bet · H001UU3 · 2013-05-27 00:00:00 — Om som region ska klara globaliseringens utmaningar krävs att avvecklingen av gränshinder fortlöpande har hög prioritet. föreslår i kommittémotion 2012/13:U17 av m.fl. (SD) yrkande 5 ett fördjupat samarbete för att avskaffa nordiska gränshinder i den svenska lagstiftningsprocessen. I de enskilda motionerna 2012/13:U249 av och (båda FP) yrkande 2 och 2012/13:U329 av m.fl. (KD, FP, MP, C) yrkande 1 förespråkas fortsatta åtgärder för att undanröja gränshinder. I redogörelse /13:NR1 konstateras att det formella nordiska samarbetet inleddes utifrån tanken att medborgarna ska kunna röra sig fritt mellan de nordiska länderna, välja var de vill bo och arbeta samt driva företag eller annan verksamhet utan att hindras av nationsgränserna. Den nordiska passunionen, den gemensamma arbetsmarknaden och den nordiska socialkonventionen är tidiga uttryck för detta. För att motverka och avskaffa gränshinder har flera olika funktioner skapats. Gränshinderforum är ett politiskt tillsatt organ, som på uppdrag av de nordiska regeringarna ska främja den fria rörligheten inom för såväl enskilda som företag. Forumet ska, i dialog med ländernas regeringar, identifiera, prioritera samt föreslå lösningar på konkreta gränshinder mellan länderna. Hallå har informationskontor i , , , , och på . Dessa besvarar frågor om flyttning, studier och arbete. Hallå anordnar informationsseminarier för handläggare på myndigheter för att informera dem om de regler som gäller för privatpersoner som flyttar mellan de nordiska länderna eller på annat sätt påverkas av regler och lagar i mer än ett nordiskt land. Hallå Norden-kontoren, i samarbete med bl.a. Gränshinderforum, använder information från privatpersoner om gränshinder i för att göra politiker och ämbetsmän uppmärksamma på problemen och möjliga lösningar. Øresunddirekt är en informationstjänst som förmedlar offentlig information från myndigheter till medborgare och näringsliv i när det gäller arbete, boende, studier eller företagande på andra sidan sundet. Øresunddirekt består av en webbredaktion i och ett informationscenter i . Svenska respektive danska företag som vill flytta verksamhet över kan hämta information på webbplatsen . Mer än tio gränshinder mellan de nordiska länderna avskaffades 2012 och beslut fattades om att inrätta en ombudsmannainstans för gränshinder. Avskaffandet av gränshinder har gjort att rörligheten för den som vill studera, arbeta eller leva i ett annat nordiskt land underlättas. Ombudsmannasystemet, som ska göra det lättare för en enskild nordisk medborgare att framföra klagomål relaterade till gränshinder, byggs upp 2013. Som framgår av årsberättelsen från svenska delegation är inte gränserna som sådana ett hinder mot rörligheten. Svårigheten att finna relevant information om bl.a. regelverk i det andra landet är det enskilt största hindret för företag som önskar bedriva verksamhet över de nordiska gränserna, enligt undersökningar som har genomförts . Också flera skatterättsliga frågor har utpekats som besvärliga. Av redogörelse /13:NR1 framgår att skillnader i skatte- och avgiftssystem, sociala förmåner och regler på arbetsmarknaden skapar svårigheter. Samhällsutvecklingen gör att regelverk tillkommer, avvecklas eller reformeras. Varje ändring rymmer enligt redogörelsen en risk för att nya gränshinder uppkommer. Mot denna bakgrund värdesätter utskottet att arbetet med att förebygga och avskaffa gränshinder fortlöpande står högt på dagordning. Utskottet ser positivt på att tog initiativ till att gränshinderfrågor debatterades i alla de nordiska parlamenten , varefter goda idéer och lösningsförslag sammanställdes och en rekommendation med 16 konkreta punkter utarbetades. är en viktig exportmarknad för . Uppskattningsvis av allt som produceras i exporteras till övriga nordiska länder. Utskottet anser i likhet med regeringen att frihandel skapar förutsättningar för tillväxt och utveckling. Frihandelsfrågan påverkar möjligheterna att nå mål om välstånd