bet · H001UU7 · 2013-02-14 00:00:00 — 2012/13:UU7 Vissa säkerhetspolitiska frågor Utskottet behandlar i detta betänkande dels svensk säkerhetspolitik och den säkerhetspolitiska kontexten och dels säkerhetspolitiska konsekvenser för EU i ljuset av den ekonomiska krisen. I likhet med regeringen konstaterar utskottet att säkerhetspolitiska linje ligger fast. kommer inte att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat medlemsland i Europeiska unionen eller ett annat nordiskt land. Utskottet vill framhålla det utvidgade säkerhetsbegreppet till grund för samlade försvar som inkluderar såväl civil som militär förmåga och planering. Utskottet konstaterar att säkerhet är ett vidare begrepp än skydd av det egna fysiska territoriet. Utskottet anser att flödessäkerhet blir centralt i det utvidgade säkerhetsbegreppet. Utskottet betonar vikten av att föra en politik som balanserar globaliseringens positiva och negativa konsekvenser. Det gäller att å ena sidan säkra flödessäkerheten för att underlätta de flöden som ger globaliseringen dess kraft och å andra sidan motverka de flöden som underminerar våra samhällen. Utskottet menar att EU:s förmåga att agera som en säkerhetspolitisk aktör är en funktion av resurser och sammanhållning. Utskottet anser att det därför är av största vikt att motverka inre splittringar inom EU. Ett i flera hastigheter försvagar EU som säkerhetspolitisk aktör. EU vinner i globalt inflytande och trovärdighet genom att stå enat och agera gemensamt. I ljuset av den ekonomiska krisen och efterföljande maktförskjutningar anser utskottet att EU behövs mer än någonsin för att utveckla globala normer och institutioner. Utskottet välkomnar , , och initiativ till att arbeta fram en bred utrikespolitisk strategi för EU. Utskottet anser att framtagandet av en strategi, under rådande situation av bristande resurser, är desto viktigare för att uppnå ett effektivt resursutnyttjande inom de mest relevanta områdena. Utskottet anser att den ekonomiska situationen i understryker behovet av att förnya EU-samarbetet kring förmågeutveckling. För att EU ska vara en stark global aktör, med god internationell krishanteringsförmåga, är det en förutsättning att medlemsstaterna effektivt kan upprätthålla sina förmågor. Utskottet ser med oro att den ekonomiska nedgången med minskad biståndsvilja, ökad fattigdom och ökade ekonomiska klyftor till följd kan leda till politisk instabilitet, inklusive ökad migration i vissa regioner. Utskottet välkomnar att med kraft har fortsatt att driva på för att EU ska kunna uppnå det gemensamma målet om att avsätta av BNI i bistånd . I betänkandet finns tretton reservationer (S, MP, SD och V) samt ett särskilt yttrande (SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2010/11:U218 av (C), 2010/11:U229 av och (båda M), 2010/11:U287 av m.fl. (KD, M, FP), 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 37, 2010/11:U315 av Finn och (båda M), 2011/12:U245 av m.fl. (V) yrkandena 5, 6, 8 och 9, 2011/12:U308 av (M), 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 38, 2011/12:Fö228 av m.fl. (S) yrkande 1, 2012/13:U207 av m.fl. (V) yrkandena 1, 5, 6, 8 och 9, 2012/13:U240 av m.fl. (MP) yrkande 12, 2012/13:U267 av (KD) yrkande 2, 2012/13:U304 av (M), 2012/13:U305 av Finn (M) och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 37. Reservation 1 (S) Reservation 2 (MP) Reservation 3 (V) 2012/13:U240 av m.fl. (MP) yrkandena 2, 6 och 8 samt 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 34. Reservation 4 (MP) Reservation 5 (SD) motiveringen Säkerhet bortom territoriell säkerhet 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 1 i denna del och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 1 i denna del. Reservation 6 (SD) motiveringen Förskjutningar i den globala maktbalansen 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 1 i denna del och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 1 i denna del. Reservation 7 (S, MP) Reservation 8 (SD) motiveringen Deltagande i militära och civila