bet · H001SoU20 · 2013-05-16 00:00:00 — Det är inte meningen att en person ska kunna resa till utan nödvändiga tillstånd eller vistas i landet än en beviljad visering medger enbart i syfte att kunna få subventionerad vård. Den utökade tillgången till hälso- och sjukvård bör således enligt regeringen endast gälla personer som vistas i landet , dvs. då vistelsen inte har karaktären av ett besök eller då den är avsedd att vara tillfällig. Landstingens utvidgade skyldighet att erbjuda vård bör ställas i relation till utlänningens förväntade vistelsetid i landet. Personer som vistas i har även möjlighet att söka vård i sitt hemland när hon eller han återvänder dit. Genom att förslaget enbart omfattar utlänningar som vistas olovligen i landet kommer förslagen inte att gälla t.ex. turister, affärsresenärer eller andra som har rätt att vistas i landet. I propositionen anges att begreppet vård som inte kan anstå är avsett att vara en utvidgning av den vård som definieras som omedelbar. Enligt författningskommentaren till 6 § lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. (prop. 2007:08:165) innefattar begreppet vård som inte kan anstå vård och behandling av sjukdomar och skador i de fall där även en måttlig fördröjning bedöms kunna medföra allvarliga följder för patienten. Likaså innefattas följdinsatser till sådan vård och psykiatrisk vård. Vård ska kunna erbjudas i ett tidigt skede när detta kan motverka att ett mer allvarligt sjukdomstillstånd utvecklas och behov av en mer omfattande behandling uppstår. Även inom den somatiska vården kan tidiga insatser vara befogade när de ges för att förhindra att patienten drabbas av allvarliga akuta sjukdomstillstånd och de tidiga insatserna därigenom även kan minska användningen av resurskrävande akuta behandlingsåtgärder. Ett exempel är information och stöd vid s.k. egenvård av vissa sjukdomstillstånd, t.ex. diabetes och astma. När det är fråga om en person med särskilda behov, t.ex. en person som har utsatts för tortyr eller andra allvarliga övergrepp och trauman, bör bedömningen av vilken vård som inte kan anstå göras särskilt omsorgsfullt. Vård som inte kan anstå kan även innefatta en skyldighet att erbjuda lån av hjälpmedel och dylikt för personer med funktionsnedsättning när sådana behov inte tillgodoses på något annat sätt. Eventuella förtydliganden i lagtexten av begreppet vård som inte kan anstå skulle enligt regeringen behöva bli tämligen detaljerade. Sådana förtydliganden skulle även medföra en risk för att anvisningarna inte får den precision som var avsedd eller visar sig bli alltför snäva. Regeringen har därför valt att inte ytterligare definiera begreppet vård som inte kan anstå och framhåller att det i den enskilda behandlingssituationen endast är den som ansvarar för behandlingen som kan avgöra vilken behandling som bör sättas in. Vidare anför regeringen att bör lämna vägledning och förtydliganden om tillämpningen av begreppet vård som inte kan anstå. bör bl.a. samråda med Kommuner och Landsting och de organisationer som företräder professionen i arbetet med att förtydliga begreppet. Av propositionen framgår att nu gör en översyn av begreppet vård som inte kan anstå och eventuella möjligheter till ytterligare vägledning när det gäller omfattningen av den vård som lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. beskriver. I det arbetet ingår att granska vilket vetenskapligt stöd som finns för att kunna precisera vad begreppet kan innebära. Enligt propositionen måste hänsyn tas till att det är ovisst om utlänningen kommer att stanna i vid bedömningen av om en behandling kan anstå eller inte. Ett erbjudande om behandlingsinsatser eller hjälpmedel ska således enligt regeringen stå i rimlig proportion till att personens vistelse i är att anse som tillfällig. Landstingen är enligt nuvarande reglering skyldiga att erbjuda asylsökande en hälsoundersökning, som ska bestå av ett hälsosamtal och en faktisk hälsoundersökning. Undersökningen motiveras både av individuella