bet · H001KU20 · 2013-06-11 00:00:00 — instämmer därför i vad regeringen anför om betydelsen av att domstolar och myndigheter uppmärksammar sin skyldighet att underrätta och att departementets bedömning utan onödigt dröjsmål tillställs den myndighet eller domstol som lämnat underrättelsen. Två exempel ur praxis I praxis finns exempel på att myndigheter och domstolar har lämnat underrättelse till chefen för med hänvisning till 10 kap. 13 § regeringsformen. Av rättsfallet RÅ 1998 ref. 42 framgår att innan Justitiekanslern fattade beslut i ärendet om utlämnande av ett exemplar av den s.k. scientologbibeln underrättade han, med hänvisning till dåvarande 10 kap. 8 § regeringsformen, chefen för om att det hos Justitiekanslern fanns en handling som motsvarade den som berördes av sekretess enligt regeringens beslut m.m. Inom upprättades en promemoria med anledning av Justitiekanslerns skrivelse. Av promemorian framgick, enligt referatet, bl.a. följande. hävdade att ett utlämnande av en kopia med stöd av de svenska bestämmelserna om utlämnande av allmänna handlingar innebar ett oskäligt inkräktande på scientologernas legitima intressen och att de bestämmelser som tillät detta står i stod i strid med åtaganden på immaterialrättsområdet genom och TRIPs- avtalet (Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights). hävdade att materialet var upphovsrättsskyddat och att genom att lämna ut det skulle bryta mot sina förpliktelser enligt konventionen och avtalet. placerades på (US Trade Representative) speciella bevakningslista (Special 301) med anledning av att man inte ansåg att uppfyllde sina åtaganden på det immaterialrättsliga området. Bakgrunden till placeringen var främst en helt annan fråga, men utlämnandet av upphovsrättsskyddat material från Regerings- kansliet och omnämndes som en bidragande orsak. hade också inlett ett konsultationsförfarande inom ramen för WTO:s tvistlösningsförfarande med hänvisning till bristen på civil- search-för- farande och amerikanska företrädare hade informellt uppgett att man övervägde att inleda ett sådant förfarande även när det gällde frågan om utlämnande av upphovsrättsligt skyddat material. Vid TRIPs-för- handlingar i uppgavs att avvaktade regeringens beslut i sekretessfrågan och att man hoppades att saken i och med det skulle vara ur världen. I ett mål om utfående av allmänna handlingar (NJA 1998 C 44) underrättade i enlighet med dåvarande 10 kap. 8 § regeringsformen chefen för om att en fråga av betydelse för förhållande till en annan stat hade uppkommit, varefter företrädare för departementet lämnade en redogörelse för departementets bedömning för domstolen. Av en tjänsteanteckning i akten (Ö 1632/98, aktbil. 3) framgår att föredragande revisionssekreterare sammanträffat med arkivchefen på varvid denne muntligen dels redogjort för utrikesministerns bedömning av ärendet, dels uppgivit att utrikesministern anser att hovrätten gjort en korrekt avvägning vid sin prövning. har vid ett flertal tillfällen granskat om statsråd genom uttalanden har handlat i strid med gällande ordning i fråga om formerna för regeringens styrning av myndigheterna. gjorde utskottet en översiktlig genomgång av utskottets granskning av uttalanden som gjorts av statstråd fr.o.m. /92 /06 (bet. 2006/07:KU20 s. 210 f.). Av genomgången framgår att frågan oftast har gällt om uttalandet varit ägnat att påverka förvaltningsmyndigheters grundlagsreglerade självständighet, dvs. om det varit statsrådets avsikt att påverka myndighetsutövning mot enskild eller kommun eller myndighets tillämpning av lag eller om en myndighet har kunnat uppfatta sig som bunden av ett uttalande. Utskottet har uttalat sig angående statsråds rätt att göra uttalanden och framhållit att viss återhållsamhet, med hänsyn till statsråds speciella ställning och regeringsformens bestämmelser om myndigheternas självständighet, måste iakttas när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskild eller tillämpning av lag. Vidare har utskottet yttrat att