bet · H001MJU12 · 2013-03-25 00:00:00 — 2012/13:MJU12 Naturvård och biologisk mångfald m.m. Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Naturvård och biologisk mångfald m.m. I betänkandet behandlas 107 motionsyrkanden om naturvård och biologisk mångfald m.m. från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor som bl.a. rör rovdjursförvaltning, skydd av natur, skydd av arter, genetiskt modifierade organismer och kunskapssatsningar inom biologisk mångfald. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden, främst med hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden och mot bakgrund av pågående arbeten på området. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns 36 reservationer och tre särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Beslutsnivå för rovdjursförvaltningen m.m. 2012/13:MJ223 av m.fl. (S), 2012/13:MJ259 av m.fl. (V) yrkande 1, 2012/13:MJ352 av m.fl. (M) i denna del och 2012/13:MJ479 av m.fl. (MP) yrkande 5. Reservation 1 (V) Reservation 2 (MP) 2012/13:MJ479 av m.fl. (MP) yrkande 6. Reservation 3 (MP, V) 2012/13:MJ479 av m.fl. (MP) yrkande 1. Reservation 4 (MP, V) Jakt på rovdjur m.m. 2012/13:MJ479 av m.fl. (MP) yrkandena 2, 3 och 12. Reservation 5 (MP) Genetisk förstärkning av vargstammen 2012/13:MJ259 av m.fl. (V) yrkande 3, 2012/13:MJ426 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2012/13:MJ479 av m.fl. (MP) yrkande 4. Reservation 6 (S) Reservation 7 (MP) Reservation 8 (V) 2012/13:MJ259 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 9 (V) 2012/13:MJ285 av (MP), 2012/13:MJ352 av m.fl. (M) i denna del och 2012/13:MJ371 av (FP). Reservation 10 (MP, V) 2012/13:MJ426 av m.fl. (S) yrkande 3 och 2012/13:MJ479 av m.fl. (MP) yrkande 11. Reservation 11 (S) Reservation 12 (MP) 2012/13:MJ291 av (S) yrkandena 1 och 2. Reservation 13 (S) 2012/13:MJ253 av (MP) yrkande 3. Reservation 14 (MP) Skydd av natur m.m. 2012/13:MJ245 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2012/13:MJ260 av m.fl. (V) yrkande 6. Reservation 15 (MP, V) Naturskydd vid andra verksamheter än täkter 2012/13:MJ245 av m.fl. (MP) yrkande 3. Reservation 16 (MP, V) Skydd av biologisk mångfald m.m. 2012/13:MJ298 av (S) och 2012/13:N306 av m.fl. (MP) yrkande 5. Reservation 17 (S) Reservation 18 (MP) 2012/13:MJ313 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2012/13:MJ450 av m.fl. (MP) yrkande 5. Reservation 19 (MP, V) 2012/13:MJ313 av m.fl. (V) yrkande 10. Reservation 20 (V) 2012/13:MJ313 av m.fl. (V) yrkande 12. Reservation 21 (V) 2012/13:MJ313 av m.fl. (V) yrkande 13. Reservation 22 (MP, V) 2012/13:MJ299 av m.fl. (S) yrkandena 13. Reservation 23 (S) 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 39. Reservation 24 (S, MP, V) Skydd av områden m.m. 2012/13:MJ245 av m.fl. (MP) yrkande 1. Reservation 25 (MP, V) 2012/13:MJ271 av och (båda M) och 2012/13:MJ401 av (MP). Reservation 26 (MP, SD) 2012/13:MJ267 av (KD) yrkandena 1 och 2, 2012/13:MJ268 av m.fl. (M), 2012/13:MJ303 av (C), 2012/13:MJ304 av och (båda C), 2012/13:MJ305 av (C), 2012/13:MJ311 av (M), 2012/13:MJ314 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2, 2012/13:MJ349 av (M), 2012/13:MJ364 av Finn m.fl. (M), 2012/13:MJ369 av (M), 2012/13:MJ385 av de (M), 2012/13:MJ389 av (M), 2012/13:MJ431 av m.fl. (S), 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 51, 2012/13:MJ464 av (M) och 2012/13:MJ468 av (C). Reservation 27 (S) Reglering av fiske i Natura 2000-områden 2012/13:MJ260 av m.fl. (V) yrkande 8. Reservation 28 (MP, V) Tillståndsprövning av fiske i Natura 2000-områden 2012/13:MJ260 av m.fl. (V) yrkande 7. Reservation 29 (V) 2012/13:MJ218 av (S), 2012/13:MJ321 av Per och (båda M), 2012/13:MJ347 av (M), 2012/13:MJ408 av (C) yrkande 1, 2012/13:MJ415 av (KD) och 2012/13:MJ466 av m.fl. (S). Reservation 30 (S, V) Skydd av arter m.m. 2012/13:MJ289 av (S), 2012/13:MJ308 av och (båda S) och 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 50. Reservation 31 (S) 