bet · H001NU11 · 2013-04-18 00:00:00 — Både män och kvinnor vill ta sig in med hjälp av egna kvalifikationer.Jag hade ansvar för statlig arbetsgivarpolitik och för statsförvaltningen , 2006-2010. Vi ökade jämställdheten bland statliga chefer från kvinnor till . Vi är uppe i . Det går att göra detta utan kvotering. Det var ett mycket tydligt nej till fler kvinnor i bolagsstyrelser och att använda redskapet kvotering. Det är bara att beklaga denna syn.Jag kan inte låta bli att sätta detta i samband med vad sade tidigare. Han använde kraftord som missiler och häpnadsväckande. Med den erfarenhet och kunskap jag har om härskartekniker är sådana kraftord ett sätt att i debatten försöka förminska en fråga och förminska kvinnor. Det är allvarligt.Det finns så oerhört många välfärdsföretag i som drivs av både kvinnor och män. Vet vad de säger? De vill ha ordning och reda och tydliga regler.Vi socialdemokrater vill ha en politik där det är helt okej med vinster i företagen, men vi vill att våra skattepengar ska gå till vård, omsorg och skola, inte till några brevföretag någonstans i världen. Det är inte okej. Det är utifrån de argumenten man får fundera på hur man formar sin politik, fick inget svar på min andra fråga om är beredda att ställa upp på en nationell strategi för socialt företagande. Frågan om en nationell strategi för socialt företagande lämnar jag över till min partikamrat , som kommer att tala om just detta. Vi är varma anhängare av socialt företagande, och det kommer att framgå tydligt av vad ska säga om en stund.Jag håller inte alls med om att jag försöker förminska kvinnor. Det är ni som gör det genom att lägga så kraftfulla begränsningar i just kvinnligt företagande. När det gäller de män som dominerar byggbranschen, som bygger förskolor, sjukhus och så vidare, finns inga synpunkter. Det är också skattepengar som går till den typen av investeringar. Sanningen är att det träffar rakt in i det kvinnliga företagandet och skapar stor osäkerhet. Jag skulle vilja se dem som säger att de tycker att det är bra eftersom de vill ha ordning och reda. Det kan finnas sådana, men jag tror att den absolut dominerande känslan är att det här skapar en osäkerhet om man kan fortsätta med sitt upplägg eller måste bilda om bolaget. Det skapar inte framtidstro utan oro och ängslan för dem som driver den typen av företag. hade i sitt anförande en genomgång av regeringens politik inom näringspolitiken och det lyckade resultatet, att den har lett till tiotusentals nya jobb och tusentals nya företag.Låt oss titta lite grann på hur det ser ut . Vi kan se att produktiviteten i företagen har fallit. Vi tappar marknadsandelar i den svenska exporten. Investeringsnivån är historiskt låg. Och framför allt har det här lett till utslagning av företag och till ökad arbetslöshet.Dessutom ska vi komma ihåg er strategi när det gäller arbetslinjen. Ni tog ju bort 75-dagarsregeln för deltidsarbetslöshet, som drabbar deltidsföretagare speciellt hårt, alltså de företagare som vid sidan av sitt företag hade ett jobb. Blev de av med jobbet trädde den här nya regeln in, vilket gjorde det omöjligt för dem att ha sitt företag kvar. De blev arbetslösa och var tvungna att lägga ned sitt företag.Det är en del som ni inte pratar om över huvud taget. De försämringar och de regelbördor som ni har lagt på företagen tar ni aldrig upp, utan ni hävdar med bestämdhet att det ni har infört i form av skatteförändringar och så vidare har medfört nya jobb.Men sanningen är ju den att arbetslösheten ökar, antalet företag minskar, konkurserna ökar, produktiviteten faller och vi tappar exportandelar på världsmarknaden. Det är sanningen. Ja, det ligger någonting i det säger om exporten, produktiviteten och allt detta. Men har missat någonting om han tror att det är regeringens politik som har medfört detta. Har helt missat att vi har haft en global lågkonjunktur och fortfarande har en kris i våra viktigaste exportländer? Mycket gör regeringen, men inte har man lyckats