internationella insatser 2011/12:U205 av m.fl. (V) yrkande 1, 2011/12:U245 av m.fl. (V) yrkandena 7, 10 och 15, 2011/12:U336 av m.fl. (MP), 2011/12:Fö228 av m.fl. (S) yrkande 18, 2012/13:U207 av m.fl. (V) yrkandena 7, 10, 11 och 15, 2012/13:U239 av m.fl. (MP), 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 39 och 2012/13:Fö268 av m.fl. (MP) yrkande 7. Reservation 9 (S) Reservation 10 (MP) Reservation 11 (V) Reservation 12 (SD) motiveringen Fred och säkerhet i 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 67, 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 68 och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 69. 2011/12:U245 av m.fl. (V) yrkandena , 2012/13:U207 av m.fl. (V) yrkandena , 2012/13:U240 av m.fl. (MP) yrkandena 1, 35 och 911, 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 7, 2012/13:U312 av m.fl. (MP) yrkande 6 och 2012/13:Fö268 av m.fl. (MP) yrkande 8. Reservation 13 (MP, V) avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (FP), (MP), (KD), (SD), (V), (M) och (S). Ärendet och dess beredning beslutade att inleda arbetet med ett säkerhetspolitiskt betänkande som dels behandlar svensk säkerhetspolitik och den säkerhetspolitiska kontexten, dels säkerhetspolitiska konsekvenser för EU i ljuset av den ekonomiska krisen. Den svenska säkerhetspolitiska kontexten och säkerhetspolitiska konsekvenser för EU i ljuset av den ekonomiska krisen är nära sammankopplade med varandra. I fråga om avsnittet om svensk säkerhetspolitik och den säkerhetspolitiska kontexten valde utskottet att behandla tre underrubriker: Säkerhet i samverkan, Det breddade säkerhetsbegreppet och Säkerhetspolitik bortom territoriell säkerhet. Vad gäller säkerhetspolitiska konsekvenser av den ekonomiska krisen beslutade utskottet att fokusera på EU:s deltagande i militära insatser, sammanhållningen inom EU, förskjutningar i den globala maktbalansen samt säkerhet och utveckling. Utskottets målsättning med att särskilt lyfta fram säkerhetspolitiska konsekvenser för EU i ljuset av den ekonomiska krisen var att behandla ett aktuellt ämnesområde med bäring på EU:s framtid som säkerhetspolitisk aktör och bereda relevanta motionsyrkanden. Som ett led i arbetet med betänkandet anordnade utrikesutskottet en offentlig utfrågning i förstakammarsal om säkerhetspolitiska konsekvenser i ljuset av den ekonomiska krisen. Dr i statsvetenskap , , dr i statsvetenskap , , och dr i statsvetenskap , , var inbjudna föredragshållare vid den offentliga utfrågningen (se bilaga för stenografiuppteckning). Svensk säkerhetspolitik och den säkerhetspolitiska kontexten präglas av ömsesidiga beroenden. Säkerhetspolitiska möjligheter och utmaningar som ställs inför delas i hög utsträckning av övriga . Regering och riksdag har därför verkat för att säkerhet byggs solidariskt med andra. beslutade om solidaritetsförklaring som innebär att inte kommer att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat medlemsland eller nordiskt land. Vidare har godkänt en svensk ratificering av Lissabonfördraget. I Lissabonfördragets artikel 24.2 anges att EU ska föra, utforma och genomföra en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik som grundas på en utveckling av medlemsstaternas ömsesidiga politiska solidaritet. Genom Lissabonfördragets artiklar 42.7 (de s.k. säkerhetsgarantierna) och 222 (solidaritetsklausulen) institutionaliseras och stärks vidare det solidariska ansvar som EU:s medlemsländer har för säkerhet. Det nordiska försvarspolitiska samarbetet har fördjupats sedan upprättandet av Nordic Defence Cooperation (Nordefco) 2009. Syftet med det nordiska försvarssamarbetet är att stärka parternas nationella försvar, undersöka gemensamma synergieffekter och finna effektiva gemensamma lösningar. Vidare har det nordiska utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetet förstärkts, inte minst i ljuset av arbetet med den s.k. Stoltenbergrapporten. Exempelvis antog de nordiska utrikesministrarna en nordisk solidaritetsförklaring som innebär att om något nordiskt