hälsoskäl och av smittskyddsskäl. Regeringen anger att skyldighet att erbjuda en hälsoundersökning till bl.a. asylsökande också ska införas för personer som vistas i landet utan tillstånd. Hälsoundersökningen ska erbjudas en gång under personens vistelse i . I propositionen anges vidare att det enligt Utredningen om vård för papperslösa m.fl. inte har framkommit att tillämpningen av de regler som gäller för sekretess, tystnadsplikt och underrättelseskyldighet inom hälso- och sjukvården har gett upphov till några större problem i arbetet för hälso- och sjukvårdspersonal (SOU 2011:48). Utredningen bedömde att de nuvarande reglerna är ändamålsenliga och att det inte fanns något som motiverar författningsändringar. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att uppgifter om att en enskild person finns inom hälso- och sjukvården kan utgöra viktig information för t.ex. polisen när det gäller personer som misstänkts ha begått ett allvarligt brott föreslår regeringen ingen ändring av hälso- och sjukvårdens sekretess, tystnadsplikt, uppgiftsskyldighet och underrättelseskyldighet. Regeringen har enligt propositionen för avsikt att följa upp och utvärdera den nya lagen och då även frågan om hälso- och sjukvårdens uppgiftsskyldighet och underrättelseskyldighet har påverkat den berörda målgruppens vilja och möjlighet att söka vård. Regeringen tänker även följa upp frågan om polisens arbete med verkställighet av beslut om att personer ska avvisas eller utvisas riskerar att bli ett avgörande hinder mot att sådana personer söker hälso- och sjukvård. I propositionen anges vidare att har för avsikt att besluta om föreskrifter för arbetet med verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut. Per Ramhorn (SD) begär i motion 2012/13:So11 avslag på propositionen. Att undanhålla sig ett avvisnings- eller utvisningsbeslut är en kriminell handling. Motionären anser att lag och ordning ska gälla. Vidare anförs som skäl för avslag på propositionen att förslagen kan komma att underlätta för personer att uppehålla sig i landet utan tillstånd. Tillgången till hälso- och sjukvård kan också innebära att fler personer lockas att söka sig till utan tillstånd. I kommittémotion 2012/13:So10 av m.fl. (S) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att begreppet vistelse som är avsedd att vara tillfällig tydliggörs, bl.a. därför att det aldrig går att veta när ett behov av vård som inte kan anstå uppstår. Det bör också tydligt redogöras för vad som gäller för personer som befinner sig i med tidsbegränsade uppehållstillstånd. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om behovet av att utforma gemensamma riktlinjer för landstingen när det gäller vård till papperslösa. Begreppet vård som inte kan anstå bör tydliggöras för att det inte ska uppstå oklarheter om vilken tillgång till vård ett landsting är skyldigt att erbjuda. I kommittémotion 2012/13:So12 av m.fl. (V) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att papperslösa bör ha rätt till full sjukvård. Rätten till hälsa är en mänsklig rättighet, och en inskränkning av denna rätt är oförenlig med internationella konventioner. Vidare anser motionärerna att tillämpningen av begreppet vård som inte kan anstå är problematisk och att det är en omöjlig uppgift för att skriva riktlinjer för tolkningen av begreppet. Begreppet medför även tolkningsproblem för vårdpersonalen. Det finns inte heller enligt motionärerna något stöd för att tro att fler personer skulle söka sig till för att få tillgång till vård. I yrkande 2 begärs beslut om att lagen bör omfatta samtliga papperslösa. Att avgränsa de som bedöms vara tillfälligt i landet riskerar bara att skapa oklarheter. Nödvändiga lagändringar bör därmed göras så att utlänningar vars vistelse är avsedd att vara tillfällig inte undantas från lagens tillämpningsområde samt att de utlänningar som omfattas av lagen ska erbjudas vård i samma utsträckning som bosatta. Slutligen begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om en ändring