och ekonomisk trygghet. framhöll i betänkande 2012/13:UU12 politik för global utveckling att ett utvecklingsperspektiv, inklusive marknadstillträde för de fattigaste länderna, måste fortsätta att vara tongivande i framtida globala frihandelsförhandlingar. I konsekvens med detta är det önskvärt med sänkta handelshinder på jordbruksvaror eftersom detta skulle leda till förbättringar för konsumenter i såväl fattiga länder som på andra håll. Mot denna bakgrund beklagar utskottet att höjt tullarna på vissa jordbruksvaror. Utskottet understryker att frihandel är en viktig del i det nordiska samarbetet och välkomnar att under ordförandeskapet i 2013 inkluderar hinder som påverkar exporten bland de frågor om gränshinder som ska tas upp på dagordningen. Av regeringens skrivelse 2012/13:90 framgår att undanröjande av gränshinder fortsätter att vara ett högt prioriterat mål för det nordiska regeringssamarbetet. Ett antal konkreta gränshinder har enligt skrivelsen fått en lösning och arbetet med att finna former för förebyggande av uppkomsten av nya gränshinder fortsätter. Utskottet har tagit del av den redovisning av åtgärder för att avskaffa gränshinder som lämnas i regeringens skrivelse. inleddes inom ramen för Nordiska ministerrådets verksamhet en översyn av formerna för både gränshindersamarbetet och samarbetet med närområdena. Resultatet av detta arbete kommer enligt regeringen att presenteras 2013. Vid den debatt om gränshinder som ägde rum års session i hävdades att gränshindren inte avvecklas i den utsträckning som förväntades när Gränshinderforum skapades . Uppfattningen framfördes av ordföranden i Gränshinderforum, ambassadör . Några tiotal gränshinder har försvunnit , men har nya hinder uppstått. Förändringarna har främst avsett information och synlighet, bl.a. genom verksamheten i Hallå och gränsregionala organ. Från Gränshinderforum upplevde man ibland svårigheter att nå fram med sin argumentering både till ämbetsmannakommittéerna och till ministerrådskonstellationerna4[ är, trots namnet, egentligen inte ett utan flera ministerråd. Flera nordiska fackministrar möts i ministerråd mellan en och .] Utskottet anser i likhet med vad som framförs i de aktuella motionerna att arbetet måste fortsätta med att undanröja gränshinder. Att åstadkomma så obehindrad rörlighet som möjligt för medborgarna, arbetskraften och näringslivet över de nordiska gränserna ligger i alla inblandades intresse. Utskottet välkomnar det arbete och de framsteg som gjorts när det gäller att avveckla gränshinder och understryker vikten av att frågan har fortsatt hög prioritet. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2012/13:U15 (S) yrkande 5, 2012/13:U17 (SD) yrkande 5, 2012/13:U249 (FP) yrkande 2, 2012/13:U306 (S) yrkande 49 och 2012/13:U329 (KD, FP, MP, C) yrkande 1. Socialdemokraterna anser enligt kommittémotionerna 2012/13:U15 av m.fl. (S) yrkande 3 och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 48 att framväxande aktiviteter kopplade till naturresursutvinning måste styras av starka regelverk med krav på bästa tillgängliga teknik och tillämpning av försiktighetsprincipen utifrån hårda miljökrav. Ansträngningar bör göras för att långsiktigt skydda den känsliga arktiska miljön och stödja den lokala befolkningens ekonomi, hälsa och kultur. förespråkar i kommittémotion 2012/13:U205 av m.fl. (V) yrkande 1, med förebild från ett miljöskyddsprotokoll för som förbjuder utvinning av naturtillgångar , att en liknande reglering införs för . bör enligt partiet verka för en konvention för som förbjuder exploatering av regionens olje- och gastillgångar . I yrkande 2 begärs att ska agera för ett moratorium för olje- och gasutvinning i . föreslår i yrkande 3 att ska verka för att undertecknar och ratificerar . I kommittémotion 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkande 9 förordar stöd till miljövänlig utveckling av gruv- och mineralnäringen i bl.a. . genomgår omfattande förändringar som kommer att ha stark påverkan på hela regionen och