bet · H101SoU1 · 2013-12-06 00:00:00 — Systemet innebär att man behöver betala ett maxbelopp1[ Ett belopp som motsvarar 0,025 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste femtiotal kronor, eller det lägre belopp som bestämts av .] för vårdavgifter inom den öppna hälso- och sjukvården, för avgifter för vissa förbrukningsartiklar och för avgifter för sådan tandvård som utförs till hälso- och sjukvårdsavgift enligt bestämmelser i tandvårdslagen (1985:125). Om en förälder eller föräldrar gemensamt har flera barn i sin vård får barnen gemensamt avgiftsbefrielse när kostnadstaket uppnåtts. Landstingen har, inom ramen för det lagstadgade högkostnadsskyddet, möjlighet att utforma sina egna avgiftssystem. Tandhälsan är betydelsefull för hela kroppens välmående. Dålig tandhälsa minskar livskvaliteten avsevärt och kan leda till följdsjukdomar. Alla ska regelbundet kunna gå till tandläkaren och ingen ska behöva avstå från tandvård av ekonomiska skäl. För att säkra en god tandhälsa i befolkningen och förhindra nya klasskillnader i tandhälsa är det nödvändigt att tandvårdsförsäkringen har starkt fokus på regelbunden och förebyggande tandvård som det måste finnas ett bra skydd mot riktigt höga kostnader. Alla ska regelbundet kunna gå till tandläkaren och ingen ska behöva avstå från tandvård av ekonomiska skäl. Tandvårdsförsäkringen förändrades då bl.a. högkostnadsskyddet förstärktes jämfört med tidigare. Tandvårdsreformen har dessvärre visat sig otillräcklig och felaktigt utformad. Det förbättrade skyddet mot höga kostnader är viktigt och riktigt, men det räcker inte för att åstadkomma en god tandhälsa i befolkningen. Reformen saknar i stort sett satsningar på den grundläggande och förebyggande tandvård som omfattar alla. Det medför att såväl patienternas som samhällets kostnader för tandvård riskerar att öka ytterligare . I om det statliga tandvårdsstödet (RiR 2012:12) påtalades att reformen ännu inte fungerar fullt ut och att målen med reformen enbart delvis är uppnådda. Granskningen visade också att det allmänna tandvårdsbidraget inte är så känt eller så utformat att det i sig leder till besök i förebyggande syfte. När det gäller högkostnadsskyddet visade granskningen att den höga graden av självfinansiering leder till att personer med låga inkomster och stora tandvårdsbehov fortfarande har svårt att ta del av skyddet. När socialutskottet behandlade och regeringens skrivelse , föreslog utskottet tre tillkännagivanden till regeringen (bet. 2012/13:SoU10, skr. 2012/13:44, rskr. 2012/13:161). Utskottet föreslog bl.a. att regeringen följer upp om det allmänna tandvårdsbidraget och högkostnadsskyddet är rätt utformade och att de var för sig träffar rätt målgrupper och är effektiva medel för att nå tandvårdslagens (1985:125) mål om en god tandhälsa. Utskottet noterar att regeringen i budgetpropositionen (s. 67) uttalat att man avser att utreda statens insatser på området. Utskottet konstaterar dock att någon utredning ännu inte satts igång. Det är, med anledning av vad utskottet anfört, mycket angeläget att regeringen beslutar om direktiv för en utredning på området. Vad utskottet nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Motionerna 2013/14:So611 (S) och 2013/14:So657 (S) yrkande 31 tillstyrks därmed. Motionerna 2013/14:So492 (S) och 2013/14:So615 (S) avstyrks. Utskottet välkomnar att regeringen har tillsatt en nationell samordnare för att öka resursutnyttjandet inom hälso- och sjukvården. I samordnarens uppdrag ingår att göra en analys av hur professionens resurser inom hälso- och sjukvården kan tas till vara för rätt uppgifter. Det gäller t.ex. hur personalen ges bäst förutsättningar för att använda sin tid, kunskap, kompetens och engagemang. I uppdraget ingår att ge förslag på tänkbara åtgärder som kan vidtas på nationell och regional nivå. Arbetet ska ske i nära dialog med huvudmän och företrädare för professionerna. Utskottet noterar även att resurser avsatts i budgeten för detta arbete. Motionerna 2013/14:So348 (MP) yrkande 18 och 2013/14:So657 (S) yrkande 3 avstyrks. Rett Center är ett nationellt svenskt center för Rett syndrom, en sällsynt men livslång och svår neurologisk störning som drabbar företrädesvis flickor redan i spädbarnsåldern. Centret samlar en flerprofessionell kompetens för att möta komplicerade, specifika flerhandikappbehov vid Rett syndrom. Centret fungerar som specialistklinik, forsknings- och utvecklingsenhet och kompetenscenter. Rett Center är en viktig aktör inom området sällsynta diagnoser. Utskottet har tidigare uppmärksammat frågan om den långsiktiga finansieringen av Rett Center. Utskottet uttalade då som sin mening att verksamhet och forskning på området måste säkras på lång sikt. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma till i vårändringsbudgeten med ett förslag om bemyndigande att besluta om bidrag till –2016 från anslag 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård. Vad utskottet nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Motionerna 2013/14:So400 (V) yrkande 36, 2013/14:So531 (SD) och 2013/14:So657 (S) yrkande 28 tillstyrks. Utskottet noterar att bereder en begäran från , bisexuellas och transpersoners rättigheter om ett lagförslag som skulle ge transpersoner som genomgått sterilisering enligt den tidigare lagstiftningen rätt till ersättning. Vidare bereds hos Justitiekanslern ett anspråk på ersättning från staten från ett antal sökande som genomgått sådan sterilisering. bör inte ta något initiativ. Motionerna 2013/14:So202 (V) yrkande 4 och 2013/14:So555 (S) avstyrks. Även motion 2013/14:So202 (V) yrkande 3 bör avstyrkas. Under beredningen av betänkandet har utskottet fått information från företrädare för dels Läkemedelsförsäkringen, dels om ersättningen till dem som drabbats av narkolepsi efter vaccineringen med Pandemrix. Det har tidigare träffats en långsiktig, blocköverskridande överenskommelse om att staten ska ta det yttersta ansvaret för att de barn och ungdomar som var vid vaccinationstillfället och som drabbats av narkolepsi efter vaccineringen med Pandemrix, och som av Läkemedelsförsäkringen bedöms ha en läkemedelsskada, ska få ersättning. Detta gäller efter det att begränsningen i läkemedelsförsäkringen om hur mycket ersättning som totalt kan lämnas till samtliga drabbade eventuellt aktualiseras. pågår ett arbete med att ta fram en departementspromemoria om statlig ersättning vid narkolepsi efter vaccineringen med Pandemrix. Utskottet avser att noga följa denna fråga. Motion 2013/14:So657 (S) yrkande 27 får anses delvis tillgodosedd. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2013/14:So535 (MP) och 2013/14:So656 (MP) om att utreda möjligheterna att utöka vad som ska ingå i högkostnadsskyddet. bör inte heller ta något initiativ med anledning av motion 2013/14:So568 (SD). Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning inom området Folkhälsopolitik. Därmed avslår motionsyrkanden med annan medelsanvisning. bifaller även det bemyndigande som regeringen begärt inom anslaget 2:2 Insatser för vaccinberedskap. Jämför särskilda yttrandena 1 (S), 2 (MP), 3 (SD) och 4 (V). 2:2 Insatser för vaccinberedskap Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 2:2 Insatser för vaccinberedskap. Anslaget får användas för utgifter för insatser för vaccinberedskap för att stärka förutsättningar att vid influensapandemier skydda befolkningen med hjälp av vacciner. Regeringen föreslår att bemyndigar regeringen att för anslaget 2:2 Insatser för vaccinberedskap ingå avtal om pandemivaccin som medför behov av framtida anslag på högst 2015 och 2016. Som skäl till detta anför regeringen att har fått i uppdrag att förbereda ett avtal med en eller flera vaccinproducenter om pandemivaccin. Uppdraget ska genomföras i samråd med Kommuner och Landsting (SKL). Avtalen ska säkra tillgång till vaccinbehandlingar för hela befolkningen i händelse av en pandemi. Ett eventuellt avtal beräknas löpa 2014‒2016. I ett sådant avtal svarar staten för de årliga kostnaderna för att vid en pandemi ska ges möjlighet att få vaccin levererat från en eller flera producenter. En framtida vaccination kan ge följder som inte är möjliga att förutsäga , vilket skulle kunna leda till vissa åtaganden . Regeringen kan behöva återkomma till om sådana eventuella framtida åtaganden. Den normala ansvarsfördelningen för hälso- och sjukvård mellan stat och landsting påverkas inte. 2:5 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 2:5 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. Anslaget får användas för utgifter för statsbidrag för insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar med koppling till hiv/aids. Anslaget får användas för utgifter för insatser på nationell nivå och övergripande samordning och uppföljning. I förordningen (2006:93) om statsbidrag till verksamhet inriktad mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar meddelas föreskrifter om statsbidrag till ideella organisationer som bedriver arbete i syfte att förebygga spridning eller minska konsekvenserna av hiv/aids eller andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar. I förordningen (2013:666) om statsbidrag till landsting och vissa kommuner för insatser mot hivinfektion meddelas föreskrifter om statsbidrag till landsting och vissa kommuner som bedriver arbete i syfte att begränsa spridningen och minska konsekvenserna av hivinfektion. Insatser mot hivinfektion och andra sexuellt