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkandena 52 och 53. Reservation 32 (S) 2012/13:So253 av (MP) yrkande 4. Reservation 33 (MP) Miljö- och hälsoaspekter på GMO-grödor 2012/13:MJ425 av m.fl. (S) yrkande 22. Reservation 34 (S, MP, V) Odlingsregler för GMO-grödor m.m. 2012/13:MJ400 av m.fl. (MP) yrkandena 15. Reservation 35 (MP, V) 2012/13:MJ231 av m.fl. (FP) och 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 49. Reservation 36 (S) Motioner som bereds förenklat Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (M), (S), (M), (M), (S), (S), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (M), (S), (S) och (C). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 107 motionsyrkanden om naturvård och biologisk mångfald m.m. från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor som bl.a. rör rovdjursförvaltning, skydd av natur, skydd av arter, genetiskt modifierade organismer och kunskapssatsningar inom biologisk mångfald. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden, främst med hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden och mot bakgrund av pågående arbeten på området. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns 36 reservationer och tre särskilda yttranden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, MP, FP, V) om rovdjursförvaltning, miniminivåer för rovdjursstammarna, jakt på rovdjur, vargstammens utveckling och jakt på varg. Jämför reservationerna 1 (V), 2 (MP), 3 (MP, V), 4 (MP, V), 5 (MP), 6 (S), 7 (MP), 8 (V), 9 (V), 10 (MP, V), 11 (S), 12 (MP), 13 (S) och 14 (MP). Enligt motion 2012/13:MJ223 av m.fl. (S) bör rovdjurspolitiken och dess förvaltning ta lokala hänsyn för att långsiktigt vinna acceptans. Det nuvarande systemet för rovdjursförvaltningen har ännu inte funnit de rätta formerna för att klara alla de lokala hänsyn som är nödvändiga. Det innebär att man bör ha en positiv inställning till lokala försök med rovdjursförvaltning i exempelvis delar av ett län. I motion 2012/13:MJ259 av m.fl. (V) yrkande 1 framförs att det är problematiskt att rovdjursförvaltningen ligger på regional nivå. Detta eftersom rovdjuren rör sig över stora arealer vilket gör det svårt att få en överblick på regional nivå. Den mest neutrala rovdjursförvaltningen uppnås därför genom att förvaltningen av de rovdjursstammar som inte ännu har uppnått en långsiktig gynnsam bevarandestatus sker på nationell nivå. I motion 2012/13:MJ352 av m.fl. (M) (i denna del) anförs att en förändrad rovdjurspolitik för varg bör innefatta att all jakt samlas under ett departement vilket medför att det blir lättare att dra nödvändiga slutsatser och att det blir tydligt vem som har ett helhetsansvar. I motion 2012/13:MJ479 av m.fl. (MP) yrkande 5 framhålls att det bör skapas ett kontinuerligt och långsiktigt samarbete mellan forskare, renskötare och berörda länsstyrelser för att ta till vara den kunskap som finns bland renskötare samt utveckla och utvärdera förebyggande åtgärder. I yrkande 6 i samma motion framhålls vidare att sammansättningen av viltförvaltningsdelegationerna bör ses över för att motverka den intresseobalans som har uppstått. I motionen föreslås att viltförvaltningsdelegationerna kompletteras med företrädare för djurskyddsintresset till dess att en mer genomgripande översyn av sammansättningen kan göras. I motion 2012/13:MJ479 (MP) yrkande 1 anför m.fl. att det övergripande målet för rovdjurspolitiken bör vara att återställa eller behålla en gynnsam bevarandestatus och att referensnivåer för en gynnsam bevarandestatus för rovdjur bör tas fram på liknande sätt som för referensnivåer för andra arter. I yrkandena 2 och 3 i samma motion framhålls vidare att en gynnsam bevarandestatus ska tolkas i enlighet med och inkludera den s.k. 500-regeln och mål för inavelsgrad, samt att miniminivåer och förvaltningsmål får tas fram av myndigheter om det sker genom en öppen och transparent process. Beträffande en genetisk förstärkning av vargstammen föreslås i motion 