bet · H001TU7 · 2013-03-18 00:00:00 — Enligt jobbar personalen övertid och extra personal är inlånad för att korta köerna för att genomföra proven. Mot denna bakgrund framförs i motionen att ett alternativ vore att förlänga giltighetstiden för teoriprovet. I motion 2012/13:T355 av (M) anförs att man kan ta körkort för moped fr.o.m. den dag man fyller , men att många unga upplever det som orättvist. Det vore i stället rimligt att man fick möjlighet att ta mopedkörkort fr.o.m. det år man fyller . På så vis skulle ungdomar ges samma möjlighet till den frihet som en moped och ett mopedkörkort ger. Enligt motionären skulle konsekvenserna för trafiksäkerheten bli mycket begränsade eftersom kravet att klara godkänt på provet för att få mopedkortet skulle kvarstå. Utifrån detta efterlyser motionären en översyn av åldersgränsen för att erhålla mopedkörkort. I motion 2012/13:T444 av (M) anförs att det lika lite som det är en exakt vetenskap att sätta betyg på en uppsats eller att bedöma någon annan prestation som inte kan mätas med matematisk eller naturvetenskaplig precision, inte är någon exakt vetenskap att bedöma någons prestation vid ett förarprov. Ett sätt att öka rättssäkerheten och likformigheten i bedömningarna skulle kunna vara att införa en möjlighet att överklaga förarprov, där man menar att examinatorn har gjort en felaktig bedömning. Enligt motionären skulle det rimligen förutsätta att alla förarprov dokumenteras med hjälp av en inspelningsutrustning i bilen, så att överprövningsinstansen i efterhand kan se och bedöma vad som har hänt. Det är i princip möjligt att genomföra men förefaller vara en omfattande och kostsam reform som inte bör övervägas förrän man prövat andra vägar. En annan möjlighet som skulle kunna användas är att med hjälp av inspelningsutrustning dokumentera ett urval uppkörningar och studera hur de har bedömts för att få en uppfattning om i vilken utsträckning bedömningar av likartade prestationer varierar och skapa en grund för fortbildning av examinatorerna. Alternativt kan man, om man inte vill använda inspelningsutrustning, låta kringresande inspektörer granska uppkörningar på plats eller använda andra möjligheter. Enligt motionären är det viktiga att det görs en löpande uppföljning och kvalitetssäkring av examinatorernas arbete för att minska utrymmet för olika bedömningar, minska risken för godtycke och stärka rättvisan och rättssäkerheten. Mot bakgrund av detta yrkas om en översyn av rättssäkerheten och rättvisan vid avläggande av förarprov. I motion 2012/13:T446 av (M) framhålls att de orimligt långa köerna och den alltför höga kostnaden för att ta B-körkort är ohållbart. ändrades reglerna för tiden mellan teori och uppkörning för körkort. infördes det s.k. sammanhållna provet, vilket innebär att teori och uppkörning måste bokas , gärna . Syftet med det nya sammanhållna provet är att få en närmare koppling mellan teori och praktik och innebär att teoriprovet endast är giltigt , till skillnad från innan där teoriprovet var giltigt . Har man inte klarat sin uppkörning förfaller den godkända teorin och provet måste göras om. Motionären anför vidare att bilen i dagens samhälle i många fall är en förutsättning för att få jobb och för en fungerande vardag, inte minst på landsbygden. Enligt motionären kan möjligheten att ta körkort förenklas utan att det påverkar trafiksäkerheten. I motionen yrkas om en översyn av den korta tidsbegränsningen när det gäller möjligheten att ta körkort för personbil samt en översyn av den orimligt höga kostnad som begränsar mångas möjlighet att ta körkort. (M) påtalar i motion 2012/13:T460 att det har blivit alltmer komplicerat att ta körkort, då nya krav ständigt har införts och kostnaderna har ökat. Många ungdomar har helt enkelt inte råd att ta körkort. För ett land med många invånare som bor på landsbygden där kollektivtrafiken inte alltid gör det möjligt att pendla till arbete och samhällsservice är detta en allvarlig utveckling, och det är definitivt ett hot mot arbetslinjen. Motionären anför att