bet · H001FiU26 · 2013-03-15 00:00:00 — Enligt motionärerna råder oklarheter om hur kostnaderna ska fördelas mellan och kommunerna samt mellan kommunerna varför en översyn behöver göras. Propositionen Ändringar i systemet för kommunalekonomisk utjämning om betänkandet Likvärdiga förutsättningar Översyn av den kommunala utjämningen (SOU 2011:39) kommer enligt regeringen att lämnas till . Gällande regler för kostnadsutjämning av LSS-kostnader Det nationella systemet för utjämning av kostnader för verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, mellan kommuner infördes . Systemet är skilt från det ordinarie kostnadsutjämningssystemet för kommuner men det har samma principiella uppbyggnad. Kommuner med en beräknad strukturell kostnad för verksamhet enligt LSS som överstiger genomsnittet i riket får ett utjämningsbidrag från staten. Bidraget finansieras med en utjämningsavgift till staten som betalas av kommuner med en beräknad strukturell kostnad för verksamhet enligt LSS som understiger genomsnittet i riket. gjordes det inom ramen för det befintliga utjämningssystemet vissa förändringar av teknisk natur. Syftet var som tidigare att ge alla kommuner likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS. Riksdagsbeslutet om vissa ändringar baserades på regeringens proposition Förändringar i kostnadsutjämningen för LSS-verksamhet (prop. 2007/08:88). Regeringens förslag var i sin tur baserat på betänkande, Utjämning av kommunernas LSS-kostnader översyn och förslag (SOU 2007:62). Utjämning av LSS-kostnader regleras av lagen (2008:342) om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade samt av förordning (2008:776) om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade. I behandlingen av budgetpropositionen framhöll utskottet vikten av att kommunsektorns ekonomiska förutsättningar kan utjämnas mellan kommuner och landsting. som en sådan utjämning inte får motverka effektiviseringar av verksamheten eller hämma tillväxten. Utskottet välkomnade därför den aviserade propositionen om betänkandet Likvärdiga förutsättningar Översyn av den kommunala utjämningen (SOU 2011:39) som regeringen aviserat till /2013 (bet. 2012/13:FiU3 s. 13). I betänkande 2011/12:FiU28 Utvecklingen inom den kommunala sektorn 2011 behandlade utskottet bl.a. ett motionsyrkande om att tillsätta en utredning om LSS. Utskottet ansåg att LSS-systemet och kostnadsutjämningen inom LSS har utretts grundligt varför utskottet inte var berett att tillmötesgå motionen. För att människor ska kunna ges likvärdiga förutsättningar oavsett var i landet de bor måste kommuner och landsting ha förutsättningar att ge sina invånare god och likvärdig utbildning, vård och omsorg. Enligt utskottet är det därför viktigt att ekonomiska förutsättningar mellan kommuner och landsting kan utjämnas. En sådan utjämning får dock inte motverka effektiviseringar av verksamheten eller hämma tillväxten. Mot den bakgrunden välkomnar utskottet den aviserade proposition om betänkandet Likvärdiga förutsättningar Översyn av den kommunala utjämningen (SOU 2011:39), som kommer att lämnas till . Vad avser utjämning av LSS-kostnader anser utskottet att de gällande reglerna är tydliga och att de i princip fungerar som det nuvarande kommunala utjämningssystemet dvs. kommuner med en beräknad strukturell kostnad för verksamhet enligt LSS som överstiger genomsnittet i riket får ett utjämningsbidrag från staten. Bidraget finansieras med en utjämningsavgift till staten som betalas av kommuner med en beräknad strukturell kostnad för verksamhet enligt LSS som understiger genomsnittet i riket. