bet · H001CU9 · 2013-03-05 00:00:00 — Vidare har fått i uppdrag att utarbeta ett vägledande underlag med allmänna råd för planering och byggande av bostäder inom områden som är utsatta för buller från hamnar, industrier m.m. (S2013/613/PBB). Sammanfattningsvis anser utskottet att frågor om bullerstörningar i samhället bör vara en högt prioriterad fråga. Det finns därför anledning för såväl och regeringen som statliga myndigheter och ett stort antal andra aktörer att uppmärksamma frågan i alla de sammanhang där den aktualiseras. Ett allmänt formulerat tillkännagivande till regeringen om att bullerfrågorna måste uppmärksammas mera skulle däremot inte tjäna något reellt syfte. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 2012/13:C301. Energihushållningskrav vid ny- och ombyggnad Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om energihushållningskrav vid ny- och ombyggnad. Utskottet hänvisar till regeringens handlingsplan Vägen till nära-nollenergibyggnader och pågående arbete. Jämför reservationerna 8 (S) och 9 (MP, V). I fyra motioner föreslås tillkännagivanden om att energihushållningskraven vid ny- och ombyggnad bör skärpas. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:C388 ett tillkännagivande till regeringen om behovet av skärpningar av energikraven vid nybyggnationer och renoveringar (yrkande 8). Enligt motionen behövs det en konkret handlingsplan så att reglerna blir förutsägbara. Vidare föreslås att gör ett tillkännagivande om att en utredning bör tillsättas med uppgiften att överväga hur skärpta energikrav vid ombyggnation ska utformas (yrkande 9). I motion 2012/13:N366 av m.fl. (S) föreslås att ska tillkännage för regeringen att det bör säkerställas att byggreglerna inte diskriminerar något värmeslag (yrkande 10). Motionärerna anser att nära-nollenergibyggnader i princip inte ska behöva uppvärmning från någon yttre källa, men i de fall en sådan ändå behövs är det önskvärt att inte försvåra en fortsatt utbyggnad av fjärrvärme. föreslår i sin partimotion 2012/13:C400 av m.fl. ett tillkännagivande om en utredning med syfte att införa krav på passivhusstandard i nya bostäder (yrkande 3). Inriktningen bör enligt motionärerna vara att energiförbrukningen ska ligga på 4555 kWh per m2 och år. Även i motion 2012/13:N406 av (MP) anges att passivhusstandard, med en maximal energiförbrukning i intervallet 4555 kWh per m2 och år, bör eftersträvas i nyproduktionen. I motionen föreslås ett tillkännagivande om att detta bör fastställas som ett mål för de hus som byggs (yrkande 6). Plan- och bygglagstiftningens krav på energihushållning och värmeisolering finns specificerade i byggregler (avsnitt 9). Reglerna för nybyggnad innebär att byggnadens specifika energianvändning, installerad eleffekt för uppvärmning och genomsnittliga värmegenomgångskoefficient högst får uppgå till vissa värden som är beroende av dels vilken klimatzon som byggnaden ligger i, dels om elvärme används i bostäderna. Specifik energianvändning är energimängden för byggnaden , dividerat med antalet m2 uppvärmd golvarea (kWh per m2 och år). Reglerna avser den faktiska energianvändningen när byggnaden är i bruk. är indelat i tre klimatzoner med olika kravnivå. Den specifika energianvändningen för byggnaden får vid nybyggnad uppgå till högst 90130 kWh per m2 och år beroende av vilken klimatzon som byggnaden ligger i. För bostäder med elvärme uppgår motsvarande intervall till högst 5595 kWh per m2 och år. När det gäller ändring av byggnader är utgångspunkten att det är samma kravnivåer som gäller vid ändring som vid uppförande av nya byggnader. Under förutsättningen att byggnaden ändå kan antas få godtagbara egenskaper får det emellertid göras en anpassning av kravnivåerna med hänsyn till ändringens omfattning, byggnadens förutsättningar, varsamhetskravet och förvanskningsförbudet. EU-direktivet om byggnaders energiprestanda En omarbetad version av EU-direktivet om byggnaders energiprestanda trädde i kraft (2010/31/EU). Av direktivet