bet · H001KrU7 · 2013-04-22 00:00:00 — inom ramen för sin nya roll som ansvarigt för samordningen av biblioteksväsendet i skulle kunna aktualisera och närmare belysa frågan. Enligt uppgift diskuteras frågan om ett nationellt lånekort inom ramen för Kungl. samordningsansvar, i form av ett identitetskort för att kunna använda elektroniska resurser. Utskottet har ingen annan uppfattning nu än den som framfördes i det nämnda betänkandet. Utskottet konstaterar att frågan om biblioteken och deras uppdrag och uppgifter behandlas i det förslag till ny bibliotekslag som har behandlats av Lagrådet. I lagrådsremissen föreslås vidare att bibliotek och bibliotekshuvudmän inom det allmänna biblioteksväsendet ska samverka i syfte att ge alla tillgång till landets samlade biblioteksresurser. Bestämmelsen tar sin utgångspunkt i ett användarperspektiv. Regeringen föreslår att de närmare formerna för samverkan beslutas av respektive huvudman. Med det anförda avstyrks motionerna 2012/13:Kr320 (S) yrkande 11, 2012/13:Kr326 (V) yrkande 3, 2012/13:Kr212 (S), 2012/13:Kr243 (S), Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår motionsyrkanden som rör digitala bibliotek. Utskottet hänvisar till det arbete som pågår med anledning av förslag. Utskottet menar också att detta främst är en fråga inom ramen för den kommunala kompetensen. Jämför reservationerna 7 (MP) och 8 (V). I motion 2012/13:Sk248 av m.fl. (MP) yrkande 2 framförs att regeringen bör återkomma med förslag som främjar bibliotekens e-boksutlåning. I motionen framförs att utlåningsstopp för e-böcker eller en begränsning av utlåningen på grund av bibliotekens höga kostnader hämmar främjandet av e-boksformatet. I motion 2012/13:Kr276 av (M) framförs att en översyn bör göras av regelverket kring bibliotekens hantering av e-böcker. Motionären framför att om biblioteken ska kunna fortsätta att vara aktiva i sin roll som förmedlare av litteratur krävs förändringar i avtal och regler som går i takt med teknikförändringarna. I kommittémotion 2012/13:Kr319 av m.fl. (MP) yrkande 3 begärs att regeringen tar initiativ för en hållbar lösning för e-boken i . I motionen framförs bl.a. att i har staten gått in och utformat ett digitalt biblioteksavtal där böcker som publicerats läggs ut fritt på ett digitalt bibliotek. Äldre böcker ska kunna laddas hem och upphovsskyddade verk kommer att finnas för läsning på skärmen. (S) anför i motion 2012/13:Kr243 yrkande 2 att själva kärnan och utgångspunkten för biblioteken, boken, måste hitta ett elektroniskt rum eller få en elektronisk form. Motionären konstaterar vidare att biblioteken står inför ett enormt arbete med att digitalisera allt som är skrivet. Man måste därför diskutera den digitala utvecklingen av bibliotek, böcker och läsande. föreslår i kommittémotion 2012/13:Kr326 av m.fl. (V) yrkande 1 att man bör inrätta digitala bibliotek där man utan kostnad ska kunna ladda ned böcker, film, musik och andra medier. ska upphovsmännen få ordentlig ersättning för detta, liknande vad som sker vid lån på de vanliga biblioteken. I motionen framförs att digitala bibliotek skulle kunna vara ett steg på vägen mot ett mer positivt sätt att hantera frågan om teknikutvecklingen och kulturens villkor långt från dagens låsning kring försöken att stoppa fildelningen. Ersättningen skulle till en början enligt motionärerna behöva styras av politiska beslut om totalsumman på stödet, men när systemet har stabiliserats bör en ordning inrättas med förhandling mellan upphovsrättsinnehavare och stat och anslagen ordentligt räknas upp. Motionärerna menar också att det finns starka principiella skäl mot att det offentliga publicerar material utan öppna standarder. I stället skulle standardavtalet kopplas till ett krav på att verket släpps under någon av Creative Commons-licenserna. Det skulle innebära att det alltid är tillåtet att sprida verken även utanför biblioteken så länge det inte sker kommersiellt. Lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, förkortad