bet · H101FöU2 · 2013-12-20 00:00:00 — I motion 2013/14:Fö214 av m.fl. (V) yrkande 2 anförs att hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisationerna kan utgöra ett komplement till Försvarsmaktens arbete, t.ex. när det gäller civil kris- och katastrofhantering, och att de övningar och utbildningar som hemvärnet genomför därför i mycket högre grad än ska vara inriktade på civila hjälpinsatser. Motionärerna anför att hemvärnet fortfarande har stor folklig förankring och därmed skapar trygghet och tilltro till förmågan att skydda och hjälpa befolkningen vid såväl stora som små kriser och katastrofer. Motsvarande motionsyrkanden behandlades av utskottet senast i betänkande 2012/13:FöU10. Vid behandlingen hänvisades till inriktningspropositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140), där regeringen anger att hemvärnet med de nationella skyddsstyrkornas förmåga att samarbeta med den civila krisberedskapen ska ökas inom ramen för de resurser som tilldelats för de militära uppgifterna. Hemvärnsförbanden ska fortsätta att vara en viktig aktör inom samhällets krishantering såväl i fred och kris som i krig. Precis som när det gäller det övriga militära försvaret uppges emellertid förmågan till väpnad strid utgöra grunden för att upprätthålla och utveckla hemvärnet. Utskottet avstyrkte yrkandena med motiveringen att hemvärnet bedöms ha en god förmåga att bistå det civila samhället och att den förmågan kommer att stärkas ytterligare i och med att Försvarsmakten inrättade fyra regionala staber . Enligt utskottet behövdes det därmed inga särskilda riksdagsbeslut. Med anledning av motioner om hemvärnets användbarhet i fredstid uttalade utskottet i betänkandet att hemvärnet bör ha en mer central roll vid större samhällskriser, som naturkatastrofer och större olyckor, än det har . Utskottet ansåg därför att regeringen borde ta initiativ till att överväga förutsättningarna att öka hemvärnsförbandens insatsberedskap vid extraordinära kriser. Detta tillkännagav för regeringen som sin mening (rskr. 2012/13:197). I den utredning om Försvarsmaktens personalförsörjning som regeringen beslutade ingår bl.a. att klarlägga förutsättningarna enligt dagens regelverk för att öka hemvärnets tillgänglighet i fredstid. Uppdraget ska redovisas (dir. 2013:94). Vidare framgår av anvisningarna till den försvarspolitiska rapport som Försvarsberedningen ska redovisa att analysen bl.a. ska inkludera Försvarsmaktens förmåga att stödja samhället vid allvarliga olyckor och fredstida krissituationer (Fö2013/1390/SSP). Utskottet konstaterar att det i den försvarspolitiska inriktning som beslutats av anges att hemvärnets förmåga att samarbeta med den civila krisberedskapen ska ökas inom ramen för de resurser som tilldelats för de militära uppgifterna, och att hemvärnsförbanden ska fortsätta att vara en viktig aktör inom samhällets krishantering såväl i fred och kris som i krig. Utskottet delar alltjämt denna uppfattning och vill, liksom vid behandlingen av frågan , framhålla att hemvärnet bedöms ha en god förmåga att bistå det civila samhället och att arbete pågår för att ytterligare stärka den förmågan. Utskottet konstaterar vidare att regeringen, mot bakgrund av ett tillkännagivande från , har gett en utredning i uppdrag att klarlägga förutsättningarna för att öka hemvärnets tillgänglighet i fredstid. Därutöver noteras att den vidare frågan om Försvarsmaktens förmåga att stödja samhället i fredstid är föremål för överväganden inom Försvarsberedningen. Mot bakgrund av det ovan anförda anser utskottet inte att något särskilt beslut av behövs i frågan, varför motionsyrkandet avstyrks. Krav på sökande till GMU Utskottets förslag i korthet avslår en motion om skärpta krav på sökande till grundläggande militär utbildning. Jämför reservation 12 (SD). I motion 2013/14:Fö204 av (SD) yrkas