avsikten med ett uttalande samt hur uttalandet kunnat uppfattas av myndigheten måste tillmätas betydelse vid bedömningen av om ett uttalande kan uppfattas som en otillbörlig påverkan på myndigheten. I några fall har utskottet framhållit att det är angeläget att ett uttalande av ett enskilt statsråd inte riskerar att uppfattas som direktiv till en myndighet, vilket ska meddelas av regeringen kollektivt i form av t.ex. förordningar och regleringsbrev. Detta framhöll utskottet exempelvis vid 2003 års granskning av statsrådet som i ett uttalande hade ifrågasatt det lämpliga i lösning när det gällde inhysning av asylsökande på bostadsplattformar (bet. 2002/03:KU30 s. 150 f.). I en granskning (bet. 2009/10:KU20 s. 150 f.) konstaterades inledningsvis att som utskottet uttalat har ett statsråd i likhet med alla andra medborgare rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Med hänsyn till ett statsråds speciella ställning i förening med regeringsformens bestämmelser om myndigheternas självständighet i förhållande till regeringen, måste dock viss återhållsamhet iakttas när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskilda eller tillämpning av lag. Om ett uttalande uppfattas ha gjorts av ett statsråd i denna egenskap, måste självfallet stor betydelse fästas vid statsrådets avsikt med uttalandet. Om denna avsikt är att påverka myndighetsutövning mot enskild eller tillämpning av lag, kan uttalandet vara att se som ett avsteg från reglerna i dåvarande 11 kap. 7 § regeringsformen, vilket inte är godtagbart från konstitutionella utgångspunkter. Den då aktuella granskningen visade, enligt utskottet, att , sedan brev om de nya reglerna i lagen om allmän försäkring uppmärksammats i olika massmedier, uttalat sig i frågan i , och . I intervjuer hade tryckt på uttalanden i den proposition som föregick lagstiftningen och även uttalat att hon påpekat för ledning att brevet som sänt till berörda personer innehåller en olycklig och felaktig formulering. hade enligt utskottet uppenbarligen gjort dessa uttalanden i sin egenskap av statsråd med ansvar för de aktuella frågorna. I sina uttalanden hade , som hade anförts i en promemoria från , framhållit att en förändring hade gjorts i propositionen En reformerad sjukskrivningsprocess (prop. 2007/08:136) jämfört med vad som föreslagits i den remitterade promemorian Ettårsgräns för sjukpenning och införande av förlängd sjukpenning (Ds 2008:4) på det sättet att det i propositionen inte angavs något om att sjukdomen måste vara av livshotande karaktär. Det kunde enligt utskottets mening inte anses som ett avsteg från reglerna i dåvarande11 kap. 7 § regeringsformen att, på det sätt som statsrådet här gjort, rikta uppmärksamhet mot ett förhållande som på detta sätt har gjort att ett motivuttalande blivit överspelat som tolkningsfaktum. Mot den bakgrunden kunde inte heller allmänt hållna uttalanden om en olycklig eller felaktig formulering i ett brev anses ägnade att otillbörligt påverka myndigheten. När det gäller myndigheters underrättelseskyldighet enligt 10 kap. 13 § regeringsformen pekade utskottet på att underrättelse, enligt Grundlagberedningen, ska lämnas i så god tid att utrikesministern får en reell möjlighet att orientera myndigheten om sakens politiska betydelse (bet. 2009/10:KU10 s. 115). Kort om bakgrunden till ärendet hos och Högsta domstolens avgörande Sedan en tysk affärsman påkallat skiljeförfarande med anledning av en tvist som uppkommit mellan honom och , meddelades skiljedom 1998. väckte klandertalan vid avseende skiljedoms giltighet; lämnade tingsrätten talan utan bifall och förpliktade att ersätta den tyske affärsmannens rättegångskostnad. Den tyske affärsmannen ansökte om verkställighet av tingsrättens dom hos . Det är denna verkställighet som prövades av Högsta domstolens beslut . (Därutöver finns ärenden om verkställighet även för kostnader som i senare mål har förpliktats att betala den tyske affärsmannen.) () har i ett beslut funnit att det inte föreligger hinder mot