överförbara sjukdomar Regeringens insatser mot hivinfektion och andra sexuellt överförbara sjukdomar har som en central utgångspunkt den nationella strategin mot hiv/aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar (prop. 2005/06:60). I strategin anges att målet för samhällets insatser ska vara att begränsa spridningen av hivinfektion och andra sexuellt överförbara sjukdomar, samt att begränsa konsekvenserna av dessa infektioner för samhället och enskilda. planerar, samordnar och följer upp arbetet med att nå de hivpolitiska målen och har en strategisk roll att stödja myndigheter, huvudmän och ideella organisationer som är verksamma på området. har regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) träffat särskilda överenskommelser om insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. För att bidragshanteringen ska bli mer förutsägbar och lättadministrerad har regeringen och SKL enats om att en förordning ska styra fördelningen av de medel som tidigare omfattats av överenskommelserna. Regeringen beslutade således om förordningen (2013:666) om statsbidrag till landsting och vissa kommuner för insatser mot hivinfektion. Därutöver fördelar ytterligare i statsbidrag till ideella organisationer, enligt förordningen (2006:93) om statsbidrag till verksamhet inriktad mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar. främjar kunskapsutveckling på flera olika sätt och har genomfört flera kommunikations- och informationsinsatser. Till grund för insatserna finns en samverkansmodell och plan för kommunikationsinsatser som togs fram på uppdrag av regeringen och i samarbete med landsting och storstadskommuner. Därutöver publicerade , i samverkan med , ett webbaserat metodstöd för samtalsledare som arbetar med ungdomar och unga vuxna inom sexuell hälsa och prevention av hivinfektion och sexuellt överförbara sjukdomar. genomförde också en konferens med ett nationellt nätverk för kuratorer som arbetar med patienter som lever med hiv/aids. har vidare arbetat med systematiska uppföljningar av kunskap, attityd och beteende inom de viktigaste preventionsgrupperna. bidrar även till förebyggande hiv-/aidsarbete på internationell nivå, dels genom nationella aktörers engagemang, dels inom ramen för det internationella utvecklingssamarbetet. Inom ramen för samarbetet i geografiska närområde bedrivs ett aktivt arbete via och berörda myndigheter för att förebygga och reducera konsekvenser av bl.a. hiv/aids. I motion 2013/14:So657 av m.fl. (S) yrkande 1 (i denna del) yrkas att anvisar mer än vad regeringen föreslagit till anslaget 2:1 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. Motionärerna anför att medlen ska användas till en särskild informationskampanj om hiv. I yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om insatser när det gäller smittskydd och hiv. I partimotion 2013/14:So539 av m.fl. (V) yrkande 1 (i denna del) yrkas att anvisar mer än vad regeringen föreslagit till anslaget 2:1 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. Motionärerna anför att det måste vidtas åtgärder för att minska spridningen av hiv/aids. Åtgärderna ska följa , riktas tydligt mot riskgrupper och därmed anpassas efter den epidemiologiska utvecklingen i . I motion 2013/14:So342 av m.fl. (V) yrkande 1 finns ett liknande yrkande om att medel som anslås för hivprevention ska följa . Regeringens förslag till medelsanvisning under anslagen 2:1 , 2:3 Bidrag till health NHV och 2:4 Bidrag till WHO har inte mött några invändningar i form av motioner. Utskottet anser att de föreslagna medelsanvisningarna är väl avvägda och tillstyrker dem. Målet för insatserna i fråga om hiv/aids är att begränsa spridningen av denna sjukdom och andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar och begränsa konsekvenserna av dessa infektioner för samhället och enskilda. Det är viktigt att det förebyggande arbetet mot hiv/aids och sexuellt överförda infektioner sker på bred front i samhället, såväl nationellt som regionalt och lokalt. Utskottet noterar att främjar kunskapsutveckling på flera olika sätt. Motionerna 2013/14:So342 (V) yrkande 1, 2013/14:So539 (V) yrkande 1 i denna del samt 2013/14:So657 (S) yrkandena 1 i denna del och 22 med förslag till annan medelsanvisning under anslag 2:5 avstyrks. Vidare tillstyrker utskottet att bemyndigar regeringen att för anslaget 2:2 Insatser för vaccinberedskap ingå avtal om pandemivaccin som medför behov av framtida anslag på högst 2015 och 2016. Förslag till lag om upphävande av lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om upphävande av lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening, liksom utskottets förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), se