bet · H101JuU1 · 2013-11-22 00:00:00 — Utskottet ställer sig inte bakom förslaget i motion 2013/14:Ju324 (SD) om att Brå bör ges i uppdrag att genomföra en ny studie om hur brottsligheten bland personer födda i och i utlandet har utvecklats sedan den senaste studien genomfördes. Motionen bör avslås. Prioritering av olika slags brott Utskottets förslag i korthet avslår ett flertal motionsyrkanden om prioritering av olika slags brott. Jämför reservationerna 36 (S, V), 37 (MP, V), 38 (S, MP, V), 39 (S, V), 40 (S), 41 (S), 42 (SD), 43 (S), 44 (S) och 45 (SD). Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4 s. 13) att utvecklingen av rättsväsendet fortsätter. För att minska brottsligheten och öka människors trygghet har regeringen sedan tillträdet 2006 genomfört en omfattande satsning på rättsväsendet. Hela rättskedjan, från polis till kriminalvård, har förstärkts kraftigt. Rättsväsendet är betydligt starkare än 2006. Det förstärkta resursläget innebär att rättsväsendets förutsättningar att bekämpa brottsligheten och öka tryggheten har förbättrats väsentligt. Vidare anför regeringen (s. 14) att uppklarning av brott och lagförande av gärningspersoner hör till de brottsbekämpande myndigheternas kärnuppgifter. Antalet uppklarade och lagförda brott har också ökat tydligt . har den positiva utvecklingen i brottsuppklaringen dock avmattats. Regeringen anser att arbetet med utredning och lagföring behöver vidareutvecklas och effektiviseras framöver. Ett kontinuerligt utvecklingsarbete i syfte att effektivisera och höja kvaliteten i arbetet ska genomgående vara en integrerad del av rättsväsendets verksamhet. I propositionen framhåller regeringen arbetet mot vissa brottstyper som särskilt angeläget. Enligt regeringen (s. 14) har samhället allt att vinna på att förebygga brott bland unga. En trygg uppväxt är en av de mest effektiva brottsförebyggande insatserna. Att förmå unga personer vars liv är på väg att utvecklas i negativ riktning att välja en annan väg i livet är en av de största utmaningarna i brottsbekämpningen. Tidiga och samlade insatser mot bl.a. missbruk av alkohol och narkotika, åtgärder inom skolan och och åtgärder inom bostads- och arbetsmarknadspolitikens område behövs för att minska brottsligheten och öka tryggheten. I områden och miljöer där många människor saknar arbete och där sociala problem hör till vardagen är problem med kriminalitet, otrygghet och missbruk särskilt utbredda. Insatser för att motverka segregation och integrera människor i samhället, exempelvis genom arbetslinjen, är därför centrala även på det kriminalpolitiska området. Enligt regeringen (s. 22) är det viktigt att kopplingen mellan brottet och samhällets reaktion är tydlig. Det kräver en snabb handläggning av ungdomsärenden. Med en snabb handläggning ökar även möjligheterna att klara upp brotten. har regeringen ställt allt högre krav på att handläggningen av ungdomsmål ska gå snabbare. Genomströmningstiderna har också blivit kortare , men det finns fortfarande utrymme för ytterligare förbättringar. På uppdrag av regeringen har en utredare sett över de lagstadgade tidsfrister som gäller när barn och unga är misstänkta eller målsägande. Utredarens förslag bereds nu vidare inom . För ungdomar vars negativa utveckling har gått så långt att de bedöms ha en risk för långvarig och allvarlig kriminalitet behöver enligt regeringen (s. 23) samhället agera med särskild kraft. Det är också bland dessa ungdomar som den organiserade brottsligheten har sin rekryteringsbas. I syfte att förstärka insatserna för denna grupp tog regeringen initiativ till en pilotverksamhet med sociala insatsgrupper. Inom ramen för dessa har polisen, och andra aktörer som kan stödja och vidta åtgärder kring unga med allvarlig problematik samlats runt varje enskilt fall och samordnat sina insatser. Arbetet har gått ut på att stärka hela det sociala skyddsnätet kring den unga personen i skolan eller på arbetet och . Tillsammans med den unge har aktörerna gemensamt