verkställighet av tingsrättens beslut om förpliktande för att utge ersättning för den tyske affärsmannens rättegångskostnad i fastigheten 5 och i sådana fordringar på hyra som är hänförliga till fastigheten. (HD:s beslut finns i bilaga A4.1.5.) När det gällde fastigheten anförde HD (p. 23) att det fick anses klarlagt att denna inte till betydande del användes för officiella verksamhet. Ändamålet har enligt HD inte heller i övrigt varit av tillräckligt kvalificerad natur för att freda fastigheten mot utmätning i förevarande verkställighetsärende. Vidare anförde HD (p. 24) att en fordran på hyra är en tillgång som uppstått genom en handling som till sin natur är privaträttslig, och den är typiskt sett egendom av kommersiell natur. Det förhållandet att hyran endast är avsedd att täcka eller bidra till kostnaderna för förvaltningen av fastigheten saknar i sig betydelse, enligt HD. Avgörandet har refererats i Nytt Juridiskt Arkiv (NJA 2011 s. 475). Referatrubriken lyder: En främmande stat har inte ansetts kunna åberopa immunitet mot verkställighet av en dom i fast egendom tillhörande den staten, eftersom fastigheten inte till betydande del användes för statens officiella verksamhet och ändamålet med innehavet inte heller i övrigt varit av tillräckligt kvalificerad natur för att freda fastigheten mot utmätning. HD:s avgörande kommenterades i en artikel i (JT 2011-12 nr 4, s. 800 f.) av , professor och universitetslektor i folkrätt, juridiska fakulteten, . anser (s. 817) att avgörandet bekräftar bilden att svensk rättspraxis nu ligger i linje med den tendens som rått i många andra västländer . anför att avgörandet t.o.m. för HD till den internationella frontlinjen genom att utgöra ett av få fall om verkställighet i fastigheter samt att beslutet därför är ett viktigt bidrag till den internationella rättsutvecklingen. Kontakter mellan och UD om verkställighet i fastigheten 5 Den första kontakten med anledning av ärenden hos om verkställighet i egendom som tillhör togs, såvitt känt, . Då kontaktades () per telefon av () med anledning av att KFM övervägde att sända en underrättelse till (ambassaden i ) om att verkställighet hade begärts. KFM bekräftade på förfrågan att detta kunde ses som en underrättelse enligt 10 kap. 8 § regeringsformen. Vid telefonsamtalet underrättades KFM om att () inte får bestämma hur KFM i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör tillämpning av lag. Möjligtvis skulle departementet dock kunna ge sin bild av det allmänna rättsläget i fall av det aktuella slaget. tillskrivs KFM av ett departementsråd på UD med hänvisning till att KFM kontaktat () med två frågor. I brevet uttalas, efter presentationen av de två frågeställningarna, att () inte får bestämma hur KFM i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör tillämpning av lag. Därefter uppges att departementet dock kan ge sin bild av det allmänna rättsläget i frågorna, varefter vissa uttalanden görs. (Brevet finns i bilaga A4.1.6.) Av senare skriftväxling mellan UD och KFM framgår att i en note till UD av anfört att samtlig rysk statlig egendom i används för behov av beskickningar och därmed är skyddad mot verkställighet enligt om diplomatiska förbindelser. Nästa kända kontakt mellan KFM och UD tas av KFM genom ett brev till UD daterat . KFM ber där att få återkomma med ett spörsmål med anledning av det pågående utsökningsmålet mellan den tyske affärsmannen och . Brevet avslutas med att KFM mot bakgrund av vad som redovisats och med hänvisning till innehållet i 10 kap. 8 § regeringsformen begär att orienteras om sakens utrikespolitiska sida. I sitt brev till KFM med anledning av den nämnda begäran skriver UD, rättschefen, , att det följer av 11 kap. 7 § regeringsformen att UD inte får bestämma hur KFM i ett särskilt fall ska besluta i ärende som rör tillämpning av lag. UD kan dock mot bakgrund av 10 kap. 8 § regeringsformen orientera myndigheten om sakens utrikespolitiska sida och som ett led i detta ge sin syn på sakens folkrättsliga aspekter. Därefter