· H001UbU6 · 2013-04-10 09:19:56 — ska ge tillräckliga kunskaper och förbereda eleverna för samtliga nationella program på gymnasieskolan. Det innebär att det inte behövs olika regler för behörighet till olika program. Vi i är kritiska mot den uppdelning av behörighetskraven som högerregeringen genomfört. behövs det godkänt i åtta ämnen i - däribland svenska, engelska och matte - för att vara behörig till ett yrkesförberedande program. För behörighet till de högskoleförberedande programmen krävs det godkänt i tolv ämnen.De differentierade behörighetsreglerna ger en stark signal till både elever och föräldrar om vilken ambitionsnivå olika elever ska lägga sig på och kan därmed kraftigt minska deras framtida valmöjligheter. Att dra en knivskarp gräns mellan yrkes- och studieförberedande programs behörighetskrav är inte heller befogat. Enskilda yrkesförberedande program kan mycket väl kräva lika stora förkunskaper som studieförberedande program eller större. De nya behörighetsreglerna kommer inte att leda till att eleverna får bättre kunskaper eller att fler elever når målen. Däremot ökar sorteringen genom att tusentals elever inte kommer att bli behöriga till ett högskoleförberedande program i gymnasieskolan.För att förhindra en sådan utveckling vill vi att lika behörighetsregler ska gälla för alla nationella gymnasieprogram. Det gör att även elever med snävare intressen med inriktning antingen mot det estetiskt praktiska hållet eller mot samhälls- och naturvetenskap får möjlighet att bli behöriga till samtliga program. Detsamma gäller elever som anlänt till som flyktingar. Givetvis förutsätter dessa behörighetsregler också att det genomförs en rejäl satsning på kvalitetshöjande åtgärder i med bland annat fler behöriga lärare, stärkt modersmålsundervisning, bättre utvärdering och uppföljning av undervisningen samt ett resursfördelningssystem som tar hänsyn till elevernas bakgrund och förutsättningar och därmed skiftande behov av stöd.Herr talman! Ett relativt nytt begrepp inom skolans värld är "entreprenöriellt lärande", som innebär att utveckla och stimulera generella kompetenser som att ta initiativ och ansvar och omsätta idéer i handling. som man uttrycker att detta är något som ska in i skolan tar man bort estetisk verksamhet som kärnämne. Det rimmar illa. tycker att det är självklart att alla gymnasieelever ska utveckla och använda sin fantasi och kreativitet samt sin förmåga att kommunicera genom att delta i estetisk verksamhet. Det krävs också kunskaper för att ta del av och tolka det kulturella utbudet. Kulturell medvetenhet och kulturella uttrycksformer är dessutom en av de åtta nyckelkompetenser för livslångt lärande som fastställts av EU och som som medlemsland ställt sig bakom. Estetik, kreativitet och förmåga att uttrycka sig konstnärligt är vidare en tillgång i många yrken. Därför bör det vara ett kärnämne i alla nationella program.Något som den här regeringen har pratat väldigt lite eller inget alls om är elevinflytande. Vi måste sträva efter att stärka elevernas inflytande. begränsas inflytandet till sociala frågor som rör måltider, skolgården och rastverksamhet. Vi anser att även delar som har anknytning till undervisningens organisering, såsom diskussioner om förbättrad samordning av provperioder, en jämn arbetsfördelning för eleverna under läsåret, innehåll i temaveckor och inte minst trygghetsarbete och ordningsregler, bör kunna vara föremål för ett vitalt elevinflytande.Såväl elevrepresentanter som elevskyddsombud ska ha rätt till utbildning och kompensatoriskt stöd för den undervisning de gått miste om under sin utbildning. Skolan ska också vara skyldig att tillhandahålla lokaler så att elever och elevrepresentanter kan hålla de möten och andra sammankomster som krävs för att de ska kunna utöva det inflytande de har rätt till.Därmed yrkar jag bifall till reservationerna 3 och 7. Detta är visserligen bara ett motionsbetänkande, men jag tycker ändå att det förtjänar en ordentlig