bet · H101MJU7 · 2013-11-29 00:00:00 — 2013/14:MJU7 En hållbar rovdjurspolitik Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2012/13:191 En hållbar rovdjurspolitik tillsammans med 3 följdmotioner med 39 yrkanden. Därutöver behandlar utskottet 20 yrkanden från den allmänna motionstiden . I propositionen föreslår regeringen att det övergripande och långsiktiga målet för rovdjurspolitiken ska vara att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i ska uppnå och bibehålla en gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet, som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. Regeringen föreslår mål för de nämnda rovdjursstammarna med bl.a. referensvärden för populationsstorlek och utbredningsområde. Toleransnivån för skador på ren orsakade av stora rovdjur föreslås vara maximalt räknat på samebyns faktiska renantal. Regeringen redovisar ett antal bedömningar som rör rovdjursförvaltningen enligt följande. Viltskadecenter bör analysera hur rovdjursangrepp påverkar landsbygdsföretagens ekonomi. Ytterligare steg bör tas för att regionalisera rovdjursförvaltningen genom utökade möjligheter till delegering av jaktbeslut. Förvaltningsplaner bör vara det centrala och regionala verktyget för den praktiska förvaltningen och det adaptiva verktyget för att nå målet för rovdjurspolitiken. bör revidera de nationella förvaltningsplanerna. Länsstyrelserna, och samebyarna bör arbeta med ett förvaltningsverktyg för skador inom rennäringen. Bidrag till skadeförebyggande åtgärder bör inte avräknas från ersättningen för rovdjursskador på ren. Den politiska samverkan om framför allt varg mellan , , och bör fortsätta och fördjupas. Utskottet föreslår att godkänner regeringens förslag till mål för rovdjurspolitiken och förslaget om en toleransnivå för skador på ren orsakade av stora rovdjur. Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I betänkandet finns 28 reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 1. Reservation 1 (MP, V) Reservation 2 (S) – motiveringen Övergripande mål för rovdjurspolitiken godkänner regeringens förslag om ett övergripande och långsiktigt mål för rovdjurspolitiken. Därmed bifaller proposition 2012/13:191 punkt 1 och avslår motionerna 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 1, 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 3, 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2013/14:MJ423 av och (båda C) yrkande 3. Reservation 3 (S) Reservation 4 (MP) Reservation 5 (V) Mål för stammarna av varg, björn, järv och lodjur i godkänner regeringens förslag om mål för stammarna av varg, björn, järv och lodjur i . Därmed bifaller proposition 2012/13:191 punkterna 2–5 och avslår motion 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 2. Reservation 6 (S) Mål för kungsörnsstammen i godkänner regeringens förslag om mål för kungsörnsstammen i . Därmed bifaller proposition 2012/13:191 punkt 6 och avslår motion 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 8. Reservation 7 (S, MP) Toleransnivå för skador på ren godkänner regeringens förslag om en toleransnivå för skador på ren orsakade av stora rovdjur. Därmed bifaller proposition 2012/13:191 punkt 7. Utreda en toleransnivå för skador på ren 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 6 och 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 11. Reservation 8 (MP, V) 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 3, 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 5. Reservation 9 (S) Reservation 10 (MP, V) Kriterier för gynnsam bevarandestatus 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkandena 3, 4 och 8. Reservation 11 (MP) 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 12, 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 7, 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 10, 2013/14:MJ204 av (SD), 2013/14:MJ268 av och (båda M) och 2013/14:MJ489 av m.fl. (S) yrkande 5. Reservation 12 (S) Reservation 13 (MP, V) 2013/14:MJ229 av (M) yrkande 6 och 2013/14:MJ487 av m.fl. (S). 