framgår bl.a. (artikel 9.1) att medlemsstaterna ska se till att alla nya byggnader är nära-nollenergibyggnader och att nya byggnader som används och ägs av offentliga myndigheter är nära-nollenergibyggnader efter . Medlemsstaterna ska upprätta nationella planer för att öka antalet nära-nollenergibyggnader. Dessa nationella planer får innehålla differentierade mål beroende på byggnadskategori. Det framgår också (artikel 9.2) att medlemsstaterna, genom att följa det bästa exemplet inom den offentliga sektorn, ska utforma politik och vidta åtgärder, t.ex. att ställa upp mål, för att stimulera att byggnader som renoveras omvandlas till nära-nollenergibyggnader. Enligt direktivet (artikel 2.2) är en nära-nollenergibyggnad en byggnad som har en mycket hög energiprestanda, som bestäms i enlighet med bilaga 1 till direktivet. Vidare anges att nära-nollmängden eller den mycket låga mängden energi som krävs bör i mycket hög grad tillföras i form av energi från förnybara energikällor, inklusive förnybara energikällor som produceras på plats eller i närheten. behandlade regeringens skrivelse Vägen till nära-nollenergibyggnader (skr. 2011/12:131) med en handlingsplan som tagits fram i enlighet med EU-direktivet om byggnaders energiprestanda. I handlingsplanen redovisades regeringens bedömningar av hur antalet nära-nollenergibyggnader avses öka i . Fyra följdmotioner, med delvis motsvarande förslag som i de nu aktuella motionerna, väcktes med anledning av skrivelsen. avstyrkte dessa motioner och föreslog att skulle lägga skrivelsen till handlingarna (bet. 2011/12:CU27). Utskottet anförde sammanfattningsvis följande. anser att den handlingsplan som redovisas i skrivelsen bör ses som det första steget på vägen till nära-nollenergibyggnader i enlighet med direktivet om byggnaders energiprestanda. Utskottet delar regeringens bedömning att en svensk tillämpning av begreppet nära-noll-energibyggnad bör innebära skärpta krav på energihushållning jämfört med de krav som gäller enligt dagens byggregler. Vidare instämmer utskottet i regeringens bedömning att det inte finns tillräckligt underlag för att ange en kvantifierad riktlinje för hur långtgående skärpning som skulle kunna bli aktuell, utan att detta ska bedömas på ett gediget underlag baserat på bl.a. utvärdering av befintliga lågenergibyggnader, vissa demonstrationsprojekt av nya energieffektiva byggnader, ekonomiska analyser m.m. Även i övrigt instämmer utskottet i den bedömning som regeringen har redovisat i handlingsplanen för nära-nollenergibyggnader. Motionsförslag motsvarande dem som förs fram i de nu aktuella motionerna behandlades av civilutskottet för mindre än . Utskottet har inte ändrat uppfattning i de aktuella frågorna, utan står fortfarande bakom den handlingsplan som regeringen då redovisade. En kontrollstation för genomförande av direktivets krav avseende nära-nollenergibyggnader har satts ut till 2015. Det pågår nu ett arbete med inriktning på en skärpning av dagens energihushållningskrav och den svenska tillämpningen av EU-direktivet om byggnaders energiprestanda. Det är emellertid inte möjligt att ange en kvantifierad riktlinje för hur långtgående skärpning för nya byggnader som är möjlig att uppnå efter 2020 när direktivet ska gälla fullt ut. När det gäller motionsförslaget om energikraven vid ombyggnad kan utskottet konstatera att regeringen uppdrog åt och att utarbeta ett förslag till nationell strategi för att få till stånd investeringar i renoveringar som ökar energiprestandan i det nationella beståndet av bostadshus och kommersiella byggnader, både offentligt och privat ägda (N2012/5875/E). Utskottet avstyrker de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om ett uppdrag till att se över reglerna för fastbränslepannor. Utskottet konstaterar att regeringen redan gett ett motsvarande uppdrag. m.fl. (S) framhåller i motion 2012/13:MJ455 att bens(a)pyren är ett starkt cancerframkallande ämne som bildas bl.a. vid vedeldning. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att regeringen bör ge i uppdrag att skärpa byggreglerna för fastbränslepannor i syfte att minska utsläppen av bens(a)pyren (yrkande 5). I byggregler, BBR (BFS 2011:6), anges värden för utsläpp från byggnader med fastbränslepannor med en effekt upp till 300 kW av organiskt bundet kol (OGC). Utsläppen får högst uppgå till vissa värden som beror av fastbränslepannans effekt. fick i regleringsbrevet i uppdrag av regeringen att se över byggreglerna med anledning av revisionen av standarden SS-EN 303-5 (europastandard för värmepannor). Uppdraget redovisades till i en promemoria (dnr 10120-2438/2012). konstaterar i promemorian att dagens BBR-krav motsvarar dagens krav enligt europastandarden, men att det är möjligt att skärpa kraven. anser att en sådan skärpning måste ta hänsyn till berörda intressenter så att de hinner anpassa sig till de nya kraven. Alternativt kan skärpningen samordnas till en tidsplan som följer av det s.k. ekodesigndirektivets (2009/125/EG) krav på skärpta regler för utsläpp. framhåller även möjligheten att införa skärpta utsläppskrav samordnat med en revidering av hela BBR . promemoria bereds inom . Inom ramen för miljömålsarbetet fattade regeringen beslut om vissa preciseringar och etappmål i miljömålssystemet (M2012/1171/Ma). Vad gäller miljökvalitetsmålet luft gjordes följande precisering. Med målet ska avses att halterna av luftföroreningar inte överskrider lågrisknivåerna för cancer eller riktvärden för skydd mot sjukdomar eller påverkan på växter, djur, material och kulturföremål. Riktvärdena sätts med hänsyn till känsliga grupper och innebär bl.a. att halten bens(a)pyren inte överstiger per m3 luft beräknat som ett årsmedelvärde. Regeringen beslutade också om ett etappmål om luftföroreningar från småskalig vedeldning. Detta etappmål innebär att nya pannor för småskalig vedeldning ska ha låga utsläpp av luftföroreningar och hög verkningsgrad. Regeringen hänvisade i detta sammanhang till översyn av byggreglerna och framhöll att syftet med översynen är att minska utsläppen lokalt, vilket bidrar till att utsläppen av hälsopåverkande luftföroreningar som bens(a)pyren och sotpartiklar minskar. kan konstatera att ett regeringsuppdrag till i fråga om skärpta krav för utsläpp från mindre fastbränslepannor gavs och att uppdraget har rapporterats till , där en beredning av ärendet pågår. Motionsförslaget kan således redan anses vara tillgodosett. Utskottet anser att motionen mot denna bakgrund kan avslås av . Energideklaration vid uthyrning av småhus Utskottets förslag i korthet avslår en motion med förslag om undantag från kravet på energideklaration vid uthyrning av småhus. Utskottet hänvisar till de undantag som redan gäller och är inte berett att förorda ett mer generellt undantag från den aktuella skyldigheten. (M) föreslår i motion 2012/13:C403 att det införs ett undantag från kravet på energideklaration vid uthyrning av småhus. Motionären anser att kravet på att en energideklaration ska finnas upprättad motverkar uthyrning. Enligt lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader ska den som för egen räkning uppför eller låter uppföra en byggnad se till att det finns en energideklaration upprättad för byggnaden. Den som äger en byggnad ska se till att det alltid finns en energideklaration upprättad för byggnaden bl.a. om byggnaden eller en del av byggnaden upplåts med nyttjanderätt. Vidare ska den som äger byggnaden se till att det finns en energideklaration upprättad innan byggnaden säljs. Med stöd av lagen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om vissa undantag från skyldigheterna i lagen. När det gäller skyldigheten att ha en energideklaration upprättad för byggnaden om byggnaden eller en del av byggnaden upplåts med nyttjanderätt har undantag meddelats i förordningen (2006:1592) om energideklaration för byggnader. Undantagen gäller bl.a. om det är ett en- eller tvåbostadshus som upplåts a) av byggnadens ägare på grund av dennes arbete