genomgång. Det handlar om den mycket viktiga gymnasieskolan.Vi har hört från oppositionen att resultaten går ned, att segregationen ökar, att regeringen saknar ambitioner, att vi sänker kraven och att vi skär ned. Alla slänger sig med olika siffror och hänvisar till olika tabeller. Som historiskt och skolhistoriskt intresserad kommer jag att ge en kort historisk exposé. För att blicka framåt behöver vi nämligen svar på varför vi står här, hur vi kom hit och när resan inleddes - utför, skulle man möjligtvis kunna tillägga.Det finns några reformer och förändrande synsätt som är centrala när vi diskuterar skolan och i synnerhet gymnasieskolan. Det gäller framför allt fyra förändringar och reformer: kommunaliseringen, decentraliseringen - med ett annat sätt att styra för staten; man gick från regelstyrning till målstyrning - radikaliseringen och avprofessionaliseringen.Skolsektorn har varit arena för ideologisk kamp . har reformarbetet tilltagit, med ett crescendo . parallella skolsystem, med folkskola och läroverk, ersattes av enhetsskolan. Redan då och tidigare fanns tankar från olika skolkommissioner om en kommunalisering - av många olika skäl, åtskilliga av dem goda. Den kommunalisering som kom att genomföras av kom dock att få ett helt annat utseende än de förslag som fanns tidigare. ändrades också betydelsen av begreppet "likvärdighet". Man gick från en total centralstyrning, där alla skulle behandlas likvärdigt, till att alla elever skulle behandlas efter sina egna individuella förutsättningar. reformer skulle kanske ha fungerat bättre om de inte hade sammanfallit med kulturradikalism och en omfattande vänstervåg.Kommunaliseringen sammanföll med ett förändrat synsätt i staten, som jag nämnde inledningsvis. Man övergick allt mer från regelstyrning och central styrning till en decentraliserad målstyrning. Staten trädde tillbaka, extra tydligt inom utbildningsområdet. saknades dessutom nationella måldokument. Först ålades kommunerna ansvaret. Därefter inleddes en period av "trial and error", då kommunerna skulle utarbeta lokala styrsystem. Statens styrning uppvisade omfattande brister.Lärarrollen övergick från specialisten med stark yrkesidentitet, alltså olika typer av lärare med olika kompetens, ämnes- och stadiemässigt, till vad som tillspetsat kan kallas den allmänne trivselvaktmästaren, någon som representerar de vuxna i skolan. Det innebär inte att vi är för ett återförstatligande. Vi tror inte att det löser dagens problem. Det finns nu ett kunnigt och stödjande skolverk och en vass skolinspektion. Det finns en ny lärarutbildning. Intaget på lärarutbildningarna visar på en svag ökning. Vi hoppas också att reformen med karriärtjänster ska bidra till en positiv utveckling. Både stat och kommuner har ett gemensamt ansvar för skolan.Jag har nämnt kommunalisering och införande av en otydlig målstyrning. med detta radikaliserades skolan, dess mål och lärarutbildningen. Ett antal mycket progressiva och radikala professorer i pedagogik fick mycket stort inflytande över skolan. Jag ska nämna några meningsyttringar från denna tid:Läraren ska enbart vara stödjande.Den progressiva pedagogiken utgår från att eleverna självmant kommer att söka kunskap, bara de slipper läxor och betyg.Ämneskunskap har inget egenvärde.Lärarhögskolan ska utgöra en viktig kanal för att göra partiets ideologi till statens.Många avhandlingar , både tidigare och dess värre även , har handlat om politiska och sociala attityder knutna till klass, kön och etnicitet snarare än om studieansträngningar och framgångsrika undervisningsmetoder. I knäet på de radikala professorerna satt dåtidens socialdemokratiska utbildningspolitiker. Man skulle kunna travestera genom att säga att aldrig har så få gjort så stor skada för så många.Det är alltså därför som det ser ut så här . Det är fyra olika reformer och ändrade synsätt som olyckligtvis sammanföll. Naturligtvis har vi ett helt annat samhälle och andra elever som ställer helt andra krav. gick kanske