uttalas att enligt UD:s bedömning skulle relationer med påverkas om verkställighetsåtgärder vidtogs mot rysk statlig egendom i och att det därför är viktigt att om ett sådant beslut skulle fattas det också är folkrättsligt korrekt. (Brevet finns i bilaga A4.1.7.) I en note daterad riktar UD:s uppmärksamhet på det faktum att ett bostadshus på på är privatresidens för ambassadens och handelsrepresentationens diplomater och administrativ-teknisk personal samt att det i enlighet med om diplomatiska förbindelser av 1961 åtnjuter diplomatisk immunitet. Noten översändes till KFM . återkommer KFM till UD angående eventuella verkställighetsåtgärder mot i en fordran som utgörs av ett beslut på bolagsstämma om aktieutdelning. Med hänvisning till 10 kap. 8 § regeringsformen begärde KFM att bli orienterad om sakens utrikespolitiska sida. UD, rättschefen, besvarar KFM:s brev . Inledningsvis gör UD ett uttalande om följden av 11 kap. 7 § regeringsformen som är likalydande med motsvarande uttalande i UD:s brev . Därefter uttalar UD att relationer med enligt departementets bedömning skulle påverkas om verkställighetsåtgärder vidtogs mot rysk statlig egendom i . Man måste räkna med att det skulle komma en rysk reaktion på diplomatisk nivå. Det är därför viktigt att ett sådant beslut, om det skulle fattas, också är folkrättsligt korrekt. (Brevet finns i bilaga A4.1.8.) Därefter tas under 20082010 vissa kontakter med anledning av att KFM begär att UD förmedlar vissa beslut och delgivningar samt informerar UD om händelser i verkställighetsärendet. Noteras kan att i ett beslut funnit att det i det aktuella ärendet inte föreligger hinder mot verkställighet av tingsrättens beslut om förpliktande för att utge ersättning för den tyske affärsmannens rättegångskostnad i fastigheten 5 och i sådana fordringar på hyra som är hänförliga till fastigheten. (Se även ovan under rubrik Kort om bakgrunden till ärendet hos och Högsta domstolens avgörande .) Vidare kan noteras att chargé daffaires på ambassaden i (enligt uppgift i ) kallades upp till ryska med anledning av Högsta domstolens avgörande. skriver KFM ett e-postmeddelande till UD där KFM inledningsvis bekräftar mottagandet av kopian av en note från . Vidare uppges att en skrivelse har skickats till ambassadör. (Skrivelsen finns i bilaga A4.1.9.) I e-postmeddelandet skriver KFM därefter att en underrättelse om försäljningsbegäran har skickats till ambassadör och vidare att KFM samma eller avser att skriftligen underrätta och deras ombud om att förrättning avseende beskrivning och värdering av fastigheten var utsatt att äga rum . För UD:s kännedom meddelar KFM också att om värderingsmannen inte skulle beredas tillträde var en ny förrättning planerad att ske . Vid det tillfället kunde tillträde komma att ske med hjälp av låssmed. KFM kunde då också komma att begära biträde av för att möjliggöra genomförandet av förrättningen. KFM inger därefter till UD kopior av diverse beslut och skrivelser med anledning av ärendet. sänder KFM ett e-postmeddelande till UD med information med stöd av 11:13 RF, om att den dagens beskrivning och värdering ställts in (efter ett inhibitionsbeslut från ). Av meddelandet framgår vidare bl.a. att (anm: chef för konsulära avdelningen vid ) överlämnade en kopia av ett svar, daterat , från UD till angående en note. Avslutningsvis tillades att polis inställde sig till förrättningen på begäran av ; polisen gjorde legitimationskontroll och avvek därefter. sänder KFM ett e-postmeddelande till UD med en kopia av ett beslut av . I sitt meddelande anger KFM att det med anledning av beslutet inte föreligger hinder mot att återuppta handläggningen av det exekutiva försäljningsärendet, närmast med beskrivning och värdering. , , sänder KFM ett e-postmeddelande till UD med kopia av Underrättelse Beskrivning och värdering och en kallelse till beskrivning och värdering . sänder UD till KFM en kopia av en note till daterad . Det framgår att noten är ett svar på ambassadens note 38 och att det