på skärpta krav på sökande till Försvarsmaktens grundläggande militära utbildning (GMU). Motionären anser att Försvarsmakten, med hänvisning till risken för lojalitetskonflikter, bör ställa ytterligare krav på den som söker till GMU. Enligt motionens förslag ska den sökande vara svensk medborgare, inte inneha dubbla medborgarskap, ha varit bosatt i landet och ha uppvisat anpassningsvilja och motivation att bidra till det gemensamma samt ha undertecknat en deklaration där han eller hon bekräftar sin lojalitet med och förbinder sig att respektera svenska lagar och övriga samhällsregler. Enligt förordningen (2010:590) om grundläggande och kompletterande militär utbildning inom Försvarsmakten krävs för att bli antagen till grundläggande militär utbildning (GMU) att den sökande är svensk medborgare och har fyllt . Vidare anges att Försvarsmakten får meddela föreskrifter om ytterligare antagningskrav (4 §). Av Försvarsmaktens föreskrifter om tillämpningen av nämnda förordning (FFS 2012:3) framgår att en sökande till GMU, för att gå vidare i urvalet efter antagningsprövning, ska uppfylla vissa medicinska, fysiska och psykiska krav, bedömas lämplig med hänsyn till personliga egenskaper och särskilt avseende förhållningssätt till grundläggande demokratiska principer samt bedömas vara lojal och pålitlig från säkerhetssynpunkt efter säkerhetsprövning (6 §). Av Försvarsmaktens instruktion med antagningsordning till grundläggande militär utbildning och kompletterande militär utbildning (FM I GMU och KMU) framgår också att det i den psykologiska prövningen bl.a. ingår att bedöma om det finns något som kan äventyra den sökandes lojalitet och pålitlighet. Med lojalitet avses att den sökande ställer sig lojal till såväl nationella oberoende som vårt demokratiska styrelseskick. Pålitlighet innebär bl.a. att den sökande inte har ägnat sig åt brottslig verksamhet och inte bedöms komma att göra det . Vidare anges att säkerhetsprövningen görs dels utifrån en säkerhetsprövningsintervju, dels utifrån kontroll av den sökande i polisens belastnings- och misstankeregister och Säkerhetspolisens belastningsregister. Ansvarig för säkerhetsprövningen är den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST). Den sammantagna säkerhetsprövningen resulterar i ett beslut som, sett ur ett säkerhetsskyddsperspektiv, anger om den sökande får antas till GMU eller inte (avsnitt 8.5). Allmänna bestämmelser om medborgarskap återfinns i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. , som har haft i uppdrag att utreda och lämna förslag i vissa frågor som rör svenskt medborgarskap bl.a. utifrån erfarenheterna av lagändringar, har bedömt att de skäl för att fullt ut tillåta dubbelt medborgarskap som anfördes vid införandet av lagen fortfarande gäller (SOU 2013:29). I förarbetena till medborgarskapslagen diskuterades bl.a. frågan om huruvida dubbelt medborgarskap kunde innebära dubbla lojaliteter och därför utgöra ett säkerhetsproblem. Sammantaget ansåg regeringen, i likhet med den parlamentariska medborgarskapskommittén, inte att säkerhetsaspekter utgör ett hinder mot att tillåta dubbelt medborgarskap (SOU 1999:34, prop. 1999/2000:147). I Försvarsmaktens årsredovisning framhålls att myndigheten bedriver ett mycket omfattande värdegrundsarbete för att försöka rekrytera och behålla underrepresenterade grupper, vilket innefattar en integrering av jämställdhets- och jämlikhetsperspektiv i verksamheten. Riktlinjer och målsättningar för detta arbete anges i myndighetens Styrdokument för jämställdhet och jämlikhet 20122014. Vad gäller rekrytering anges i styrdokumentet att Försvarsmaktens målsättning är att vara och uppfattas som en attraktiv arbetsgivare, och att det kräver att myndigheten synliggör sitt uppdrag utifrån de demokratiska principerna där jämställdhet och jämlikhet är viktiga