i patientsäkerhetslagen så att det klargörs att hälso- och sjukvårdspersonal inte är skyldiga att lämna uppgifter om papperslösa till polis och åklagare. Motionärerna anser att om patientsäkerhetslagen inte ändras kommer papperslösa inte våga söka vård. Utskottet konstaterar inledningsvis att har en reglerad invandring och att det innebär att personer som lever och arbetar i landet ska ha tillstånd att göra det. Vidare är det enligt utlänningslagen straffbart att uppsåtligen eller av oaktsamhet uppehålla sig i utan föreskrivet tillstånd. Om en person får ett avvisnings- eller utvisningsbeslut är det enligt utskottets mening också viktigt att detta beslut faktiskt verkställs. Detta måste dock vägas mot att en person som vistas i landet ska ges förutsättningar att leva ett värdigt liv, med bl.a. tillgång till hälso- och sjukvård. Regeringen och de gröna har kommit överens om att vuxna personer som håller sig undan verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut och vuxna personer som vistas i landet utan att ha ansökt om nödvändiga tillstånd för detta ska erbjudas samma vård som erbjuds vuxna asylsökande. I propositionen anges att det inte kan uteslutas att förslagen får konsekvenser för antalet personer som vistas i utan tillstånd. Enligt regeringen ska emellertid de eventuella konsekvenserna av detta vägas mot de fördelar det innebär för de berörda personerna att få tillgång till en utvidgad hälso- och sjukvård. Enligt utskottet framstår förslaget till ny lag som väl avvägt. Utskottet är positivt till att det införs en lagstadgad lägsta nivå för hälso- och sjukvård för personer som vistas i utan tillstånd. Utskottet välkomnar även att barn som vistas i utan stöd av myndighetsbeslut eller författning ska erbjudas hälso- och sjukvård samt fullständig och regelbunden tandvård på samma sätt som bosatta och asylsökande barn. Att föräldrarna väljer att undanhålla sig verkställighet av beslut får inte vara ett hinder för ett barns hälsa och utveckling. Utskottet instämmer också i regeringens slutsats att den nya lagen kommer att undanröja en del av de tillämpningssvårigheter och etiska dilemman som hälso- och sjukvårdspersonal kan ställas inför i det dagliga arbetet när det gäller dessa personer. Förslaget innebär också att det blir tydligt att denna verksamhet ska bedrivas, redovisas och följas upp på samma sätt som all övrig hälso- och sjukvård. Vuxna utlänningar som vistas i utan tillstånd omfattas inte av den föreslagna lagen om deras vistelse i är avsedd att vara tillfällig. Utskottet delar regeringens bedömning att det är angeläget att förslaget kommer utsatta grupper till del och att det inte öppnar för missbruk. Det är inte meningen att en person ska kunna resa till utan nödvändiga tillstånd eller vistas i landet än vad som medges enligt en beviljad visering endast i syfte att få subventionerad vård. Om vistelsen har karaktären av ett besök och endast är avsedd att vara tillfällig bör det ställas i relation till landstingens utvidgade skyldighet att erbjuda vård. Utskottet kan konstatera att avgränsningen för lagens tillämpningsområde är att personen vistas i utan stöd av t.ex. myndighetsbeslut. Utskottet vill peka på att detta torde medföra att en person med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd inte omfattas av den föreslagna lagstiftningen. Vidare gäller enligt HSL att ett landsting ska erbjuda den som är bosatt i vård. Som bosatt anses den som är folkbokförd inom område. Av folkbokföringslagen framgår att en utlänning som avser att tillbringa i ska folkbokföras, förutsatt att han eller hon har uppehållstillstånd. En person med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd kortare än kan därmed komma att anses som inte bosatt inom det landsting där personen vistas. Utskottet, som utgår från att regeringen ser över regelverken i denna del, anser det angeläget att frågan får en lösning. Begreppet vård som inte kan anstå är avsett att vara en utvidgning av den vård som definieras som