i ambassadens note framhållits att ambassaden bekräftar att handelsrepresentations fastighet Kostern 5 utnyttjas endast i offentliga ändamål och att där finns tjänstelägenheter avsedda för medlemmar av den diplomatiska och den administrativa och tekniska personalen vid handelsrepresentation och ambassad i samt beskicknings arkiv. Den ryska sidan vädjar till den Svenska sidan att bekräfta att fastigheten åtnjuter diplomatisk immunitet enligt bestämmelserna i om diplomatiska förbindelser. Följande stycke i noten till lyder denna notifiering utgör det uppgiftslämnande som folkrätten förutsätter och saknar anledning att ifrågasätta de uppgifter Ambassaden har lämnat om hur fastigheten 5 utnyttjas. Efter skrivningar angående skrivs avslutningsvis i noten till att av den svenska grundlagen följer att regeringen inte får bestämma hur en domstol ska döma eller tilllämpa en rättsregel i ett enskilt fall. Regeringen får heller inte bestämma hur en förvaltningsmyndighet ska besluta i ett ärende som rör tillämpning av lag. Därefter skriver UD, rättschefen, till KFM . Inledningsvis anges att ett syfte med underrättelseskyldigheten enligt 10 kap. 13 § regeringsformen är att ge utrikesministern en möjlighet att orientera myndigheten i fråga om sakens utrikespolitiska sida för att främja en enhetlig och konsekvent utrikespolitik och därefter framhålls att enligt UD:s bedömning skulle relationer med skadas om verkställighet riktad mot rysk egendom i genomfördes på ett sätt som skulle strida mot våra folkrättsliga förpliktelser. Vidare anges i brevet av att de folkrättsliga förpliktelser som enligt UD:s mening är aktuella i det stadiet av handläggning är reglerna om diplomatisk immunitet, och att det av bestämmelserna i om diplomatiska förbindelser (art. 22, 24, 30 och 37), som gäller som svensk lag (SFS 1976:661), följer bl.a. att beskickningslokal och beskickningspersonalens privatbostäder är okränkbara och inte får bli föremål för exekutiva åtgärder. Beskicknings arkiv är också okränkbart. Okränkbarheten innefattar att företrädare för den mottagande staten inte får bereda sig tillträde dit utan beskickningschefens medgivande. Avslutningsvis upplyser UD om att departementet har underrättat den ryska ambassaden om att det följer av regeringsformen att UD inte får bestämma hur KFM i ett särskilt fall ska besluta i ärenden som rör tillämpligheten av lag. (Brevet finns i bilaga A4.1.10.) sänder KFM ett e-postmeddelande till UD. Där framgår att ambassadör har skrivit till Rikskronofogden och att en förestående beskrivning och värdering ställs in därför att KFM bl.a. närmare måste utreda den ryska ambassadens synpunkter på formerna för underrättelse. Av en promemoria upprättad inom UD framgår att KFM den 24 samma månad varit i telefonkontakt med UD angående former för delgivning med Ryska ambassaden. I ett brev daterat från UD, biträdande protokollchef, till KFM yttrar UD, med hänvisning till telefonsamtalet , bl.a. att departementet anser att det ärende som finns hos KFM är av sådan civil eller kommersiell natur att om delgivning av civil eller kommersiell natur är tillämplig. (Brevet finns i bilaga A4.1.11.) sänder KFM per e-post till UD en skrivelse av från den tyske affärsmannen och en tjänsteanteckning över telefonsamtal med den tyske affärsmannens ombud. översänder KFM en översättning till svenska till UD via e-post. översänder KFM med e-post till UD en dagboksnotering om en förrättning den 3 samma månad avseende beskrivning och värdering av fastigheten 5. Därav framgår bl.a. att advokat har uttryckt tidigare framförda inställning till den exekutiva försäljningshandläggningen och att alltjämt inte medger tillträde till fastigheten samt att värderings- mannen tillsammans med KFM:s företrädare vid förrättningen och parternas ombud går runt fastigheten (utanför tomtgränsen) och tar bilder på fastigheten. Därefter avslutas förrättningen. översänder KFM till UD en skriftväxling i KFM:s ärende samt en upplysning om att KFM anmälts till JO. Nämnas kan