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 7. Reservation 14 (MP) 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 9 och 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 15 (S, MP) Reservation 16 (V) Delegering av beslutanderätt m.m. 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkandena 6 och 7, 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 5, 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkandena 12–15, 2013/14:MJ260 av (MP), 2013/14:MJ269 av m.fl. (M), 2013/14:MJ308 av och (båda C) i denna del, 2013/14:MJ313 av (FP), 2013/14:MJ423 av och (båda C) yrkandena 1 och 5, 2013/14:MJ430 av och (båda C) och 2013/14:MJ489 av m.fl. (S) yrkandena 3 och 4. Reservation 17 (S) Reservation 18 (MP) Reservation 19 (V) 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 16. Reservation 20 (MP, V) 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 17 och 2013/14:MJ423 av och (båda C) yrkande 2. Reservation 21 (MP) 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 4. Reservation 22 (S) 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 5 och 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 9. Reservation 23 (S) Reservation 24 (MP) 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 6. Reservation 25 (MP, V) 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkandena 10 och 11, 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 18, 2013/14:MJ308 av och (båda C) i denna del, 2013/14:MJ423 av och (båda C) yrkande 4, 2013/14:MJ435 av m.fl. (S) och 2013/14:MJ489 av m.fl. (S) yrkandena 9 och 10. Reservation 26 (S) Reservation 27 (MP) 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 9. Reservation 28 (MP, V) Utskottet föreslår att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (FP), (S), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (C). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2012/13:191 En hållbar rovdjurspolitik tillsammans med 3 följdmotioner med 39 yrkanden. Därutöver behandlar utskottet 20 yrkanden från den allmänna motionstiden . Regeringens förslag till riksdagsbeslut och motionsförslagen finns i bilaga 1. I detta ärende har utskottet uppvaktats av Världsnaturfonden (WWF), , och Kungsörn samt av , () och . Utskottet har även kallat till sig , och Artdatabanken vid för en intern utfrågning med anledning av propositionen. Internationell rätt och EU-rätt Ramarna för den svenska rovdjursförvaltningen sätts av internationella konventioner och EU-direktiv. Konventionen om skydd av europeiska vilda djur och växter samt deras naturliga miljö () syftar till att främja ett mellanstatligt samarbete för att bevara vilda djur- och växtarter och livsmiljöer samt skydda hotade flyttande arter. , järv och varg är strängt skyddade arter enligt konventionen, medan lodjur är en skyddad art. Både och EU har ratificerat konventionen. EU:s art- och habitatdirektiv (direktiv /43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter) bygger på . Direktivets syfte är att bidra till att säkerställa den biologiska mångfalden genom att bevara livsmiljöer och vilda djur och växter. I direktivets bilaga 4 anges djur- och växtarter som kräver strikt skydd av medlemsstaterna, och här återfinns varg, björn och lodjur. De strikt skyddade arterna får inte fångas eller dödas annat än i vissa undantagsfall. Vidare finns EU:s fågeldirektiv (direktiv /147/EG om bevarande av vilda fåglar). Direktivet innehåller regler till skydd för samtliga naturligt förekommande och vilt levande fågelarter inom EU, liksom deras ägg, reden och boplatser. Både art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet är minimidirektiv vilket innebär att medlemsländerna inte får införa regler som innebär ett mindre strängt skydd än vad direktiven föreskriver. kan pröva frågan om ett medlemsland gjort sig skyldigt till överträdelse av direktivens bestämmelser. Den nuvarande rovdjurspolitiken beslutades i stora drag av 2001 efter regeringens förslag i propositionen Sammanhållen rovdjurspolitik (prop. 2000/01:57, bet. 2000/01:MJU9, rskr. 2000/01:174). Det övergripande mål som godkändes