bet · H101AU2 · 2013-12-10 00:00:00 — I utredningen görs bedömningen att gapet mellan den bidragsgrundande lönekostnaden och de anställdas faktiska lönenivå medför att sambandet i princip är obefintligt mellan bidragets storlek till arbetsgivaren och arbetstagarens grad av nedsatt arbetsförmåga. För att öka legitimiteten för de särskilda lönestöden och möjliggöra fler anställningar för personer med funktionsnedsättning behöver sambandet stärkas mellan individens arbetsförmåga och lönesubventionens storlek. I utredningen föreslås därför att den lönestödsgrundande lönekostnaden ska uppgå till en bruttolön om högst 0,45 prisbasbelopp. Utskottet kan konstatera att förslag i sin helhet skulle innebära stora förändringar av stöden för personer med funktionsnedsättnings möjligheter att delta på arbetsmarknaden. Förslagen bereds nu inom och utskottet anser att denna beredning bör avvaktas. Flera motioner innehåller förslag om att se över möjligheten att kunna erbjuda lönebidrag hos en arbetstagares befintliga arbetsgivare om arbetstagaren skulle drabbas av nedsatt arbetsförmåga. Utskottet noterar att föreslår att de lönestöd som ska ersätta lönebidrag kan lämnas till en befintlig arbetsgivare som fullgjort sin rehabiliteringsskyldighet för en arbetstagare vars arbetsförmåga har försämrats under pågående anställning (SOU 2012:31 s. 316). Utskottet anser även i denna del att beredningen av utredningens förslag bör avvaktas. Frågan om att höja åldergränsen för lönebidrag för att möjliggöra arbete för personer med funktionsnedsättning efter att de fyllt har behandlats av utskottet vid upprepade tillfällen, senast i förra årets budgetbetänkande (bet. 2012/13:AU2). Som utskottet har framhållit vid tidigare behandling av frågan finns det ett par tillkännagivanden från i frågan (bet. 1999/2000:AU1, rskr. 1999/2000:83 och bet. 2005/06:AU1, rskr. 2005/06:109). Innebörden av dessa tillkännagivanden och hur regeringen har hanterat dem har redogjorts för i detalj i senare års budgetbetänkanden. Alliansregeringen har bl.a. förklarat att frågan om vem som ska ha rätt till ett arbetsmarknadspolitiskt program måste bedömas utifrån det övergripande målet att bryta utanförskapet för dem som står längst från arbetsmarknaden och att de arbetsmarknadspolitiska resurserna i första hand ska riktas till dessa arbetssökande. Regeringen tillade att de personer som det nu gällde normalt inte tillhör denna grupp. Utskottet ställer sig fortfarande bakom regeringens uttalande i frågan. Utskottet anser inte heller att det finns skäl att höja åldersgränsen för arbetstekniska hjälpmedel. När det gäller frågan om kollektivavtal vid olika typer av samhällsstöd, exempelvis att anställa personer med lönebidrag, vill utskottet påminna om att regeringen beslutade om en ändring i förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. Genom ändringen har kravet på att en anvisning till en anställning med lönebidrag endast får ske om lön och andra anställningsförmåner följer av kollektivavtal eller är likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal inom branschen lättats upp något. ska likvärdighet gälla i väsentliga delar. Bakgrunden till ändringen var att arbetsgivare utan kollektivavtal på tjänstemannaområdet förlorade möjligheten att hos de partsägda försäkringsbolagen teckna nödvändiga tilläggsförsäkringar för anställda med lönebidrag. Det försvårade Arbetsförmedlingens arbete med att hitta anställningar för personer med lönebidrag och med förordningsändringen ville regeringen försöka komma till rätta med problemet. Utskottet konstaterar att det således inte föreligger något hinder för företag utan kollektivavtal att anställa någon med lönebidrag, så länge företaget uppfyller kravet om att lön och andra anställningsförmåner i väsentliga delar motsvarar kollektivavtal. Utskottet noterar vidare att innehåller ett förslag om att ett krav för att få anvisa någon till anställning med