eller studier på annan ort, utlandsvistelse, sjukdom eller därmed jämförbara personliga förhållanden b) med testamentarisk nyttjanderätt eller c) till någon som är närstående till byggnadens ägare eller som av annat skäl redan disponerar byggnaden när upplåtelsen sker. Av redovisningen ovan framgår att regeringen har meddelat vissa undantag från skyldigheten att ha en energideklaration upprättad för en- och tvåbostadshus när de upplåts med nyttjanderätt. Undantagen gäller framför allt situationer när det är aktuellt för byggnadens ägare att hyra ut huset . Utskottet är däremot inte berett att förorda ett mer generellt undantag från den aktuella skyldigheten som även skulle omfatta ägare som i sin näringsverksamhet hyr ut småhus. Motionen avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en översyn av byggfelsförsäkringen så att den till skillnad från även täcker s.k. utvecklingsfel samt om en fond för att åtgärda sådana fel. Utskottet anser att resultatet av överväganden när det gäller ansvarsfrågor bör avvaktas. Jämför reservation 10 (MP, V). (MP) beskriver i motion 2012/13:C303 att husägare ofta drabbas av fukt- och mögelproblem till följd av att husen byggts med s.k. enstegstätade fasader. Mot denna bakgrund föreslås i motionen en översyn av byggfelsförsäkringen så att den till skillnad från även täcker s.k. utvecklingsfel (yrkande 1). Vidare föreslås ett tillkännagivande om behovet av att initiera ett samarbete mellan byggbranschen, försäkringsbranschen och staten om en byggfelsfond ur vilken konsumenter som drabbats av utvecklingsfel kan få ersättning för att åtgärda skadan (yrkande 3). Lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring innehåller bestämmelser om dels byggfelsförsäkring, dels färdigställandeskydd. En byggfelsförsäkring ska finnas vid en nybyggnad eller ombyggnad om byggnaden helt eller till övervägande del är avsedd att användas som bostad för permanent bruk. Beträffande småhusen gäller i stället att en byggfelsförsäkring ska finnas vid en nybyggnad och vid vissa tillbyggnader. Byggfelsförsäkringen ska omfatta den skäliga kostnaden för att avhjälpa fel i byggnadens konstruktion, i materialet som använts eller i utförandet av arbetet och den skäliga kostnaden för att avhjälpa skador på byggnaden som orsakats av felet. Med fel ska avses avvikelse från fackmässigt godtagbar standard vid den tid då arbetet utfördes. Frågan om en näringsidkare i lag bör åläggas ansvar för s.k. utvecklingsfel, dvs. bristfälligheter som har uppkommit trots att arbetet har utförts på ett sätt som motsvarade fackmässig standard för arbetets avslutande, behandlades i en proposition om stärkt skydd vid småhusbyggande (prop. 2003/04:45). Regeringen ansåg inte att en sådan utvidgning var lämplig och anförde bl.a. följande. Det står också klart att en utvidgning av felansvaret skulle innebära fördyringar för byggnadsverksamheten, eftersom näringsidkarna torde komma att anpassa byggandet efter den ökade risken för att ställas till ansvar för uppkomna fel. Om det skulle visa sig möjligt för näringsidkarna att teckna försäkringar som täcker det nya slaget av ansvar, kommer i alla händelser deras försäkringskostnader att öka. Det kan antas att de ökade kostnaderna i båda fallen kommer att övervältras på konsumenterna. Frågan om byggfelsförsäkringen bör utvidgas till att omfatta s.k. utvecklingsfel behandlades även i slutbetänkande (SOU 2005:30). Utredaren gjorde där bedömningen att lagen även fortsättningsvis bör medge att försäkringen inte omfattar sådana fel. har allmänna frågor om byggfelsförsäkringen behandlats av fem utredningar. I departementspromemorian Avskaffande av den obligatoriska byggfelsförsäkringen (Ds 2011:2) föreslogs att skyldigheten att teckna byggfelsförsäkring tas bort och att lagen om byggfelsförsäkring m.m. ska upphöra att gälla. Regeringen gav ett tilläggsdirektiv (dir. 2012:88) till utredningen om översyn av vissa byggfrågor (S 2011:10), , om att överväga vissa frågor om behovet av ett