bilaga 5. () är en ideell förening med staten och Kommuner och Landsting (SKL) som medlemmar. Institutet är ett nationellt resurscentrum inom hjälpmedelsområdet. I en departementspromemoria (Ds 2013:40) lämnas förslag till en samlad organisation på det funktionshinderpolitiska området med bl.a. ett förslag till lag om upphävande av lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening. Lagförslaget föreslås träda i kraft i och med april månads utgång . Regeringen påpekar att den huvudsakliga verksamheten och arbetssättet för HI har förändrats . Den tidigare omfattande provnings- och upphandlingsverksamheten av enskilda produkter och tjänster har i det närmaste upphört och tyngdpunkten har förskjutits mot teknik- och kunskapsutveckling i ett större funktionshinderspolitiskt perspektiv. Vidare har en ökande del av HI:s verksamhet kommit att bestå av uppdrag från regeringen, vilka finansierats i särskild ordning. Motsvarande har gällt för andra myndigheter som beslutat om uppdrag till HI. När uppdragen avslutats har också finansieringen upphört, vilket har påverkat institutets planering och dimensionering av resurser och verksamhet. Den nuvarande styrningen och organisationen av HI begränsar också regeringens möjligheter att i förhållande till gällande regler om upphandling och statsstöd använda organisationens kunskap och kompetens på ett effektivt sätt. Dessa förändringar har enligt regeringen medfört att både staten och SKL anser att HI:s verksamhet behöver omprövas. Regeringen anser att det finns behov av att anpassa såväl styrningen och organisationsformen som verksamhetsinriktningen till de nya förutsättningarna, men också att överväga behovet av kompetens och lämplig organisation av verksamheten. Det finns vidare skäl att överväga hur de resurser som anslås till HI:s verksamhet kan utnyttjas effektivare. Regeringen avser därför göra följande förändringar. Regeringen avser inordna de delar av HI som bedöms vara ett fortsatt statligt åtagande i Handisam. Detta för att ge bättre förutsättningar för ett mer effektivt och kunskapsbaserat arbete kring ökad delaktighet och tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Under förutsättning att medlemmarna i den ideella föreningen , dvs. staten och SKL, beslutar att upplösa HI, kommer därför Handisam att få i uppdrag att inordna nämnda uppgifter i myndigheten, som på så sätt får ett ökat ansvarsområde. Handisam kommer sedan att byta namn till Myndigheten för delaktighet, för att bättre spegla dess utökade verksamhet och det mer samlade uppdraget, det tvärsektoriella perspektivet samt uppgiften att stimulera och utveckla kunskapsbildningen. Överföringen av de uppgifter som fortsatt bedöms vara statliga åtaganden liksom namnbytet beräknas ske . Som en följd av att HI upplöses bör lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening upphävas i anslutning till det, dvs. i och med utgången av . För de delar som inte utgör ett statligt åtagande har huvudmännen landsting och kommuner ett fortsatt ansvar. Dessa är också ansvariga för att inrätta samverkan och kunskapsutveckling, enskilt eller i samarbete, på det sätt de uppfattar ändamålsenligt. Hjälpmedelsverksamheten är en del av landstingens och kommunernas hälso- och sjukvårdsansvar. Därför är även hjälpmedel en integrerad del av arbetet hos de myndigheter som ansvarar för normering, kunskapsstyrning, utveckling och tillsyn på dessa områden. Regeringen kommer som att noga följa utvecklingen på hjälpmedelsområdet. Departementspromemorian har remitterats. andra medlem, SKL, tillstyrker i sitt remissyttrande att upplöses av sina medlemmar och att de delar som bedöms vara ett statligt åtagande inordnas i Handisam. Utskottet delar regeringens bedömning och ställer sig bakom regeringens förslag till lag om upphävande av lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening. Sedan regeringens lagförslag lämnades till har det uppmärksammats att en ändring behöver göras också i bilagan till offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Mot den bakgrunden föreslår utskottet med stöd av 3 kap 7 § riksdagsordningen en sådan ändring, se bilaga 5. Denna lagändring föreslås träda i kraft eftersom lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening föreslås att upphöra att gälla vid utgången av . Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning inom området Funktionshinderspolitik. Därmed avslår motionsyrkanden med annan medelsanvisning. godkänner förslaget att anslaget 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning ändrar namn till 3:1 Myndigheten för delaktighet och godkänner den föreslagna användningen av anslaget 3:1 Myndigheten för delaktighet. Jämför särskilda yttrandena 1 (S), 2 (MP), 3 (SD) och 4 (V). 