komponenter. I syfte att attrahera, rekrytera och behålla rätt personal med rätt kompetens ska kompetens och förmågor oavsett exempelvis kön, etnicitet eller religiös bakgrund värdesättas vid rekrytering. Utskottet konstaterar att en sökande till Försvarsmaktens grundläggande militära utbildning enligt gällande regler ska vara svensk medborgare och ha fyllt samt därutöver uppfylla vissa lämplighetskrav och efter genomgången säkerhetsprövning ha bedömts vara lojal och pålitlig för att bli antagen. Utskottet noterar också att de två statliga utredningar som senast behandlat medborgarskapsfrågan båda gjort bedömningen att dubbelt medborgarskap inte medför lojalitetskonflikter och säkerhetsrisker. Utskottet vill i sammanhanget även framhålla betydelsen av Försvarsmaktens värdegrund och arbete för jämställdhet och jämlikhet, som ytterst handlar om att skapa en arbetsmiljö där var och en respekteras för sin kompetens och kunskap. Att Försvarsmakten kan rekrytera och behålla personal med ny interkulturell kompetens och öka mångfalden bland de anställda är nödvändigt för att myndigheten med trovärdighet och kompetens ska kunna lösa sina uppgifter och försvara demokratiska värderingar och mänskliga rättigheter, nationellt och internationellt. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Personalförsörjningssystemets utveckling, punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Fö247 av m.fl. (S) yrkande 13, 2011/12:Fö7 av m.fl. (V) yrkande 1, 2011/12:Fö209 av m.fl. (V) yrkande 8, 2011/12:Fö231 av m.fl. (V) yrkande 5, 2012/13:Fö204 av m.fl. (V) yrkande 8, 2012/13:Fö229 av m.fl. (V), 2013/14:Fö203 av m.fl. (V) och 2013/14:Fö246 av m.fl. (MP) yrkande 13 och 2012/13:Fö245 av (SD) yrkandena 15–20, 29 och 30 samt 2013/14:Fö257 av (SD) yrkandena 30–34, 44 och 45. Vi anser att försvars- och säkerhetspolitik är, och ska vara, allas ansvar. Den folkliga förankringen utgör därför en viktig komponent för det militära försvaret. Försvarsmaktens huvuduppgift är att värna territoriet, hävda den svenska suveräniteten och skydda landet mot militära angrepp. Försvarsmakten delar tillsammans med andra myndigheter och samhällsorgan ansvaret för att värna vår befolknings liv och hälsa, värna samhällets funktionalitet och värna vår förmåga att upprätthålla våra grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter. För att klara av sin uppgift, skapa legitimitet och vinna förtroende är det nödvändigt att Försvarsmaktens personal och representanter speglar de demokratiska värden som de är satta att försvara. Vi är kritiska till det nya personalförsörjningssystem som regeringen valde att driva igenom med en mycket knapp riksdagsmajoritet – utan att det var fullt utrett och utan nödvändiga regelverk på plats. Vi tror inte att en liten yrkesarmé kommer att klara av att representera den breda allmänheten eller hantera den breda palett av kriser som kan inträffa. Därtill brottas det nya systemet med avgörande problem framför allt med omfattande soldatavhopp och ett vikande intresse för officersutbildning. Enligt Försvarsmaktens officiella redovisningar uppgår soldatavhoppen till . Medieuppgifter talar om en så hög nivå som . Självfallet får detta allvarliga konsekvenser både för hållfastheten i organisationen och ekonomiskt. I kombination med ett vikande intresse för officersutbildning är detta, menar vi, mycket oroväckande. Prognosen från Försvarsmakten är att insatsorganisation 2014 (IO14) kommer att kunna förverkligas först – och då under förutsättning att ekonomiska resurser tillförs. Om regeringen inte klarar den grundläggande finansieringen av Försvarsmaktens nuvarande organisation klarar vi inte ens att upprätthålla nuvarande nivå och förmåga. Strävan efter ekonomisk effektivisering ska ständigt finnas, men det är inte verklighetsförankrat att tro att detta kan lösa