omedelbar. När det gäller begreppet vård som inte kan anstå delar utskottet regeringens uppfattning att motsvarande bedömningar som görs beträffande asylsökande bör göras vid tillämpningen av begreppet enligt den föreslagna lagen. Utskottet anser i likhet med regeringen att begreppet inte bör regleras i författning. En sådan reglering skulle bli detaljerad och kunna medföra en risk för alltför oprecisa eller alltför snäva bestämmelser. Utskottet konstaterar vidare att det i begreppet vård som inte kan anstå även innefattar förebyggande behandlingar och att det vid bedömningen av om vård kan anstå särskilt ska tas hänsyn till de behov som kan finnas då en person har utsatts för exempelvis tortyr, andra allvarliga övergrepp eller trauman. Det är enligt utskottet lämpligt att lämnar vägledning och förtydliganden om begreppet vård som inte kan anstå. Utskottet noterar dock i detta sammanhang att det endast är den som ansvarar för behandlingen som kan avgöra vilken behandling som bör sättas in i det enskilda fallet. Utskottet kan också konstatera att den utvidgade skyldigheten för landstingen att erbjuda vård är en miniminivå, vilket medför att landstingen har möjlighet att erbjuda mer vård än vård som inte kan anstå. Det finns en skyldighet för hälso- och sjukvårdspersonal att lämna ut uppgifter om att någon vistas på en sjukvårdsinrättning eller inte, när det i ett särskilt fall begärs av bl.a. polisen. Enligt Utredningen om vård för papperslösa m.fl. har det inte framkommit att tillämpningen av dagens regelverk har gett upphov till några större problem i arbetet för hälso- och sjukvårdspersonal. Utredningen bedömde att reglerna var ändamålsenliga och att det inte fanns något som motiverade författningsändringar. Mot bakgrund av detta och med hänsyn till att uppgifter om att en enskild person finns inom hälso- och sjukvården kan utgöra viktig information i t.ex. en brottsutredning delar utskottet regeringens bedömning att denna lagstiftning inte bör ändras. Av propositionen framgår att regeringen har för avsikt att följa upp och utvärdera den nya lagen, och då även se över om hälso- och sjukvårdens uppgiftsskyldighet och underrättelseskyldighet har påverkat den berörda målgruppens vilja och möjlighet att söka vård. Utskottet anser att det är angeläget att den nya lagen följs upp och utvärderas, varvid möjligheten och viljan att söka vård för utlänningar som vistas i utan tillstånd bör belysas särskilt. Med det anförda anser utskottet att propositionen i berörda delar bör tillstyrkas och att motionerna 2012/13:So10 (S) yrkandena 1 och 2, 2012/13:So11 (SD) och 2012/13:So12 (V) yrkandena 13 bör avstyrkas. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), Finn (M), (FP), Shadiye Heydari (S), (C), (S), (M), (MP), (SD), (V), (M), (S), (S) och (KD). Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd (S) (S), (S), Shadiye Heydari (S), (S), (S) och (S) anför: Begreppet vistelse som är avsedd att vara tillfällig måste tydliggöras, bl.a. därför att det aldrig går att veta när ett behov av vård som inte kan anstå uppstår. Vidare måste gemensamma riktlinjer för landstingen när det gäller vård till papperslösa utformas. Begreppet vård som inte kan anstå bör tydliggöras för att det inte ska uppstå oklarheter om vilken tillgång till vård ett landsting är skyldigt att erbjuda. Regeringen bör återkomma med förslag som tydliggör vad som gäller personer som befinner sig i med tidsbegränsade uppehållstillstånd. bör därmed tillstyrka motion 2012/13:So10 (S) yrkandena 1 och 2. Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd (SD) (SD) anför: För att ska kunna upprätthålla en reglerad invandring ska de som har fått ett avvisnings- eller utvisningsbeslut eller befinner sig i landet utan tillstånd lämna landet. Förslagen kan komma att underlätta för personer att olovligen uppehålla sig i landet. Ökad tillgång till hälso- och sjukvård kan också innebära att fler personer lockas att söka sig till utan tillstånd. bör därmed tillstyrka motion 2012/13:So11 (SD) om avslag på propositionen. Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd (V) (V) anför: Papperslösa bör ha rätt till full sjukvård. Rätten till hälsa är en mänsklig rättighet, och en inskränkning av denna rätt är oförenlig med internationella konventioner. Tillämpningen av begreppet vård som inte kan anstå är problematisk, och det är en omöjlig uppgift för att skriva riktlinjer för tolkningen av begreppet. Det finns inte något stöd för att tro att fler personer skulle söka sig till för att få tillgång till vård. Att avgränsa de som bedöms vara tillfälligt i landet riskerar bara att skapa oklarheter. Nödvändiga lagändringar bör därmed göras så att utlänningar vars vistelse är avsedd att vara tillfällig inte undantas från lagens tillämpningsområde samt att de utlänningar som omfattas av lagen ska erbjudas vård i samma utsträckning som bosatta. bör därmed tillstyrka motion 2012/13:So12 (V) yrkandena 13. debatterar vi betänkandet Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd. Jag står naturligtvis bakom samtliga s-reservationer, men för tids vinnande väljer jag här att yrka bifall till reservation 6.Vi socialdemokrater värnar den reglerade invandringen men också rätten att söka asyl som en grundläggande mänsklig rättighet. Den utgår från människors behov av skydd och deras fruktan för förföljelse. Varje person som söker asyl i ska få en individuell och rättssäker prövning samt beslut inom rimlig tid. Varje ansökan ska prövas individuellt. Om man enligt utlänningslagen har skäl som ger rätt till asyl eller skydd ska bevilja uppehållstillstånd. Har man inga asyl- eller skyddsskäl prövas om det finns andra skäl för personen att få stanna Sverige.Den som befinner sig i och får avslag på sin ansökan om asyl eller uppehållstillstånd ska avvisas eller utvisas. Detsamma gäller personer som inte ansöker om uppehållstillstånd om han eller hon befinner sig i utan tillstånd. En person som har fått beslut om att avvisas eller utvisas ska lämna landet självmant. Huvudregeln är att det är som verkställer avvisnings- och utvisningsbeslut. verkställer egna beslut eller sådana beslut som överlämnats från därför att polismyndighetens medverkan behövs.Herr talman! I finns det en grupp som lever utan uppehållstillstånd. Dessa människor lever ofta under ytterst otrygga förhållanden. De finns kvar i trots lagakraftvunna avvisningsbeslut eller som irreguljära migranter utan att av olika skäl ha sökt uppehållstillstånd, så kallade papperslösa.Många papperslösa lever under en mycket pressad situation, där oron för sin egen och familjens framtid orsakar ångest och rädsla, rädsla för vad som ska hända om man blir sjuk eller om barnen blir sjuka.Reglerna för invandring innebär starka begränsningar för de papperslösa som befinner sig här. Papperslösa barn befinner sig i en särskilt utsatt position och har inga möjligheter att själva påverka sin situation. Barn har egna och tydliga rättigheter som uttrycks i FN:s barnkonvention.Barn som inte själva har sökt eller vars föräldrar aldrig har ansökt om uppehållstillstånd i utgör en grupp som faller utanför lagstiftningen när det gäller sjukvård. Dessa barn omfattas inte av samma vård som barn som är bosatta i och som är asylsökande. Vi socialdemokrater anser att alla barn som lever i ska ha rätt till vård på lika villkor.Herr talman! För människor som lever i utan tillstånd, liksom för många andra tillfälliga besökare är tillgång till sjukvård ett problem. Principen att människor som inte är bosatta i och som inte ingår i den svenska sjukförsäkringen får betala för sig är rimlig. har genom internationella konventioner förbundit sig att säkerställa att alla människor tillförsäkras bästa möjliga hälsa genom läkarvård och sjukvård i händelse av sjukdom. Vi anser därför att det är rimligt att papperslösa ska få vård på samma villkor som asylsökande. Detta är något som många landsting redan erbjuder: , , , , , och , herr talman, uppstår det situationer i vården där det inte går att avgöra vilken