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en finansieringsmodell för försörjningsstöd. Utskottet hänvisar bl.a. till de ökade resurser som kommunsektorn fått 2010 och 2011. I motion 2012/13:Fi267 av m.fl. (S) framhålls att kommunernas försörjningsstöd fungerar som försörjning för arbetslösa som antingen saknar arbete eller har mycket låg arbetslöshetsersättning. Kommunerna bär därmed en del av kostnaden för arbetslösheten. Ändå är sysselsättning och arbetslöshet inte en beräkningsgrund för försörjningsstödet. Motionärerna begär därför ett tillkännagivande om behovet av att utreda en finansieringsmodell för försörjningsstödet som tar hänsyn till sysselsättningen. I regeringens budgetproposition framhålls att det främsta målet med den ekonomiska politiken är full sysselsättning. För att stärka drivkrafterna för övergång till arbete eller utökning av arbetstiden för personer med ekonomiskt bistånd avser regeringen att föreslå att beräkningen av försörjningsstödet ska ändras så att endast en del av arbetsinkomsten påverkar bedömningen av rätten till bistånd. Regeringens avsikt är att förändringen ska träda i kraft . Det framgår vidare att regeringen avser att återkomma till om reformens närmare utformning. Svar på en skriftlig fråga om försörjningsstöd I ett svar på en skriftlig fråga (2011/12:251) om kompensation till kommunerna för försörjningsstöd framhåller statsrådet regeringens kraftfulla satsningar inom bl.a. arbetsmarknadspolitiken och menar att de är fortsatt betydelsefulla för att minska beroendet av ekonomiskt bistånd. Sedan regeringen tillträdde 2006 har regeringens viktigaste mål varit att få fler i arbete och minska utanförskapet. Enligt statsrådet arbetar regeringen kontinuerligt med att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom åtgärder som förstärker arbetsutbudet och arbetskraftsefterfrågan samt förbättrar matchningen på arbetsmarknaden. De arbetsmarknadspolitiska insatserna har också riktats mot dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. För att möta inbromsningen i ekonomin har regeringen enligt statsrådet lagt fram ett arbetsmarknadspaket på totalt mer än för 20122014. Paketet innehåller både strukturella åtgärder för att minska långtidsarbetslösheten och temporära åtgärder för att möta inbromsningen på arbetsmarknaden. Kvaliteten och aktiviteten i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar ska höjas och Arbetsförmedlingens arbete ska bedrivas effektivare. Statsrådet framhöll vidare att regeringen har tillskjutit i tillfälliga extra resurser och till kommunsektorn för att värna välfärdens kärna. Därutöver har statsbidragen permanent höjts med . Utskottet vill i likhet med regeringen framhålla att målet med den ekonomiska politiken är full sysselsättning. Att förstärka drivkrafterna för arbete är därför en av flera viktiga åtgärder som regeringen vidtagit. Utskottet kan också konstatera att regeringen kontinuerligt arbetar med att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. Utskottet kan också notera att kommunsektorn tillförts extra resurser både 2010 och 2011 samt att statsbidraget höjts permanent . Enligt utskottet bidrar detta till att stärka kommunernas förutsättningar att bedriva viktig kärnverksamhet. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte finns skäl att utreda en finansieringsmodell för försörjningsstöd som tar hänsyn till sysselsättningen, varför motionen avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om momskompensation inom kommunala verksamhetsområden. I motion 2012/13:Fi258 begär (M) ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en samlad översyn av vad som är rättvis momskompensation inom olika kommunala verksamhetsområden. Många anser enligt motionärerna att den nuvarande momskompensationen på är för hög. Översyn gjord av Statskontoret gav regeringen i uppdrag att göra en översyn av 1 § förordningen om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting. Enligt uppdraget skulle Statskontoret analysera om de procentsatser som anges i förordningen motsvarar mervärdesskattekostnadernas andelar av de totala verksamhetskostnaderna. Utredningen som presenterades visar att de procentsatser som anges i förordningen generellt sett är högre än de faktiska mervärdesskattekostnaderna. Skillnaden anges vara särskilt