avgjort hur situationen bäst kan hanteras. Arbetssättet har varit framgångsrikt. Flera av de ungdomar som har haft stöd från en social insatsgrupp har minskat eller totalt upphört med sina kriminella aktiviteter. För att stimulera till fortsatt spridning och utveckling av detta arbetssätt har regeringen gett i uppdrag att aktivt stödja arbetet med sociala insatsgrupper. Polisens satsning mot mängd- och seriebrott har enligt regeringen (s. 35) fortsatt att utvecklas på ett positivt sätt. Satsningen har medfört att polisen fått en betydligt bättre bild av seriebrottsligheten. I norra samverkansområdet (, , och ) har polismyndigheterna varit särskilt framgångsrika med att snabbt sprida underrättelser till varandra och tillvarata dem, och därmed kunna göra ingripanden mot kringresande seriebrottsligor. Inom samverkansområdet ligger inbrott i villor på en betydligt lägre nivå än . För att uppnå en enhetligare och effektivare mängdbrottshantering inom inleddes två försöksverksamheter . Hanteringen av trafikbrott har koncentrerats till två orter, och , och inom hanteras en majoritet av mängdbrottsärendena på en av länets fem kammare. Regeringen anför vidare (s. 35 f.) att som en förberedelse för det nationella ansvar myndigheten kommer att få för de ärenden som den handlägger gjorde en översyn av utformningen av organisation och lokalisering av mängdbrottshanteringen. Syftet med granskningen är att säkerställa en mängdbrottshantering som är effektiv och håller hög kvalitet vid övergången till ett nationellt ansvar. Regeringen har också (s. 18) gett en särskild utredare i uppdrag att vid behov lämna förslag som stärker det straffrättsliga skyddet vid förmögenhetsbrott, en typ av brottslighet som ofta drabbar människor i deras vardag. Utredaren ska bl.a. ta ställning till om sådana omständigheter som att brottsligheten har haft systematiska inslag, som t.ex. vid bluffakturor, bör få större betydelse vid bedömningen av hur allvarligt brottet är. Uppdraget ska redovisas . När det gäller den grova organiserade brottsligheten anför regeringen (s. 19) att den i arbetet för att skapa ett tryggt samhälle för alla lägger stor vikt vid kraftfulla åtgärder mot den grova organiserade brottsligheten och ett strategiskt arbete mot terrorism. För att ytterligare stärka brottsbekämpningen på detta område har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag (dir. 2013:19) att se över om de straffrättsliga åtgärderna mot organiserad brottslighet behöver skärpas. Utredaren ska bl.a. överväga om kriminaliseringen av brott på försöks-, förberedelse- och stämplingsstadiet bör utvidgas och om straffskalan för förberedelse och stämpling bör ändras. För några brottstyper som är vanliga i sammanhanget ska man också ta ställning till om det finns skäl att se över de omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt. Uppdraget ska redovisas . Enligt regeringen kräver en framgångsrik bekämpning av den grova brottsligheten även att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till effektiva tvångsmedel. Utredningen om vissa hemliga tvångsmedel har föreslagit att de tidsbegränsade lagarna om hemlig tvångsmedelsanvändning, bl.a. regleringen i lagen om hemlig rumsavlyssning, ska permanentas. Utredningens förslag bereds i . Enligt regeringen kräver ett förstärkt arbete mot den grova organiserade brottsligheten även åtgärder på vapenområdet. Tillgång till skjutvapen utgör inte sällan en förutsättning för att grova brott ska komma till stånd. Förekomsten av skjutvapen kan också medföra att en uppkommen våldssituation får betydligt svårare följder än vad den annars skulle ha fått. Lagstiftningen bör därför vara utformad så att den i möjligaste mån motverkar förekomsten av illegala skjutvapen och att vapen kommer till brottslig användning. genomfördes därför vissa skärpningar i vapenlagstiftningen. Regeringen överväger ytterligare skärpningar. bereds ett betänkande som bl.a. innehåller förslag om skärpta straff för grova