att KFM i en skrivelse till ombud daterad framhåller att KFM, som tidigare framförts, fortlöpande kommer att pröva betydelse för aktuella åtgärder, oavsett hur eventuella nyttjanderätter beaktas vid den exekutiva auktionen. Därutöver övsersänder UD, rättschefen, ett brev till KFM där UD bl.a. informerar om att i en note uppmanat att inte tillåta några handlingar mot dess diplomatiska egendom vilka skulle strida mot huvudprinciper i folkrätten och kränka bestämmelser i om diplomatiska förbindelser. Verkställandet av några som helst exekutiva åtgärder mot den ryska diplomatiska representationens egendom skulle enligt utgöra en direkt och tydlig kränkning mot dessa bestämmelser. I brevet påminner UD därefter om att departementet i sitt brev till KFM har redogjort för relevanta bestämmelser i om diplomatiska förbindelser (art. 22, 24, 30 och 37), som också gäller som svensk lag (SFS 1976:661). Av dessa följer bl.a., anför UD, att beskickningslokal och beskickningspersonalens privatbostäder är okränkbara och inte får bli föremål för exekutiva åtgärder. Beskickningens arkiv är också okränkbart. Okränkbarheten innefattar att företrädare för den mottagande staten inte får bereda sig tillträde dit utan beskickningschefens medgivande. Syftet med förbud mot exekutiva åtgärder är att skydda en beskicknings och dess personals integritet, så att de ostört ska kunna fullgöra sin funktion. Enligt 1 § lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall gäller att vad som föreskrivs om immunitet och privilegier i den lagen ska gälla trots bestämmelser i andra författningar. Vidare erinrar UD om att enligt den om immunitet för stater och deras egendom som har ratificerat men som ännu inte trätt i kraft, gäller enligt artikel 3 att dess bestämmelser inte påverkar privilegier och immunitet som enligt folkrätten åtnjuts av en stat med avseende på funktioner som utövas av bl.a. statens diplomatiska beskickningar. Nämnas kan också att UD i brevet upplyser KFM om att UD på nytt har underrättat den ryska ambassaden om att det följer av regeringsformen att UD inte får bestämma hur KFM i ett särskilt fall ska besluta i ärenden som rör tillämpligheten av lag. (Brevet finns i bilaga A4.1.3.) till underrättar KFM UD per e-post om beskrivning och värdering av fastigheten 5 det faktum att fastigheten 5 utmätts på nytt och att fastigheten i och med detta är utmätt för samtliga skulder som den tyske affärsmannen ansökt om verkställighet för beslut av att avslå överklagande av utmätning och att tidigare förordnande om inhibition inte längre ska gälla vilket innebar att samtliga skulder som den tyske affärsmannen ansökt om verkställighet av var verkställbara och nästa steg i KFM:s handläggning var att skicka underrättelse om auktion (e-postmeddelande ) underrättelse om auktion (e-post till UD och som vanlig post till partsombuden som alltså skulle nås av den ). sändes det brev från utrikesministern till KFM som finns i bilaga A4.1.2. Utskottet har genom skrivelser som sänts till begärt information om bl.a. eventuella riktlinjer som utfärdats och rutiner som finns, i förekommande fall som komplettering till utfärdade riktlinjer, för hur orientering av en myndighet om en saks utrikespolitiska betydelse bör ske när 10 kap. 13 § regeringsformen har aktualiserats innebörden av skrivningen att UD:s syn på sakens folkrättsliga aspekter är ett led i sakens utrikespolitiska sida de överväganden som gjordes i samband med upprättandet av utrikesministerns brev till KFM anledningen till att det i breven från UD till KFM , däribland brevet från till KFM daterat , inte finns någon erinran om innebörden av 12 kap. 2 § regeringsformen. Som svar lämnades och promemorior som upprättats inom (bilaga A4.1.34) med i huvudsak följande information. Enligt promemorian som överlämnades finns det inte några särskilda riktlinjer eller fastlagda rutiner för hur orientering av en myndighet om en saks utrikespolitiska betydelse bör ske när 10 kap. 13 § regeringsformen har aktualiserats.