tydlig när lokalkostnaderna exkluderas från övriga verksamhetskostnader, då mervärdesskattekostnadernas andel är lägre i mer personalintensiva verksamheter. Enligt Statskontorets analys skulle en sänkning på leda till att ersättningsnivån, enligt huvudregeln, bättre motsvarar den faktiska nivån. Det har dock visat sig vara förenat med vissa svårigheter att ta fram mervärdesskattens andel av lokalkostnaderna, varför det enligt Statskontoret behövs ytterligare analys i denna del. Det kan även finnas anledning att särskilja ersättningen för mervärdesskatt för lokaler från ersättningen för mervärdesskatt för övrig verksamhet, enligt Statskontoret. Motionsyrkanden om momskompensation har vid ett flertal tillfällen behandlats av finansutskottet och utbildningsutskottet. har återkommande avstyrkt motionsyrkanden om momskompensation, senast (i bet. 2010/11:FiU30). I betänkandet behandlades momskompensationen till framför allt friskolor. framhöll i likhet med regeringen att när det gäller principerna för ersättning för mervärdesskatt måste en avvägning göras mellan behovet av ett helt rättvisande system och fördelarna med administrativ enkelhet. Det mest rättvisande vore att kompensera friskolorna för deras faktiska momskostnader. Eftersom det är mycket administrativt krävande, då det innebär att friskolorna skulle behöva göra en särskild momsredovisning, ansåg finansutskottet att schablonregeln på momsersättning av friskolornas totala bidrag är en rimlig schablon över friskolornas faktiska momskostnader. De nya reglerna med den schablonmässiga ersättningen på trädde i kraft . framhöll vidare att när behandlade de nya reglerna (bet. 2008/09:UbU13, rskr. 2008/09:280) konstaterade utbildningsutskottet att hanteringen av momsfrågor har bäring på flera områden, vilket innebär att de kan behöva bli föremål för en generell översyn. välkomnade en sådan översyn. hade ingen annan uppfattning än utbildningsutskottet. ansåg vidare att det inte fanns någon anledning till något ytterligare uttalande med anledning av motionen, varför den avstyrktes. Utskottet kan konstatera att Statskontoret har gjort en översyn av 1 § förordningen om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting. Utredningen pekar på att en sänkning av ersättningsnivån skulle leda till en ersättningsnivå som bättre motsvarar den faktiska ersättningsnivån. Utredningen pekar dock på vissa svårigheter och anser bl.a. att ytterligare analys behövs. Mot den bakgrunden vidhåller utskottet sin uppfattning om att när det gäller principerna för ersättning för mervärdesskatt måste en avvägning göras mellan behovet av ett helt rättvisande system och fördelarna med administrativ enkelhet. Det mest rättvisande vore att kompensera för de faktiska kostnaderna. Eftersom detta är administrativt krävande anser utskottet att momsersättning är en rimlig schablon över faktiska mervärdeskostnader. Utskottet anser därför att det inte finns skäl att nu föreslå förändringar av storleken på momskompensationen, varför motionen avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om redovisning av kommunernas pensionskostnader. I motion 2012/13:Fi235 av (M) framhålls risken med kommunernas pensionsskulder. I och med att kommunernas pensionsutbetalningar tas inom ramen för den löpande driften finns det enligt motionären en risk för extra påfrestningar i de fall det inte har gjorts pensionsavsättningar. I yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att frågor om kommunernas kommande pensionsutbetalningar och frågor om att så få gjort pensionsavsättningar bör ges ökad prioritet. Enligt motionären bör staten redan nu tillsammans med t.ex. Kommuner och Landsting bistå med någon form av ekonomisk genomlysning där pensionsskulden och kommande utbetalningar för en kommande tioårsperiod analyseras. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att kommunerna bör redovisa pensionsskulden. har tidigare behandlat liknande motionsyrkanden, senast i betänkande 2009/10:FiU17 Kommunala frågor. I betänkandet konstaterade finansutskottet att varje kommun och landsting självständigt ansvarar för att hantera sin ekonomi. Varje kommun och landsting har en skyldighet att ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet, vilket bl.a. innebär att hänsyn tas till hela pensionsskulden. Utskottet framhöll vidare att regeringen nogsamt följer kommunsektorns ekonomiska utveckling. Utskottet konstaterade också att Kommuner och Landsting har gjort en långtidskalkyl som beskriver belastningen av pensionsskulden. Mot den bakgrunden fann utskottet inte skäl till att föreslå att vidta någon åtgärd med anledning av motionen, som därmed avstyrktes. Hur kommunerna redovisar den kommunala pensionsskulden har enligt utskottet betydelse för kommunernas tillämpning av balanskravet och god ekonomisk hushållning. Enligt regeringens proposition 2011/12:172 om kommunala resultatutjämningsreserver hanterar ett mindre antal kommuner och landsting sin pensionsredovisning genom att tillämpa den s.k. fullfonderingsmodellen och inte den blandmodell som lagen föreskriver. Utskottet anser i likhet med regeringen att detta försvagar regelverkets trovärdighet och att det bl.a. försvårar jämförelser av pensionsskulder, resultat och ekonomisk ställning mellan kommuner och landsting. Utskottet kan däremot som tidigare framhållits konstatera att varje kommun och landsting har en skyldighet att ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet, vilket bl.a. innebär att hänsyn tas till hela pensionsskulden. Dessutom följer regeringen noga kommunsektorns ekonomiska utveckling. Utskottet anser därmed att frågorna om kommunsektorns redovisning av pensionsskulden är väl genomlysta och att det därför inte finns skäl att nu vidta några åtgärder, varför motionen avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om ramverk för sociala investeringar. Jämför reservation 4 (MP). I motion 2012/13:Fi297 av Per och (båda MP) framhålls vikten av sociala investeringar som syftar till att genom tidigare insatser minska sociala problem och därmed stora kostnader för t.ex. rättsväsendet, sjukvård och socialtjänst i senare skeden. Enligt motionärerna befinner sig sociala investeringar i en juridisk gråzon. I yrkande 1 begärs därför ett tillkännagivande om att det bör införas ett legalt ramverk som möjliggör sociala investeringar. Enligt uppgifter från Rådet för redovisning (RKR) har satsningar som avser att utveckla förebyggande åtgärder inom det sociala området blivit ett begrepp som ofta benämns som sociala investeringar. I samband med finansieringen av sådana insatser uppstår frågan om hur dessa satsningar ska redovisas. Enligt (RKR) är lagen om redovisning mycket tydlig vad avser s.k. sociala investeringar. Det är inte möjligt att aktivera och göra avskrivningar för insatser av den art som det här blir fråga om, dvs. kostnaden för den sociala investeringen kan inte tas upp som en tillgång i balansräkning. En grundläggande princip för att kunna aktivera utgifter är att man äger och har kontroll över en identifierbar tillgång. I princip innebär det att tillgången kan säljas om man så önskar. Enligt Rådet för redovisning finns inte ett sådant förhållande i de insatser som ryms inom begreppet sociala investeringar. Vidare enligt RKR torde kostnader i sådana projekt bestå av årliga insatser avseende löner, köp av tjänster, materialkostnader etc. Här skiljer sig inte sociala investeringar från annan driftsverksamhet. Kostnaderna hamnar därför i en driftsredovisning och landar i den budgeterade och redovisade resultaträkningen det år då insatsen planeras och genomförs. Inom regelverket för god ekonomisk hushållning och balanskravet ska all verksamhet rymmas inom ett gemensamt ekonomiskt utrymme. Nya satsningar måste därför konkurrera med andra prioriteringar om de befintliga resurserna. Mot bakgrund av vad som redovisas ovan kan utskottet konstatera att lagen om