URL, ger alla upphovsmän oavsett nationalitet samma skydd. Den eller de personer som skapar ett verk ska ha rätt att bestämma hur det används. Upphovsrätten gäller även på internet. Den som skapar ett litterärt eller konstnärligt verk erhåller upphovsrätt till verket om detta uppnår s.k. verkshöjd. Detta innebär att verket ska ha en viss självständighet och originalitet. Verket är, , skyddat under från upphovsmannens död. Förändringen från tidigare gällande var en följd av en harmonisering av svensk lag till EU:s lagstiftning. Sjuttioårsgränsen gäller således inom hela EU. får inte någon framställa exemplar av verket eller sprida det utan upphovsmannens tillstånd. Upphovsmannens ensamrätt att sprida sitt verk konsumeras i och med att en överlåtelse skett med upphovsmannens samtycke (19 § första stycket URL). Med stöd av denna bestämmelse har biblioteken möjlighet att låna ut böcker till allmänheten utan upphovsmannens samtycke. Upphovsmän har alltså i svensk rätt inte har någon rätt till ersättning enligt upphovsrättsliga regler för den utlåning av exemplar av litterära verk som sker på bibliotek. infördes därför biblioteksersättningen. Denna lösning har i allt väsentligt bestått till . Systemet har dock successivt utvecklats, nya stödformer har införts, beräkningsgrunderna har modifierats och sammansättningen av fondstyrelsen har förändrats. Biblioteksersättningen är en av staten finansierad ersättning till upphovsmän för utlån av litterära verk vid folk- och skolbibliotek i . Utlån vid andra typer av bibliotek, t.ex. forskningsbibliotek, ligger inte till grund för ersättning och systemet omfattar därför bara en viss andel av de lån som görs inom ramen för det allmänna biblioteksväsendet. Biblioteksersättningen är ett erkännande av vad som internationellt brukar kallas Public Lending (PLR), dvs. författarnas rätt att få ersättning för nyttjandet av deras verk vid bibliotek. E-böcker är inte att anses som ett verk utan betraktas som en tjänst och omfattas inte av det upphovsrättsliga skyddet för böcker såsom ett exemplar av ett verk, eller av biblioteksersättningen. Som nämnts i det föregående har Kungl. (KB) uppdraget att ha en nationell överblick och främja samverkan och utveckling inom biblioteksväsendet. Myndigheten ska också verka för utveckling och samordning av digitala tjänster och system inom biblioteksväsendet (se SFS 2008:1421). Det görs bl.a. genom att KB deltar i det samordningssekretariat för digitalisering, digitalt bevarande och digital förmedling av kulturarvet som finns vid (Digisam). Inom KB finns en expertgrupp för samordning av digitalisering som ska främja samarbetet på ett nationellt plan och verka för gemensamma standarder och principer för registrering och metadata. Vad gäller frågan om e-böcker konstaterar utskottet att efterfrågan på dessa har ökat kraftigt. Den preliminära sammanställningen av folkbiblioteksstatistik från visar att antalet e-böcker som lånades på folkbiblioteken ökade och . ligger utlåningen av fysiska medier kvar på samma nivå jämfört med föregående mätning. Det går inte att avgöra exakt vad ökningen beror på, troligen finns det flera förklaringar. Den mediala uppmärksamheten kring utlåningen av självbiografi, ett större utbud av e-böcker från förlagen och en ökad försäljning av e-bokläsare och surfplattor kan ha bidragit till ökningen. Vad gäller nyutkommen litteratur kan nämnas att fyra stora bokförlag, nämligen , , och , förmedlar sina bokfiler till biblioteken via det gemensamt ägda Elib. Biblioteken betalar ca per utlånad e-bok till Elib, en summa som täcker bl.a. den upphovsrättsliga ersättningen till författaren. har tagit initiativ till diskussioner med och om bibliotekens förutsättningar att erbjuda låntagarna digitala boktitlar. Regeringen beslutade , med utgångspunkt i ett förslag från , om en satsning i syfte att stärka litteraturens ställning, öka läsandet och lyfta fram kvalitetslitteratur. Beslutet gör det möjligt att ge bidrag