hela världen. Förändringarna påskyndas genom en samverkan mellan klimatförändringar och ökad mänsklig aktivitet. Uppvärmningen av har ökat dubbelt så snabbt som det globala genomsnittet . När regionen blir varmare och isen smälter möjliggörs ökad mänsklig aktivitet i regionen. Potentialen blir större för sjötransporter, för utvinning av naturresurser som olja, gas och mineraler och för fiske och turism. Förändringarna i klimatet påverkar urfolkens kulturer och deras traditionella näringar som renskötsel, jakt och fiske. kan det ökade näringslivsintresset för de arktiska områdena skapa möjligheter till ekonomiskt mer fördelaktiga levnadsförhållanden. Utskottet konstaterar att frågorna kring blir alltmer sammansatta och dynamiska. Frågor som rör affärsverksamhet, miljö, urfolkens villkor, säkerhet och politik måste vägas mot varandra och integreras. En svensk strategi för den arktiska regionen beslutades av regeringen . Strategin redovisar, sett ur ett internationellt perspektiv, förhållande till , prioriteringar och hur politik för det arktiska området bör utvecklas. Det fördjupade nordiska och europeiska samarbetet gör att påverkas av andra länders och aktörers politik och prioriteringar i fråga om . Prioriteringarna i Nordiska ministerrådets arktiska samarbetsprogram för perioden 20122014, Hållbar utveckling i , ligger väl i linje med prioriteringar. innehade ordförandeskapet i . De åtta arktiska staterna är (som även innefattar och ), , , , , , och . Samtliga dessa stater är medlemmar i , liksom sex organisationer som representerar urfolk i . är det främsta internationella mellanstatliga organet som direkt ägnar sig åt hållbar utveckling och miljöskydd i . Flera stater och organisationer, däribland , har observatörsplatser i . beslutade vid sitt ministermöte i att godkänna , , , Republiken och som nya observatörsstater i rådet. Observatörsstatus i innehas också av , , , , och . Utskottet återkommer nedan till beslut som fattades vid . huvudprioriteringar i sitt program för ordförandeskapet i 20112013 var miljö och klimat, befolkningen, haven och ett starkare arktiskt råd. I programmet underströks att rådet och dess arbetsgrupper bör koppla sina vetenskapligt grundade rapporter till konkret beslutsfattande och policy. skulle också verka för att tidigare beslutade rekommendationer följs upp. borde enligt ordförandeskapsprogrammet visa de arktiska staternas gemensamma vision för framtiden för att befästa det goda samarbetet i regionen. Utskottet konstaterar att omfattar stora land- och havsområden men också olika definitioner av den geografiska utbredningen. På kartan nedan är de geografiska gränserna för markerade enligt de definitioner som används av AMAP5[ AMAP är en arbetsgrupp under .] (Arctic Monitoring and ) respektive användes i publikationen (Arctic HDR), som publicerades av . På kartan är även markerad. Enligt är benämningen på området runt . ligger mitt i ett istäckt hav, . Till räknas enligt även kuster och öarna utanför kusterna. I detta betänkande tillämpas inte den geografiskt snävare definition av som anges i . Källa: Arktiska rådets webbplats. I det geografiska område som utgör enligt de båda förstnämnda definitionerna (AMAP respektive Arctic HDR) har gruvbrytning respektive olje- och gasutvinning ägt rum . En delegation från utrikesutskottet besökte , tillsammans med utrikesutskott, Statoils anläggning utanför Hammerfest dit naturgas från Snövitfältet ute i förs in för att kylas ned till flytande form och därefter exporteras. Snövit var den första havsbaserade anläggningen i . I det gemensamma meddelandet om ((2012) 19) från EU:s höga representant och , som utskottet återkommer till nedan, återges beräkningar från US Geological Survey 2009 om att av världens oupptäckta oljetillgångar och av dess oupptäckta gastillgångar finns i den arktiska regionen. Utskottet konstaterar att beslutanderätt och ansvar för fossilutvinning i ligger under respektive stats jurisdiktion. Det finns ingen vilja hos staterna att införa ett internationellt moratorium i den arktiska regionen. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2012/13:U205 (V) yrkande 2. Som framgått tidigare i betänkandet ägde ett möte rum i om naturresursförvaltning i . Där sammanträffade företrädare för utrikesutskottet, miljö- och jordbruksutskottet och näringsutskottet med bl.a. statssekreterarna utrikesdepartement, och Per , olje- och energidepartement. Från norsk sida framhölls att av befolkning bor i och att stora norska land- och havsområden är belägna där. Man underströk också betydelsen av de kunskaper och erfarenheter som inhämtats genom en långvarig naturresursförvaltning i norr och stora forskningsinsatser. Vid mötet belystes framtida utmaningar som gäller bl.a. miljö, klimatförändringar och ökande skeppsfart. De norska företrädarna konstaterade att beslutat om en revidering av förvaltningsplanen för den miljön i och havsområdena utanför Lofoten för perioden fram mot 2040. I beslutet anges ramar för petroleumverksamheten i och Lofoten och där betonas att dessa områden är värdefulla såväl miljömässigt som i fråga om fiskeverksamhet och potentiellt även petroleumutvinning. I ett motionsyrkande förespråkas en Arktiskonvention med förbud mot exploatering av regionens olje- och gastillgångar , detta med förebild från regleringen kring . I ett annat motionsförslag begärs stöd till miljövänlig utveckling av gruv- och mineralnäring i bl.a. . Utskottet konstaterar att samarbete innefattar ett geografiskt område som delvis är beläget i . En karta över verksamhetsområde finns i nästa avsnitt i betänkandet. Utskottet konstaterar att det finns väsentliga skillnader mellan och . är det största obebodda området i världen medan har varit bebott i årtusenden. Befolkningen i uppgår till ca 4 miljoner personer varav tillhör urfolk. Ingen stat har suveränitet över . förhandlades fram och undertecknades under , dvs. då det rådde en konflikt mellan västmakterna, främst , och kommunistländerna, främst . är däremot ett strategiskt område för regionalt multilateralt samarbete och utveckling. samlar alla arktiska stater runt ett förhandlingsbord och innefattar också permanenta representanter för urfolken i och är ett unikt organ som har blivit centrum för det multilaterala samarbetet i regionen. har sex arbetsgrupper med forskare som tar fram expertunderlag för ställningstaganden i rådet. Beslutanderätt och ansvar för fossilutvinning i ligger inte under svensk jurisdiktion. Kuststater utövar suveräna rättigheter i fråga om att utforska och utvinna naturtillgångar i de havsområden där de har jurisdiktion. Det är deras nationella lagstiftning som gäller, vilket innebär att det är , , , , och som beslutar om eventuell utvinning av naturresurser i inom sina respektive territorier. Det finns områden som är extra känsliga och bör skyddas mot oljeutvinning och annan aktivitet som kan störa. Det är därför uppgift att verka för att eventuell utvinning av naturresurser sker med högsta möjliga säkerhetskrav och att känsliga områden skyddas. är och kommer att fortsätta att vara aktivt i det internationella samarbetet för att skydda den unika miljön i och minimera de negativa effekterna av och riskerna med en oförväntad ökad utvinning. anser att starka hänsynskrav och hårda begränsningar vad gäller oljehantering är nödvändiga i de arktiska havsområdena och verkar för att särskilt känsliga områden ska skyddas från exploatering. I och med Arktiska rådets möte i har samtliga åtta medlemsstater innehaft ordförandeposten efter tillkomsten av rådet genom Ottawadeklarationen . För att manifestera detta gjorde de arktiska staterna vid ett uttalande om en gemensam vision för den arktiska regionen. Utskottet välkomnar detta uttryck för samarbete och ansvarstagande i . Strikta regelverk med tonvikt på skydd av ekologi och sociala förhållanden bör gälla i . har framgångsrikt drivit frågan om att ska arbeta för utsläppsminskningar av sot, utarbetat rekommendationer om förebyggande av oljeutsläpp samt varit med om att