lönestöd är just att lön och andra anställningsförmåner följer av kollektivavtal eller är i väsentliga delar likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal inom branschen, dvs. samma ordning som gäller . Utskottet, som inte heller i övrigt finner skäl till några initiativ med anledning av motionerna om lönebidrag, avstyrker med det ovan anförda motionerna 2013/14:A205 (S), 2013/14:A231 (KD), 2013/14:A232 (S), 2013/14:A247 (S), 2013/14:A257 (S), 2013/14:A270 (KD), 2013/14:A317 (S), 2013/14:A330 (C), 2013/14:A340 (S), 2013/14:A342 (S), 2013/14:A355 (M) och 2013/14:A392 (S). och arbetskooperativ som en del av arbetsmarknadspolitiken Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om villkoren för sociala företag och arbetskooperativ. Jämför reservationerna 16 (MP) och 17 (V). behandlar de sociala företagens roll inom arbetsmarknadspolitiken i motion 2013/14:N210 av m.fl. Partiet anser att det inom ramen för arbetsmarknadspolitiken måste läggas större fokus på att vidga arbetsmarknaden genom att fler sociala företag skapas och utvecklas. Ett flertal stöd borde enligt partiet omstruktureras och paketeras som ett socialt företags-kit. Stödet för särskild näringshjälp behöver omstruktureras så att det kan användas i praktiken (yrkande 16). Det ska t.ex. vara tillräckligt att man startar ett socialt företag med människor som bedöms ha något slags arbetshinder för att få särskild näringshjälp. Partiet anser även att det bör tydliggöras att utvecklingsanställning och trygghetsanställning huvudsakligen är ett stöd till sociala företag, så som bara (SOU 2003:56) betonar (yrkande 17). Vidare bör modellen med förhöjt anordnarbidrag till sociala företag med per dag enligt förslaget från utredningen socialbidrag till arbete (SOU 2007:2) utredas (yrkande 18). Stödet förberedande insatser ska tydliggöras som en lämplig åtgärd för att förbereda starten av ett socialt företag (yrkande 19). Partiet vill även att stödet för arbetsbiträde ska tydliggöras som ett stöd till sociala företag för att anställa handledare eller verksamhetsledare (yrkande 20). Därutöver föreslås att Arbetsförmedlingen i högre grad ska upphandla tjänster av den sociala ekonomins organisationer i enlighet med förslaget i nämnda SOU 2007:2 (yrkande 21). framhåller i motion 2012/13:A295 av m.fl. sociala arbetskooperativ som en verksamhetsform som gett goda resultat med ökad livskvalitet för dem som deltagit i dem. Frågan om möjlighet till statlig medfinansiering av den här typen av verksamheter är oklar, och dagens statsbidragssystem är inte anpassade för sådan verksamhet. Partiet vill därför att regeringen återkommer med förslag om hur reglerna för statsbidrag kan ändras så att sociala arbetskooperativ ges möjlighet till statligt stöd (yrkande 4). Enligt partiet finns det också andra verksamheter som visat sig fungera för att personer med psykisk funktionsnedsättning ska kunna få in en fot på arbetsmarknaden. Ett exempel är den typ av samarbetsprojekt som organisationen har med vissa arbetsgivare om s.k. övergångsanställningar. Partiet anser att Arbetsförmedlingen bör få i uppdrag att, tillsammans med intresseorganisationer, se över förutsättningarna för att teckna avtal om övergångsanställningar för personer med psykisk funktionsnedsättning enligt Fountain House-modellen med arbetsgivare över hela landet (yrkande 5). Flera enskilda motionärer framställer också yrkanden om sociala företag och arbetskooperativ. och (M) menar i motion 2013/14:A300 att regeringen borde se över förutsättningarna för regelverken för sociala företag. m.fl. (S) anser i motion 2013/14:A343 att regeringen bör skapa bättre möjligheter för långtidsarbetslösa, långtidssjukskrivna och personer som får ekonomiskt bistånd att bli företagare. I motion 2013/14:A344 vill m.fl. (S) att sociala företag ska användas för matchning till jobb vid tillväxtsatsningar. I motionerna 2013/14:N210 (MP) yrkandena 16–21, 2013/14:A295 (V) yrkandena 4 och 5, 2013/14:A300 (M), 2013/14:A343 (S) och 2013/14:A344 (S) berörs olika aspekter av sociala företag. Utskottet har behandlat liknande motionsyrkanden vid upprepade tillfällen, senast i betänkande 2012/13:AU2. Företagen kan vara av olika karaktär där arbetsinsatsen i hög grad anpassas till medarbetarnas förmåga och behov av stöd. Majoriteten av medarbetarna i arbetsintegrerande sociala företag är personer som t.ex. på grund av funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, långtidssjukskrivning eller långtidsarbetslöshet inte fått möjlighet att etablera sig på eller förlorat kontakten med arbetsmarknaden. Utskottet står fast vid sin tidigare framförda uppfattning att sociala företag kan spela en viktig roll i arbetsmarknadspolitiken. kan underlätta inträdet i arbetslivet för de människor som bedöms ha svårast att klara konkurrensen på den reguljära arbetsmarknaden. Vidare kan de sociala företagen enligt utskottets uppfattning bidra till att integrera människor i samhället och arbetslivet. Genom sociala företag kan även möjligheter öppnas för de personer som står längst från arbetsmarknaden att bli entreprenörer och företagare. Utskottet har under de senaste årens behandling av liknande motionsyrkanden framhållit en rad insatser på området från regeringen och olika myndigheter. Till dessa åtgärder hör en handlingsplan för arbetsintegrerande sociala företag som regeringen fattade beslut om och två rapporter till följd av handlingsplanen, dels en rapport från , dels en rapport som Tillväxtanalys överlämnade . I rapporten från Tillväxtanalys föreslogs bl.a. att regeringen borde ge i uppdrag att upprätthålla ett manuellt register över arbetsintegrerande sociala företag. I rapporten framkommer vidare att arbetsintegrerande sociala företag får del av befintliga statliga finansieringsinsatser, t.ex. företagslån genom eller regionalt bidrag till företagsutveckling, även om det inte är speciellt vanligt. Tillväxtanalys anser att de befintliga stödförordningarna för företagsstöd inte borde justeras i syfte att underlätta för arbetsintegrerande sociala företag att hitta finansiering. Andra åtgärder som har vidtagits på området är en handbok i form av en webbplats (Sofisam) om samarbetet mellan myndigheter och arbetsintegrerande sociala företag som lanserades och delbetänkande På jakt efter den goda affären – Analys och erfarenheter av den offentliga upphandlingen (SOU 2011:73), där sociala företags möjlighet att delta i offentliga upphandlingar berördes. Utskottet anser att det omfattande arbete som regeringen och olika myndigheter har utfört på området förtjänar uppmärksamhet och uppskattning. Utskottet noterar att regeringen och dess myndigheter har fortsatt att jobba aktivt med frågor om sociala företag. Som exempel har regeringen deltagit i beredningen av och rådets förordning (EU) nr 346/2013 av om europeiska fonder för socialt företagande (Eusef), som implementerades i . Eusef är en form av certifiering för fonder som syftar till att underlätta för investerare att hitta fonder vars fokus är att investera i samhällsnyttig verksamhet. Tanken är att det ska underlätta för arbetsintegrerande sociala företagare att hitta finansiering. Regeringen har också gett i uppdrag att prioritera socialt företagande (N2012/6411/ENT), och myndigheten arbetar med det på flera olika sätt. Som exempel har myndigheten inlett ett samarbete med SCB om att skapa förutsättningar för en kontinuerlig uppföljning av utvecklingen för sociala företag samt inlett en dialog med berörda aktörer om hur de tillsammans kan verka för att de företag som har behov och förutsättningar att få lån i bank också ska få det. Vidare har också beviljat projektmedel för utveckling av nya tjänster på området finansiering och kapitalförsörjning till socialt företagande, sociala innovationer och samhällsentreprenörskap. Som framhållits ovan var ett av förslagen från Tillväxtanalys