bet · H001FiU20 · 2013-06-12 00:00:00 — Man vänder sig direkt mot det som skapat vårt välstånd, det öppna Sverige.Den andra tesen handlar om att regeringen inte gör någonting åt arbetslösheten och att man ökar inkomstskillnaderna. Inget kan vara mer fel än det. Här har ett flertal skattesänkningar gjorts för att stimulera dels hushållens konsumtion, dels öka företagens konkurrenskraft. Skolpolitiken har lagts om för att bättre rusta eleverna för att möta arbetsmarknadens behov. Kopplingen mellan skola och företag har stärkts, där bland annat lärlingsplatser ingår som en viktig komponent för att slussa våra ungdomar in i arbetslivet.Visst har vi en för hög arbetslöshet i , ingen här anser något annat, men frågan är vilken analys vi ska utgå från och därmed vilka åtgärder som ska vidtas. Vad gömmer sig bakom statistikens siffror i frågan? Vi vill rusta ungdomar, och vi vill att de ska studera. De allra flesta ungdomar gör just detta. Många gör också annat som vi anser är bra. De är nämligen sugna på att jobba lite extra under sin studietid, och de vill ha ett sommarjobb.Statistiska centralbyråns statistik över ungdomsarbetslösheten tar in också dessa som arbetslösa. ska vi komma ihåg att enbart hälften av ungdomarna ingår i arbetskraften och därmed mäts i statistiken. Ungdomsarbetslösheten enligt Ekonomifaktas hemsida uppgick utifrån den definitionen av dem mellan 15 och 24 år.Världsekonomin befinner sig i en lågkonjunktur, så även . Hur såg det ut samma månad 2006? Då befann sig och vår omvärld i en högkonjunktur. Regeringen bestod av socialdemokrater, och och ingick som grund för regeringsmakten. Var det bättre då?I april 2006 var arbetslösheten bland ungdomar - lyssna nu - . I högkonjunkturens 2006 var arbetslösheten högre än den är i dagens lågkonjunktur. Det är ett konstaterande, men inte ett konstaterande som gör oss nöjda och belåtna, absolut inte.Låt oss syna siffrorna lite till. Vi ska inte negligera det faktum att studenter vill arbeta extra, men frågan är om vi inte bör fokusera på åtgärder för dem som absolut inte studerar eller arbetar. Den gruppen är enligt , mätt med måttet inte studerar och inte arbetar, den lägsta i EU, vid sidan av . Då talar vi i realiteten om en ungdomsarbetslöshet på . Bland dessa ungdomar har vi de stora bekymren, och där borde vi lägga det politiska fokuset.Varför lägger oppositionen mer fokus på dem som redan gör det vi vill, nämligen studerar och söker extrajobb, än på dem som verkligen har behoven? Svaret är självklart. Det gynnar deras bildsättning.Den del som handlar om inkomstskillnaderna ska jag inte gå in på, för det har på ett så bra sätt redogjort för. Jag hänvisar därför till hans anförande.Den tredje tesen är att kraftigt höjda skatter på arbete och företagande är lösningen på problemet. När man vill stimulera en ekonomi till att ta fart är det klassiska sättet att stimulera hushållen att konsumera mer och att minska kostnaderna för företagen att anställa samt att vidta konkurrensskapande åtgärder. drar sitt strå till stacken genom att hålla låga räntor. Precis det sker i i dag.Vad föreslår till exempel Socialdemokraterna? Jo, att man ska höja skatterna för företagen och hushållen med 30 miljarder. vill Socialdemokraterna att staten ska strama åt, utifrån deras snäva tolkning av överskottsmålet. gigantiska skattehöjningar slår alla rekord i åtstramningspolitik, tvärtemot vad man predikar ska göras inom euroområdet. Åtstramningspolitikens röda fanbärare gör ingen besviken.Herr talman! När oppositionens bildsättningsförsök av ett som är oberoende av hur vår omvärld agerar kombineras med dåliga analyser av fakta och statistik är det för patienten att medicineras. Utgiftssidans receptförskrivning går plötsligt på högvarv, allt i syfte att stärka den bildsättning man försöker uppnå.Det är nu det blir farligt. Tre läkare som utropar sig till huvudansvariga för patienten kastar sig fram som den fjärde läkaren har fullt upp med att kontrollera den övriga