redovisning är tydlig vad avser s.k. sociala investeringar. Eftersom sociala investeringar framför allt handlar om kostnader för den löpande verksamheten, såsom löner, köp av tjänster, materialkostnader etc. är det inte möjligt att göra avskrivningar. För att kunna göra en avskrivning förutsätts att man äger och har kontroll över en identifierbar tillgång, vilket i princip innebär att tillgången kan säljas om man så önskar. Utskottet kan konstatera att så inte är fallet vad gäller sociala investeringar. Enligt utskottet är regelverket därmed tydligt vad avser s.k. sociala investeringar, varför motionen avstyrks. Krav vid offentlig upphandling Utskottets förslag i korthet avslår en motion om krav som ska ställas vid offentlig upphandling. Jämför särskilt yttrande 3 (V). I motion 2012/13:Fi275 och (båda S) framhålls problemen med att köra skolbarn och äldre på ackord, främst ur trafiksäkerhetssynpunkt men även utifrån ett miljöperspektiv. Enligt motionärerna bör därför krav ställas vid upphandlingar på att skolbarn och äldre inte ska köras på ackord. För att säkerställa konkurrensneutralitet bör även krav på kollektivavtalsliknande villkor kunna ställas. Gällande regler vid upphandling av transporttjänster Vid upphandling av transporttjänster som skolskjuts gäller lagen om offentlig upphandling (). Enligt gällande lagstiftning kan en upphandlande myndighet ställa särskilda villkor för hur ett kontrakt ska fullgöras. Sådana villkor kan exempelvis anges i form av miljöhänsyn eller sociala hänsyn. Villkoren måste dock vara förenliga med de grundläggande principerna som är att de inte får vara diskriminerande, att alla leverantörer ska ges samma förutsättningar (likabehandlingsprincipen), att kraven och villkoren i genomförandet av en upphandling ska stå i proportion till det som upphandlas (proportionalitetsprincipen), att upphandlingen ska präglas av öppenhet (principen om öppenhet) samt att intyg och certifikat som har utfärdats av en medlemsstats behöriga myndigheter ska gälla också i övriga EU/EES-länder (principen om ömsesidigt erkännande). Dessutom måste alla leverantörer också för tjänsten följa och uppfylla gällande lagstiftning, som t.ex. socialtjänstlagen, hälso- och sjukvårdslagen, lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, skattelagstiftning och arbetsrättslagstiftning. Ett antal lagar, förordningar och föreskrifter finns också vad avser genomförande av skolskjuts. Bland annat skollagen (SFS 2010:800), skolskjutsförordningen (SFS 1970:340) samt föreskrifter om användning av bilbälten och av särskilda skyddsanordningar för barn (VVFS 2006:135). I betänkande 2012/13:FiU32 Offentlig upphandling behandlade utskottet ett liknande motionsyrkande. Utskottet konstaterade att redan gällande lagstiftning gör det möjligt ställa krav på t.ex. miljöhänsyn och sociala hänsyn vid offentlig upphandling. I samma betänkande behandlades även motionsyrkanden om krav på kollektivavtal vid upphandling. Utskottet vidhöll sin ståndpunkt om att det inte är lämpligt att ta initiativ till att införa krav på kollektivavtal i den svenska upphandlingslagstiftningen. Detta bl.a. mot bakgrund av att frågan har prövats rättsligt och har ansetts strida mot såväl de svenska upphandlingsreglerna som . Utskottet framhöll vidare att den nuvarande lagstiftningen redan gör det möjligt att ställa olika krav i upphandlingsunderlaget av viss social karaktär vid upphandlingar. Utskottet anser, i likhet med tidigare ställningstagande, att gällande lagstiftning redan möjliggör att krav kan ställas på t.ex. miljöhänsyn och sociala hänsyn vid offentlig upphandling. Vad gäller krav på kollektivavtalsliknande villkor står utskottet fast vid sin tidigare ståndpunkt att det inte är lämpligt att ta initiativ till att införa krav på kollektivavtal i den svenska upphandlingslagstiftningen, bl.a. mot bakgrund av att frågan har prövats rättsligt och har ansetts strida mot såväl de svenska upphandlingsreglerna som . Med det anförda avstyrker utskottet motionen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om personal inom äldreomsorgen. Jämför reservation 5 (MP). I partimotion 2012/13:Fi303 (yrkande 21) begär m.fl. (MP) ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med förslag om ökad bemanning inom äldreomsorgen. Enligt motionärerna står äldreomsorgen inför en stor utmaning med en ökande andel äldre i befolkningen som det sker stora pensionsavgångar bland omsorgspersonalen. För att säkra kvaliteten inom äldreomsorgen behöver enligt motionärerna personaltätheten öka. I yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med förslag om satsning på personal i äldreomsorgen i form av en arbetstidsförkortning med bibehållen lön. redovisade sitt regeringsuppdrag om vägledning i frågor om organisering av särskilt boende för äldre personer (jfr bet. 2011/12:SoU11, rskr. 2011/12:147). Av redovisningen framgår att kommer att ta fram föreskrifter om bemanning på alla särskilda boenden för äldre. De nya föreskrifterna ska reglera tillgången på både omsorgspersonal och hälso- och sjukvårdspersonal för alla äldre personer som bor på särskilda boenden, i enlighet med socialtjänstlagens och hälso- och sjukvårdslagens krav. Föreskrifterna ska enligt tydliggöra kommunernas och verksamheternas ansvar för att varje boende är bemannat så att de som bor där kan leva ett tryggt och säkert liv. Målsättningen är att de nya reglerna ska träda i kraft . Motionsyrkanden om arbetstidsförkortning har tidigare behandlats i , senast av arbetsmarknadsutskottet i betänkande 2011/12:AU13 Frågor om ledighet och anställningsformer. I betänkandet framhöll utskottet att den svenska modellen, där svenska kollektivavtal verkar tillsammans med lagregler, fungerar bra och bör värnas. Utskottet ansåg vidare att det är arbetsmarknadens parter som bör komma överens om eventuella arbetstidsförkortningar. Som skäl mot en generell lagstiftning på området angav utskottet att kollektivavtalssystemets trovärdighet riskerar att undergrävas om det lagstiftas om kortare arbetstid. Ett annat skäl som angavs var att en sådan lagstiftning skulle kunna drabba tillväxten. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet. I betänkande 2011/12:SoU11 Riktlinjer för bemanning inom äldreomsorgen behandlade socialutskottet ett förslag till utskottsinitiativ som med stöd av 3 kap. 7 § riksdagsordningen väckts av företrädarna för Socialdemokraterna, och . I initiativet föreslogs att skulle få i uppdrag att utarbeta riktlinjer för bemanning i hela äldreomsorgen och att varje kommun med detta som grund ska fastställa lokala riktlinjer för bemanning för en god äldreomsorg i sin kommun, även uttryckt i kvantitativa mätbara mått. I betänkandet föreslog socialutskottet ett tillkännagivande till regeringen om att ge i uppdrag att utreda och, om myndigheten finner det lämpligt, utfärda föreskrifter om bemanning i särskilda boenden för andra grupper än demenssjuka. föreslog också att regeringen ska återkomma till med en redovisning och vid behov förslag till åtgärder senast . informerade statssekreterare socialutskottet om uppdrag att ta fram en vägledning till kommunerna för hur särskilda boenden också för personer utan demenssjukdom ska organiseras och bemannas. Enligt utskottet är det viktigt med en god kvalitet inom samtliga skattefinansierade välfärdsområden. För att säkerställa detta anser utskottet att det är viktigt med en effektiv tillsyn. Genom noggranna upphandlingar med tydliga och uppföljningsbara kvalitetskrav och effektiva kontroller skapas enligt utskottet förutsättningar för att nå en hög kvalitet på välfärdstjänsterna. Vad avser bemanningen inom äldreomsorgen kan utskottet konstatera att kommer att ta fram föreskrifter om bemanning på alla särskilda boenden för äldre. Föreskrifterna ska tydliggöra kommunernas och verksamheternas ansvar för att varje boende är bemannat så att de som bor där kan leva ett tryggt och säkert liv.