till kvalitetsutgivning av e-böcker från förlagens befintliga katalog av tryckta titlar, s.k. backlists. Syftet är att stärka och stimulera den inhemska marknaden. Bidraget kan sökas av den som bedriver utgivningsverksamhet av professionell art och som är verksam i . Bidrag kan ges till utgivning av upphovsrättsskyddade titlar som har publicerats i fysisk utgåva men ännu inte i elektroniskt format. Bidrag kan inte sökas för originalutgåvor. Stöd kan inte sökas för titlar som inte omfattas av upphovsrätten. inkom 57 ansökningar varav 28 beviljades för digitalisering av totalt 37 titlar. Bidrag fördelas, som framgått ovan, av . anförde i sitt slutbetänkande Läsandets kultur (SOU 2012:65) att det är viktigt att folkbiblioteken kan tillhandahålla elektronisk litteratur i ökad utsträckning. För att kunna göra det är det viktigt att biblioteken kan hantera avtal om upphovsrättsligt skyddad litteratur i elektroniska format. Enskilda folkbibliotek saknar sådana resurser och utredningens bedömning är att Kommuner och Landsting bör träda in som avtalspart gentemot rättighetshavarna. Staten bör enligt utredningen kunna bistå i en sådan utveckling. Utredningen föreslår också att Kungl. får i uppdrag att göra det enklare för externa leverantörer att förmedla e-litteratur via biblioteksdatabasen . Betänkandet har som tidigare framkommit remissbehandlats och förslagen bereds inom . Av det förslag till ny bibliotekslag som har lämnats till Lagrådet följer att allmänheten vid folkbiblioteken avgiftsfritt ska få låna eller på annat sätt få tillgång till litteratur oavsett publiceringsform, dvs. oavsett om den tillhandahålls i fysisk form eller digitalt som t.ex. e-böcker. Det föreslås också att folkbiblioteken ska främja kunskapen om hur informationsteknik kan användas för kunskapsinhämtning, lärande och delaktighet i kulturlivet. I lagrådsremissen anför regeringen att frågan om vilka affärsmodeller som bäst tillgodoser olika intressen och hur villkoren för till exempel licenser ska se ut är en förhandlingsfråga för biblioteken och rättighetshavarna. Regeringen anför vidare att även om det finns tekniska möjligheter för biblioteken att tillhandahålla e-böcker mer eller mindre obegränsat är det viktigt att poängtera att det i bibliotekslagen inte ställs några sådana krav. Biblioteken har alltså möjlighet att begränsa utlåningen även av elektronisk litteratur och antalet e-licenser som de köper in. Sådana åtgärder måste naturligtvis vägas mot de förväntningar som allmänheten har på bibliotekens utbud. Det är dock biblioteken och deras huvudmän som har att ta ställning till vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att de avgiftsfritt ska kunna tillhandahålla e-lån utan att kostnaderna för verksamheten hämmar annan viktig biblioteksverksamhet. Avgiftsfrihet för låntagaren bör utgöra den grund utifrån vilken folkbiblioteken och de kommunala huvudmännen överväger vilket litteraturutbud som bäst svarar mot de krav på allsidighet och kvalitet som enligt förslaget införs i bibliotekslagen. Vad gäller frågan om licensiering av upphovsrätt har lämnat en proposition, Förbättrade möjligheter till licensiering av upphovsrätt (prop. 2012/13:141), till . Propositionen innehåller förslag som syftar till att skapa större möjligheter för användare av upphovsskyddade verk, t.ex. musik, litteratur och bilder, att med en organisation som företräder upphovsmän ingå avtal som ger rätt att använda även verk av upphovsmän som inte företräds av organisationen (avtalslicens). En enskild upphovsman ska dock ha rätt att motsätta sig användning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Projekt med skanning av böcker pågår både utomlands och i . Det största skanningsprojektet drivs av sökmotorföretaget , som enligt uppgift har skannat 15 miljoner boktitlar, varav 3 miljoner utgörs av äldre titlar som är fria att ladda ned för vem som helst. ser det ut som om projektet av upphovsrättsliga skäl har stoppats av amerikansk domstol. Ett