påverka intresset i för att köpa lastbilar. Det tror jag vore en överdrift.Produktiviteten har fallit. Vad beror det på? Jo, det beror i så fall på att företagen har behållit arbetskraft även när orderingången har minskat. Det är den andra sidan av det myntet, beror det på att vi har tappat marknadsandelar? Ja, inte har vi slagit klubban i bordet i och sett till att det har hänt. Det är ju daglig rapportering om detta. Det finns ingen människa utanför oppositionen, höll jag på att säga, som på allvar vill mena att det är regeringens politik som ligger bakom detta.Det är en låg investeringsnivå. Ja, men tacka för det när efterfrågan på våra produkter har minskat! Det är klart att man börjar investera igen när man ser att det finns en efterfrågan, när man har ledig produktionskapacitet.Ökad arbetslöshet - ja, det är alldeles riktigt. Men grejen är ju att sysselsättningen har ökat med över 200 000 personer . Det är då en väldigt effektiv arbetsutbudspolitik, som jag nämnde i mitt anförande, nämligen att fler har kommit ut på arbetsmarknaden. Den andra sidan av det myntet är att även om sysselsättningen går upp kan arbetslösheten öka. Så är det måttet konstruerat. Där måste vi nu hjälpas åt att utforma en politik som gör att sysselsättningen vänder när konjunkturen vänder. Det var intressant att lyssna. hade gärna kunnat få trassla in sig ännu mer i sitt anförande.Det må väl ändå vara så: Vem har ansvaret för den politik som förs som leder till denna utveckling? Ansvaret lägger på någon annan. När det går bra, när sysselsättningen ökar och när företagandet ökar beror det på regeringens politik. Det hörde vi här i kammaren i samma debatt. Men när det vänder och går åt andra hållet är det någon annans fel.Det finns ingen logik i det hela över huvud taget. Det blir ett väldigt märkligt resonemang. Såsom resonerar spelar det faktiskt ingen roll vad regeringen gör och vilka politiska beslut man fattar. Det är den slutsatsen jag måste dra av det resonemanget, och det är väldigt märkligt. Givetvis kan regeringen göra mycket här.Samtidigt som vi har en hög arbetslöshet har vi företag som skriker efter arbetskraft. Vi har en arbetsmarknad som inte fungerar därför att de arbetssökande och behovet inte matchar varandra. Men i resonemang är inte det heller regeringens politik, utan det är någon annans politik.Nej, , jag vet att du kan bättre än så. Låt oss då slå fast några fakta.Sysselsättningen har ökat i genom finanskris och genom skuldkris. Ca 200 000 personer fler är sysselsatta än 2006. Vem som har ansvar för det kan vi diskutera. Jag menar att en stor del av det ansvaret ligger på regeringen, som har lagt om politiken från att dölja arbetslöshet i förtidspensioneringar till att ha en arbetslinje som har gett resultat.Vem har ansvar? Ja, regeringen har inte ansvar - det kan väl inte mena - för lågkonjunkturen eller för finanskrisen, som minskar efterfrågan på våra exportprodukter. Jag tror att är ganska ensam om att tro att regeringen hade kunnat kompensera för detta och se till att nyckeltalen hållits uppe trots en så kraftfull internationell lågkonjunktur.Då menar han: Spelar det ingen roll vad regeringen gör? Det är klart att det spelar roll! Men det finns inga vare sig finanspolitiska eller penningpolitiska åtgärder som kan kompensera för en så kraftig konjunkturförsvagning på våra viktiga exportmarknader som har lett till den avmattning i ekonomin som vi har sett.Sanningen är att det är viktigt att göra rätt saker även i lågkonjunktur, att utbilda människor, att se till att vi har god ordning i våra offentliga finanser, att se till att vi är konkurrenskraftiga, att vi har en forsknings- och innovationspolitik som gör att kan hävda sig när det tar fart igen och att vi då kan se till att vi får en utväxling i ytterligare ökad sysselsättning och sjunkande arbetslöshet.Det går med regeringens politik, men det går inte med den politik som och oppositionen representerar, där enbart våra socialdemokratiska vänner vill höja