2012/13:MJ259 av m.fl. (V) yrkande 3 att staten, då rovdjur har en stor betydelse för att upprätthålla den biologiska mångfalden, ska säkerställa ett genetiskt inflöde till vargpopulationen för att stadigt minska inaveln. I motion 2012/13:426 yrkande 4 framför m.fl. att det är mycket viktigt att vargstammen förstärks genetiskt och att naturlig invandring är det bästa sättet att nå dit. Regeringen ska därför avblåsa projektet med inplantering av varg. m.fl. (MP) framhåller i motion 2012/13:MJ479 yrkande 4 att det behövs ett aktivt program för en genetisk förstärkning av vargstammen genom naturlig invandring. Enligt motionen behövs ett sådant program för att bryta den genetiska isoleringen av den svensk-norska vargstammen och därmed uppnå och behålla en gynnsam bevarandestatus. I motion 2012/13:MJ259 av m.fl. (V) yrkande 2 anförs att bedömningen av en gynnsam bevarandestatus för varg, likväl som för övriga rovdjur, måste göras utifrån vetenskapliga kriterier samt att de åtgärder som krävs för att uppnå art- och habitatdirektivets mål för varg ska genomföras. I motion 2012/13:MJ285 av (MP) föreslås att licensjakten på varg avskaffas. Det konkreta resultatet av licensjakten har blivit att det är svårare att ta beslut om skyddsjakt. Detta beror dels på att den slumpartade licensjakten gör stammens utveckling svårbedömd, dels på att den decimering av stammen som licensjakten innebär gör besluten om skyddsjakt svårare att ta. Beträffande licensjakt framhåller m.fl. vidare i motion 2012/13:MJ479 av m.fl. (MP) yrkande 12 att licensjakt eller jakt i populationsbegränsande syfte endast får bedrivas på rovdjursstammar som klarar en gynnsam bevarandestatus med god marginal över referensvärdet. Detta eftersom regeringens skrivning om annan jakt i budgeten enligt motionen skulle kunna innebära att regeringen överväger att införa populationsbegränsande jakt även på arter som inte har uppnått en gynnsam bevarandestatus. I motion 2012/13:MJ371 av (FP) yrkas att endast skyddsjakt på varg ska vara tillåten i då detta anses vara en förutsättning för att ska kunna ha en fortsatt livskraftig vargstam med goda genetiska förutsättningar. m.fl. (M) framhåller i motion 2012/13:MJ352 (i denna del) att jakten bör prioriteras där det finns ett utbrett fäbodjordbruk och på områden där upprepade attacker av tamboskap sker. Med en sådan förvaltning av vargstammen skulle också fäbodjordbruk, jägare, ortsbefolkning och viltstammar få en möjlighet att finna en balans. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:MJ426 yrkande 3 att de nya gemensamma riktlinjerna för förvaltningen av vargstammen bör utformas för ett ökat lokalt medinflytande för att ge vargen tid att hitta sin plats i svensk natur och i samspel med människor så att vargstammen kan nå en gynnsam bevarandestatus. m.fl. (MP) föreslår i motion 2012/13:MJ479 yrkande 11 att skyddsjakt ska tillämpas med olika trösklar beroende på avståndet till en gynnsam bevarandestatus, och för vargens del också beroende på hur genetiskt värdefull individen är. (S) yrkar i motion 2012/13:MJ291 yrkande 1 att regelverket för att använda halvautomatiska gevär vid björnjakt bör ses över. Motionären framför att det vid björnjakt med halvautomatiska gevär är viktigt att kunna ha fler än tre patroner i magasinet då farliga situationer kräver att man kan avlossa flera och snabba skott. För att det ska bli möjligt att använda sådana vapen begär (S) i samma motion yrkande 2 att ett allmänt undantag från habitatdirektivets bestämmelser om halvautomatiska vapen av klass ett ska tillämpas. I habitatdirektivet finns det möjlighet att utfärda undantag med hänvisning till artikel 16.1.c som anger allmän hälsa och säkerhet som en anledning till undantag. I motion 2012/13:MJ253 av (MP) yrkande 3 framförs att olika jaktformer innebär olika stora risker för att djuren ska utsättas för lidande. När det gäller jakt på fåglar kan man ofta förvänta sig höga skadskjutningsfrekvenser. För fåglar som jagas