utveckla ett instrument för att säkra de arktiska staternas samordning och kapacitet vid dylika händelser. Vid ministermötet i undertecknades ett avtal om beredskap för och insatser vid oljeföroreningar. Det är det andra rättsligt bindande avtalet mellan de arktiska staterna. Ministrarna uppmärksammade vid också flera forskningsrapporter och godkände rekommendationerna i dessa. Rapporterna behandlar utvärderingen av den biologiska mångfalden i , översynen av regelverket för miljö och utvärderingen av de arktiska havens försurning. Utskottet anser att de positiva erfarenheterna av samarbetet kring arktiska frågor motiverar fortsatt tilltro till möjligheterna att finna lösningar på gemensamma risker och problem genom eller via specialiserade organ. verkade under sitt ordförandeskap i för att den utvinning av naturresurser som sker i genomförs på ett socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbart sätt. Utskottet noterar att FN:s miljöprogram i sin årsbok 2013 belyser effekter på arktiska folk av de snabba förändringarna i . Många urfolk i fortsätter att vara beroende av bl.a. jakt och fiske som en huvudkälla för sitt dagliga födointag. För folken i norr är möjligheterna att jaga, fiska och samla mat en viktig beståndsdel i den kulturella stabiliteten. behöver de också tillgång till en penningekonomi för att kunna skaffa bl.a. utrustning som behövs för fortsatt jakt och fiske. Utmaningen är enligt hur man ska kunna respektera traditionella livsmönster i lokala samhällen och urfolkssamhällen som den ekonomiska utvecklingen görs miljömässigt säker. Utskottet förutsätter att , i enlighet med den svenska strategin för den arktiska regionen, fortsätter att verka för att den mänskliga dimensionen och jämställdhetsperspektivet lyfts fram i arktisrelaterade sammanhang. Negativa hälsorelaterade och sociala effekter av klimatförändringar, miljögifter och av det förväntat ökade nyttjandet av arktiska naturresurser behöver motarbetas. Urfolkens rätt att bevara och utveckla sin identitet, kultur, kunskapsöverföring och traditionella näringar behöver vidmakthållas. De samiska språken och andra arktiska urfolksspråk behöver bevaras. Ökad aktivitet i kan medföra risker för miljön. framhöll i ordförandeskapsprogrammet för att det behövs ett gemensamt arbete för att öka hänsynen till och skyddet av den unika arktiska miljön, att särskilt känsliga områden ska skyddas från exploatering och att de rapporter som tas fram av bör fokusera på att höja skyddsnivån. I ordförandeskapsprogrammet slogs också fast att även skulle verka för att miljökonsekvensbeskrivningar och miljöbedömningar används i ökad utsträckning i , t.ex. inom gruvnäring, fartygstrafik och oljeutvinning. Utskottet förutsätter att även efter ordförandeskapsperioden i agerar med denna inriktning. I detta sammanhang kan nämnas att de arktiska ländernas miljöministrar vid ett möte i behandlade åtgärder som rör de snabba miljöförändringarna i och hur den arktiska miljön ska skyddas genom åtgärder på nationell, regional och global nivå, inklusive genom och multilaterala miljökonventioner. Ministrarna diskuterade också behovet av att förstärka det gemensamma arbetet kring de kortlivade klimatpåverkande luftföroreningarna och särskilt minskningen av sot från de arktiska länderna. Också andra akuta frågor som rör den arktiska miljön behandlades, däribland genomförande av målen för biologisk mångfald och vikten av att sanera starkt förorenade områden, s.k. hot spots, i . En viktig del av Arktiska rådets verksamhet avser miljöskydd och hållbar utveckling i . Merparten av detta samarbete sker inom ramen för sex vetenskapliga och tekniska arbetsgrupper, som var och en har ett eget mandat och sekretariat. arbetar via konsensus och antog 2011 ett juridiskt bindande avtal, som avser samarbete i fråga om eftersökning och undsättning (search and rescue). tillsatte rådet en arbetsgrupp för beredskap inför och bekämpning av oljeföroreningar i (Arctic oil pollution preparedness and response). Vid Arktiska rådets utrikesministermöte i undertecknade medlemmarna i rådet ett avtal för att säkra de arktiska staternas beredskap inför och bekämpning av eventuella oljeutsläpp. Rådet har uppmanat IMO att slutföra arbetet med ett obligatoriskt regelverk för fartyg i arktiska vatten. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2012/13:U15 (S) yrkande 3, 2012/13:U205 (V) yrkande 1 och 2012/13:U306 (S) yrkande 48. När det gäller motionsförslaget om att stödja miljövänlig utveckling av gruv- och mineralnäring i bl.a. konstaterar utskottet att detta är en fråga som uppmärksammas i inklusive dess arbetsgrupp för miljöfrågor. hölls en konferens om miljöfrågor i gruvnäringen i och om lämpliga tillvägagångssätt för att på bästa sätt främja miljöfrågor där. Konferensen var ett samarrangemang mellan arbetsgrupp för miljöfrågor, samt finska, norska och svenska departement och myndigheter. Som nämnts tidigare i betänkandet har , som är ordförandeland i 2013, valt ut fyra prioriterade områden för särskilda satsningar med stöd av den nya s.k. prioriteringsbudgeten. En av satsningarna är inriktad på att stärka konkurrenskraften inom den nordiska gruvnäringen. Ett expertnätverk, kallat Nordmin, kommer att etableras med uppdrag att sammanföra intressenter inom den nordiska gruv- och mineralsektorn. Genom innovation, näringsutveckling och samverkan inom forskning och utbildning ska Nordmin bidra till att utveckla en hållbar nordisk gruvnäring. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2012/13:N202 (V) yrkande 9. Utskottet konstaterar att genomför en granskning av arbete i . Där undersöks om får ett effektivt utbyte av medlemskapet i och i vilken utsträckning regeringen har genomfört Arktiska rådets rekommendationer och internationella konventioner. I granskningen undersöks också om det finns förutsättningar för att , genom medlemskapet i , kan bidra till att minska utsläppen av växthusgaser i linje med mål om begränsad klimatpåverkan. granskning ingår i en multilateral granskning av . Den svenska granskningsrapporten väntas bli publicerad medan den multilaterala granskningsrapporten kommer att publiceras 2014. I ett motionsyrkande begärs att ska verka för att undertecknar och ratificerar (UNCLOS, United Nations Convention on the of the Sea). Konventionen samlar havsrättsfrågorna i ett enda avtal och täcker dels traditionella havsrättsfrågor som territorialrätt (sjöfart, fiske, rätten att färdas genom internationella sund och farleder), dels frågor som uppkommit . Dit hör bl.a. beräkningar av kuststaternas ekonomiska zoner, hur uppdelningen av kontinentalsockeln ska ske, hur havsmiljön ska skyddas och hur länder som saknar kust ska få tillgång till havet och kunna bedriva havsforskning. Havsrättskonventionen trädde i kraft . Utskottet konstaterar att strategi för den arktiska regionen, som beslutades , slår fast att aktiviteter och samarbeten i ska utövas i enlighet med folkrätten, inklusive samt övriga relevanta internationella överenskommelser. Vidare noterar utskottet att de fem kuststaterna kring , , , och i Ilulissatdeklarationen underströk havsrättskonventionens betydelse. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2012/13:U205 (V) yrkande 3. Utskottet konstaterar att EU:s höga representant och lade fram det gemensamma meddelandet Europeiska unionens politik för den arktiska regionen: framsteg och vägen framåt ((2012) 19). Där redovisas EU:s insatser i och nya åtgärder föreslås för att utveckla med syftet att främja hållbar och fredlig utveckling i regionen som miljön där skyddas. I meddelandet presenteras förslag om forskning om miljökonsekvenser, hållbar användning av resurser och en intensifierad dialog med arktiska stater och EU:s strategiska partner. i innefattar miljö, energi, transporter och fiske. Samarbete inom närområdet i övrigt Socialdemokraterna betonar i kommittémotionerna 2012/13:U15 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 47 att det förtroendeskapande samarbetet i norra bör utvecklas.