skatterna på jobb och företagande med . Det är inte rätt medicin. Det har varit en lång och intressant debatt så här långt. För mig som socialdemokrat är det extra viktigt att ha en näringspolitisk debatt eftersom jobben är vår viktigaste fråga.Jobb, att ha ett jobb, ger en inkomst och därmed förutsättningar för egen försörjning. Det ger förutsättningar för individer att göra egna val. Jobben är också förutsättningen och grunden för hela vårt välfärdssamhälle.När man diskuterar näringspolitik, när man diskuterar jobbpolitik, vad som ger effekt, vad man borde göra och hur prioriteringarna för framtiden borde se ut är det extremt viktigt att man tar sin utgångspunkt i verkligheten - den verklighet som är, inte den verklighet som man önskar var.Om man ska titta på den verklighet som är och ta sin utgångspunkt i får man börja med att konstatera några fakta.I dag är arbetslösheten . Den är historiskt hög; den har varit så . Det är det största bekymret med arbetslösheten, att den har bitit sig fast på höga nivåer.Ungdomsarbetslösheten är än värre. Vi har en ungdomsarbetslöshet som ligger på . Den gör det i lågkonjunktur och i högkonjunktur. Det är givetvis ett jättestort bekymmer, och det borde engagera var och en av oss som sitter i denna sal i varje debatt som handlar om jobb.Samtidigt - och det är här det blir riktigt komplicerat i någon mening, riktigt obegripligt för många, skulle jag vilja påstå - har vi en situation där företag rapporterar att de har svårt att hitta personal med rätt kompetens. Hälften av företagen i den senaste undersökningen uppgav att de hade haft problem att rekrytera personal med rätt kompetens. En femtedel av företagarna uppgav att problemet hade varit så allvarligt och så stort att det hade lett till att de hade misslyckats med att rekrytera. Arbetstillfällen, jobb, går därmed förlorade i , som vi har en jättehög arbetslöshet. Det kan i min värld inte vara tecken på en lyckad politik. Arbetsmarknadens funktionssätt har allvarligt försämrats med den här regeringen.Går vi sedan vidare och tittar på andra viktiga nyckeltal och andra viktiga fakta som borde ligga till grund för hur man utformar sin politik på det näringspolitiska området kan vi konstatera att antalet nyregistrerade företag 2012 visade på en minskning . behöver fler och växande företag, inte färre.När det gäller förutsättningar, som ofta diskuteras när man diskuterar näringspolitik och grunden för att man ska få fler nya och växande företag, finns det en ganska stor samstämmighet i debatten om behovet och vikten av att satsa på forskning och innovationer. Och vi är ganska bra på det i . Vi satsar förhållandevis mycket pengar på forskning. Vi har en förhållandevis hög kvalitet på den forskning som bedrivs i vid internationella jämförelser. Men på ett område mäler vi ut oss, och det är hur många av forskningsresultaten som sedan blir till varor och produkter som når en marknad och betalande kunder, som blir till export, skatteintäkter och så vidare. Här ser det inte alls lika bra ut. Här finns bevisligen stora problem. Man brukar tala om det som den svenska innovationsparadoxen.De som kan de här frågorna lyfter ofta fram ett antal olika problem som man menar är en del av grunden till problemet. Ett sådant problem är tillgången till riskkapital, framför allt i de tidiga skedena. Det är lätt att tänka sig att det finns en brist på riskkapital. Men stämmer det?Man kan konstatera att av de 17 miljarder som avsätts i statligt riskkapital låg 6 miljarder i princip outnyttjade . Av de fonder som är regeringens tillskott till riskkapital och riskkapitalsystemet, som ju har en antingen geografisk inriktning eller branschinriktning, kan man konstatera att merparten, nästan 4 miljarder av de 6 miljarderna, ligger outnyttjade. Det är pengar i en lågkonjunktur som har nämnts i debatten som skälet till problemen på arbetsmarknaden. I en lågkonjunktur lyckas regeringen inte få riskkapitalet som ändå finns att verka och möta de behov som finns. Det