personalens medborgarskap. Mediciner av olika slag pumpas nu in i rasande fart, och allt sker utan koppling till patientens hälsoläge vid utgångspunkten. Patientsäkerheten är starkt hotad, och hälsoläget för patienten riskerar att allvarligt försämras.Illa genomtänkta analyser och verklighetsfrånvänd bildsättning kan inte annat än leda till felaktiga ordinationer. Om de har några är det i så fall nu dags att dra in läkarlegitimationen för doktor , doktor och doktor . Den fjärde doktorn har tyvärr inte gått att nå. Han letar fortfarande efter det stängda . är ett parti som ofta talar om moral och värderingar. Jag måste säga att jag känner viss oro över vad egentligen sysslar med politiskt.I det betänkande vi nu debatterar och i vårpropositionen kan man tydligt se vilken människosyn som slår igenom. I vårpropositionen står att det förstärkta bostadsbidraget ger upphov till ökade marginaleffekter som kan förväntas reducera arbetsutbudet något. Av s. 40 i betänkandet framgår att regeringspartierna - därmed även - räknar med att ungefär 2 000 färre ska stå till arbetsmarknadens förfogande om de får höjt bostadsbidrag. menar alltså på fullaste allvar att människor som får höjt bostadsbidrag på grund av att hyran höjs och inkomsterna är för låga inte vill stå till arbetsmarknadens förfogande. Vad är det för människosyn? Det är egentligen ganska enkelt att svara på det, . Ökade bidrag riskerar att minska arbetskraftsutbudet. Så är det. Jag kan ställa en motfråga: Hur höga ska bidragen vara, enligt dig? Du kan väl fundera på hur höga bidrag du vill ha i generellt.Jag ska återgå till det säger. Det måste finnas en balans. Vi måste, precis som när talar om Gini-koefficienten, hålla ihop landet. Då gäller det att ligga med bidrag som stöttar upp men inte hindrar att arbetskraftsutbudet är så stort som möjligt.Här finns en balanspunkt, och vi måste avgöra från fall till fall var denna balanspunkt ska ligga och hur vi ska hantera dessa frågor för att se till att ingen ramlar igenom i systemet eller ramlar mellan stolarna och att vi har de skyddsnät vi har som vi har fokus på att människor kommer i arbete eftersom vi vet att det är det bästa för alla människor.Moralen i detta ligger i att hjälpa så många som möjligt att komma ut i arbetslivet, för där skapas den bästa möjligheten för alla enskilda människor att förverkliga sina drömmar och skapa sin framtid. Här ligger värderingen.Vi måste hitta en balanspunkt, . Var ligger din balanspunkt i dessa frågor? Hjälpa så många som möjligt, säger . Det går 7 arbetslösa på varje ledigt jobb. I går det 15 arbetslösa på varje ledigt jobb. Regeringens svar på det är att försvåra för människor att få ersättning från a-kassan så att de i stället tvingas söka socialbidrag. Antalet långvariga socialbidragstagare i detta land har ökat med 24 000 under er regeringsperiod. De är 30 000 fler för att ni har slagit sönder arbetslöshetsförsäkringen.Lägg därtill sjukförsäkringen. Sjuka människor ska inte få koncentrera sig på att bli friska. I stället ska de behöva oroa sig för om de ska få ersättning från försäkringen eller inte och om de ska ha någon form av ekonomisk trygghet under sin sjukdom.Är det att hjälpa människor?Den människosyn som återkommer i frågan om bostadsbidragen innebär att ni inte tror på människans vilja och förmåga att delta i samhällsbygget och vilja försörja sig själv. Vad är det för grundläggande människosyn?Tittar vi på hur inkomstfördelningen har sett ut i under er regeringstid kan vi se att den berömda Gini-koefficienten nästan fördubblades jämfört med och 2006. Den relativa fattigdomen har ökat , bland kvinnor med . Inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män har ökat med i månaden.Det är ert som växer fram där er människosyn och er syn på våra gemensamma trygghetslösningar slår igenom. Trygghetssamhället har förvandlats till ett risksamhälle. Det är inte ett samhälle som jag vill se. Jag tycker att vi ska vara solidariska och fördela våra gemensamma