problemen med finansieringen av personalförsörjningen. Förutom den grundläggande skörheten i systemet klingar nu också arvet från den allmänna värnplikten successivt av. Värnpliktsmagasinet, som har varit den primära rekryteringskällan, är i det närmaste uttömt. Det innebär att en allt mindre del av befolkningen har kunskap om hur kriser och konflikter ska hanteras och att Försvarsmaktens folkliga förankring minskar. Vi ser med oro på detta, som kan leda till ett besvärande avstånd mellan Försvarsmakten och allmänheten, vilket i sin tur kan förväntas påverka rekryteringen – både kvalitativt och kvantitativt. För att kunna bemanna krigsförbanden på ett stabilt, uthålligt och sätt och garantera Försvarsmaktens folkliga förankring menar vi att en rad åtgärder skyndsamt bör utredas, däribland införandet av obligatorisk mönstring för alla män och kvinnor . Efter en inledande mönstring av samtliga ungdomar i varje årskull bör gå vidare till mönstring med personlig inställelse. De som mönstrar ska sedan kunna erbjudas såväl militär som civil utbildning. Med ett sådant system skulle Försvarsmakten nå ut till grupper av ungdomar som man med nuvarande rekryterings- och kampanjsystem inte når fram till och få ett bredare rekryteringsunderlag. Det skulle också återskapa ett grundläggande band mellan befolkningen och Försvarsmakten och skapa en organisation för mönstringsuppgiften för den händelse att den vilande värnplikten ska återupptas. Vad som anförts ovan om betydelsen av försvarets folkliga förankring och att införandet av obligatorisk mönstring för män och kvinnor skyndsamt bör utredas bör som sin mening ge regeringen till känna. Personalförsörjningssystemets utveckling, punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Fö246 av m.fl. (MP) yrkande 13 och 2011/12:Fö7 av m.fl. (V) yrkande 1, 2011/12:Fö209 av m.fl. (V) yrkande 8, 2011/12:Fö231 av m.fl. (V) yrkande 5, 2012/13:Fö204 av m.fl. (V) yrkande 8, 2012/13:Fö229 av m.fl. (V), 2012/13:Fö245 av (SD) yrkandena 15–20, 29 och 30, 2013/14:Fö203 av m.fl. (V), 2013/14:Fö247 av m.fl. (S) yrkande 13 och 2013/14:Fö257 av (SD) yrkandena 30–34, 44 och 45. Försvarsmakten står inför en rad stora utmaningar, organisatoriskt och säkerhetspolitiskt, och risken för skenande ekonomiska kostnader för både personal- och materielförsörjningen är stora. Vi menar att regeringens underlag till i dessa frågor är undermåligt och att det finns stora risker att soldatlönerna framöver tränger ut materielbudgeten. Inom Försvarsmakten finns alltför många officerare i högre tjänstegrader i förhållande till insatsorganisationens storlek och Högkvarteret är överdimensionerat. Att regeringen och Försvarsmakten behöver vidta mer kraftfulla åtgärder står klart. Vi delar regeringens målsättning att Försvarsmakten bör intensifiera sina ansträngningar att skapa en ändamålsenlig ålders- och kompetensstruktur inom officerskollektivet, och anser vidare att de delar av den nuvarande organisationen som försvaret inte längre kommer att behöva måste avvecklas på ett så humant, effektivt och kostnadsbesparande sätt som möjligt. Mot denna bakgrund vill vi att regeringen presenterar en översyn av personalförsörjningen för att klarlägga behovet och därmed kostnadsbilden framöver. Personalförsörjningssystemets utveckling, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Fö245 av (SD) yrkandena 15–20, 29 och 30 samt 2013/14:Fö257 av (SD) yrkandena 30–34, 44 och 45 samt 2011/12:Fö7 av m.fl. (V) yrkande 1, 2011/12:Fö209 av m.fl. (V) yrkande 8, 2011/12:Fö231 av m.fl. (V) yrkande 5, 2012/13:Fö204 av m.fl. (V) yrkande 8, 2012/13:Fö229 av m.fl. (V), 2013/14:Fö203 av m.fl. (V), 2013/14:Fö246 av m.fl. (MP) yrkande 13 och 2013/14:Fö247 av m.fl. (S) yrkande 13. Försvarsmaktens förmåga att hävda territoriella integritet i fredstid, liksom förmågan att möta, hejda och