vapenbrott. Regeringen anför (s. 19) att den, för att minska antalet illegala vapen i , genomförde en tidsbegränsad vapenamnesti. Resultatet får anses som mycket gott. Under amnestin, som pågick , lämnades över 15 000 skjutvapen och ammunition in till polisen. Därutöver har och fått ett gemensamt uppdrag av regeringen att verka för att minska införseln av illegala skjutvapen till . Regeringen framhåller vidare (s. 18) att den har tagit initiativ till en skärpt sexualbrottslagstiftning. Skärpningarna, som trädde i kraft , innebär bl.a. att skyddet för barn har stärkts genom att tillämpningsområdet för grovt sexuellt övergrepp mot barn har utvidgats och straffminimum för brottet har höjts från fängelse till fängelse . Vidare har skyddet mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp mot barn i andra länder stärkts genom att kravet på att gärningen inte bara ska vara straffbar i utan även i det land gärningen begicks har avskaffats. har preskriptionstiden för utnyttjande av barn för sexuell posering förlängts. Frågor om prioritering av olika slags brottslighet behandlas i ett flertal motioner. I motion 2013/14:Ju404 av (S) yrkande 1 efterfrågas lämpliga åtgärder för att kartlägga förekomsten av barnsexturism och förbättra informationsinsatserna gentemot svenska turister. I yrkande 2 anförs att Europol skulle kunna vara en viktig och verksam aktör när det gäller arbetet med att stävja såväl människohandeln för sexuella ändamål som barnsexturismen. I yrkande 3 efterfrågas en uppföljning av de insatser som redan gjorts. I motion 2013/14:Ju222 av (KD) yrkande 1 begärs att bekämpningen av barnsexhandel ska ske på nationell nivå. I motion 2013/14:Ju296 av (KD) yrkande 1 efterfrågas utökade resurser för polisen för att kunna spåra såväl barn som är utsatta för sexhandel som gärningsmän. I motion 2013/14:Ju238 av (MP) yrkande 4 efterfrågas ökade insatser för att prioritera problemet med barn som försvinner under asylprocessen. Ett yrkande av denna innebörd framförs även i motion 2013/14:Ju442 av (FP). I kommittémotion 2013/14:K394 av m.fl. (MP) yrkande 8 anförs att hatbrott åter bör bli ett prioriterat område för och . I motion 2013/14:Ju295 av (S) yrkande 1 efterfrågas ett nationellt centrum för . Motionären anför att det behövs ökade resurser i kombination med en ny organisation med ett nationellt helhetsansvar för sexuella övergrepp och andra brott mot barn. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 38 efterfrågas en handlingsplan mot grov organiserad brottslighet och ekonomisk brottslighet. I motion 2013/14:Ju236 av (S) efterfrågas ett starkt åtgärdsprogram mot organiserad brottslighet samt att möjligheten till förbud av kriminella gäng prövas. I motion 2013/14:Ju401 av och (båda S) yrkandena 2 och 3 framhålls kampen mot ungdomsbrottsligheten. Enligt motionärerna måste bl.a. nyrekryteringen till ungdomsgäng vara en prioriterad fråga. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 20 anförs att polisen måste bli effektivare när det gäller att klara upp vardagsbrott. Enligt motionärerna skrivs många anmälningar av direkt utan åtgärd eller blir liggande. Vidare är handläggningstiderna orimligt långa. I motion 2013/13:Ju268 av och (båda M) yrkande 2 efterfrågas att polisen ska prioritera arbetet med mängdbrott. Flera motioner rör aktiviteter av s.k. djurrättsaktivister. I motionerna 2013/14:Ju225 av och (båda M) yrkandena 2 och 3 samt 2013/14:Ju219 av (M) begär motionärerna att bekämpandet av brott som begåtts av djurrättsaktivister ska prioriteras. I motion 2013/14:Ju313 av och (båda SD) yrkande 1 anförs att organisationer och individer som systematiskt bedriver terror och annan brottslighet mot näringsidkare och forskningsanläggningar ska kartläggas, bekämpas och lagföras. I yrkande 2 efterfrågas en särskild nationell enhet för att stävja djurrättsterrorism och ekologiskt motiverad brottslighet. I motion 2013/14:Ju347 av och (båda S) pekas på behovet av tillräckliga resurser till bl.a. polisen för