kompletterande ekonomiskt konsumentskydd som aktualiserats vid remissbehandlingen av promemorian. Uppdraget avser frågan om att ge konsumenter ett ekonomiskt skydd vid småhusentreprenad i de fall det under en reklamationstid uppträder ett fel eller en skada och konsumenten inte får rättelse genom reklamation. Utredaren ska också lämna förslag på hur ett sådant skydd kan utformas och då utgå från att lagen om byggfelsförsäkring m.m. upphävs. Tilläggsuppdraget ska, efter beslut om förlängd utredningstid (dir. 2013:3), redovisas . I detta sammanhang ska utredningen även redovisa ett kvarstående uppdrag i ursprungs-direktivet (dir. 2011:100) som gäller förutsättningarna för att dela upp byggherreansvaret vid bostadsbyggande på olika aktörer i byggprocessen. Uppdraget innefattar olika frågeställningar som gäller ansvarsfördelningen mellan bl.a. husleverantörer och småhuskonsumenter. Användningen av byggmetoder med s.k. enstegstätade fasader har varit föremål för omfattande diskussion inom byggsektorn. I ett aktuellt mål gällde frågan eventuellt ansvar för entreprenören för de skador (fukt och mögel) på ett antal småhus som ansågs ha uppstått till följd av användningen av denna byggmetod. Hovrätten biföll inte skadeståndskravet och fann att entreprenören utfört arbetena på ett sätt som motsvarade fackmässig standard för arbetenas utförande (19992003) och att någon vårdslöshet inte kunde läggas bolaget till last vid valet av den enstegstätade fasadkonstruktionen (dom i mål T9912). Domen har ännu inte vunnit laga kraft. Som framgått av bakgrunden ovan har frågan om byggfelsförsäkringen behandlats i flera utredningar . Även den fråga som motionären tar upp, dvs. hur försäkringen ska gälla i förhållande till s.k. utvecklingsfel, har varit föremål för överväganden. Slutsatsen av dessa överväganden har varit att det inte är lämpligt att ändra lagstiftningen om byggfelsförsäkringen på det sätt som motionsförslaget innebär. Det som anförs i motionen ger inte utskottet anledning att nu initiera en förnyad prövning av frågan om byggfelsförsäkringens utformning i det aktuella avseendet. Det bör i sammanhanget framhållas att frågor om ansvarsförhållandena i fråga om skador under en byggprocess är mycket komplexa inte minst till följd av nya former för exploatering och byggande . Detta har också uppmärksammats i olika sammanhang, bl.a. i slutbetänkande (SOU 2008:68). Utredningens överväganden och förslag i frågan finns med som utgångspunkt för det uppdrag som regeringen gett till vad gäller byggherreansvaret. Därutöver har utredningen, som framgått ovan, i tilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda vissa frågor om ansvar vad gäller konsumentskyddet vid småhusentreprenad. Utskottet anser att resultatet av överväganden när det gäller ansvarsfrågorna bör avvaktas. Inte heller motionsförslaget om en särskild byggfelsfond som skulle bekosta åtgärder till följd av utvecklingsfel bör enligt utskottets uppfattning föranleda ett tillkännagivande till regeringen. Kostnaderna för en sådan fond skulle sannolikt belasta byggprojekt på ett sätt som inte kan anses vara motiverat. Motion 2012/13:C303 yrkandena 1 och 3 avstyrks mot den redovisade bakgrunden. Sjuka hus och byggnaders inomhusmiljö Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag med inriktning på frågor om sjuka hus och byggnaders inomhusmiljö. Utskottet hänvisar till sina tidigare ställningstaganden och konstaterar sammanfattningsvis att det pågår ett omfattande arbete med inriktning på frågor som rör byggnaders inomhusmiljö. Jämför reservation 11 (MP, V). I tre motioner behandlas frågor som har samband med s.k. sjuka hus och byggnaders inomhusmiljö. (MP) beskriver i motion 2012/13:C305 olika problem med ohälsa kopplade till byggnaders inomhusmiljö. Mot denna bakgrund föreslår motionären att det ska utarbetas en lagstiftning med en minst tioårig garanti på att en byggnad inte skadar människors hälsa (yrkande 1). Vidare föreslås att regeringen ska låta utreda