är givetvis ett jättestort problem.Därför vill vi socialdemokrater att man tar utgångspunkt i det som är verkligheten. Vi vill att man satsar på strategisk samverkan, att man samlar de aktörer som har ett intresse av de här frågorna - politiken, akademin, näringslivet och parterna - med utgångspunkt i gemensamma framtidsutmaningar. Som ett steg i detta vill vi satsa på innovationsråd. Vi vill dessutom höja statusen på innovationsfrågorna så att de hamnar på högsta politiska nivå.Vi tycker att ett innovationsråd borde ledas av statsministern för att visa på hur betydelsefullt det är och för att visa på behovet av att alla de många bra saker som ändå görs i , för det görs många bra saker på det här området i , verkar i samma riktning och tillsammans. Så sker inte i dag.Vi vill satsa på innovationsupphandling och ta fram modeller för det. Vi tror att det skulle vara väldigt betydelsefullt i det här sammanhanget. Vi vill göra en översyn av riskkapitalet i syfte att bättre möta de behov som finns. Vi vill också koppla en del av riskkapitalet direkt till de regionala inkubatorerna, så att de får finansiella muskler och därmed kan fungera bättre.Vi vill satsa på utbildning. Det är inte rimligt i ett läge med hög arbetslöshet att en stor andel av våra företagare inte kan få tag i personal med rätt kompetens.Vi vill avskaffa den andra sjuklöneveckan. Vi vill korta betaltiderna för företag. Och vi vill satsa på ökat exportstöd. I en lågkonjunktur som drabbar vår närmaste omvärld och där vi ser att det går nedåt på marknader som vi är extremt beroende av och exporterar mycket till är det givetvis angeläget att se till att minska sin sårbarhet. Det behövs riktade insatser för att hjälpa svenska företag ut på nya tillväxtmarknader. För detta har vi föreslagit en särskild satsning.Detta är ett axplock av våra förslag. Jag skulle kunna stå här och räkna upp fler förslag.Som ett exempel tjänar det ändå att visa på den starka kontrast som finns mot den politik som förs , mot den borgerliga regeringens uppenbara ointresse för de här frågorna. Politiken som levereras fungerar bevisligen inte. Tittar man på verkligheten, tittar man på facit, tittar man på hur det ser ut på område efter område kan man konstatera att oavsett om det nu har varit högkonjunktur eller lågkonjunktur ligger arbetslösheten fortsatt högt.Kompetensgapet har av flera i debatten identifierats som en av de viktigaste frågorna. Jag tror att det var som sade i sitt anförande att när hon möter företag ute är den fråga som de lyfter fram som allra viktigast bristen på rätt personal med rätt kompetens. Om man nu är överens om den analysen, hur kan man komma fram till att det är rätt medicin att minska antalet utbildningsplatser såväl på högskolan som i den arbetsmarknadsinriktade utbildningen? gör visserligen regeringen, som så annars, en liten abrovink här. Först minskar man väldigt mycket och lägger sedan till lite grann och kallar det för en satsning. Men det hjälper ju inte.Faktum är att en lägre andel av våra ungdomar kommer att ha möjlighet att läsa vidare på högskolan . är det enda land som jag vet i världen som sänker sina utbildningsambitioner. Det är anmärkningsvärt.Sedan kommer det inga förslag från regeringen. Det blir väldigt tydligt i den här debatten på det näringspolitiska området, det område som vi behandlar i vårt utskott i riksdag. Den debatt vi har till exempel handlar ju om att diskutera oppositionens förslag, inte regeringens förslag. Där är det väldigt tomt och fattigt.Jag kan också konstatera att jag har suttit i näringsutskottet i lite . Inte , trots lågkonjunktur och trots att varslen stod som spön i backen , har näringsministern besökt näringsutskottet när jag har varit där. Jag tror inte att hon heller har besökt näringsutskottet när jag inte varit där. Inte har näringsministern varit på plats i kammaren när vi har haft en debatt, inte !Inte något förslag med direkt bäring på de här frågorna har presenterats för vårt utskott att