fördröja eller slå en angripare, är enligt min mening bristfällig. Den dagsaktuella hotbilden är inte den viktigaste utgångspunkten när vi bedömer vårt behov av militärt försvar. Hotbilden kan snabbt förändras; däremot kan vi inte snabbt återta acceptabel försvarsförmåga. Faktiska styrkeförhållanden och värstafallscenarier måste vara underlag för att beräkna vårt behov av militärt försvar. Försvarsförmågan bör dimensioneras för att utgöra ett existensförsvar som kan möta de nya hot och okonventionella angreppsformer som läggs till de gamla. Det moderna militära försvaret är beroende av högteknologiska system för att skapa ett starkt skalskydd, men det är fortfarande beroende av folkets försvarsvilja och den enskilde soldatens mod och beslutsamhet. En stärkt försvarsvilja och en förankring av försvaret hos folket uppnås främst genom värnpliktsutbildning och starka frivilligorganisationer. En återinförd värnplikt är således nödvändig för att på ett trovärdigt sätt nå upp till den kvantitet förband som krävs för försvaret av . Jag anser därför att antagningsprövning för värnplikt ska göras av 10 000 lämplighetsbedömda unga män och kvinnor . Värnplikt ska gälla för män, medan kvinnor ska kunna säga nej till att gå vidare i processen. Cirka 3 500 personer ska antas till grundläggande militär utbildning, varav ca 2 300 ska väljas ut för ytterligare sju månaders utbildning för successiv krigsplacering i sex mekaniserade brigader och tre kustartilleribrigader. Reformen ska endast innebära naturliga avgångar för övertaliga högre officerare. Befintliga GSS/T ska överföras till värnplikt och GSS/K ska kvarstå för tjänster på brigaderna. Försvarsmakten ska också söka krigsplacera 5 000 äldre värnpliktiga med tillräckligt färska kunskaper. Jag menar vidare att årliga övningar i brigader är helt avgörande för att uppnå den politiska målsättningen om användbara, tillgängliga och väl samövade fältförband för nationella och internationella uppgifter. Ett nytt system för krigsförbandsövningar (KFÖ) bör därför införas med tre veckors KFÖ enligt ett rullande schema där varje brigad tränas . I det fall inte kan enas om att återuppta värnplikten i föreslagen skala bör en kompromiss om värnpliktsutbildning av 1 000 soldater beslutas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Personalförsörjningssystemets utveckling, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:Fö7 av m.fl. (V) yrkande 1, 2011/12:Fö209 av m.fl. (V) yrkande 8, 2011/12:Fö231 av m.fl. (V) yrkande 5, 2012/13:Fö204 av m.fl. (V) yrkande 8, 2012/13:Fö229 av m.fl. (V) och 2013/14:Fö203 av m.fl. (V), 2013/14:Fö246 av m.fl. (MP) yrkande 13 och 2013/14:Fö247 av m.fl. (S) yrkande 13 och 2012/13:Fö245 av (SD) yrkandena 15–20, 29 och 30 samt 2013/14:Fö257 av (SD) yrkandena 30–34, 44 och 45. Försvarsmakten måste ha ett personalförsörjningssystem som klarar av att förse myndigheten med tillräckligt mycket personal av tillräckligt hög kvalitet för såväl nationella uppgifter som internationella insatser, oavsett säkerhetspolitisk och ekonomisk konjunktur. Systemet måste vara robust, långsiktigt uthålligt och bidra till en bred folklig förankring. Det system som regeringen nu har inrättat, som bygger på en helt frivillig rekrytering och ett större antal heltidsanställda yrkessoldater, har svårt att möta Försvarsmaktens behov och riskerar att medföra ett växande antal vakanser inom myndigheten och en explosiv ökning av personalkostnaderna som tränger ut annan viktig verksamhet inom försvars- och säkerhetsområdet. Det finns också stor risk för att det nya personalförsörjningssystemet leder till en försvarsmakt med en alltför smal rekryteringsbas. Att försvaret har en stark folklig förankring är en förutsättning för att försvaret ska ha möjlighet att möta olika hot och utmaningar. Mot denna bakgrund anser jag att