många av de nya krav som har införts i regelverket kring körkortsutbildning säkert är väl motiverade var för sig men att kraven sammantaget blir alltför betungande för en körkortsaspirant, inte minst ekonomiskt. Med målet att förenkla körkortsutbildningen och göra den mindre kostsam yrkas om en översyn av regelverket för körkortsutbildning. Utskottet kan inledningsvis påminna om att införandet av ett sammanhållet prov för körkort bl.a. grundas på tidigare erfarenheter av att stora tidsglapp mellan teoriproven och körproven innebar att man i allt högre grad såg försämrade resultat. Då det teoretiska kunnandet och de praktiska färdigheterna hänger samman pedagogiskt så innebär det att om körkortseleven klarar det första momentet så ökar även sannolikheten för att eleven ska klara uppkörningen bra. Enligt uppgift från Transportstyrelsen ledde de allt sämre provresultaten också till att antalet omprov ökade, vilket resulterade i att kötiderna förlängdes. Ett syfte var därför att man förutom bättre inlärning också skulle minska omproven och bidra till att minska köerna. Utskottet har informerats av Transportstyrelsen om att det innan ett sammanhållet prov infördes gjordes ett mycket omfattande försök och att det då blev tydligt styrkt att prestationerna och provresultaten förbättrades markant. Enligt Transportstyrelsen visade en uppföljning som gjordes efter i skarp drift också tydligt att eleverna kom betydligt bättre förberedda till proven, där andelen som klarade teoriproven vid första försöket ökade med , och för körproven . Under försöksåret minskade också köerna markant och enligt Transportstyrelsen har de därefter kunnat hållas på en bättre nivå . När det gäller frågan om möjligheterna att lämna över hela eller delar av provverksamheten för körkort till privata aktörer kan utskottet påminna om att detta belystes i utredningen för rattfyllerister och körkortsprov i privat regi (SOU 2008:84). I utredningen föreslogs att Transportstyrelsen ska få ge tillstånd att anordna förarprov till fysiska och juridiska personer som med hänsyn till de ekonomiska förhållandena och omständigheterna i övrigt bedöms ha förutsättningar att bedriva god förarprovverksamhet. Enligt förslaget skulle styrelsen även förordna förarprövare och utöva tillsyn över dessa och över förarprovverksamheten. Regeringen har tidigare meddelat att man inte har för avsikt att gå vidare med en privatisering av körkortsprov då man har konstaterat att verksamheten fungerar väl, har korta väntetider och uppfyller behovet av enhetlighet och rättsäkerhet i bedömningen av proven över hela landet. När det gäller frågan om ålderskravet för moped vill utskottet peka på följande. Det finns tre typer av mopeder i och det ställs olika krav på en mopedförare beroende på vilken typ av moped som körs men också beroende på hur gammal mopedföraren är. För moped klass I krävs ett körkort och för moped klass II krävs ett förarbevis. Dessutom finns äldre s.k. 30-mopeder som följer samma körkortsregler som moped klass II. För att få köra moped klass I (kallas ibland EU-moped) krävs ett körkort med minst behörighet AM och att man har fyllt . För att få köra moped klass II krävs ett förarbevis för moped klass II och att man har fyllt . Dessutom finns s.k. 30-mopeder för vilka det finns ett särskilt regelverk och som man måste vara för att köra. När det gäller åldersgränsen för olika körkortstyper, t.ex. körkort med behörighet B för bil, vill utskottet understryka att de ålderskrav som finns inte skiljer sig åt med avseende på att en viss ålder ska ha uppnåtts, dvs. från den dag en person fyller år. Utskottet bedömer utifrån detta att det inte finns någon anledning till att andra regler ska gälla för just moped när det kommer till att en person ska ha fyllt för att få köra moped. När det gäller att underlätta för unga att ta körkort vill utskottet peka på att denna fråga har varit föremål för beredning tidigare. Utskottet har bl.a. i betänkandena /11:TU18 och 2011/12:TU12 uttryckt förståelse för att det kan vara angeläget