av eleverna vidare till gymnasieskolan. är det i stort sett - 99,5-99,6 procent.Låt mig efter denna historiska genomgång hoppa fram . visade Timss att i matte och NO har inget land, vid sidan om , tappat så mycket som . konstaterades i en nordisk rapport att var fjärde lärare i gymnasieskolan var obehörig. Därför skulle jag vänligen vilja be berörda att ompröva sina argument när man hävdar att utförsbacken inleddes 2006.Tvärtom inleddes ett omfattande reformarbete 2006. Genomgripande analyser och ett gediget grundarbete gjorde att dessa sjösattes, som alla vet, 2011. Jag vill också gärna påminna kammaren om att besluten fattades med stor majoritet. Det är bra. Skolan behöver nu långsiktighet och arbetsro. Mindre justeringar kommer självklart att behöva göras under resans gång.Vi har fått en modern gymnasieskola med Gy 2011. Jag har aldrig mött så många positiva omdömen runt om i landet från lärare, rektorer och skolledare. Det gäller både skollag, betygssystem och hela Gy 2011. Sju av tio elever fullföljer sin utbildning . Tanken är naturligtvis att med en bättre anpassning, något färre valmöjligheter i skolan och mer av programmets ämnen ska en bättre gymnasieskola skapas. Årskullarna minskar nu , och det ställer naturligtvis speciella krav på skolledare och kommuner.Tanken med tolv yrkesprogram och sex högskoleförberedande program är att alla elever ska få en adekvat och bra utbildning som förbereder för yrkeslivet eller fortsatta studier. Men missvisande information från ett antal "syvare" och några ledande politiker i riksdag - i alla fall inom utbildningspolitiken - har skapat missuppfattningen att med yrkesprogrammen är dörrarna stängda. Så är inte alls fallet, och de har inte varit det. Men för att underlätta ytterligare ser nu regeringen till att alla yrkeselever kan läsa in sin högskolebehörighet inom sina 2 500 poäng. Gemensamt från utskottet ber vi också regeringen att se över och stärka kvaliteten i APL.Några ondgör sig över vikande siffror för yrkesprogrammen, men då ska man hålla i minnet att det nya teknikprogrammet är en succé, likaså ekonomiprogrammet. Estetprogrammet har förts över till högskoleförberedande program. Detta sammantaget med osäkerhet, nyfikenhet och i vissa fall kanske vilseledande information kan ha lett till något vikande siffror. Men det har kompenserats av ökat intag på de teoretiska linjerna, vilket tydligen några retar sig på alldeles enormt.Jag har varit ute i kommuner och intervjuat många, och då har framkommit att antalet elever på byggprogrammet minskar. Det beror på att man ser på konjunkturen. Tyvärr ligger man fel i fas. De elever som går in på byggprogrammet kommer naturligtvis inte att ha några problem att få jobb när de går ut, men de tittar på konjunkturen just . Men vi hoppas på att fler "syvare" ska ge bättre information, och kommuner och län måste också ta till sig av statistiken på ett bättre sätt.Vad gäller vård- och omsorgsprogrammet kommer regeringen att återkomma med ett förslag som ska göra programmet mer attraktivt.Herr talman! Jag vill avsluta mitt anförande med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner.Jag vill också komma med en vänlig och stilla önskan, även om jag kanske talar för döva öron, nämligen att sitta still i båten. Låt reformerna verka ett tag, och låt oss tillsammans lyfta fram allt det positiva i Skolsverige. Det finns en del saker som vi kan göra bättre, och där ska vi hjälpas åt, men vi ska också se till att lyfta fram och sprida allt som är bra. (Applåder)I detta anförande instämde och (båda M). Det är sant att skolan behöver breda överenskommelser. Där är vi överens. Men det är intressant att pratar om annat än den politik man står för och att ta ansvar för den politik som regeringen nu för. Ändå är den utbildningsminister som efter har suttit längst vid makten. Då har man väl ändå någon sorts ansvar för utbildningen.Jag talade om nedskärningarna i gymnasiet. I min hemkommun har det skett en nivåsänkning med 115 miljoner. 