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning. Anslaget får användas för Myndigheten för handikappolitisk samordnings (Handisam) förvaltningsutgifter. Regeringen föreslår att godkänner att anslaget 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning ändrar namn till 3:1 Myndigheten för delaktighet, och godkänner den föreslagna användningen av anslaget 3:1 Myndigheten för delaktighet. 3:2 Bidrag till handikapporganisationer Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 3:2 Bidrag till handikapporganisationer. Anslaget får användas för utgifter för statsbidrag till handikapporganisationer för att stödja organisationerna i deras arbete för att personer med funktionsnedsättning ska uppnå full delaktighet och jämlikhet i samhället. Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning slår fast att personer med funktionsnedsättning och deras organisationer aktivt ska involveras i beslutsprocesser om statens åtgärder i syfte att genomföra de rättigheter som slås fast i konventionen. Regeringen anser att stödet till handikapporganisationerna är viktigt för att uppfylla detta åtagande. I motion 2013/14:So657 av m.fl. (S) yrkande 1 (i denna del) föreslås att anvisar mer än vad regeringen föreslagit till anslaget 3:2 Bidrag till handikapporganisationer. Motionärerna anser att handikapporganisationerna gör många viktiga insatser för att förbättra villkoren för personer med funktionsnedsättning och att det är viktigt att det finns långsiktiga ekonomiska förutsättningar för detta arbete. Statsbidraget till handikapporganisationer har varit detsamma och motionärerna föreslår därför att anslaget ökas. I yrkande 49 finns en begäran om ett tillkännagivande om ökat bidrag till handikapporganisationerna. I motion 2013/14:So602 av m.fl. (MP) yrkande 5 (i denna del) yrkas att för anvisar mer än vad regeringen föreslagit till anslaget 3:2 Bidrag till handikapporganisationer och Vision sällsynt, . Motionärerna anser att den nationella funktionen och strukturen för stöd till personer med sällsynta diagnoser behöver utvecklas. På finns ett uppdrag om att bygga upp ett program för sällsynta diagnoser och att öka stödet över landet. Där har man initierat ett program kallat Vision sällsynt, 2014–2020, men för att genomföra detta behövs mer resurser. I motion 2013/14:So591 av Per Ramhorn m.fl. (SD) (i denna del) yrkas att för anvisar mer än vad regeringen föreslagit till anslaget 3:2 Bidrag till handikapporganisationer. I partimotion 2013/14:So539 av m.fl. (V) yrkande 1 (i denna del) yrkas att anvisar mer än vad regeringen föreslagit till anslaget 3:2 Bidrag till handikapporganisationer. Motionärerna påpekar att handikapporganisationerna fyller en viktig funktion när det gäller att företräda sina medlemmars intressen. Bidragen har dock inte följt pris- och löneutvecklingen och har därför urholkats. Dessa organisationer behöver mer resurser och när nya organisationer kommer till ska de dessutom ha del av bidraget. I FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning sägs att personer med funktionsnedsättning och deras organisationer aktivt ska involveras i beslutsprocesser om statens åtgärder i syfte att genomföra de rättigheter som slås fast i konventionen (artikel 4). Utskottet anser att det är viktigt att handikapporganisationerna, som har en viktig roll som röstbärare och opinionsbildare, ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Utskottet anser att de föreslagna medelsanvisningarna är väl avvägda och tillstyrker dem. Motionerna 2013/14:So539 (V) yrkande 1 i denna del, 2013/14:So591 (SD) i denna del, 2013/14:So602 (MP) yrkande 5 i denna del och 2013/14:So657 (S) yrkandena 1 i denna del och 49 med förslag till annan medelsanvisning under anslag 3:2 avstyrks. Vidare tillstyrker utskottet såväl förslaget att anslaget 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning ändrar namn till 3:1 Myndigheten för delaktighet som den föreslagna användningen av anslaget 3:1 Myndigheten för delaktighet. Övrig fråga inom området Funktionshinderspolitik Utskottets förslag i korthet avslår en motion om organisationsbidrag. I motion 2013/14:So237 av (FP) begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att ändra organisationsbidragens utformning och tillämpning. Motionären påpekar att organisationsbidrag utgår till men inte till dess cirka 45 nationella föreningar för olika sällsynta diagnoser. Skälet är att medlemsunderlaget är för litet för att bilda lokala eller regionala föreningar. Enligt motionären beror detta på att definitionen på sällsynt diagnos kräver att det handlar om en allvarlig funktionsnedsättning och att den finns hos högst 100 personer på en miljon invånare.