annat projekt, , tillhandahåller 42 000 böcker som inte längre omfattas av upphovsrätt. I pågår ett skanningsprojekt i betydligt mindre skala, nämligen Projekt som är ett ideellt initiativ som drivs av studenternas datorförening vid . Projektet syftar till att göra klassisk nordisk litteratur fritt tillgänglig via internet. Samtliga boktitlar som skannas inom ramen för projektet är upphovsrättsligt fria. I sammanhanget kan även nämnas att KB, () och (SvF) 2009 enades om att inleda ett digitaliseringsprojekt kallat digitala bibliotek. Inledningsvis ska lyrik, prosa och tidningsartiklar digitaliseras. Materialet ska kunna läsas på webben. SFF och SvF samarbetar med rättighetshavarna och producenterna för att lösa frågor om upphovsrätt. Materialet ska tillhandahållas fritt för läsarna på webben. Utskottet påminner också om den i allt vanligare förekommande open access-modellen där forskare, lärosäten, bibliotek och forskningsfinansiärer bidrar till att bygga upp öppna publikationsarkiv och ge ut open access-tidskrifter. Open access är på väg att bli när man vill sprida vetenskaplig information på nätet och bygger på principen att offentligt finansierad forskning också ska vara tillgänglig för alla. Programmet drivs av Kungl. i samarbete med , , Kungl. , och och kompetensutveckling. Utskottet konstaterar inledningsvis att de frågor som motionärerna tar upp har hög aktualitet. Den tekniska utvecklingen påverkar i hög grad inte bara biblioteken utan hela kulturområdet, som står inför stora möjligheter men också många och stora utmaningar av ett nytt slag. En sådan är upphovsmännens möjligheter att dels nå sin publik, dels få skälig ersättning när deras verk tillgängliggörs. Frågan om e-boken är en viktig framtidsfråga. Utskottet har mot den bakgrunden beslutat att genomföra en kartläggning av frågan om e-boken inom ramen för utskottets uppföljnings- och utvärderingsarbete. Utskottet anser att e-boken innebär en ny och viktig möjlighet att förmedla litteratur, information och kunskap till nya generationer. Tillhandahållandet av e-böcker är därför av central betydelse för bibliotekens möjligheter att fullfölja sitt uppdrag. Utskottet vill också erinra om e-bokens betydelse för barns och ungas möjligheter till ett ökat läsande. Utskottet konstaterar att det finns en risk för att biblioteken, om efterfrågan på e-böcker ökar, av kostnadsskäl blir tvungna att bromsa utlåningen. Sammanfattningsvis är det enligt utskottets mening från kulturpolitisk utgångspunkt av stor principiell betydelse hur folkbibliotekens nättjänster kommer att utvecklas och hur bibliotekens roll därmed kan komma att förändras. Dessa frågor är viktiga för dagens och framtida läsare, för folkbibliotek i landets samtliga kommuner och för förlag, distributörer och upphovsmannaorganisationer. Med hänvisning till principen om den kommunala självstyrelsen vill utskottet framhålla att det i första hand är en uppgift för kommunerna att driva utvecklings- och framtidsfrågor som rör biblioteken. Det gäller även folkbibliotekens nättjänster och de konsekvenser som dessa för med sig för bl.a. bibliotekens roll som mötesplats och för bibliotekariernas arbetsuppgifter. I sammanhanget vill utskottet påminna om KB:s uppdrag som samordnare av biblioteksväsendet i . Detta uppdrag innebär bl.a. att KB ska driva på utvecklingen inom den del av biblioteksväsendet som har en eller regional huvudman. Det ska nämnas att KB publicerade en studie för att utreda vilka insatser som behövs för att underlätta för biblioteken att tillhandahålla e-böcker (Förstudie: Sammanhållet nationellt system för distribution av e-böcker till bibliotek). Utskottet vill också peka på den beredning som pågår med anledning av förslag samt på det väntade förslaget till ny bibliotekslag. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 2012/13:Sk248 (MP) yrkande 2, 2012/13:Kr276 (M), 2012/13:Kr319 (MP) yrkande 3, 2012/13:Kr243 (S) yrkande 2 och 2012/13:Kr326 (V) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om språkfrågor med hänvisning till bl.a. språklagens bestämmelser. Jämför reservation 9 (SD). I motion 2012/13:Kr299 av och (båda M) anförs att engelskans ställning i måste stärkas. I motionen anförs att globaliseringen fordrar att kunskaperna i engelska språket graderas upp. Regeringen måste ta initiativ för att stärka engelskans ställning, bl.a. genom att verka för att det blir det gemensamma språket inom EU, blir obligatoriskt från skolstarten och introduceras tydligare i förskolan. Man bör också utreda om engelska bör bli officiellt språk i . I motion 2012/13:Kr331 av och (båda SD) yrkande 1 begärs en utredning i syfte att omarbeta och bygga ut språklagen så att medborgarnas rätt att använda det svenska språket i all vardaglig kommunikation tydliggörs. I samma motions yrkande 2 anförs att svenskan bör betecknas som officiellt huvudspråk i alla sammanhang. I motion 2012/13:Kr206 av och (båda SD) begärs en utredning med syfte att presentera konkreta förslag på hur den nordiska språkförståelsen ska kunna förbättras. Motionärerna menar att den nordiska språkförståelsen har försämrats, vilket är ett hot både mot tanken på en integrerad nordisk arbetsmarknad och mot den gemensamma nordiska identiteten. I motion 2011/12:U287 av och (båda KD) anförs att och EU behöver hjälpa till att bevara och utveckla det arameiska språket. I motion 2012/13:Kr246 av (KD) begärs att man undersöker möjligheten att inrätta ett arameiskt/syrianskt institut i . trädde språklagen (2009:600) i kraft. I lagen anges att svenska är huvudspråk i . Det innebär att svenska är samhällets gemensamma språk, som alla som är bosatta i ska ha tillgång till och som ska kunna användas inom alla samhällsområden. I lagen anges även att språket i domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra organ som fullgör uppgifter i offentlig verksamhet är svenska. Språket i offentlig verksamhet ska vara vårdat, enkelt och begripligt. I lagen anges också att finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska är nationella minoritetsspråk och att det allmänna ska ha ett särskilt ansvar för att skydda och främja dessa språk liksom det svenska teckenspråket. Även rätten att utveckla och använda det egna modersmålet får stöd i lagen. Arameiska är ett semitiskt språk, nära släkt med hebreiskan, som mellan och spred sig i och . Vissa delar av är skrivna på arameiska och det är det språk som också talade. talas nyarameiska dialekter av assyrier, syrianer och kaldéer, som är en etnisk folkgrupp som ursprungligen kommer från , , och . bor cirka 100 000120 000 assyrier syrianer och kaldéer i . Av språklagen följer att alla ska ha rätt till språk: att utveckla och tillägna sig svenska språket, att utveckla och bruka det egna modersmålet och det nationella minoritetsspråket och att få möjlighet att lära sig främmande språk. Svenskan är enligt den antagna språkpolitiken och gällande lag huvudspråk och det samhällsbärande språket i . Det allmänna har, enligt språklagen, ett särskilt ansvar för att svenskan används och utvecklas. Att ytterligare stärka svenskans ställning är, enligt utskottets mening, inte nödvändigt. När det gäller nordisk språkförståelse ska nämnas att barn och unga är en prioriterad målgrupp både i och i de nordiska länderna. Inom ramen för det nordiska utbildnings- och forskningssamarbetet anordnas en konferens om ministerrådets nya organisering på språkområdet . Här kan också erinras om som ges för ett skönlitterärt verk som är skrivet på ett av de nordiska ländernas språk. har vidare, som tidigare nämnts, instiftat ett nytt litteraturpris för barn och unga. Det engelska språket har fått en allt större roll i , bl.a. inom forskningen och den högre utbildningen. Kraven blir allt högre på kunskaper inom engelska och goda kunskaper i engelska medför också större möjligheter för den enskilde individen. Ökade kontakter och utbyte mellan människor från olika länder och kulturer har många positiva effekter