land exempelvis skulle drabbas av en terroristattack eller en cyberattack kommer de andra nordiska länderna att bistå det landet med relevanta medel efter en förfrågan från det drabbade landet. Nato är den organisation som har den mest utvecklade förmågan till ledning och genomförande av krävande militära krishanteringsinsatser. samarbete med Nato grundar sig dels på partnerskapet inom () och Partnerskap för fred (PFF) och deltagandet i Natoledda fredsfrämjande operationer. Samarbetet inom Nato/PFF är baserat på självdifferentiering, vilket innebär att partnerländerna själva avgör i vilken utsträckning och på vilket sätt de önskar delta i de olika aktiviteter som samarbetet erbjuder. Samtliga , förutom , är medlemmar i eller Nato. deltar aktivt i Östersjö-, Arktis- och samt bidrar till EU:s nordliga dimension. Östliga partnerskapet, som tillsammans med initierade, syftar till att fördjupa och förstärka relationerna mellan EU och de sex östliga grannländerna (, , , , och ). Med partnerskapet följer bl.a. ett fördjupat arbete för att bygga fungerande demokratiska institutioner. I kommittémotion 2010/11:306 av m.fl. (S) yrkande 37 och i kommittémotion 2011/12:Fö228 av m.fl. (S) yrkande 1 och i kommittémotion 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 37 anförs att är, och ska fortsätta vara, militärt alliansfritt. ska inte ansöka om medlemskap i . Detta är centralt för vår gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Den militära alliansfriheten ger bl.a. handlingsfrihet och ökade möjligheter att agera i internationella sammanhang. Det gäller exempelvis möjligheter att vara pådrivande för global nedrustning. Genom att vara militärt alliansfritt förbehåller sig vidare rätten att självständigt utforma storlek och inriktning på försvaret. Den militära alliansfriheten har ett avgörande och brett stöd hos det svenska folket. Ett svenskt Natomedlemskap saknar, enligt Socialdemokraterna, däremot legitimitet. I kommittémotion 2011/12:U315 av m.fl. yrkande 38 vill Socialdemokraterna att en modern svensk säkerhetspolitik ska innehålla ett militärt alliansfritt , ett ökat samarbete i , en aktiv Östersjöpolitik, ett stärkt Europasamarbete, ett starkare . I kommittémotion 2012/13:U240 av m.fl. yrkande 12 anför att det för är viktigt att vara en tydlig röst både i EU och utanför och att satsa på, fullt ut använda och vara del i reformeringen av FN. I kommittémotion 2011/12:U245 av m.fl. (V) yrkande 5 och i kommittémotion 2012/13:U207 av m.fl. (V) yrkande 5 förespråkas att inte ska inleda några förhandlingar eller vidta andra åtgärder i syfte att ansöka om medlemskap i . I kommittémotion 2011/12:U245 av m.fl. (V) yrkande 6 och i kommittémotion 2012/13:U207 av m.fl. (V) yrkande 6 anförs att bör lämna samarbetet med Nato inom ramen för Partnerskap för fred. I kommittémotion 2011/12:U245 av m.fl. (V) yrkande 8 och i kommittémotion 2012/13:U207 av m.fl. (V) yrkande 8 anförs att det är viktigt att hävda den svenska neutralitetspolitiken och att det är mycket viktigt att hålls utanför Nato. Därför bör Nato inte tillåtas öva inom gränser. I yrkande 9 och i kommittémotion 2012/13:U207 av m.fl. yrkande 9 anser att den svenska representationen på därför omgående bör avvecklas. I kommittémotion 2012/13:U207 av m.fl. (V) yrkande 1 anförs att ska avbryta allt samarbete som bidrar till en militarisering av EU. I motion 2010/11:U287 av (M), (FP) och (KD) hävdas att inte bör stå vid sidan om utan söka fullt inflytande som medlem i Nato. I de enskilda motionerna 2010/11:U229 av och (M), 2011/12:U308 av (M) och 2012/13:U304 av (M) föreslås att regeringen ska se över förutsättningarna för ett framtida svenskt Natomedlemskap. I den enskilda motionen 2010/11:U315 av Finn och (M) föreslås en översyn av förutsättningarna för svenskt medlemskap i . I den enskilda motionen 2012/13:U305 av Finn (M) anser motionären att det är rimligt att se över om bör ansluta sig till Nato. I den enskilda motionen 2010/11:U218 av (C) föreslås att regeringen skyndsamt ska analysera ett