var att skulle ta ansvar för att björn, varg, järv, lodjur och kungsörn skulle finnas i ett så stort antal att de långsiktigt fanns kvar i den svenska faunan och att arterna kunde sprida sig till sina naturliga utbredningsområden. Ambitionen var att detta övergripande mål skulle nås inom en generation. fastställde även miniminivåer för björn (100 föryngringar , dvs. ca 1 000 individer), lodjur (300 föryngringar, dvs. ca 1 500 individer) och kungsörn (600 årliga häckningar) som då hade uppnått sådana individantal att de bedömdes som åtminstone kortsiktigt livskraftiga. Miniminivåerna skulle betraktas som en vägledning för val av förvaltningsstrategi för rovdjursstammen och skulle inte ses som en målsättning för vilket antal individer som var önskvärt att ha. För arter som ännu inte hade nått sådana antal att deras överlevnad kunde anses säkrad i ett längre perspektiv, dvs. varg och järv, fastställdes etappmål i stället för miniminivåer. När etappmålen för varg (20 föryngringar , dvs. ca 200 individer) och järv (90 föryngringar , dvs. ca 400 individer) var nådda skulle en förnyad bedömning göras av arternas utveckling och den framtida förvaltningen av arterna. Till följd av regeringens proposition 2008/09:210 En ny rovdjursförvaltning beslutade 2009 om en justering av miniminivån för lodjursstammen ner till 250 årliga föryngringar och en justering av etappmålet för varg med innebörden att stammens tillväxt tillfälligt skulle begränsas som den genetiska statusen skulle stärkas. Det kan dock påpekas att den tillfälliga begränsningen upphörde att gälla 2011. Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle utvärdera de långsiktiga målen för rovdjursstammarna. Utredaren fick i uppdrag att föreslå målnivåer för björn, varg, järv och lodjur med beaktande av att en gynnsam bevarandestatus ska föreligga, de olika förutsättningarna i förvaltningsområdena, de socioekonomiska förutsättningarna samt rovdjurens funktion och ekologiska roll i ett ekosystemperspektiv. Utredaren skulle analysera om det regionaliserade ansvaret för förvaltningen av rovdjuren och jakten lett till en ökad acceptans av rovdjur i människors närhet. Utredaren skulle också analysera de åtgärder som regeringen hade föreslagit i propositionen En ny rovdjursförvaltning (prop. 2008/09:210) för att minska graden av inavel och bedöma om de var tillräckliga. I övrigt skulle utredaren ge förslag till förvaltningsåtgärder som bidrog till en samexistens mellan människa och rovdjur (dir. 2010:65). Regeringen beslutade att ge utredaren i tilläggsuppdrag att analysera och föreslå åtgärder för att underlätta att naturligt invandrade vargar med östligt ursprung når den mellansvenska vargpopulationen med minimerad skadenivå för renskötseln (dir. 2011:5). Utredningen tog namnet . överlämnade 2011 delbetänkandet Rovdjurens bevarandestatus (SOU 2011:37). I betänkandet redovisades bedömningen att björn- och lodjursstammarna förekommer i populationer med en gynnsam bevarandestatus, medan varg- och järvstammarna inte gör det. I delbetänkandet föreslog utredningen referensvärden för populationsstorlek och utbredningsområde enligt art- och habitatdirektivet för varg, björn, järv och lodjur. överlämnades slutbetänkandet Mål för rovdjuren (SOU 2012:22) med förslag om ett övergripande och långsiktigt mål för rovdjurspolitiken och hur ansvariga myndigheter ska besluta om miniminivåer och förvaltningsmål. Vidare föreslogs att viltförvaltningsdelegationerna ska ses över, att ska sammanställa ett program för genetisk förstärkning av vargstammen, ändringar i ersättningssystemen för rovdjursskador och att jaktlagen ska ses över. Regeringen tillsatte 2011 en nationell kommitté för hållbar rovdjurspolitik för varg (dir. 2011:70). Kommittén skulle med bred förankring följa arbetet med utvecklingen av vargstammen i och bistå regeringen i arbetet med att utveckla en hållbar rovdjurspolitik för varg i . överlämnade betänkandet Åtgärder för samexistens mellan människa och varg (SOU 2013:60). Utredaren föreslog förnyade målbilder, en bättre