resurser efter behov och bidra efter förmåga. Det är en rimlig utgångspunkt. försöker göra precis det jag sade i anförandet, nämligen skapa en bild av ett isolerat samhälle som inte är beroende av sin omvärld och där omvärlden inte påverkar sysselsättning och annat i vårt land.Jag har aldrig hört och föreslå kraftiga höjningar i försörjningsstödssystemet. Det är den sista utposten som ska fånga upp människor så att de inte hamnar i ständiga problem. Jag har varken hört tala om det eller sett något i motion om att vi ska höja dessa nivåer.Vi kristdemokrater frågar oss: Hur kan vi hjälpa människor som blir sjuka eller hamnar utanför arbetsmarknaden tillbaka så snabbt som möjligt? Jo, genom att sätta in åtgärder och tydliga resurser försöker vi hjälpa människor tillbaka. Det är den politik vi fokuserar på.Du har en helt annan syn på detta, . Du vill släppa människor som blir sjuka eller hamnar i arbetslöshet. Du sätter inte in några åtgärder för att de ska komma tillbaka, utan du bygger in dem i bidragssystemet. Det är din politik, och det är en helt annan politik än den vi kristdemokrater för. Vi säger: Hjälp varje människa. Sätt in åtgärder. Sätt in starka resurser för att de ska ha en möjlighet att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden från sjukdom eller arbetslöshet.Glöm aldrig, , att inte är ett isolerat land. Vi påverkas av vår omvärld, både i utförsbackar och uppförsbackar. Sådant är livet, och så fungerar det. Men vi ska ha en politik som kan balansera så mycket det går i den utveckling som tar oss framåt mot ett bättre välstånd. Krisen i fortsätter. faller tillväxten i eurozonen med någon procent. kan man räkna med en tillväxt på . Det betyder att arbetslösheten biter sig fast . I den senaste statistiken är det dystra siffror. När redovisade sysselsättningsbilden hade sysselsättningen i och eurozonen fallit med 1 procent.Den återhämtning vi hör talas om i medierna står ännu inte på egna ben. Det är alldeles uppenbart att det behövs en expansiv centralbankspolitik. och har gjort viktiga insatser för att stabilisera de finansiella marknaderna och för att ekonomin ska börja växa.Det behövs ett stöd från finanspolitiken. Långsiktiga tillväxtåtgärder måste genomföras av de länder som har sanerat sina offentliga finanser. Underskottet i är halverat sedan krisens djupaste tidpunkt. Vi har underskott som ligger på i storleksordningen , och 14 av EU-länderna har ett underskott under 3 procent.Det mest grundläggande är dock att måste hantera sina långsiktiga problem. av 1 procents tillväxt är inte tillfredsställande. En jämviktsarbetslöshet på kan inte accepteras. har stått och stampat när världen har accelererat.Den inriktning den ekonomiska politiken i måste ha är att göra det mer lönsamt att arbeta, mer lönsamt att investera, mer lönsamt att driva företag och mer lönsamt att utbilda sig. Denna inriktning måste vi se framöver.I denna riskfylld och besvärliga ekonomiska miljön står starkt. Våra offentliga finanser är starkare än i de allra flesta andra länder. Vårt sparande är starkt. Vi har ett strukturellt överskott när många andra har underskott. Vi har en lägre skuldnivå, och vi har en bättre långsiktig uthållighet.Detta kan man översätta i bilder av ekonomin. I övriga och i många euroländer skär man ned på antalet anställda i välfärden. I har vi fler sysselsatta i den kommunfinansierade verksamheten än vi hade 2006. I de flesta andra länder talar man om att höja skatterna. I kan vi genomföra skattelättnader. I de flesta andra länder talar man om att pensionärerna får sämre förhållanden; höjd pensionsålder och sänkta pensioner. I har vi sänkt skatten för pensionärerna med 15 miljarder kronor.Sverige har alltså kunnat värna sammanhållningen och tryggheten under en svår kris utan att skapa stora underskott i de offentliga finanserna.Det är dock en dyster och blek situation även för . Vi har en tillväxt på strax och lite . Det är förstås otillräckligt, och därför behöver vi tillföra