8 miljoner av dessa 115 miljoner motsvarar det som regeringen säger är effektiviseringar. Resten är helt enkelt nedskärningar. Med de förutsättningarna äventyras många goda satsningar, bland annat dem jag nämnde på Angeredsgymnasiet och andra skolor. Hur kan ni påstå att ni satsar på gymnasiet som ni gör kännbara nedskärningar? Det bör inte ha gått någon förbi i kammaren att årskullarna minskar drastiskt . Det innebär att det kommer att gå åt något mindre pengar till gymnasieskolan.Jan har suttit vid makten. Vi hoppas att det blir ytterligare några år.Vi sjösatte ett antal reformer 2011, och det är väl ingen här inne som tror att de redan kan ha påverkat den utveckling som har pågått sedan 2006-2007. Resultaten av den lärarutbildning som har införts nu kommer inte att synas förrän om några år.Jag har en fråga till angående den obligatoriska gymnasieskolan som ni har pratat er varma för. Jag har här siffror från en utredning som ni har gjort inför förslaget om obligatorisk gymnasieskola. Den största orsaken till avhoppen är Trött på att studera, och den gruppen är hela 32 procent.Jag misstänker att ni har funderat igenom förslaget, och jag skulle gärna vilja veta: Hur många fler elever tror du att ni kan hjälpa genom att införa en obligatorisk gymnasieskola, speciellt eftersom en del av avhoppen sker efter att de fyllt ? Det är intressant att vi inte får något svar på varför ganska abrupta nedskärningar i skolan är ett effektivt sätt att utveckla gymnasiet.Man skulle kunna besvara frågan om det obligatoriska gymnasiet med ännu en fråga: Varför har inte regeringen engagerat sig lite mer i att ge de här ungdomarna det stöd de behöver för att känna studiemotivation när man vet att gymnasieskolan är nödvändig? Arbetsgivarna säger att det inte finns någon chans att klara sig med bara grundskola. Då sänker ni kraven. Är det ert enda svar till dessa ungdomar? Det duger inte.Ungdomarna vet att man behöver utbilda sig. Vi vill hitta sätt att ge dem möjlighet att göra det. Ni sänker bara kraven och säger: Slipp då! Det ger inte dessa ungdomar en bättre framtid. Jag vet inte om vi befinner oss i samma värld. Jag tyckte att jag läste i betänkandet att tre partier vill sänka kraven för de teoretiska linjerna. Jag förstår inte riktigt hur det går ihop. Om det är så ni vill lösa problemen, varför då inte ta bort behörighetskraven helt och hållet? Det är ju alldeles utmärkt och ser jättebra ut vad gäller siffrorna.Det är väl också så att ni socialdemokrater har pratat om ett kontrakt mellan föräldrar, skola och elever. Jag levde i förvissningen om att födelseattesten var ett tillräckligt kontrakt för att man skulle bry sig om sina barn och elever. Jag kan inte heller se hur detta på något sätt ska kunna hjälpa fler elever, genom ett ganska otydligt kontrakt när de är . Jag har själv en 14- och en 15-16-åring, och jag vet vilka diskussioner man kan ha . Att ha vissa saker på papper tror jag inte hjälper så mycket.Min fråga är då om de sänkta behörighetskrav som ni vill ha för de teoretiska utbildningarna: Är det så ni ska lösa de problem vi har?Jag vill också rikta en fråga om detta med ettårigt gymnasium: Var i budgetpropositionen kan det stå? sade att den nedförsbacke som vi ser i kunskapsresultaten började tidigare än när den här regeringen tillträdde, och det är sant. Men det som glömde i sin historieexposé var att vi tillsammans med den socialdemokratiska regeringen och i princip hade sjösatt en ny gymnasieskola, någonting som ni stoppade innan. Det var inte så att vi tyckte att den förra gymnasieskolan fungerade perfekt. Vi såg problem med den och hade förslag på att göra om den.Det som skilde stort mellan våra olika gymnasiereformer var att vi inte gjorde den differentiering som ni har gjort. Vi gjorde inte den uppdelningen, för vi anser att yrkeselever såväl som de som läser högskoleförberedande program bör ha samma grund att stå på, för att klara inte bara yrkeslivet utan även samhällslivet. Det är