tillgång till vård är skyldigt att erbjuda. Detta kan medföra att patienten inte får den vård han eller hon borde få, och det ger upphov till ett etiskt problem likaväl som ett tillämpningsproblem för vårdpersonalen. Mot bakgrund av detta är behovet av gemensamma riktlinjer för landstingen när det gäller vård till papperslösa stort. Sådana bör därför utformas. Här bör också begreppet vård som inte kan anstå tydliggöras. Vi anser också att en oberoende utvärdering bör genomföras som en uppföljning av effekterna av lagens konsekvenser i vårdens vardag. Även landstingens och kommunernas kostnader bör följas upp.Herr talman! Vi kan också se att papperslösa utnyttjas genom att exploateras på arbetsmarknaden av oseriösa arbetsgivare. En viktig åtgärd för såväl arbetsmarknaden som för att förebygga att människor lever gömda är att motverka att oseriösa arbetsgivare anställer personer utan uppehållstillstånd. Arbetsgivare som anställer arbetskraft illegalt är inga välgörare utan begår en kriminell handling. Det handlar om att på olaglig väg tjäna pengar på människors utsatthet. Därför välkomnar vi socialdemokrater den proposition och det betänkande som socialförsäkringsutskottet snart ska hantera om sanktioner mot arbetsgivare.Den globaliserade brottsligheten och människohandeln leder till utsatthet och beroendeställning för många människor. Det utgör en politisk utmaning såväl för som för övriga världen. Orättvisa ekonomiska villkor och avsaknad av demokrati är några av förutsättningarna för människohandeln. Åtgärder bör därför sikta på att minska klyftor och stärka demokratin.I detta anförande instämde och (båda S). är skammens dag. Det är skammens dag då kommer att besluta om att ge kriminella utlänningar som vistas i landet illegalt privilegier som inte svenskar eller andra som vistas lagligt i har.Övriga sju riksdagspartier, den så kallade sjuklövern, stöder unisont detta förkastliga förslag. Det är ingen överraskning att är det enda partiet med sunt förnuft som förkastar förslaget i dess helhet.Sverige har mest liberala migrationslagar. Regeringen har tillsammans med extremistpartiet fortsatt att liberalisera migrationspolitiken i syfte att öka massinvandringen till . Det är alltså ännu lättare än tidigare att få uppehållstillstånd i Sverige.Trots de extremt liberala migrationslagarna finns det människor som har fått avvisningsbeslut, eftersom man inte anser att de har tillräckliga skäl för att få stanna i . Det finns också människor som har tagit sig in i landet utan att ens bemöda sig om att söka uppehållstillstånd. Det handlar alltså om människor som bryter mot svensk lagstiftning genom att inte respektera våra lagar och uppehålla sig illegalt i landet. Det är människor som övriga riksdagspartier nu premierar med privilegier, en sorts uppmuntran till att de gör rätt i att stanna kvar i landet.I den allmänna debatten hörs ofta benämningen gömda flyktingar eller papperslösa flyktingar om dessa personer. Vi kunde i tidigare inlägg höra använda sig av just begreppet papperslösa flyktingar. Det görs i syfte att spela på känsloargument, hur synd det är om dessa individer som är flyktingar och som på grund av hårda lagar inte får möjlighet att stanna i eller ens vågar söka asyl. Man använder sig av denna retorik för att skuldbelägga dem som kritiserar den dolda mångkulturalistiska agendan och den förda migrationspolitiken i . Men, som jag sade, har mest liberala lagar på detta område, och alla som är flyktingar får per automatik uppehållstillstånd i Sverige.I utskottets betänkande har man valt en försiktigare benämning. Man kallar dem tillståndslösa. Vi kommer säkert att höra en del politiker fortsätta att använda begreppen "gömda" eller "papperslösa". Så har det förhållit sig i andra debatter runt om i landet i landsting när frågan har diskuterats.I syfte att få bort fokus från en saklig debatt kommer vi säkert också att höra beskyllningar mot om att vi vill lämna människor att dö och inte ge dem sjukvård om de inte kan betala för sig.