energi. Låt oss dock inte glömma att tillväxten i är starkare än i de flesta andra europeiska länder. Det är praktiskt taget bara de baltiska länderna och som har högre tillväxt i början av detta år än vad vi har.Man ska givetvis tolka dessa siffror med försiktighet. Det är lager, det är nettoexport och det är arbetsmarknader, och det finns en konflikt mellan sysselsättning och timmar som måste analyseras. Försiktighet är därför påkallad. Det är dock uppenbart att styrkan i svensk ekonomi är av en helt annan karaktär än i de flesta andra länder.Vad är det då för utmaningar vi har att möta i detta läge? Den första handlar givetvis om konkurrenskraften. Världen globaliseras i snabb takt. Kanske en och en halv till två miljarder kineser och indier har gått in i exportarbetsmarknaden , och det är förmodligen mångdubbelt fler som ska gå in när inte bara och utan även stiger in i världsproduktionen. Detta är en global utmaning som står inför.Samtidigt är vi i ett ekonomiskt område, eurozonen, vars djupa ekonomiska problem inte kommer att försvinna. Vi är en utmanande miljö under de kommande åren.Sverige har haft en bra tillväxt. Vi har legat på strax . Det är ingen slump. mäter vår konkurrenskraft är vi och de bästa europeiska länderna. När Insead tittar på hur det ser ut med vår konkurrenskraft hamnar vi på första plats. När man gör kreativitetsbedömningar ligger främst. När man tittar på antalet patent, så som det mäts, ligger på den högsta nivån. När det gäller högre utbildning är vi det EU-land som rankas högst av de internationella institutionerna. När det gäller social utveckling sätter man på första eller andra plats. När bedömer välfärdsjämlikheten ligger i topp.På många områden har vi haft en samhällsmodell som står sig väl. Vi satsar mer på utbildning. satsar, tillsammans med , mest på utbildning av länderna i . Detta ger oss en stark kunskapsgrund. Tillsammans med öppenhet och tolerans, där vårt mångkulturella samhälle är en viktig tillväxtfaktor, med frihandel och öppenhet för teknisk utveckling och en bra samhällsplanering och med en bättre sammansättning på offentliga utgifter än i de allra flesta andra länder ger oss detta bättre förutsättningar för tillväxt. Men det är en utmaning att också åren framåt säkra konkurrenskraften. Vi har en stark position, men den ska förstärkas. Då krävs fortsatta politiska åtgärder.Den andra stora utmaningen är arbetsmarknaden. Det har hänt mycket. Vi har återupprättat arbetslinjen. Vi ser att antalet personer i sysselsättning är 200 000 högre än den var när regeringen tillträdde. Vi ser att 200 000 personer har lämnat utanförskap. Vi ser en lönebildning som ger en stabilitet åt svensk samhällsekonomi med låg inflation och stigande reallöner. Vi har parter som konstruktivt försöker hitta nya vägar framåt.Så här ska vara. Vi ska vara en höglöneekonomi. har reallönerna i stigit . är ett av de länder i världen som har högst andel kvalificerade och krävande arbeten. Vi har en arbetskraft där både män och kvinnor deltar i större utsträckning än i de flesta andra länder. Vi har en långtidsarbetslöshet som när vi talar om vuxna, om unga och om regioner ligger lägre än i de allra flesta europeiska länder.Jag nämnde att sysselsättningen i eurozonen föll . Låt mig påpeka att den i steg . När den i ökade med 50 000 hade den alltså minskat med 50 000 om vi bara hade jämfört oss med eurozonens länder. har alltså en sysselsättningsutveckling som avviker markant åt det positiva hållet jämfört med övriga Europa.Jag talar om att den senaste tyder på en ökning med 50 000 jämfört . KI presenterade en prognos som också talar om en sysselsättningsökning med 50 000 . Detta är viktigt. Svensk arbetsmarknad står starkare och är i bättre skick än arbetsmarknaden i de flesta andra länder.Vad är då uppdraget? Vad är uppgiften för en regering i det här läget? Det är uppenbart och tydligt att tillföra energi till svensk ekonomi. Om vi har en långsam, blek, trög och segdragen återhämtning