för unga att ta körkort, men att det för vissa kan uppfattas som en kostsam investering. Utskottet menade att det är positivt om ungdomar tar körkort då det leder till större möjligheter att få arbete och gör det möjligt att bo i regioner som saknar alternativa transportmedel. Utskottet vill här framhålla att det är viktigt att de krav som ställs på den enskilda trafikanten utgår från högt ställda ambitioner för trafiksäkerhetsarbetet och att denna syn måste prägla alla överväganden som rör körkorts- och utbildningsfrågor. Utskottet har tidigare även framhållit att aktuella forskningsresultat samt utvecklingen i samhället måste beaktas och att det därför är naturligt att nya moment tillförs utbildningen. Utskottet har även utgått från att sådana moment som har blivit obsoleta ur trafiksäkerhetssynpunkt tas bort från körkortsutbildningen. Även om den gällande inriktningen är något som i viss mån också inverkar på kostnaden vill utskottet framhålla att ambitionen även fortsättningsvis måste ställas högt. När det gäller rättsäkerheten och rättvisan vid avläggande av förarprov påminner utskottet om att det av 8 kap. 12 § körkortsförordningen framgår att Transportstyrelsen utövar tillsyn över förarprövningen och att styrelsen i fråga om sin tillsyn av verksamheten inom gymnasieskolan och vuxenutbildning ska samråda med berörd myndighet respektive . Vidare konstaterar utskottet att regler om kvalitetssäkring och tillsyn av examinatorernas arbete vid uppkörningsprov finns i Transportstyrelsens föreskrifter (TSFS 2012:61) om förordnande att förrätta prov, 5 kapitlet. Av föreskrifterna framgår bl.a. att förarprövaren och den som anordnar prov på begäran av Transportstyrelsen ska ge upplysningar och lämna ut dokumentation i den utsträckning som behövs för tillsynen. Varje förarprövare ska vara föremål för tillsyn där förarprövningen kvalitetssäkras. I kvalitetssäkringen ingår bl.a. uppföljning av förarprövarens fortlöpande yrkesmässiga utveckling och periodisk översyn av resultaten av de förarprov som har förrättats. Varje förarprövare ska som ett led i kvalitetssäkringen av förarprövningen iakttas minst en gång när han eller hon förrättar prov och vid körprov ska förarprövaren iakttas under minst en halv dag, så att det är möjligt att iaktta flera prov. Om en förarprövare har förordnande att förrätta prov för flera behörigheter får kravet anses vara uppfyllt då prov för en behörighet har iakttagits. Av föreskrifterna framgår vidare att om det framkommer brister kan Transportstyrelsen begära att provanordnaren inkommer med ett åtgärdsprogram som ska lämnas in inom som fastställs av Transportstyrelsen. I åtgärdsprogrammet ska det framgå hur bristerna ska avhjälpas. Utskottet kan därmed konstatera att det finns ett väl fungerande system för att följa upp kvaliteten vid examinationer om förarprov. Utskottet avstyrker motionerna 2012/13:T211 (KD) yrkandena 1 och 2, 2012/13:T234 (M), 2012/13:T246 (S) yrkandena 1 och 2, 2012/13:T333 (M), 2012/13:T349 (M), 2012/13:T355 (M), 2012/13:T444 (M), 2012/13:T446 (M) och 2012/13:T460 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att se över informationsutbytet mellan Transportstyrelsen och avseende körkortshandledartillstånd. Utskottet konstaterar att Transportstyrelsen som ansvarig tillsynsmyndighet kan förväntas samverka med andra myndigheter på det sätt som krävs för att motverka att trafikskolor drivs utan tillstånd. Jämför reservation 9 (S, SD). (S) anför i motion 2012/13:T286 att dagens system med att körkortshandledare ska ha ett handledartillstånd som är kopplat till varje enskild körkortselev är utmärkt. Ofta handlar detta om föräldrar eller vänner som utför detta uppdrag för att hjälpa eleven att få kortare tider på körskola och därmed få ned kostnaderna för den enskilde. Det finns dock ett antal handledare som ansöker och beviljas ett så stort antal handledartillstånd att det finns starka skäl att anta att det rör sig om en inkomstbringande rörelse. Motionären pekar på att i flera av dessa fall har de dock inte