svenskt medlemskap i . I den enskilda motionen 2012/13:U267 av (KD) yrkande 2 anförs att inställning till Natomedlemskap ska ligga fast och att synnerliga skäl att omvärdera ett svenskt medlemskap inte har uppkommit. I likhet med regeringen konstaterar utskottet att säkerhetspolitiska linje ligger fast. kommer inte att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat medlemsland i Europeiska unionen eller ett annat nordiskt land. I detta ligger också en förväntan om att dessa länder agerar på samma sätt om drabbas. säkerhet byggs solidariskt med andra. Utskottet konstaterar att dagens hot och utmaningar i hög grad är gränsöverskridande och att dessa endast kan hanteras i nära gemenskap och samverkan med andra stater och organisationer. Utskottet understryker att även fortsatt ska vara en aktiv och solidarisk partner i arbetet för stabilitet och säkerhet i och omvärlden. bidrag till krishanteringsinsatser, under EU:s, FN:s och Natos ledning, leder till ökad säkerhet. måste verka för väl fungerande internationella institutioner som drivs av en fast politisk vilja till global fred och säkerhet. Utskottet anser, liksom regeringen, att ett starkt FN-system i ett nära samarbete med regionala och andra organisationer är centralt. FN har av medlemsländerna tilldelats ett övergripande ansvar för global fred och säkerhet. Utskottet framhåller att samarbetet inom Europeiska unionen (EU) intar en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Sambandet mellan vår säkerhetspolitik och vår Europapolitik är uppenbart. säkerhet stärks genom europeisk integration. EU:s gemensamma utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik har främjat stabilitet och fred på många håll i världen. Utskottet konstaterar att medlemskapet i EU innebär att ingår i en politisk allians, där medlemsstaterna inte har försvarsförpliktelser i förhållande till varandra, men tar ett solidariskt ansvar för säkerhet. Utskottet anser att Nato är en central aktör för europeisk säkerhet och integration, forum för politisk dialog och instrument för att upprätthålla länken mellan och samt för internationell krishantering. I sammanhanget vill utskottet framhålla att Natos ömsesidiga försvarsförpliktelser är och har varit en garant för säkerhet och stabilitet i , inklusive för vår egen del av . Utskottet konstaterar att samarbete med Nato () grundar sig på partnerskapet inom EAPR () och PFF (Partnerskap för fred), inklusive deltagande i Natoledda krishanteringsinsatser, samverkan mellan om EU-ledda krishanteringsoperationer samt samarbetet på det civila krisberedskapsområdet. Utskottet anser att Natos centrala roll för europeisk säkerhet och integration samt nära och viktiga samarbete med Nato motiverar en svensk delegation till Nato i . Utskottet välkomnar ett fördjupat nordiskt och nordisk-baltiskt utrikes-, försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete. Utskottet vill framhålla att det nordiska och det nordisk-baltiska samarbetet utgör förstärkande komplement till europeisk och euroatlantiskt samarbete och solidaritet. Utskottet konstaterar att är en viktig global och regional aktör. partnerskap med EU och samverkan med Nato, liksom dess integration i den globala ekonomin, är av stor säkerhetspolitisk betydelse för och hela . Den ryska staten lever dock inte upp till målen att stärka rättsstaten, bekämpa korruptionen och främja uppkomsten av ett starkt civilt samhälle. I samband med parlamentsvalet och presidentvalet har det framgått att landet har stora demokratiska underskott, vilket konstaterats av valobservatörer, oberoende analytiker och medier. Stora demonstrationer och opinionsanalyser i samband med konstaterat valfusk bekräftar bilden av att breda lager av medborgare efterlyser politiska och ekonomiska reformer. Viktiga mål för både EU:s och politik är därför att bidra till att stärka rättsstaten och att främja framväxten av ett starkt civilt samhälle i . Utskottet anser att en uppriktig och vid behov kritisk dialog med är ett naturligt inslag i de