med en arbetslöshet som dröjer sig kvar på hög nivå är uppgiften att tillföra energi. Det kan vi göra därför att vi har starka offentliga finanser. Vi har varit försiktiga, vi har ett starkt sparande och vi har en låg skuldsättning. Därför kan vi i föra en krispolitik där vi vidtar expansiva åtgärder genom sänkta skatter och ökade utgifter i en period när efterfrågan är för svag i svensk ekonomi.Låt oss titta på arbetsmarknaden. Det är alldeles självklart att det är arbetslinjen som bör stärkas. Det måste löna sig att arbeta. Det måste bli mer lönsamt långsiktigt för låg- och medelinkomsttagare att arbeta. Vi måste förbättra arbetsmarknadens funktionssätt, och då måste det löna sig bättre att jobba. Vi vet att konstaterar att de åtgärder som regeringen har vidtagit har betydande effekter på sysselsättningen.Det handlar också om de yrkesintroduktionsavtal som vi nu ser växa fram. Vi ska ha ett ordnat och strukturerat inträde på arbetsmarknaden för unga människor. Det ska finnas avtal på plats så att det sker under reglerade villkor. Det ska ske genom att vi tar ned kostnaderna kraftigt för att anställa. De måste ske genom att vi erbjuder utbildning, och vi måste ha ambassadörer som är ute och utvecklar systemen.Om vi ska klara arbetsmarknaden måste vi också utveckla vår kunskapspolitik. Detta är en stor utmaning för . lägger större resurser på utbildning än några andra jämförbara länder. Vi och toppar i EU. Men vi måste göra mer. Vi måste få mer av betyg. Det som har kommit har varit viktigt. Vi måste få mer av prov. Det som har gjorts har varit viktigt. Matematik och språk har fått en helt annan ställning givet att vi har förändrat högskoleintagningen. Lärarutbildningen har utvecklats, och vi ser att vidareutbildningsinsatserna på lärarsidan har varit centrala. Vi har ökat undervisningstiden. kommer ytterligare matematikundervisning i det gamla lågstadiet. Detta är centralt, och det måste vi gå vidare med.Vi måste också gå vidare när det gäller utrikes födda - med yrkesutbildningar, bättre svenskundervisning och mer stöd för de unga som kommer hit tidigt i skolan. Vi måste gå vidare med konkurrenskraften. Vi har sänkt bolagsskatten. Vi har ökat satsningar på forskning och utveckling. Vi kommer att gå vidare med både FoU-avdrag och riskkapitalavdrag om ekonomin så tillåter. Det här måste beskrivas som en offensiv agenda. Mot detta ställs oppositionen.Herr talman! Vi har kvar till valet. Då måste väljarna och det politiska samhället ställa sig en del frågor. Vad är det för samhällsproblem vi har? Och vad är det för samhällsutveckling vi vill ha? är en åldrande välfärdsstat i med höga sociala utgifter och en befolkning som åldras och där alltför få arbetar. Detta är problem vi delar med andra länder. Det är därför socialdemokrater i eller, som tidigare, socialdemokrater i och har börjat moderniseringen och reformeringen av välfärdsstaten. Men det är inte budskapet i den svenska valdebatten. De rödgröna partierna anser att en åldrande välfärdsstat ska gå på en linje där vi bygger ut bidragssystemen med a-kassa, förtidspension, föräldraförsäkring, bostadsbidrag, barnbidrag och bidragsförskott. Det finns knappt ett bidrag som de rödgröna partierna inte vill bygga ut.Man skulle naturligtvis kunna säga att i en globaliserad värld där konkurrenskraven blir allt tydligare ska vi satsa på tillväxtutgifter, infrastruktur, forskning och utbildning. Det vore kanske logiskt. Man skulle kunna säga att i en hårdnande konkurrens behöver svenska jobb starkare och bättre villkor genom sänkta skatter. Men det är inte det rödgröna budskapet. Där är det bidragen framför allt. Det är inte utbildning; det är bidrag. Det är inte vägar; det är bidrag. Det är inte företagssubventioner; det är bidrag. Det är inte välfärd; det är bidrag. Det är det rödgröna alternativet.Detta ska sedan betalas med stora skattehöjningar. Arbetsgivaravgifter för unga ska höjas. Restaurangmomsen ska återställas. Bolagsskatten ska höjas. Transportbeskattningen