regeringen skyndsamt bör utreda hur ett värnpliktsförsvar kan införas och när detta kan ske. Utredningens utgångspunkter bör vara att försvars- och säkerhetspolitik är, och ska vara, allas ansvar. Försvaret ska spegla det övriga samhället vad gäller attityder och värderingar, men också bestå av ett tvärsnitt av samhället. De strukturer som gör att det militära försvaret och dess stödmyndigheter inte klarar av att rekrytera kvinnor och personer med invandrarbakgrund i tillräcklig omfattning måste undanröjas. Personalförsörjningen ska bygga på en könsneutral mönstringsplikt för alla ungdomar, varav ett antal sedan genomgår en mer djupgående mönstring och antagningsprövning. Utifrån detta urval rekryteras väl lämpade och motiverade personer för en kortare värnpliktsutbildning . Därefter ska det finnas en valfri möjlighet att fortsätta och fördjupa sin militära utbildning inom en rad olika områden. En framtida pliktlag ska ge möjlighet till såväl militär som civil tjänstgöring. Även i ett framtida svenskt försvar som bygger på en allmän värnplikt behövs ett mindre antal heltidsanställda soldater, t.ex. inom de förband som har huvudansvaret för svensk incidentberedskap och vissa specialförband. Genom att återinföra plikten bibehåller vi emellertid försvaret som en angelägenhet för hela folket. Ett personalförsörjningssystem med ett inslag av plikt är vidare flexibelt och kan på ett enkelt sätt utvidgas om omvärldsutvecklingen så skulle kräva, vilket skapar nödvändig stabilitet och politiskt handlingsutrymme. Om försvar ska kunna hålla en hög kvalitet måste också utbildningen av civilpliktiga återinföras. Vårt moderna samhälle blir alltmer sårbart och störningar kan snabbt få förödande konsekvenser för människor, miljö och egendom. Inom en rad områden behöver samhällets resurser förstärkas för att förebygga kriser och åtgärda brister för att garantera att vitala funktioner kan upprätthållas. Inte minst gäller det el-, vatten- och it-säkerhet. Kunskapen hos allmänheten om hur man snabbt och uthålligt säkrar människors liv och hälsa måste förstärkas, och jag menar att den verksamhet som civilförsvaret omfattade utgör en viktig resurs i detta sammanhang. Unga kvinnor och män från olika delar av samhället bör även delta i denna viktiga samhällsfunktion. I det sammanhanget kan vara en mycket viktig aktör. Utbildning för samhällsviktiga funktioner i kriser kan också i sin tur vara en bra rekryteringsgrund för . Vad som anförts ovan om att regeringen skyndsamt bör utreda hur ett värnpliktsförsvar kan införas och när detta kan ske samt hur en återinförd utbildning av civilpliktiga kan se ut bör som sin mening ge regeringen till känna. Villkor för militär personal, punkt 2 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Fö245 av (SD) yrkandena 11, 13 och 14 samt 2013/14:Fö257 av (SD) yrkandena 26, 28 och 29 samt 2012/13:Fö227 av (M) och 2013/14:Fö247 av m.fl. (S) yrkande 4. var emot införandet av Försvarsmaktens nya personalförsörjningssystem men anser att det så länge det är aktuellt måste optimeras. Det bör därför utredas, såväl lämplighetsmässigt som ekonomiskt, om kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän kan få rätt att bo kvar på logementen till en låg hyra även efter provanställningstiden och där ha tillgång till billig och nyttig lagad frukost, lunch och middag samt få subventionerade hemresor . Veteran- och anhörigfrågor, punkt 3 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Fö255 av m.fl. (S), 2013/14:Fö209 av (S) och 2013/14:Fö247 av m.fl. (S) yrkande 16, 2012/13:Fö211 av (KD) och 2012/13:Fö242 av (KD) samt 2012/13:Fö245 av (SD) yrkande 28 och 2013/14:Fö257 av (SD) yrkande 20. Veteransoldatarbetet handlar om nationellt ansvarstagande för dem som gjort insatser för rikets säkerhet, såväl nationellt som internationellt, och deras anhöriga.