i rapporten att ett register över arbetsintegrerande sociala företag borde tas fram. Utskottet noterar med tillfredsställelse att ett sådant register nu finns på webbplatsen Sofisam, som bl.a. ligger bakom. Det är också positivt att såväl antalet arbetsintegrerande sociala företag som antalet anställda i dessa företag har ökat enligt statistik från . Utskottet välkomnar att regeringen bedriver ett aktivt och framåtskridande arbete när det gäller sociala företag och dessa företags roll inom arbetsmarknadspolitiken. Utskottet finner inte skäl att ta några nya initiativ med anledning av motionerna på området. Med det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2013/14:N210 (MP) yrkandena 16–21, 2013/14:A295 (V) yrkandena 4 och 5, 2013/14:A300 (M), 2013/14:A343 (S) och 2013/14:A344 (S). Frivilliginsatser som en del av arbetsmarknadspolitiken Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om frivilliginsatser som en del av arbetsmarknadspolitiken. (M) belyser i motion 2013/14:A268 förutsättningarna för ett ökat behov av samhällsinsatser och användandet av samhällets resurser. Hon anser att om det skulle gå att använda friställda eller personer som får försörjningsstöd till att göra en samhällsinsats skulle både samhället och den enskilde bli vinnare. (FP) lyfter i motion 2013/14:A302 fram samhällets ansvar för att underlätta frivilliginsatser (yrkande 1). Hon anser att arbetslösa med bibehållen a-kassa ska kunna utföra frivilliginsatser i föreningsvärlden, vården och skolan i väntan på ett riktigt jobb. En sådan ordning kan minska arbetslösheten och ge många arbetslösa en bättre självkänsla och inte minst göra tillvaron bättre för barn och äldre. Samhället bör medverka till att förmedla dessa tjänster och hjälpa till med legitimation och försäkring (yrkande 2). I motionerna 2013/14:A268 (M) och 2013/14:A302 (FP) yrkandena 1 och 2 framförs likartade förslag om att möjliggöra för arbetslösa att delta i stödjande uppgifter i välfärden. Båda motionärerna anser att en sådan ordning skulle vara positiv både för de arbetslösa personer som skulle delta i utförandet av uppgifterna och för samhället i stort. Ett liknande förslag behandlades av utskottet i förra årets budgetbetänkande (bet. 2012/13:AU2). Utskottet avstyrkte förslaget. Enligt utskottets bedömning har det inte uppstått några nya omständigheter som skulle motivera att utskottet bör ompröva sitt ställningstagande. Utskottet vill dock på nytt påminna om att det inte är vare sig möjligt eller lämpligt att direkt jämställa människors värdefulla, men frivilliga och ideella engagemang, med behovet av sysselsättning för personer som står till arbetsmarknadens förfogande och som får någon form av samhällsersättning. Det frivilliga engagemanget är också i många fall kopplat till egna anhöriga. Utskottet anser att arbetsuppgifter som är nödvändiga för en verksamhet som huvudregel ska utföras av anställda. Inom ramen för t.ex. arbetspraktik eller jobb- och utvecklingsgarantins sysselsättningsfas kan det emellertid vara aktuellt att ge arbetssökande chansen att utföra uppgifter som ligger nära verksamhetens behov, för att ge dessa personer en chans att närma sig arbetsmarknaden. Sådana insatser görs dock med anställning som mål. I sammanhanget bör framhållas att det för arbetsgivare som tar sig an arbetssökande med längre arbetslöshetstid ges goda möjligheter till stöd, både i form av lönesubventioner och i form av stöd till handledning. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motionerna 2013/14:A268 (M) och 2013/14:A302 (FP) yrkandena 1 och 2. som en gemensam arbetsmarknad Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande med förslag på åtgärder för att göra till en gemensam arbetsmarknad. Jämför reservation 18 (MP). m.fl. (C, FP, KD, MP) framhåller i motion 2013/14:U315 yrkande 3 behovet av åtgärder för att göra till en fullt ut gemensam arbetsmarknad. Som exempel på åtgärder nämns arbetslösas möjlighet att få ta med praktikersättning till ett annat nordiskt land, förtydligande av a-kassereglerna och en översyn av studiemedels- och föräldrapenningsreglerna. Utskottet har behandlat liknande motioner tidigare, senast i betänkande 2012/13:AU2. Utskottet delar ambitionen i motionen att utveckla det nordiska samarbetet i syfte att motverka gränsöverskridande problem och underlätta rörligheten på en växande nordisk arbetsmarknad. Utskottet noterar att är ordförandeland i . Under ordförandeskapet har arbetet med att undanröja gränshinder mellan de nordiska länderna varit en prioriterad fråga och frågor om gränshinder har på flera sätt varit uppmärksammade. Vid session antogs en ny strategi– och handlingsplan som kommer att träda i kraft . Handlingsplanen innebär att Gränshinderforum, som har haft i uppdrag att främja den fria rörligheten i , kommer att ersättas av ett gränshinderråd. Syftet är att stärka och effektivisera gränshinderarbetet. Inrättandet av innebär bl.a. att arbetet kommer att kopplas tätare till den politiska ledningen i . Dessutom får nationella representanter ett tydligare uppdrag att samarbeta med de aktörer som kan bidra till att ta bort gränshinder för individer och företag i . Detta samarbete omfattar bl.a. ländernas departement och myndigheter, parlamentariker och de gränsregionala informationstjänsterna. Den nya formen för nordiskt gränshinderarbete kommer att bidra till ett effektivare arbete för att riva gränshinder och öka rörligheten i . Utskottet är positivt till det arbete som pågår för att minska gränshinder mellan de nordiska länderna och välkomnar den handlingsplan för gränshinderarbete som antagit under ordförandeskap. Utskottet anser att de krav om åtgärder som ställs i motionen är väl tillgodosedda. Motionen 2013/14:U315 (C, FP, KD, MP) yrkande 3 kan därför avslås. Dokumentation vid kommunala arbetsmarknadsinsatser Utskottets förslag i korthet avslår en motion om krav på dokumentation av kommunala arbetsmarknadsinsatser. Jämför reservation 19 (SD). (SD) vill i motion 2013/14:A404 att regeringen ska föreslå att det införs ett lagstadgat krav på dokumentation av kommunala arbetsmarknadsinsatser. Motionären pekar på att har framfört önskemål om införandet av ett lagstadgat krav på samlad och systematisk dokumentation. Enligt motionen är det viktigt att det går att utvärdera och jämföra effekterna av skattefinansierade insatser. Utskottet delar på ett generellt plan motionärens inställning att det är viktigt att kunna utvärdera och jämföra effekterna av skattefinansierade insatser, i det här fallet arbetsmarknadspolitiska åtgärder i regi. Inte minst är det viktigt för att kunna avgöra vilka insatser som är framgångsrika och vilka insatser som fungerar mindre bra och därför kan behöva ses över. I den mån kommunala insatser på arbetsmarknadsområdet inte utförs som en del av den statliga arbetsmarknadspolitiken får de anses vara ett komplement till denna. Utskottet anser att ett område där den funktion som kommunala insatser har som komplement framträder extra tydligt är insatser för unga utanför arbetsmarknaden. Som framhålls i den presenterade utredningen som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan (SOU 2013:74) är praktik i olika former en vanlig arbetsmarknadsinsats på nivå. Utredningen pekar på att det kan finnas behov av att resultaten av bl.a. kommunala insatser följs upp och av att ny kunskap skapas för att på ett ändamålsenligt sätt åstadkomma en mer kunskapsbaserad verksamhet på området. I linje med det föreslår utredningen bl.a. att , eller en annan lämplig myndighet, ska få i uppdrag att utreda förutsättningarna för, och om möjligt, genomföra en studie om unga personer som deltagit i arbetsmarknadsrelaterade insatser. Studien ska sedan ligga till grund för en ökad kunskap om kommunala arbetsmarknadsinsatser för unga och vilka insatser som är verksamma. Utredningen föreslår