vid skyddsjakt kan i stället korrekt utförd äggprickning i vissa fall vara ett bättre alternativ, förutsatt att prickningen sker tillräckligt tidigt i fågelungens utveckling. Som redovisas i budgetpropositionen (prop. 2012/13:1) är regeringens mål med rovdjurspolitiken att ska ha livskraftiga rovdjursstammar i arternas naturliga utbredningsområden som beslut som rör förvaltningen av rovdjuren fattas nära människor som lever i rovdjurens närhet. är ett av de länder i där rovdjursstammarna har haft den starkaste tillväxten, särskilt vad beträffar björn och varg. Regeringen har tagit flera beslut för att utforma en politik där rovdjursförvaltningen sker nära de som upplever konsekvenserna av rovdjursstammarnas tillväxt. Beslutsnivå för förvaltningen m.m. godkände regeringens förslag till den regionaliserade rovdjursförvaltning som presenterades i rovdjurspropositionen (prop. 2008/09:210, bet. 2009/10:MJU8, rskr. 2009/10:7) som bl.a. innebar att får möjlighet att delegera beslut om licens- och skyddsjakt till länsstyrelserna och att delegationen ska vara baserad på rovdjursstammarnas utveckling i länet. Länsstyrelserna skulle enligt propositionen inrätta viltförvaltningsdelegationer. I samband med behandlingen av rovdjurspropositionen anförde utskottet att länsstyrelserna redan ansvarar för stora delar av rovdjursförvaltningen. Länsstyrelserna bör emellertid ges ytterligare ansvar för förvaltningen genom att självständigt och i samverkan mellan länen avgöra t.ex. var det är lämpligt att i högre grad genomföra förebyggande åtgärder mot rovdjursangrepp eller inom vilka områden det i stället är nödvändigt att i ökad omfattning besluta om skyddsjakt. Utskottet anförde även att förslaget om en regionalisering av rovdjursförvaltningen innebär ett system där omfattningen av det regionaliserade beslutsfattandet är beroende av rovdjursstammarnas utveckling. Om en rovdjursstams antal överstiger den fastställda nationella miniminivån finns det förutsättningar för en långtgående delegering av beslut om jakt och skyddsjakt. Om stammen minskar i antal och understiger den nationella miniminivån, och därmed det mål som har fastställt i beslutet om en sammanhållen rovdjurspolitik, bör utrymmet för det regionala beslutsfattandet minska. Som anförs i budgetpropositionen har regeringen tagit flera beslut för att utforma en politik där rovdjursförvaltningen sker nära de som upplever konsekvenserna av rovdjursstammarnas tillväxt. Vissa beslut om förvaltningen av rovdjursstammarna har förts ned från central till regional nivå i och med inrättande av viltförvaltningsdelegationerna 2010. Det är regeringens uppfattning att rovdjurspolitiken blir trovärdig om den förenar olika intressen och förankras bland människor. Därför ska samarbetet utvecklas med människorna på landsbygden, med jägarna, naturvårdsorganisationer och övriga föreningar i viltförvaltningsdelegationerna. Beträffande sammansättningen av viltförvaltningsdelegationerna ska, som utskottet tidigare konstaterat i betänkande 2011/12:MJU14, dessa bestå av ledamöter som representerar olika intressen som berörs av rovdjur och viltfrågor i länet. Delegationerna är utsedda i enlighet med förordningen (2009:1474) om viltförvaltningsdelegationer. Enligt förordningen ska en viltförvaltningsdelegation bl.a. bestå av politiska företrädare, ledamöter som har särskild kunskap i frågor om trafiksäkerhet och illegal jakt, ledamöter som representerar jakt- och viltvårdsintresset, naturvårdsintresset, friluftsintresset, ägare och brukare av jordbruksmark, lokalt näringsliv och turism, samt skogsnäringen. I vissa län ska även ledamöter som representerar yrkesfisket, fäbodbruket och rennäringen sitta i delegationen. I budgetpropositionen anför regeringen vidare att i förvaltningen av våra rovdjur ska uppfylla art- och habitatdirektivets förpliktelser och slå vakt om människors livsförutsättningar i hela landet. grundar sig på tre delar: minskad inavel, strikt kontrollerad jakt