fördjupade, förtroendefulla relationer som eftersträvas. I då kraven på politisk och ekonomisk modernisering växer sig allt starkare ligger det i och EU:s intresse att utvecklas till en verklig demokrati som bidrar konstruktivt till att lösa gemensamma globala utmaningar. I sammanhanget vill utskottet framhålla att anslutning till WTO var ett viktigt steg mot integration i världsekonomin och ett fullödigt ekonomiskt partnerskap med EU. Utskottet välkomnar Försvarsdepartementets anvisningar (Fö2012/1384/FÖBER) till Försvarsberedningen och ser fram emot dess bedömning av den säkerhetspolitiska utvecklingen och sammanhängande konsekvenser för svensk försvars- och säkerhetspolitik . Mot denna bakgrund föreslår utskottet att avstyrker motionerna 2010/11:U306 yrkande 37, 2011/12:Fö228 yrkande 1, 2011/12:U315 yrkande 38, 2012/13:U306 yrkande 37, 2012/13:U240 yrkande 12, 2011/12:U245 yrkandena 5, 6, 8 och 9, 2012/13:U207 yrkandena 1, 5, 6, 8 och 9, 2010/11:U287, 2010/11:U229, 2011/12:U308, 2012/13:U304, 2010/11:U315, 2012/13:U305, 2010/11:U218 och 2012/13:U267 yrkande 2. säkerhetspolitik utgår från en bred syn på säkerhet. har konstaterat (bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292) att utmaningar och hot mot säkerhet är föränderliga, gränslösa och komplexa. Säkerhet utgår inte längre enbart från stater och en militär hotbild. I ett vidgat säkerhetsbegrepp inryms även icke-militära hot och icke-statliga aktörer. Individens, vid sidan av staters rättigheter och säkerhet, ges också betydelse. Mänsklig säkerhet har också kommit att lyftas fram som en betydande uppgift för FN:s fredsmissioner, vilkas mandat i allt högre grad betonar vikten av att skydda civila. I den europeiska säkerhetsstrategin angavs att en storskalig aggression mot någon medlemsstat inte var trolig. Strategin framhöll snarare att står inför nya hot som är mer diversifierade, mindre synliga och mindre förutsägbara. I sammanhanget nämndes bl.a. spridning av massförstörelsevapen, terrorism och organiserad brottslighet. I rapporten om genomförandet av den europeiska säkerhetsstrategin framhölls vidare it-säkerhet, energisäkerhet, klimatförändringar. I Försvarsberedningens rapport angavs att de globala miljöutmaningarna och klimatförändringarna utgör de allvarligaste hoten mot människors säkerhet och fundamentala levnadsvillkor. Den svenska solidaritetsförklaringen, som antog 2009 (bet: 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292), har en bred omfattning. Solidaritetsförklaringen inkluderar olika former av katastrofer och olika former av angrepp, dvs. inte enbart militärt väpnade angrepp. I Natos strategiska koncept som antogs utvidgades medlemsländernas åtaganden att bistå varandra. Konceptet talar inte, som var fallet, enbart om väpnat angrepp utan om angrepp i vidare mening som kan omfatta terroristhandlingar eller andra s.k. nya hot. I den nordiska solidaritetsförklaringen lyfts cyberattacker, terrorism och katastrofer orsakade av människan särskilt fram. Gränsöverskridande samarbete, handel och integration främjar en positiv utveckling i stora delar av världen. Globalisering kan dock också innebära ökad sårbarhet genom att enskilda händelser snabbt kan få regionala eller globala återverkningar. I detta ligger en ökad sårbarhet för säkerhetshot som terrorism, spridning av massförstörelsevapen, organiserad brottslighet, pandemier och miljökatastrofer. I kommittémotion 2012/13:U306 av m.fl. yrkande 34 menar att arbetet för att få såväl enskilda stater som det internationella samfundet att leva upp till sitt ansvar att skydda civila måste utvecklas vidare. anser i kommittémotion 2012/13:U240 av m.fl. yrkande 2 att säkerhetspolitiken bör sätta mänsklig säkerhet före territoriell säkerhet. I yrkande 6 menar att i en bredare säkerhetspolitik och för att säkra den internationella freden måste förtryck erkännas både som ett hot i sig och som en grundorsak till andra säkerhetsrelaterade problem. I yrkande 8 anför att en bredare säkerhetspolitik måste klara it-säkerheten för att