och är eftersträvansvärda. förutsätter det tillgång till gemensamma språk. Engelskan har kommit att utvecklats till något av vår tids gemensamma språk, ett lingua . Att engelska används inom universitetsvärlden är en förutsättning för att kunna rekrytera internationella studenter och forskare till universitet, högskolor och forskningsinstitut. I fråga om det arameiska språket vill utskottet peka på att det i språklagen föreskrivs att var och en ska ges möjlighet att använda och utveckla sitt modersmål. När det gäller ett arameiskt/syrianskt institut i är detta enligt utskottet inte i första hand en statlig uppgift. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 2012/13:Kr299 (M), 2012/13:Kr 331 (SD) yrkande 1 och 2, 2012/13:Kr206 (SD), 2012/13:U287 (KD) och 2012/13:Kr246 (KD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att punktskriften ska få officiell status som läs- och skriftspråk. Staten har tagit ett ansvar för punktskriftens utveckling genom inom Myndigheten för tillgängliga medier. Nämnden har till uppgift att främja och utveckla punktskriften som skriftspråk för synskadade. och (båda SD) begär i motion 2012/13:Kr309 ett tillkännagivande om ändringar i språklagen så att även punktskrift omfattas av lagen. I motionen framförs att skrift är en del av ett språk och att synskadades rätt till denna del av det svenska språket inte är skyddad i svensk lagstiftning. Inför tillkomsten av språklagen (2009:600) föreslog flera handikappförbund att även punktskriften skulle regleras. Regeringen hade visserligen förståelse för detta önskemål men ansåg att punktskriften inte kunde sägas vara ett eget språk och därför inte omfattades av syftet med språklagen (prop. 2008/09:153 s. 43). Med anledning av propositionen väcktes en motion med förslag om att regeringen skulle återkomma till med förslag till reglering av punktskriften. Utskottet instämde i regeringens uppfattning att punktskrift inte kan sägas vara ett eget språk och alltså inte borde omfattas av språklagen. Motionen avstyrktes således (bet. 2008/09:KrU9 s. 11, rskr. 2008/09:271). () internationella konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning antogs av och öppnades för undertecknande . Den undertecknades då av 82 länder, däribland . Konventionsstater ska bl.a. godta och underlätta användning av teckenspråk och punktskrift i offentliga sammanhang. Frågan om ska tillträda FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning behandlas i Ds 2008:23. har en central betydelse framför allt för dem som är blinda sedan barndomen, men även för andra gravt synskadade som inte har tillgång till vanlig skrift. Staten har också tagit ett ansvar för punktskriftens utveckling genom det särskilda organ, , som finns vid Myndigheten för tillgängliga medier (MTM). Regeringen har utfärdat föreskrifter för nämnden i förordningen (2010:769) med instruktion för Myndigheten för tillgängliga medier. Enligt dessa har nämnden till uppgift att främja och utveckla taktil läsning och punktskrift som skriftspråk för synskadade. Vidare ska nämnden särskilt utarbeta riktlinjer för den svenska punktskriften och medverka till internationellt samarbete inom området. På begäran av MTM ska nämnden ge råd och upplysningar till myndigheten i frågor som rör punktskrift och taktil läsning. Redan det förhållandet att det finns en särskild visar att man från statens sida fäster stor vikt vid punktskriften och dess utveckling. Genom att regeringen utser ordförande, övriga ledamöter och ersättare i får punktskriftens ställning ytterligare tyngd. och folkminnen har fått i uppdrag att i samråd med flera berörda aktörer ta fram ett underlag för att utveckla formerna för drift och samordning av en nationell språkdatabank. I uppdraget ingår bl.a. att ta fram en behovsanalys och en kostnadsberäkning för projektet och att undersöka vilka tillgängliga tjänster som kan användas. Syftet med en nationell språkdatabank är att öka tillgängligheten till information för alla.