även att kunskapsområdet arbetsmarknadsinsatser för ungdomar med ekonomiskt bistånd i fortsättningen ska ingå i överenskommelserna om en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom som staten och Kommuner och Landsting träffar. Utskottet kommer att följa den vidare behandlingen av utredningens förslag med intresse. Utskottet vill även framhålla det uppföljnings- och utvärderingsprojekt om arbetsmarknadspolitik i kommunerna som utskottet beslutade om . Projektet utfördes av genom , då fil.dr. i socialt arbete vid sociologiska institution. Projektet avrapporterades i form av en kunskapsöversikt. För att sprida kunskap och stimulera till debatt bjöd utskottet in till ett offentligt seminarium om arbetsmarknadspolitik i kommunerna. Kunskapsöversikten och de stenografiska uppteckningarna från seminariet återfinns i rapporten i kommunerna (2011/12:RFR15). Utskottet värdesätter de insatser som görs på den kommunala nivån för att få fler i arbete, såväl för unga arbetslösa som för hela kollektivet av individer som står utanför arbetsmarknaden. Dokumentation eller utvärdering av sådana insatser är en komplex fråga, dels för att insatserna kan skilja sig i karaktär från en kommun till en annan, dels för att olika kommuner har olika förutsättningar att ta sig an frågan. Utskottet, som alltså tidigare visat intresse för frågan och tagit initiativ till att stimulera debatten om arbetsmarknadspolitik i kommunerna, välkomnar det utredningsarbete som bedrivs i frågan. Utskottet anser inte att det finns skäl att med anledning av motion 2013/14:A404 (SD) vidta några ytterligare åtgärder och avstyrker därför motionen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Förslag om ändring i Arbetsförmedlingens registerlag, punkt 2 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2013/14:A327 av m.fl. (V) yrkande 3 och avslår proposition 2013/14:1 utgiftsområde 14 punkt 2. Aktivitetsrapporterna har medfört stora risker för att arbetslösa rapporterar in uppgifter om personliga förhållanden som kan vara känsliga och i många fall sekretessbelagda. Det kan t.ex. handla om vård enligt socialtjänstlagen eller åtgärder enligt utlänningslagen. Sådana uppgifter får Arbetsförmedlingen inte hantera. Regeringen föreslår därför i budgetpropositionen att reglerna för vilka känsliga personuppgifter som Arbetsförmedlingen får hantera utvidgas. Förslaget har ifrågasatts av Datainspektionen. Vi är motståndare till systemet med aktivitetsrapporter. Den föreslagna utvidgningen av reglerna för vilka integritetskänsliga uppgifter Arbetsförmedlingen får hantera i sina register stärker vår uppfattning ytterligare. Vid en sådan kartläggning av människors personliga förhållanden måste lagstiftaren kunna belägga att det man uppnår med åtgärden står i proportion till integritetskränkningen. Vi anser inte att det finns några belägg för att aktivitetsrapporterna skulle medföra några positiva resultat för vare sig enskilda eller samhället som kan motivera en sådan integritetsrisk. bör därför avslå förslaget till lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Det innebär att utskottet tillstyrker motion 2013/14:A327 yrkande 3 (V) och avstyrker proposition 2013/14 utgiftsområde 14 punkt 2. Arbetsmarknadspolitikens inriktning, punkt 3 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3, 2013/14:So624 av m.fl. (S) yrkande 2, 2013/14:N351 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2013/14:A373 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:Sf264 av m.fl. (MP) yrkande 9. För oss socialdemokrater är arbetslinjen ett uttryck för en politisk värdering – alla ska göra rätt för sig och kunna känna delaktighet i samhället. Staten har ett ansvar att föra en politik som syftar till full sysselsättning, och individen har ett ansvar att sträva efter sysselsättning för egen del. Arbetslinjen innebär att alla som kan arbeta ska ha både en möjlighet och en skyldighet att göra det.