behandla. Den enda frågan som man faktiskt har jobbat med och som vi hade väldigt stora förhoppningar på var innovationsstrategin, ett väldigt viktigt verktyg som vi med fördel hade kunnat debattera här . Det hade varit ett konkret förslag från där man ville någonting, där man tog tag i några av de problem som vi ser på det här området och som vi gemensamt identifierar.Då väljer regeringen att inte skicka skrivelsen till riksdag för förankring, debatt och beslut. Man väljer att inte över huvud taget, åtminstone inte publikt, lägga upp en plan för den här strategin, som ju är en ganska bra vision som de flesta kan ställa upp på. Man väljer att inte på något sätt redovisa hur man ska få den att tränga ut, verka och få effekt och genomslag. Det är märkligt.Trots att vi har ett besvärligt konjunkturläge, trots att regeringen lade fram en budget baserad på helt fel prognoser och trots facit och verklighet och resultat av den förda politiken gör man i vårpropositionen som kom justeringar på marginalen. Det är mycket märkligt och beklagligt.Låt mig avsluta med att konstatera att om regeringen bara kunde bli aktiv och intresserad skulle mycket vara vunnet. Har man inga idéer får man gärna ta av våra. Det gör ni lite till och från, men gör det mer så att det händer något. Det förtjänar , företagare och befolkning. Det var väldigt intressant att lyssna till . Hon hade en hel meny av i och för sig positiva förslag som skulle kunna underlätta livet för företagare och för mänskligheten i stort om de genomfördes. Det hon inte nämnde är hur det här ska finansieras. De skattehöjningar på 30,9 miljarder som Socialdemokraterna föreslår i sin budget drabbar ju just företagande och jobb. Ja, det finns en del annat - ni höjer alkoholskatterna med 1,5 miljarder. Det gör ni för att man ska minska drickandet, antar jag. Problemet är att ni höjer arbetsgivaravgifterna för ungdomar med 14,2 miljarder. Med samma logik, herr talman, innebär det att jobben för unga människor ska minska på samma sätt. Jag antar att det är så man har tänkt sig det. Att lägga en straffskatt på någonting innebär enligt det tänkandet en minskad användning av just den typen av resurs i samhället.Ni höjer bolagsskatten med 7,6 miljarder. Hur smart är det på en skala i den allt tuffare globala konkurrens svensk exportindustri befinner sig och när det gäller investeringar i ? Ni höjer momsen på restaurangtjänster med 5,4 miljarder. Ni höjer inkomstskatten med 1,3 miljarder, och så vidare. Ni halverar taket för RUT-avdraget. Har inte funderat något på hur det här slår mot alla de goda tankar hon själv presenterade? Det blir fullständigt kontraproduktivt att höja skatten på de produktiva insatserna så mycket. En liten rännil av detta går sedan tillbaka till satsningar, men huvuddelen går ju till att höja bidrag. Tack för att jag fick en fråga! Det är inte så vanligt för oss i oppositionen att få frågor, eller rättare sagt borde det inte vara så vanligt. brukar man av någon anledning alltid hamna i en situation att företrädare för regeringspartierna ställer frågor till oppositionen i alla fall, oavsett på vilken sida vi står här. Jag kan börja med att säga att det gläder mig att tycker att jag hade ett helt batteri med förslag som - jag tror att han uttryckte det så - skulle kunna förbättra livet för många företagare och svenska folket i allmänhet. Det gläder mig att ser det. Sedan hade han idéer om det som alla företrädare för Alliansen alltid landar i, skatter. Skatter tycks vara det enda som man tror på och föreslår någonting om. Hade skattesänkningar varit lösningen på alla problem hade vi inte haft en arbetslöshet på , oavsett konjunkturläge, och en ungdomsarbetslöshet på , oavsett konjunkturläge. Skattesänkningar och skattelättnader för unga som använde som ett exempel kostar nästan och har gett - ingen vet vad det har gett. Det är det som är bekymret. har exempelvis utvärderat den åtgärden och kommit fram till att den sannolikt har betydande dödviktseffekter och tveksam