att motverka införseln och förekomsten av illegala vapen. I motion 2013/14:Sk268 av och (båda FP) yrkande 4 påtalas vikten av tillräckliga resurser till bl.a. polisen för att den illegala försäljningen av alkohol ska kunna stoppas. I motion 2011/12:So650 av m.fl. (S) efterfrågas krafttag mot den illegala spritinförseln. När det gäller trafikbrott begärs i motion 2013/14:Ju382 av (M) fler kontroller med synliga poliser efter vägarna samt fler kontroller av körkort och trafikbeteende. I motion 2013/14:Ju267 av (M) yrkande 2 begärs att polisen ska arbeta mot trafikbrott som, särskilt inom yrkestrafiken, sätts i system. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 61 anförs att polisen ska prioritera de brott som kan betecknas som näthat. I motion 2013/14:Ju389 av (KD) yrkande 2 begärs att polisen ska prioritera arbetet med näthat mot unga. I motion 2013/14:Kr204 av (SD) yrkande 3 efterfrågas en nationell enhet som ansvarar för utredningar om kulturarvsbrott. Enligt motionären bör man bygga upp en bredare erfarenhet av denna speciella brottstyp hos ett mindre antal åklagare. I motion 2013/14:N288 av m.fl. (M) yrkande 3 anförs att polisen och åklagaren bör avsätta särskilda resurser för att utreda patentintrång. I motion 2013/14:Ju408 av m.fl. (M) begärs att arbetet med att motverka bluffakturor ska prioriteras. Utskottet har inte någon invändning mot det som regeringen anför i propositionen om olika brottstyper och betydelsen av att de nämnda brotten på olika sätt uppmärksammas särskilt. Regeringen avser bl.a. att förstärka arbetet mot den grova organiserade brottsligheten och betonar även vikten av tidiga och tydliga insatser mot ungas brottslighet. Regeringen framhåller vidare att olika insatser görs för att förbättra hanteringen av mängd- och seriebrott liksom för att minska förekomsten och införseln av illegala vapen. Detta är brottstyper som förs fram i flera motioner. I likhet med motionärerna i 2013/14:Ju404 (MP), 2013/14:Ju222 (KD) yrkande 1, 2013/14:Ju296 (KD) yrkande 1, 2013/14:Ju238 (MP) yrkande 4 och 2013/14:Ju442 (FP) anser utskottet att kampen mot sexuell exploatering av barn över huvud taget och i samband med resor och turism är ytterst angelägen. trädde en ny lagstiftning i kraft med anledning av åtaganden enligt konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Förslagen innebar dels att kravet på dubbel straffbarhet avskaffades för utnyttjande av barn för sexuell posering och köp av sexuell handling av barn, dels att preskriptionstiden för utnyttjande av barn för sexuell posering förlängdes genom att den börjar löpa först den dag barnet fyller eller skulle ha fyllt . Vidare har behandlat ett förslag till lagändringar som är ett led i genomförandet av och rådets direktiv /93/EU av om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografibrott (prop. 2012/13:194, bet. 2013/14:JuU8, rskr. 2013/14:36). I propositionen föreslås att en ny lag om registerkontroll av personer som ska arbeta med barn införs. Dessutom föreslås att preskriptionstiden för köp av sexuell handling av barn och sexuellt ofredande som begåtts mot barn förlängs på så sätt att den börjar löpa först den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Utskottet har förståelse för önskemålen i motionerna 2013/14:Ju225 (M) yrkandena 2 och 3, 2013/14:Ju219 (M) samt 2013/14:Ju313 (SD) yrkandena 1 och 2 om bättre skydd för näringsidkare som arbetar med djurhållning och som utsätts för hot och annan brottslighet av s.k. djurrättsaktivister. Det är en organiserad brottslighet som hotar en hel näringsgren och därför måste tas på största allvar. Att vissa brottstyper ska ägnas särskild uppmärksamhet innebär inte att arbetet mot annan brottslighet ska läggas åt sidan. Vilken sorts insatser som ska göras mot olika typer av brottslighet bör enligt utskottet avgöras lokalt vid polismyndigheterna och vid inom ramen för statsmaktens prioriteringar. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att polisstyrelserna enligt 3 kap. 1 § polisförordningen (1998:1558) ska se till att polisarbetet bedrivs i enlighet med de prioriteringar och riktlinjer som och regeringen har lagt fast för polisverksamheten. Utskottet föreslår sammanfattningsvis att avslår samtliga motionsyrkanden som behandlas i detta avsnitt. Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden om bemötandefrågor och olika kompetenshöjande insatser inom rättsväsendets myndigheter. Jämför reservationerna 46 (S), 47 (S), 48 (V), 49 (MP), 50 (MP), 51 (S, V), 52 (S, MP, V), 53 (MP, V), 54 (S, MP, V), 55 (S, V), 56 (MP, V), 57 (SD), 58 (S, V), 59 (MP), 60 (MP, V), 61 (S, V), 62 (MP), 63 (SD), 64 (S, SD) och 65 (MP, V). Regeringen anför (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4 s. 15) att myndigheterna inom rättsväsendet i många avseenden är beroende av varandra för att nå framgång i brottsbekämpningen. Det ställer stora krav på en väl utvecklad samordning och på att myndigheterna tillsammans strävar mot gemensamma mål. För att resultaten ska bli så goda som möjligt är det viktigt att var och en av myndigheterna ser sin roll i rättskedjan och på olika sätt underlättar övriga myndigheters insatser. Exempelvis är ansvarsfördelningen och samarbetet mellan polisen och åklagarna av stor betydelse för att resurserna och kompetensen ska användas på bästa sätt i den brottsutredande verksamheten. För att uppnå effektivitets- och kvalitetsvinster finns det fortfarande behov av att stärka samverkan mellan myndigheterna i rättskedjan. Myndigheterna behöver försäkra sig om att genomgående ha utvecklade strukturer och rutiner som säkerställer samverkan och tydligt klargör ansvarsfördelningen mellan olika funktioner. Regeringen anför vidare att rättsväsendets myndigheter även behöver stärka samverkan med myndigheter och aktörer utanför rättsväsendet, däribland med kommuner och landsting. Det gäller inte minst i det brottsförebyggande arbetet och i arbetet med att stödja brottsdrabbade. För att insatserna på dessa områden ska bli heltäckande och konsekventa ställs det stora krav på samordning mellan olika aktörer. Regeringen pekar vidare på (s. 16) att det krävs att myndigheterna kontinuerligt följer upp och analyserar sina verksamheter och resultat för att kunna identifiera relevanta förbättringsområden och få vägledning i var ansvaret för olika åtgärder bör ligga. En väl utvecklad verksamhets- och resultatuppföljning förbättrar möjligheten till en aktiv styrning av verksamheterna och bidrar till att uppmärksamma framgångsrika metoder och arbetssätt som kan spridas runt om i landet. Regeringen framhåller (s. 24) att rättssystemet i stor utsträckning är beroende av att de som drabbas av brott har förtroende för rättsväsendet så att de anmäler brotten och medverkar i utredningarna. Rättsprocessen upplevs av många brottsdrabbade som påfrestande. För att de drabbade ska kunna känna sig trygga att berätta vad de har varit med om och orka fullfölja rättsprocessen måste rättsväsendets myndigheter bemöta de drabbade med professionalism och medkännande. Det kräver medvetenhet om brottsdrabbades behov och reaktioner. Ett sådant förhållningssätt är lika angeläget vid bemötande av vittnen till brott. Utan målsägandes och vittnens utsagor är det ofta mycket svårt att nå framgång i rättsprocesserna. Vidare anför regeringen att polisen och åklagarna har en viktig roll i att uppmärksamma barn som har bevittnat våld och andra övergrepp i nära relationer. För att dessa barn i högre grad ska synliggöras i förundersökningar har i uppdrag att genomföra utbildningsinsatser riktade till de berörda yrkesgrupperna. Genom utbildningsinsatserna kan dessa barns möjligheter att få brottsskadeersättning samt annat stöd och skydd förbättras. Regeringen framhåller i propositionen (s. 48) att det pågår ett omfattande arbete för att förbättra rättsväsendets bemötande av och stöd till brottsoffer. Regeringen anför vidare att den särskilt har följt utvecklingen inom det område som avser arbetet för