säkra människors säkerhet. Utskottet vill framhålla det utvidgade säkerhetsbegreppet till grund för samlade försvar som inkluderar såväl civil som militär förmåga och planering. Utskottet konstaterar att dagens hot och utmaningar inte kan tacklas med enbart militära medel och lyfter därmed fram betydelsen av att också inkludera icke-militära hotbilder i en säkerhetspolitisk analys. I sammanhanget vill utskottet påminna om betänkande 2008/09:FöU10, till vilket utrikesutskottet yttrat sig (2008/09:UU4y), som konstaterar att säkerhet är ett vidare begrepp än skydd av det egna fysiska territoriet. Utskottet anser att flödessäkerhet blir central i det utvidgade säkerhetsbegreppet. Det gäller exempelvis skydd av flöden i cybernät. Utskottet välkomnar att regeringen verkar för att etablera globala normer och regler som skyddar cybernätverken från avbrott och förstörelse. I sammanhanget är det dock av vikt att betona att säkerhet på nätet måste kombineras med frihet på nätet. Utskottet menar att varje situation kräver konsekvent användning av EU:s breda uppsättning instrument, däribland politiska, diplomatiska, utvecklingspolitiska och humanitära instrument, reaktioner på kriser, samarbete inom ekonomi och handel samt civil och militär krishantering. Utskottet vill i samband med internationella insatser framhålla försvaret av universella normer och värden, såsom demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet, mänsklig värdighet och utveckling. Utskottet anser att försvar av dessa universella normer utomlands också stärker säkerhet. Utskottet betonar betydelsen av att fortsätta med att integrera människorättsfrågor inom säkerhetspolitiken. Det gäller inte minst i fråga om internationell krishantering och fredsbyggande insatser. Det är i detta sammanhang väsentligt att FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet samt FN:s säkerhetsråds resolution om sexuellt våld i väpnade konflikter samt resolution om barn och väpnade konflikter genomförs på ett verkningsfullt sätt. Utskottet konstaterar att begreppet skyldighet att skydda har varit centralt i utvecklingen av folkrätten. Utskottet välkomnar att fokus har flyttats från att säkerhet främst handlat om staters säkerhet och territoriella suveränitet till att snarare sätta människors säkerhet i främsta rummet. Utskottet påminner vidare om att det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet i betänkandet 2010/11:UFöU3 välkomnade att genom resolution om situationen i gav ett tydligt uttryck för principen om skyldigheten att skydda. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att avstyrker motionerna 2012/13:U306 yrkande 34 och 2012/13:U240 yrkandena 2, 6 och 8. Säkerhetspolitik bortom territoriell säkerhet Trots att antalet stater i det internationella systemet har ökat har det skett en nedgång i antalet väpnade konflikter mellan suveräna stater. Enligt rapporter av och () har endast 2 av 29 allvarliga väpnade konflikter varit av mellanstatlig karaktär . Territoriell säkerhet och integritet är dock fortsatt grundläggande för världens stater. försvarsberedningar har konstaterat att ett enskilt militärt väpnat angrepp direkt mot är osannolikt . som kriser och incidenter som även inbegriper militära maktmedel dock inte kan uteslutas i vår region och på kan militära angreppshot likväl aldrig uteslutas. I första kapitel anges att alla medlemmar ska avhålla sig från hot om eller bruk av våld mot någon annan stats territoriella integritet. Försvaret av den territoriella integriteten är också centralt inom Nato trots att Nato numera inte längre enbart fokuserar på försvaret av det egna territoriet utan även deltar som internationell krishanterare under FN-mandat. I Natos Deterrence and , som antogs i samband med i , angavs att alliansens viktigaste ansvar är att skydda och försvara Natos territorium och befolkning mot en attack. I ljuset av bl.a. globaliseringen handlar dock inte de nya säkerhetsutmaningarna längre främst om nationalstatens territoriella säkerhet och integritet.