effekt. De svepande stora generella nedsättningarna är tveksamma och ger ingen effekt. Vi föreslår i stället riktade insatser, riktade gentemot politik, alternativt riktade gentemot unga. Att ta bort hela arbetsgivaravgiften för den som anställer en arbetslös ung person är ett av våra förslag, i stället för att halvera arbetsgivaravgiften för alla som anställer en ung person oavsett om den unga personen har det lätt eller svårt på arbetsmarknaden. problem är att han inte kan visa att hans miljardsatsningar har gett några jobb. har helt fel när hon säger att jag inte kan visa att regeringens miljardsatsningar har gett några jobb. Vi har alltså ökat sysselsättningen i genom finanskrisen och genom skuldkrisen som tynger våra exportmarknader med 200 000 personer, sådana som i mycket stor utsträckning tidigare befann sig i utanförskap, som var undanskuffade för att inte finnas med i arbetslöshetsstatistiken. De har verkligen gett resultat, herr talman.Nu säger att jag och alla i Alliansen alltid landar i att tala skatter. Ja, men det är väl inte så konstigt. Jag tror nämligen inte på den teori som implicit ligger i resonemang, att det inte spelar någon roll om vi höjer skatterna på ungdomsarbetsplatser med 14,2 miljarder. Det är en väldigt djärv hypotes, skulle jag vilja säga.Ta en arbetsplats, en Ica , en av de medelstora, som kanske har 25-30 ungdomar anställda och som har anställt dem för att det har varit billigt. De har kunnat anställa en ung person billigare än en person med lång erfarenhet. Tror man att den här skattehöjningen passerar obemärkt i exempelvis en Ica , att det är business as usual och att det inte gör någonting om det plötsligt poppar upp en fördubbling av arbetsgivaravgifterna för en stor del av arbetskraften? Det är inte seriöst, , att tro att det bara passerar, att de här pengarna kan vi bara ta. Vi höjer skatterna med 14,2 miljarder och lägger dem på andra saker. Så fungerar det inte, och det tror jag att de allra flesta inser. De här skattehöjningarna slår på olika sätt. Bolagsskatten försämrar generella konkurrensläge, och det tycker jag är allvarligt. Jag börjar där du slutar, , bolagsskatt. Vi tycker att vi ska ha konkurrensneutrala skatter på företagsområdet. Det är viktigt. Vi tyckte därför att man skulle sänka bolagsskatten till den genomsnittliga nivån i vår omvärld. Det vi inte tyckte var att man för lånade pengar skulle starta en press nedåt, ett skattetryck nedåt, när det gäller bolagsskatten. I någon mening fick vi rätt. ser vi att andra länder tvingas följa efter, vilket innebär att man kommer att trycka nedåt. Det kan man tycka är bra och trevligt om man som enda syfte med politiken har att skatterna ska vara så låga som möjligt. Men om syftet är att de ska vara neutrala och att man konkurrerar med andra saker än skatter fyller det ingen som helst funktion. När det gäller vilken effekt skattesänkningarna har haft kan jag bara konstatera att den här regeringen har sänkt skatterna med långt över 100 miljarder, hisnande 100 miljarder, utan att lyckas nå en arbetslöshet på något mätbart område som är lägre nu än vad den var 2006 när man tillträdde, inte . Jag kan inte begripa hur det kan vara ett recept på en lyckad politik.Anders har presenterat vårpropositionen. Han går ifrån prognoserna på de lyckade effekter som skulle bli av politiken. Det som har legat i framkant och som såg bra ut ser inte bra ut ens från . De ligger , vid regeringsmakten, enligt den nuvarande prognosen möjligtvis på det ingångsläge man hade när man tillträdde. För de pengarna, , kunde vi ha anställt varenda arbetslös människa i det här landet och antagligen fått en bättre effekt än den effekt som din politik har gett. Början på många företag är innovationer. Vi kan se tillbaka på ett drygt halvår av satsningar på innovation i syfte att stimulera, uppmuntra och stärka entreprenörskapet och för att få fler innovativa företagare.Det började med den nationella innovationsstrategin som regeringen beslutade om.