och lokal förankring. Ett omfattande och aktivt arbete sker nu i vargförvaltningen runt om i landet. Detta involverar myndigheter på central nivå, länsstyrelser, forskare, djurparksansvariga och fördjupas i det samarbete mellan miljöorganisationer, jägare, markägare och lokala politiker som successivt växer fram i viltförvaltningsdelegationerna. Det framgår vidare av propositionen att regeringens anser att ska uppfylla de internationella förpliktelser vi har förbundit oss till som besluten om rovdjursförvaltningen måste fattas i utifrån de nationella förutsättningarna. För att inte hamna i en situation där frågorna om jakt och vargstammens storlek ska avgöras i har regeringen beslutat om ett antal steg. Dessa innefattar bl.a. att regeringen har utsett en nationell kommitté med uppgiften att bistå regeringen i arbetet med en hållbar rovdjurspolitik för varg. I kommittén finns det en bred sammansättning av intresseorganisationer, med naturvårdsorganisationer, jägarorganisationer, djurägarintressen, samer och kommunrepresentanter. Utskottet konstaterar också att överlämnade slutbetänkandet Mål för rovdjuren (SOU 2012:22) med en utvärdering av de långsiktiga målen för rovdjursstammarna. Utredningen föreslår bl.a. ökade satsningar på ekonomisk ersättning och skadeförebyggande åtgärder, regional förvaltning, genetisk förstärkning av varg och skyddsjakt. I likhet med utredningens förslag har regeringen ökat anslagen till rovdjursförvaltningen med . Satsningen syftar till att stödja länsstyrelserna i deras arbete med en ökad dialog och närvaro, akutgrupper för rovdjur, informationsinsatser och kunskapsunderlag för rovdjursförvaltningen. Enligt uppgifter från avser regeringen att lägga fram en proposition med förslag till övergripande och långsiktiga mål för varg, björn, järv och lo. Utskottet avstyrker med detta motionerna 2012/13:MJ352 (M) (i denna del), 2012/13:MJ223 (S), 2012/13:MJ259 (V) yrkande 1 och 2012/13:MJ479 (MP) yrkandena 5 och 6. Miniminivåer för rovdjursstammarna m.m. Som utskottet anfört ovan är regeringens mål med rovdjurspolitiken att ska ha livskraftiga rovdjursstammar i arternas naturliga utbredningsområden som beslut som rör förvaltningen av rovdjuren fattas nära människor som lever i rovdjurens närhet. I förvaltningen av rovdjuren ska också uppfylla art- och habitatdirektivets förpliktelser och slå vakt om människors livsförutsättningar i hela landet. När det gäller diskussionen om miniminivåer och en gynnsam bevarandestatus kan utskottet konstatera att i sitt slutbetänkande Mål för rovdjuren (SOU 2012:22) framför att den politiska nivån, dvs. och regeringen, bör ange ramar och övergripande mål för rovdjurspolitiken. Ett nytt övergripande och långsiktigt mål för rovdjurspolitiken bör enligt betänkandet bygga på det mål som antog 2001. Målet bör vara att behålla eller återställa rovdjurens gynnsamma bevarandestatus. I målet bör också beslut om vargstammens utbredning ingå, dvs. att vargstammen ska sprida sig på naturlig väg över och att vargens förekomst i renskötselområdet i huvudsak ska begränsas till de områden utanför åretruntmarkerna där den gör minst skada. Därmed förtydligas att detta beslut fortfarande gäller, vilket är viktigt eftersom det utgör en ram för förvaltningen och är av principiell betydelse gentemot EU. Vidare anförs i betänkandet att bedömningar i delbetänkandet tillsammans med remissvaren bör ligga till grund för att fastställa bevarandestatusen. I delbetänkandet gjordes bedömningen att skandinaviska populationer av björn och lodjur har en gynnsam bevarandestatus, medan järv och varg inte har det. De ansvariga myndigheterna bör kunna fastställa bevarandestatusen samt ange inriktningen för när en gynnsam bevarandestatus senast ska vara uppnådd. Eventuellt kan det behövas ett vägledande beslut av regeringen. Utredningen föreslår att för järv och varg bör inriktningen vara att en gynnsam bevarandestatus ska vara återställd . Nationella och länsvisa miniminivåer