fungerande skyddsjakt, ett delvis nytt ersättningssystem, en ny förvaltningsplan för varg samt en delvis ny och omstuvad lagstiftning. Enligt utredarens mening skulle dessa åtgärder kunna återskapa förtroendet för den svenska vargpolitiken, som skulle kunna uppfylla kraven i art- och habitatdirektivet. Utöver och betänkanden utgör redovisningar av flera uppdrag till , , och de berörda länsstyrelserna underlag till propositionen om en hållbar rovdjurspolitik. Bland annat gav regeringen i uppdrag att i samråd med definiera begreppet toleransnivå för rennäringen när det gäller förekomsten av stora rovdjur. I propositionen föreslår regeringen att det övergripande och långsiktiga målet för rovdjurspolitiken ska vara att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i ska uppnå och bibehålla en gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet, som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. Regeringen föreslår mål för de nämnda rovdjursstammarna med bl.a. referensvärden för populationsstorlek och utbredningsområde. Toleransnivån för skador på ren orsakade av stora rovdjur föreslås vara maximalt räknat på samebyns faktiska renantal. Regeringen redovisar ett antal bedömningar som rör rovdjursförvaltningen enligt följande. Viltskadecenter bör analysera hur rovdjursangrepp påverkar landsbygdsföretagens ekonomi. Ytterligare steg bör tas för att regionalisera rovdjursförvaltningen genom utökade möjligheter till delegering av jaktbeslut. Förvaltningsplaner bör vara det centrala och regionala verktyget för den praktiska förvaltningen och det adaptiva verktyget för att nå målet för rovdjurspolitiken. bör revidera de nationella förvaltningsplanerna. Länsstyrelserna, och samebyarna bör arbeta med ett förvaltningsverktyg för skador inom rennäringen. Bidrag till skadeförebyggande åtgärder bör inte avräknas från ersättningen för rovdjursskador på ren. Den politiska samverkan om framför allt varg mellan , , och bör fortsätta och fördjupas. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (MP och V) om avslag på propositionen. Jämför reservationerna 1 (MP, V) och 2 (S). Enligt kommittémotion 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 1 bör avslå regeringens proposition. betänkande erbjöd en kompromiss som bl.a. grundades på en vetenskapligt fastställd nivå för gynnsam bevarandestatus. I stället för att förvalta denna möjlighet till samförstånd presenterade regeringen kort därpå ett förslag som negligerade centrala ståndpunkter i betänkandet. Dessutom föreslår propositionen omfattande förändringar i rovdjurspolitiken utan att ha ett tillräckligt vetenskapligt underlag för att dessa ska kunna genomföras. Liknande tankegångar framförs i kommittémotion 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 1. I betänkande hade företrädare för vitt skilda intressen i rovdjurspolitiken enats om en gemensam åsiktsförklaring. Propositionen bör avslås, och en ny rovdjurspolitik bör tas fram baserad på vetenskaplig grund och med beaktande av arbete. Som har redovisats i bakgrunden beslutades den nuvarande rovdjurspolitiken i stora drag av 2001 efter regeringens förslag i propositionen Sammanhållen rovdjurspolitik (prop. 2000/01:57, bet. 2000/01:MJU9, rskr. 2000/01:174). fastställde då ett övergripande mål för rovdjursstammarna och miniminivåer för björn, lodjur och kungsörn. För varg och järv fastställdes i stället etappmål eftersom de inte bedömdes ha nått sådana nivåer att deras överlevnad kunde anses säkrad i ett längre perspektiv. beslut innebar vidare att när etappmålen för varg (20 föryngringar , dvs. ca 200 individer) och järv (90 föryngringar , dvs. ca 400 individer) var nådda skulle en förnyad bedömning göras av arternas utveckling och den framtida förvaltningen av arterna. Genom betänkanden (SOU 2011:37 Rovdjurens bevarandestatus och SOU 2012:22 Mål för rovdjuren) har en sådan förnyad bedömning gjorts och det är enligt utskottets mening lämpligt att fastställa nya mål. När det gäller underlaget till propositionen konstaterar utskottet att betänkanden och betänkande tillsammans med redovisningar av uppdrag till och andra myndigheter utgör ett gediget underlag för att ta ytterligare ett steg i utvecklingen mot en hållbar rovdjurspolitik. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning att det nu finns ett tillräckligt underlagsmaterial för att man ska kunna föreslå ett intervall för referensvärden för populationsstorlek och utbredningsområde samt att bedöma bevarandestatusen för varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i . Som regeringen framhåller är det svenska landskapet i det närmaste alltigenom människopåverkat. Även de till synes orörda områdena i norra har en lång kulturtradition genom den renskötsel som bedrivs där. Ingenstans i landet finns områden där människor kommer att stå helt opåverkade av förekomsten av rovdjur. Det är därför viktigt att de människor som påverkas av stora rovdjur ges möjlighet att finna en delaktighet i förvaltningen. Enligt utskottets uppfattning erbjuder propositionen en utvecklad rovdjursförvaltning med redskap att förvalta rovdjuren adaptivt i enlighet med ekosystemansatsen. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2013/14:MJ2 (V) yrkande 1 och 2013/14:MJ3 (MP) yrkande 1. Övergripande mål för rovdjurspolitiken Utskottets förslag i korthet godkänner regeringens förslag om ett övergripande och långsiktigt mål för rovdjurspolitiken och avslår motionsyrkanden om alternativa mål. Jämför reservationerna 3 (S), 4 (MP) och 5 (V). Regeringen föreslår att godkänner att det övergripande och långsiktiga målet för rovdjurspolitiken är att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i ska uppnå och bibehålla en gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet, som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. I kommittémotion 2013/14:MJ1 av m.fl. (S) yrkande 1 anförs att ska avslå propositionens övergripande mål för rovdjurspolitiken och i stället besluta om följande mål. ska ha långsiktigt livskraftiga stammar av rovdjuren som ger en biologisk mångfald och uppnår miljökvalitetsmål som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. Med detta mål undviks enligt motionärerna att miljökvalitetsmålen och målet för rovdjuren hamnar i konflikt med varandra. Även i kommittémotion 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 2 föreslås ett alternativt övergripande mål. ska fastslå att det övergripande målet för rovdjurspolitiken är att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn ska uppnå och långsiktigt bibehålla en gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet, som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. har tagit för lite hänsyn till rovdjurens reglerande roll såsom toppredatorer i ekosystemet, eftersom fokus legat på att förhindra att populationerna utrotas. De arter som inte har en gynnsam bevarandestatus bör uppnå detta , och därefter bör den gynnsamma bevarandestatusen långsiktigt bibehållas. I kommittémotion 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 3 föreslås att propositionens mål för rovdjurspolitiken kompletteras så att det lyder enligt följande. Det övergripande och långsiktiga målet för rovdjurspolitiken är att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i ska uppnå och bibehålla en gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet, som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. Stammarna ska på naturlig väg kunna sprida sig till sina naturliga utbredningsområden. Avslutningsvis begärs i motion 2013/14:MJ423 av m.fl. (C) yrkande 3 att art- och habitatdirektivet justeras när det gäller vilka rovdjur som skyddas och att direktivet anpassas bättre till regionala skillnader. Det nuvarande övergripande målet som godkändes av 2001 innebär att ska ta ansvar för att björn, varg, järv, lodjur och kungsörn finns i ett så stort antal att de långsiktigt finns kvar i den svenska faunan och att arterna kan sprida sig till sina naturliga utbredningsområden. Ambitionen har varit att detta övergripande mål ska nås inom en generation. har även beslutat om ett antal