den stora skillnaden mellan våra olika reformer. Tyvärr var det inte vår reform som gick igenom.Det jag vill fråga är: Vad menar han med att det är vilseledande information som har lett till minskade ansökningar till yrkesprogrammen? Är det inte så att man måste använda individuellt val och utökat program för att få högskolebehörighet?Jag tittade snabbt och såg att det krävs särskild behörighet bara för att bli förskollärare. Den som går barn- och fritidsprogrammet och använder sitt individuella val och utökat program kommer ändå inte att ha behörighet att söka till förskollärarutbildning. Det är bättre för den eleven att söka sig till ett högskoleförberedande program. Vad den eleven då går miste om är praktik och kontakt med arbetslivet. Det är väl ingen bra utväg. I en tidigare debatt här i kammaren erkände en oppositionspolitiker att hon hade vilselett och gått ut med felaktig information.Jag har varit en ganska flitig resenär runt om i landet, vilket säkert många andra i utskottet också har varit. Flera studie- och yrkesvägledare har då sagt: Jaså, ligger det till på det här viset? Det visste vi inte. På något sätt har vi bibringats felaktig kunskap om att dörrarna skulle vara stängda. Flera har alltså erkänt det öppet. Det leder naturligtvis till en oro för många elever - en mycket förståelig oro.Om jag ska fortsätta historielektionen, som kan vara ganska intressant, har jag här en färsk rapport från IFAU. Man säger att har andelen som slutfört gymnasiet minskat kraftigt. Vidare säger man att avhoppen ökade i både yrkes- och studieförberedande program men var ett särskilt stort problem i yrkesprogrammet, där andelen som gick klart minskade till följd av de nya betygen. Bland annat skedde det en dramatisk ökning när man ökade från tvåårig till treårig gymnasieskola. Jag tycker naturligtvis att det var riktigt att man gjorde det.Problemet är att ni vill tvinga in elever i samma form. Vi tror inte på det. Vi tror att alla elever har lika värde. Vi ska ge alla samma förutsättningar i skolan, men vi måste också låta elever göra ett eget val.Jag har intervjuat elever på el- och energiprogrammet, på byggprogrammet och många andra och frågat speciellt de i denna skola som inte har valt att läsa in högskolebehörighet, och de har sagt: Nej, vi vill inte. Vi vill koncentrera oss på våra kärnämnen, för vi vet att vi ska ut i yrkeslivet så fort som möjligt. Men vi vet också att dörrarna inte är stängda. Skulle vi ångra oss sedan finns möjlighet att komplettera utbildningen. svarade inte på min fråga: På vilket sätt har man vilselett elever? Är det inte så att eleven måste läsa in på sitt individuella val och utökat program? Är det en osanning? Vad ska den elev som tänkte bli förskollärare göra? Det räcker ju inte att gå bara barn- och fritidsprogrammet, läsa utökat program och använda sitt individuella val, för man behöver också särskild behörighet för att gå förskollärarprogrammet. På vilket sätt är det vilseledande att tala om det?Ni har byggt en gymnasieskola som säger att det är bättre för den eleven att söka sig till ett högskoleförberedande program och gå miste om den praktik och den kontakt med arbetslivet som barn- och fritidsprogrammet erbjuder. Om vi ska förstärka yrkesprogrammen på riktigt ska man inte urholka dem på det sätt som regeringen har gjort och förutsätta att elever inte bryr sig så mycket om teoretiska ämnen.Jag vill verkligen att du svarar på den frågan, : På vilket sätt har vi vilselett någon? Stämmer inte det jag säger?Det finns också ett annat bekymmer med den nya gymnasieskolan. Ni säger att de som går yrkesprogram ska ha hälften så mycket samhällskunskap. Ska de inte vara lika delaktiga samhällsmedborgare som alla andra? Det är ju det ni säger. Vi vet att män inom LO-yrkena är de som läser allra minst och till och med inte alls. Ni bygger en gymnasieskola som inte kommer att leda till en annan utveckling utan tvärtom leder till att de kommer att läsa till och med ännu mindre än vad de