ska läggas som en bombmatta över den svenska landsbygden. är ärligare eftersom de på kongressen så tydligt uttalade sig om att man är emot arbetslinjen. Det är pelargonielinjen som ska gälla. Människor ska arbeta mindre. Det är den grundläggande idén från sida.Detta är alltså ett politiskt alternativ som Socialdemokraterna och de rödgröna på fullt allvar erbjuder väljarna. har konstaterat att har av jordens befolkning, av produktionen och av välfärdsutgifterna. Detta är en situation som inte långsiktigt kan bestå. Att som en åldrad välfärdsstat ha som huvudalternativ att satsa på en massiv bidragspolitik - det är, mina damer och herrar, en verklighetsfrånvänd politik. Det är en politik som är bortkopplad från de realiteter som råder i världsekonomin.Nu har vi kvar till valet. Då ska landet bestämma: Hur ska landet regeras? Alliansen har svarat. Väljarna vet att det är fyra partier som ska kämpa tillsammans för att vinna en majoritet. De vet hur regeringen ser ut och vem det är som styr och som har ansvar för den utveckling som ska ske.Från de rödgröna får vi inga svar. Är det som ska bli finansminister? Är det kanske skattehöjningar som ska läggas ut via ? Eller är det bidragspolitik som ska finansieras? Det får vi inga svar på - inte ett svar.Vi i Alliansen kommer att lägga fram ett valmanifest där man krona för krona, öre för öre kan se vilka ambitioner vi står för. Alla löften kommer att redovisas. Alla ambitioner kommer att redovisas. Vi kommer att sluta ett kontrakt med väljarna om varje del av vår politik där vi öppet och hederligt redovisar vad vi tänker göra.De rödgröna ger inga gemensamma svar. Den verklighetsbild och den väg de stakar ut för - att vi ska gå tillbaka till ett bidragssamhälle som leder till utanförskap, massarbetslöshet och låg sysselsättning - är en väg vi måste avvisa, herr talman. (Applåder)I detta anförande instämde och (båda M). När man lyssnar på finansministern skulle man kunna tro att sysselsättningsgraden har stigit som finansminister. Det har den förstås inte gjort. Man skulle kunna tro att arbetslösheten har minskat. Det har den självklart inte gjort. Man skulle kunna tro att har kommit närmare Europatoppen och de bästa länderna med lägst arbetslöshet. Det har vi självklart inte heller gjort. Tvärtom har det gått åt fel håll på dessa områden.Detta har vi varit vana med . Det som är nytt är att inte heller klarar de budgetregler som han har satt upp för sig. Han klarar inte det överskottsmål som så tydligt slår fast.Allt det här och mycket annat diskuterade vi här i kammaren när var någon helt annanstans. Jag tänkte att det kunde vara bra att rekapitulera lite vad som faktiskt har sagts i debatten. I fortsättningen kan man möjligen också skicka ett e-postmeddelande så att finansministern är ordentligt uppdaterad om vad som har sagts här.Jag vill fråga om en alldeles särskilt viktig sak, nämligen satsningarna på utbildning. Finansministern har som statsråd sett till att vi har gått från 43 högskoleplatser per 100 unga 2006 till 37 platser . Många andra länder gör precis tvärtom. Visst finns det de som sparar. Visst finns det de som skär ned i södra . Men , och ligger alla på en väsentligt högre nivå framöver.Tror inte finansministern att det blir ett problem för framöver? Tror han inte också att det är ett bekymmer när vi har en missmatchning på arbetsmarknaden och när vi inte kan tillsätta de jobb som blir lediga? Det är oerhört viktigt när vi har en ekonomi som inte skapar tillräckligt många jobb.Frågan är: Vad tänker finansministern göra med högskoleplatserna? Ska han fortsätta skära ned? har lite otur med tajmningen . Vi har fått AKU-statistiken, och den visar att sysselsättningen i stiger . fick vi statistik för eurozonen som visar att den faller . Det är alltså en skillnad på 100 000 personer mellan den sysselsättningsutveckling vi har i och den de har i genomsnitt i eurozonen.Då drar den häpnadsväckande slutsatsen att det är som har en svag utveckling.