men fortfarande gäller dock att avverkning inte får minska tillväxten till under en viss kravnivå, som finns uttryckt i skogsvårdslagstiftningens s.k. § 10-kurva (av vad en traditionell skogsskötselmetod kan väntas ge). Ministern framhöll att det är en ganska låg siffra. Om en skogsägare vill avverka mer än så blir det en föryngringsavverkning. Då måste föryngringen utföras med en metod som är beprövad utifrån lokala förhållanden på den aktuella platsen. Ministern påpekade att skogsvårdslagstiftningen kan tyckas vara inriktad mot trakthyggesbruk, men att den ger stor frihet att använda även hyggesfria metoder i brukandet. Metoden ska dock vara beprövad. Det ska finnas stöd i forskning eller erfarenhet som visar att metoden fungerar. utarbetade ett dokument med sin policy för hyggesfritt skogsbruk, där man just påpekar att detta skogsbruk är bättre än trakthyggesbruk i vissa situationer. Bland annat sägs att det hyggesfria skogsbruket bör öka i omfattning där detta är motiverat ur miljö-, kulturmiljö- eller skötselsynpunkt eller med hänsyn till rekreationsvärden och rennäringen. Exempel på områden som lämpar sig för hyggesfritt skogsbruk är skogar med naturvärden knutna till marksvampar, mossor, mollusker, hänglavar eller skogsfågelfaunan, liksom sumpskogar som är lämpliga att bruka och vissa skogar med höga sociala värden. Vidare sägs att de praktiska tillämpningarna av hyggesfritt skogsbruk i lämpliga skogar bör öka och tjäna till att successivt förbättra våra kunskaper. Policyn för hyggesfritt skogsbruk ska följas upp eller tätare vid behov vad gäller omfattningen av och attityderna till hyggesfritt skogsbruk. Utskottet konstaterade i sitt betänkande 2011/12:MJU12 att ser hyggesfritt skogsbruk som en form av anpassad skötsel och som ett komplement till trakthyggesbruk på en begränsad del av skogsmarken. Hyggesfritt skogsbruk medför en mindre drastisk förändring av miljön och skogskänslan bevaras. anser att det utöver miljöskäl kan finnas skötselmässiga fördelar med hyggesfria metoder för en del skogar. I betänkandet anförde utskottet att det har förståelse för att skogsägarens målsättning för sin skog är en viktig utgångspunkt vid rådgivning, så som framhålls av . Hyggesfritt skogsbruk är en mindre schablonartad metod som i regel förutsätter engagerade och kunniga skogsägare. I betänkandet noterade utskottet även att framhåller att hyggesfria metoder kan bli aktuella i t.ex. skog som gränsar mot nyckelbiotoper, naturreservat m.m. samt tätortsnära skog och rekreationsskog, förutsatt att bestånden är lämpliga och det är förenligt med skogsvårdslagens bestämmelser, samt att betonar att det är viktigt att hyggesfritt skogsbruk inte används för att legitimera avverkning i skogar som av naturvårdsskäl bör undantas från skogsbruksåtgärder. Utskottet konstaterade vidare att avser att verka för fortsatt kunskapsuppbyggnad i fråga om möjligheter, begränsningar och metoder för hyggesfritt skogsbruk liksom att kommunicera sina ståndpunkter såväl internt som externt. Så som anförts ovan framhåller Miljömålsberedningen i sitt delbetänkande Plan för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning (SOU 2012:15) att det finns skäl att analysera om skogsvårdslagen försvårar specifika skogsbruksmetoder som kan bidra positivt i miljöarbetet. Miljömålsberedningen anser därför att det bör utredas om den nuvarande skogsvårdslagen försvårar för andra former av skogsbruk än trakthyggesbruk. Utskottet konstaterar att Miljömålsberedningens delrapport kommer att lämnas . Den kommer därefter att remissbehandlas enligt uppgift från Landsbygdsdepartementet. Som framgår ovan har inte för avsikt att vidta några åtgärder .