att förbättra polisens information till brottsoffer och även har gett i uppdrag att redovisa vidtagna åtgärder på detta område. Redovisningen kommer att ske och regeringen avser att återkomma till i frågan. Regeringen anför dessutom (s. 48) att vittnesstödsverksamheten, som bedrivs vid samtliga tingsrätter och hovrätter, når ett stort antal brottsdrabbade och vittnen. Vittnesstödsverksamheten fyller en viktig funktion genom att bidra till ökad trygghet och förståelse för rättsprocessen och därmed till ökad rättssäkerhet. I syfte att utveckla verksamheten ytterligare avser regeringen att ge och i uppdrag att överväga alternativ för att säkerställa en långsiktigt hållbar vittnesstödsverksamhet. Regeringen betonar (s. 49 f.) vikten av att myndigheternas arbete för att främja jämställdhet och mångfald samt för att motverka diskriminering fortgår. Synen på myndigheterna som attraktiva arbetsgivare är beroende av att detta arbete fortsätter. Ett korrekt bemötande utifrån olika yrkesroller bidrar också till att de anställda representerar myndigheterna på ett förtroendeingivande sätt. Frågor om åtgärder för att öka kompetensen på olika områden inom rättsväsendets myndigheter och för att myndigheternas företrädare bättre ska kunna bemöta och lämna information till dem som i olika sammanhang kommer i kontakt med myndigheterna lyfts fram i ett antal motioner. När det gäller sexualbrott mot barn framhålls i motion 2013/14:Ju212 av (S) vikten av en samlad strategi för att öka kompetensen i rättsväsendet och förstärka prioriteringarna. I motion 2013/14:Ju248 av och (båda S) efterfrågas en handlingsplan för att höja statusen för poliser och domare som arbetar med brott som berör barn. I kommittémotion 2013/14:C202 av m.fl. (V) yrkande 3 anförs att det bör finnas specialdomare (familjedomare) med erfarenhet av och särskild kompetens för familjemål vid varje domstol. I motion 2013/14:Ju238 av (MP) yrkande 3 efterfrågas barndomstolar och/eller specialutbildade domare. Enligt motionären behövs det specialiserade domstolar där domare har specialkunskap på området sexuella övergrepp mot barn och våld mot barn. I motion 2013/14:So339 av och (båda MP) yrkande 5 efterfrågas en kompetenshöjning inom rättsväsendet när det gäller kunskapen om neuropsykiatriska funktionshinder. I motion 2013/14:Ju363 av och (båda C) anförs att förvaltningsrätterna i djurskyddsärenden bör kunna kompletteras med tekniska råd och särskilda ledamöter med sakkunskap för att öka rättssäkerheten. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 54 anförs att rättsväsendet måste förbättra sitt arbete med bemötandefrågor gentemot brottsoffer. I kommittémotion 2012/13:K394 av m.fl. (MP) yrkande 5 begärs att en lämplig myndighet ska ges i uppdrag att genomföra aktiva insatser inom rättsväsendet för att upptäcka och förebygga diskriminering. I yrkande 6 i motionen anförs att samtliga myndigheter inom rättsväsendet ska arbeta med frågor om antidiskriminering och allas lika rätt som en del i sitt värdegrundsarbete. I kommittémotion 2013/14:Ju214 av m.fl. (MP) yrkande 3 anförs att rättsväsendets statliga företrädare såsom polis, åklagare och domare bör genomgå obligatoriska utbildningar i mångfalds- och diskrimineringsfrågor och att det bör genomföras en utbildningssatsning för rättsväsendets aktörer med fokus på att upptäcka och åtgärda diskriminerande strukturer och praktiker inom rättssystemet. I motionens yrkande 7 anförs att regeringen bör tillsätta en kommission för lika rättigheter inom rättsväsendet med uppdrag att komma med förslag till regeringen om hur rättsväsendets strukturer och aktörer kan respektera alla människors lika värde. Frågan om utbildning för nämndemän behandlas i kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 63. Motionärerna efterfrågar en obligatorisk och likartad utbildning för hela landet. Frågan om utbildning av nämndemän behandlas även i kommittémotion 2013/14:Ju427 av m.fl. (MP) yrkande 7 och i motion 2013/14:Ju320 av (FP).