redan gör . Det ställer till det för deras barn och utvecklingen när det gäller kunskapsinhämtning. Det är ert ansvar. En bättre gymnasieskola kommer vi framför allt att åstadkomma med en bättre grundskola. Det förbättrar många elevers möjlighet och kunskap att göra de riktiga valen i gymnasieskolan. Det suddar också ut en del skillnader som finns beroende på om man kommer från studievana hem eller inte. Har vi redan cementerat mycket av detta är det väldigt svårt att ändra någonting i gymnasieskolan.Vi är också bekymrade. tog upp de 15-20 miljoner som en elev "kostar" under en livscykel. Kryddar vi det hela med lite kriminalitet, vilket tyvärr ofta är fallet, hamnar vi på 40 miljoner. De siffrorna har vi också. Det är förfärligt.Det är därför vi på alla sätt försöker stärka utbildningen och se till att det blir enklare också för ungdomar att komma in i arbetslivet. Tyvärr är det enda jag ser från den samlade oppositionen att ni vill återgå till den gamla utslagningsskola som gymnasiet delvis var. Ett viktigt och ständigt debatterat område i utbildningspolitiken är gymnasieskolan. Få skolformer diskuteras så mycket och har utretts så som svensk gymnasieskola. En orsak är förstås de stora kvalitetsutmaningarna men också hur viktigt det är för ungas framtid att ha en utbildning med sig oavsett framtidsplaner.Folkpartiet och regeringen lägger nu om hela gymnasiepolitiken. Uppdraget från regeringen till utredarna var väldigt tydligt: en ny gymnasieskola där utbildningen ska vara av hög kvalitet och bygga vidare på kunskaper, den ska inte vara en förlängning av - för att använda ord - och den ska ge elever möjlighet att välja utbildning efter fallenhet och intresse.De elever som började är de första med den nya programstrukturen. tar den första elevkullen studenten i nya gymnasiet. Läser man oppositionens motioner kan man knappast påstå att det är en framtidsinriktad politik som utvecklar gymnasiet. Frågan är då: Varför vi gör allt detta inom svensk gymnasieskola?Vi har sett avhopp, brister i kvalitet, dålig genomströmning, ett IV-program som blev det största, dålig arbetslivskoppling och stora kostnader i efterhand på vuxenutbildning och arbetsmarknadspolitiska insatser för att lappa och laga efter gymnasieskolans haveri - för att inte tala om alla utredningar. Allt detta indikerar tydligt att systemet inte var tillfredsställande.Herr talman! Att efter knappt fyra terminer återgå till en gymnasiepolitik där tre av tio elever aldrig fick ett slutbetyg är något vi inte tänker medverka till. Av samtliga elever som började sina studier som nybörjare och lämnade gymnasieskolan hade ett slutbetyg. Bland dem som läste de studieförberedande programmen var det som uppnådde slutbetyg, trots att målet var högskoleförberedande, och bland dem som läste på yrkesprogrammen, där målet i den gamla gymnasieskolan var arbetslivet, var det som uppnådde målet om allmän högskolebehörighet.Fyra av tio yrkeselever lämnade gymnasiet utan slutbetyg. Orsakerna är flera. Men en sak är klar: att åter teoretisera gymnasiets yrkesprogram är att återigen svika dessa elever. Helt klart finns det flera principiella skillnader i gymnasiepolitiken mellan Alliansen, och inte minst Socialdemokraterna som jag härmed vill lyfta fram. Vi menar att det måste finnas tydliga utbildningsvägar som skiljer sig beroende på intresse, motivation och arbetsmarknadsutsikter. Medan vi försöker skapa tydliga program har Socialdemokraterna gjort allt för att skapa en grå massa av allt. Senast den förra beställde en gymnasieutredning, som lämnades , var det mest centrala att ytterligare minska skillnaderna mellan studieförberedande och yrkesförberedande utbildningar.Miljöpartiets ledamot har tyvärr lämnat kammaren. Han frågar: Varför ska man straffa elever som tidigt väljer yrkesprogram? Vi tycker att alla elever ska få en chans att inte bara antas till ett program, utan man ska också få en rimlig chans att slutföra ett program med en fullständig gymnasieexamen.