miljökvalitetsmål. Miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv innebär att den biologiska mångfalden ska bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt, för nuvarande och framtida generationer. Arternas livsmiljöer och ekosystemen samt deras funktioner och processer ska värnas. Arterna ska kunna fortleva i långsiktigt livskraftiga bestånd med tillräcklig genetisk variation. Människor ska ha tillgång till en god natur- och kulturmiljö med rik biologisk mångfald som grund för hälsa, livskvalitet och välfärd. Även för miljökvalitetsmålen är ambitionen att målen ska nås inom en generation. Regeringen beslutade om preciseringar och etappmål i miljömålssystemet (Svenska miljömål – preciseringar av miljökvalitetsmålen och en första uppsättning etappmål, Ds 2012:23). Genom preciseringarna förtydligades innebörden av miljökvalitetsmålen och det miljötillstånd som ska nås. Miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv preciserades bl.a. så att bevarandestatusen ska vara gynnsam för naturligt förekommande naturtyper och arter i . För hotade arter ska statusen vara förbättrad, och tillräcklig genetisk variation ska vara bibehållen inom och mellan populationer. Utskottet konstaterar således att begreppet gynnsam bevarandestatus redan är integrerat i miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv, varför detta begrepp inte torde hamna i konflikt med miljökvalitetsmålet. När det gäller frågan om att stammarna ska sprida sig till sina naturliga utbredningsområden vill utskottet hänvisa till att referensvärden för gynnsam bevarandestatus vad gäller utbredningsområde anges i de artspecifika mål som behandlas nedan. Utskottet anser att det naturvårdsarbete som bedrivs inom EU genom art- och habitatdirektivet är angeläget, nödvändigt och värdefullt. Art- och habitatdirektivet syftar till att bidra till att säkerställa den biologiska mångfalden genom att bevara livsmiljöer och vilda djur och växter i medlemsstaterna, och direktivet utgör en viktig ram för de åtgärder som genomförs för hotade arters bevarande i och för förvaltningen av våra rovdjur. I art- och habitatdirektivet har begreppet gynnsam bevarandestatus en central betydelse. Mot denna bakgrund anser utskottet i likhet med regeringen att det nuvarande övergripande målet för en sammanhållen rovdjurspolitik bör ersättas med ett som omfattar gynnsam bevarandestatus. Utskottet anser även att en långsiktigt hållbar rovdjurspolitik i större utsträckning än måste balansera landsbygdsnäringarnas behov och åtgärder för bevarandet av biologisk mångfald. Utskottet ställer sig därför positivt till att det övergripande och långsiktiga målet för rovdjurspolitiken inbegriper att tamdjurshållning inte påtagligt ska försvåras och att socioekonomisk hänsyn ska tas. Utskottet tillstyrker mot bakgrund av det ovan anförda regeringens förslag om ett övergripande och långsiktigt mål för rovdjurspolitiken. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2013/14:MJ1 (S) yrkande 1, 2013/14:MJ3 (MP) yrkande 2, 2013/14:MJ2 (V) yrkande 3 och 2013/14:MJ423 (C) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, MP, V) om referensvärden för gynnsam bevarandestatus. Jämför reservationerna 9 (S), 10 (MP, V) och 11 (MP). Enligt kommittémotion 2013/14:MJ3 av m.fl. (MP) yrkande 5 borde regeringen ge i uppdrag att på vetenskaplig grund fastställa referensvärden för gynnsam bevarandestatus för rovdjuren. De referensvärden regeringen har fastställt visar problemen med att politisera vetenskapliga begrepp. Art- och habitatdirektivets riktlinjer för rapportering av gynnsam bevarandestatus anger uttryckligen att bedömningen av vad som är en gynnsam bevarandestatus ska göras på rent vetenskaplig grund. Även i kommittémotion 2013/14:MJ2 av m.fl. (V) yrkande 4 framhålls att det inte är uppgift att fastställa artspecifika mål, referensvärden och utbredningsområden. Politiskt satta referensvärden riskerar rovdjurens långsiktigt gynnsamma bevarandestatus. I stället bör detta skötas av i egenskap av behörig förvaltningsmyndighet.