möjligheten att införa en med uppgift att granska alla fall av sjuka hus-syndromet i landet och föreslå lösningar både för de drabbade personerna och för de byggnadstekniska problemen (yrkande 2). Regeringen bör också tillsätta en utredning som får till uppgift att lägga fram förslag om hur man kan lösa problemen för dem som drabbas av sjuka hus och får liknande problem på arbetsplatser eller i andra lokaler (yrkande 4). Slutligen föreslås att regeringen ska utreda formerna för en fond som ska hantera kostnader som uppstår vid ersättning till dem som skadas av ohälsosamma byggda miljöer (yrkande 6). Motionären pekar på möjligheten att införa en avgift för byggföretag vid nybyggnation och större renoveringar. Samma motionär föreslår i motion 2012/13:C299 ett tillkännagivande till regeringen om behovet av åtgärder mot sjuka hus-sjukan. Motionären anser att regeringen bör erkänna att problemet existerar och föreslår att det inrättas en särskild myndighet för innemiljöproblematiken. Enligt partimotion 2012/13:C400 av m.fl. har det inte vidtagits tillräckliga åtgärder för att komma till rätta med problemen med sjuka hus. bör därför i ett tillkännagivande föreslå att regeringen ger i uppdrag att intensifiera arbetet med att förebygga uppkomsten av sjuka hus (yrkande 16). Vidare föreslås att en god inomhusmiljö ska säkerställas genom att Kemikalieinspektionen får ansvar för att ta fram gränsvärden för att begränsa förekomsten av kemiska gifter i inomhusmiljön och att får ansvar för att utöva tillsyn av att miljökonsekvensbeskrivningar utförs vid nybyggnation och renoveringar av fastigheter (yrkande 17). Begreppet sjuka hus började användas som en benämning på byggnader med dålig inomhusmiljö till följd av bl.a. bristfällig ventilation och mögel- och fuktskador. Användningen av begreppet var kopplat till att olika ohälsosymptom hos personer som vistades i vissa byggnader kommit att benämnas sjuka hus-sjukan eller sjuka hus-syndromet. Det handlade bl.a. om problem med irritation i ögon, näsa och hals samt huvudvärk och trötthet. Enligt är emellertid inte sjuka hus-syndromet någon vedertagen klinisk diagnos. Även begreppet sjuka hus har kommit att ifrågasättas och används inte i samma omfattning som . behandlade och avstyrkte såväl (bet. 2009/10:CU9) som (bet. 2011/12:CU14) en motion med förslag som i huvudsak motsvarar dem som förs fram i den nu aktuella motionen 2012/13:C305. Vid den senaste behandlingen anförde utskottet följande. behandlade, som framgår ovan, en motion med i huvudsak motsvarande förslag som i den nu aktuella motionen. Utskottet framhöll då att frågan om vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra inomhusmiljön i byggnader med problem och för att hindra att nya problem uppkommer bör tillmätas stor vikt samt att ett flertal aktörer har en viktig uppgift i sammanhanget. Enligt vad utskottet anförde har staten en viktig uppgift genom insatser i form av bl.a. lagstiftning och kunskapsspridning, men huvudansvaret för byggnadernas utformning och användning, och därmed även inomhusmiljön, ligger på byggherrar och fastighetsägare. De förslag till statliga åtgärder som fördes fram i motionen vann inte utskottets bifall. Utskottet konstaterade att förslagen i flera avseenden var mycket långtgående och avsåg mycket komplexa frågor. Detta ansågs exempelvis gälla för förslagen om en tioårig hälsogaranti för byggd miljö och en med mycket omfattande uppgifter. När det gäller ansvarsfrågan för byggfel m.m. pågår som redovisats ovan en beredning inom . Vidare har regeringen tillsatt en särskild utredare med uppgift att bl.a. analysera vissa ansvarsbestämmelser i och konsumenttjänstlagstiftningen. Utskottet vill också hänvisa till bedömning att en förbättrad tillsyn över byggandet är en viktig åtgärd för att minska fukt- och mögelskadorna i samband med nyproduktion. Som regeringen framhöll i budgetpropositionen är en förbättrad tillsyn över byggandet genomförd genom den nya plan- och bygglagstiftningen.