för varje art bör fastställas på myndighetsnivå. Miniminivån är det minsta antal individer eller årliga föryngringar som förvaltningen ska syfta till att upprätthålla eller uppnå. Miniminivåerna bör anges i antal individer för björn och i antal årliga föryngringar för järv, lodjur och varg. För arter som inte har uppnått en gynnsam bevarandestatus kan miniminivån vara lägre än det antal som krävs för en gynnsam bevarandestatus. Som redovisats ovan bereds slutbetänkande och förslag till övergripande och långsiktiga mål för varg, björn, järv och lo ska tas fram. Vidare fastställde en förvaltningsplan för varg. Syftet med planen är att skapa tydlighet och förutsägbarhet i den svenska vargförvaltningen. Sårbarhetsanalysen för varg genomfördes av Skandulv och presenterades . Analysen visade att en minsta livskraftig population uppgår till 100 vargar. kompletterade Skandulv sårbarhetsanalysen med genetiska aspekter. har också presenterat en bedömning att en rimlig invandringstakt är 7 nya reproducerande vargindivider per decennium. Regeringen har också gett i uppdrag att på vetenskaplig grund presentera sårbarhetsanalyser för varg, björn, järv och lo i syfte att underlätta diskussionen om vad som är en gynnsam bevarandestatus. Dessa ingår i förvaltningsplanerna för björn, järv och lo som redovisades till . Utskottet avstyrker därmed motion 2012/13:MJ479 (MP) yrkandena 13. Så som regeringen anför i budgetpropositionen har arbetet med att minska inaveln bland vargar och säkerställa en gynnsam bevarandestatus för varg bl.a. skett genom att och har fått i uppdrag att genomföra åtgärder som ökar den genetiska mångfalden. Man har genomfört försök med att flytta vargvalpar mellan kullar i olika djurparker. har även försök med att flytta genetiskt värdefulla vargar från renskötselområdet till platser i genomförts. Vidare framhålls att den förvaltningsplan som har tagit fram är en viktig del av förvaltningen av varg, samt att ett fortsatt arbete med den överenskommelse på politisk nivå som träffades 2011 om ett utökat samarbete mellan och ytterligare stärker arbetet för en vargstam med en gynnsam bevarandestatus. Enligt information från beslutade regeringen att ge , , m.fl. i uppdrag att inleda arbetet med aktiva åtgärder för en genetisk förstärkning av vargstammen i . Det innebär att den svenska vargstammen förstärks genom utsättning av vargvalpar. Som tidigare nämnts har försök med att flytta vargvalpar mellan kullar i olika djurparker genomförts. Valparna har accepterats av de nya föräldrarna vilket visar att arbetet med att planera för utplantering av djurparksvalpar hos vilda vargar kan fortsätta. påbörjades ett sådant arbete men man fick avbryta det på grund av dåliga snöförhållanden. har även inlett ett samarbete med och har fört in vargvalpar till svenska djurparker för att bli avelsdjur. Vargstammens genetik har förbättrats på naturlig väg i och med att två vargar har invandrat till och reproducerat sig under 20082010 och 2012. Deras avkommor har i sin tur bildat par och fått flera valpar än vargar från den skandinaviska populationen. Inventeringsresultat /12 visar att en tredjedel av de valpar som totalt har fötts har föräldrar som härstammar från någon av de två invandrade vargarna. Även om vargstammens genetik tydligt har förbättrats bör flera åtgärder vidtas för att ytterligare förbättra vargstammens genetiska status. Som ett led i det arbetet beslutade regeringen (M2012/2959/Nm) att ge i uppdrag att överlägga med berörda samebyar för att minimera risken för skador på renskötseln, så att ett vargpar som innefattar en genetiskt värdefull vargtik kan vistas i berörda län över /13 fram . Syftet är att vargparet får finnas kvar i området över vintern till dess en förväntad föryngring har skett . Uppdraget ska redovisas till () . beslutade regeringen (M2012/3438/Nm) att ge i uppdrag till att i samråd med och m.fl. fortsätta arbetet med aktiva åtgärder för genetisk förstärkning av vargstammen i .