registrerade företag eller deklarerade inkomster för detta och det rör sig då om oetisk konkurrens med etablerade körskolor och troligen även om s.k. svarta inkomster. Det finns ingen koppling mellan uppgift om beviljade tillstånd mellan Transportstyrelsen och . För att komma till rätta med detta problem efterlyser motionären en översyn av hur information kan ske från Transportstyrelsen till . Enligt 1 § lagen (1998:493) om trafikskolor avses med trafikskola yrkesmässig utbildning av förare av fordon som kräver särskild behörighet och enligt 1 § förordningen (1998:978) om trafikskolor är Transportstyrelsen den myndighet som utövar tillsyn över trafikskolor. Denna uppgift är inte begränsad till att bara gälla trafikskolor med tillstånd vilket innebär att det finns ett tillsynsmandat även gentemot trafikskolor som saknar tillstånd. Utskottet har fått information från Transportstyrelsen om att myndigheten har tagit fram ett styrdokument med en rutinbeskrivning för tillsynen av trafikskoleverksamhet som drivs utan tillstånd samt att tillsynsinsatser kan påkallas såväl av att anmälningar inkommer som utan att anmälan inkommit i fall där tillsynssektionen misstänker att trafikskola drivs utan tillstånd. Då det är olagligt att driva trafikskola utan tillstånd kan den som ändå gör detta dömas till böter enligt 9 § lagen (1998:493) om trafikskolor. För att stävja att trafikskoleverksamhet bedrivs utan tillstånd har Transportstyrelsen vidtagit åtgärder. Enligt Transportstyrelsens föreskrifter om ansökan om och godkännande som handledare vid övningskörning (TSFS 2012:1) gäller att en handledare kan ha högst 15 elever (godkännande) . Ett godkännande gäller och kan inte återkallas. Syftet med dessa regler är att förhindra att personer bedriver s.k. svarta bilskolor med ett stort antal handledargodkännanden och på så vis motverka olaglig verksamhet. Utskottet är inte berett att ta något ytterligare initiativ i frågan utan konstaterar att Transportstyrelsen som ansvarig tillsynsmyndighet kan förväntas samverka med andra myndigheter på det sätt som krävs för att motverka att trafikskolor drivs utan tillstånd. Med hänvisning till detta avstyrker utskottet motion 2012/13:T286 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ett pricksystem för trafikförseelser. Utskottet hänvisar till att frågan om ett pricksystem har behandlats tidigare, bl.a. i samband med utredningen av en reformerad körkortslagstiftning. Jämför reservation 10 (SD). Frågan om huruvida ett pricksystem bör införas i den svenska körkortslagstiftningen har övervägts i flera utredningar . Utredningarna har kommit till skilda resultat när det gäller om ett sådant system bör införas eller inte. Även remissinstansernas synpunkter när det gäller ett sådant förslag har skiftat. Frågan om ett pricksystem har bl.a. behandlats i Utredningen om körkortsingripande (SOU 2000:26). Utredningen var positiv till att genomföra ett pricksystem i och lämnade förslag till hur ett sådant system borde utformas. Utredningens förslag resulterade dock inte i något lagförslag från regeringen. Dåvarande Vägtrafikinspektionen har därefter presenterat en förstudie om ett pricksystem. I samband med att dåvarande lämnade förslag till nytt etappmål för högst antal dödade och skadade i vägtrafiken tog man även upp införandet av ett pricksystem som en metod för att nå målet. och (båda SD) anför i motion 2012/13:T478 yrkande 2 att enligt vissa studier är en ökad risk för indraget körkort ett mer effektivt sätt att motivera förare att följa trafikregler. Därför bör man införa ett pricksystem för körkortet där trafikbrott leder till böter och en prick i körkortet. Efter två prickar skickas ett varningsbrev till körkortsinnehavaren med information om att en tredje prick innebär att körkortet dras in. En prick i körkortet bör försvinna . I flera europeiska länder finns liknande system, och enligt utvärderingar märks en mätbar effekt i form av ett minskat antal dödsfall i trafiken. Motionärerna yrkar på att ett pricksystem införs för körkortsinnehavare där tre trafikförseelser leder till indraget körkort. När det gäller körkortsindragningar kan utskottet inledningsvis konstatera att det i formell mening inte finns något pricksystem i . I stället bygger körkortslagens återkallelsesystem i grunden på en individuell prövning av alla omständigheter. Vid mindre allvarliga trafikförseelser finns det dock en möjlighet att meddela varning i de fall detta kan anses vara tillräckligt i stället för att återkalla körkortet. tillämpas en viss schablonisering i den meningen att ett visst brott eller en viss förseelse medför ett visst ingripande. Transportstyrelsen, som är den myndighet som hanterar återkallelser av körkort, har tagit fram en praxislista utifrån en sammanställning av relevanta avgöranden i förvaltningsdomstolarna och beslut som har fattats av myndighetens körkortsenhet. I praxislistan anges att man vid bedömningen av sökandens lämplighet måste beakta helhetsbilden och sökandes situation samt om personen med hänsyn till den samlade utredningen om de personliga förhållandena kan anses lämplig som förare. I helhetsbedömningen ingår också att man i vissa fall även måste ta hänsyn till sådana omständigheter som exempelvis behovet av körkort. Utskottet vill i sammanhanget påminna om att frågan om ett pricksystem behandlades i utredningen reformerad körkortslagstiftning Genomförandet av tredje körkortsdirektivet (SOU 2008:130). I utredningen konstaterades att det inom EU finns olika nationella system för körkortsingripanden och att det inte finns något enhetligt förfarande för indragning eller återkallelse av körkort inom EU. Enligt olika utvärderingar har resultatet av införandet av pricksystem varierat i de länder som infört dem. I vissa länder har pricksystemet haft en positiv effekt, i vissa har det först gett en mycket bra effekt som gått tillbaka, i andra har resultaten varit mer tveksamma. Frågan om att införa ett pricksystem har behandlats av utskottet, bl.a. i betänkande 2011/12:TU12. Utskottet påpekade då att även om poängkörkort har haft positiva trafiksäkerhetskonsekvenser i de länder som har infört sådana måste det tas i beaktande att dessa länder inte hade lika hög trafiksäkerhet som t.ex. . Utskottet framhöll även att ett pricksystem riskerar att få negativa konsekvenser genom att förare som inte har begått tidigare förseelser tycker att de har råd med t.ex. en fortkörning. Utskottet avstyrker därmed motion 2012/13:T478 (SD) yrkande 2. Utbyte av körkort i ett annat land Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att se över reglerna för förnyelse av körkort samt valideringen av utländska körkort i . Utskottet erinrar om att frågan om validering av utländska körkort har behandlats av utskottet samt att reglerna om förnyelse av körkort bygger på EU-direktiv. Jämför reservation 11 (S). (M) anför i motion 2012/13:T337 att ett körkort gäller . före tioårsperiodens slut skickas automatiskt en ansökningsblankett för förnyelse ut, men detta gäller endast vid permanent boende i . Vid s.k. permanent bosättning utomlands inom EES (/år enligt denna lagstiftning) går det inte längre att förnya det svenska körkortet utan det ska ersättas av ett körkort i det land där personen för tillfället är bosatt. Motionären pekar på att i motsats till förnyelse av ett svenskt körkort skickar Transportstyrelsen numera inte ut någon ansökningsblankett eller någon information över huvud taget till den utländska adress som finns registrerad hos t.ex. . Denna brist på information och dessa olikheter i handläggningen medför att om en person missar att ansöka om förlängning (i tron att det kommer en ansökan ) kommer personen att behöva ansöka om ett helt nytt körkort med teori- och uppkörningsprov i den stat (inom ESS) där personen är bosatt. Motionären menar att svenska medborgare som är bosatta utomlands just när deras körkort uppnår tioårsperioden drabbas på ett orimligt sätt av de nuvarande reglerna. I motionen framhålls att regelverket är komplicerat och att reglerna är otydliga vilket medför att svenska medborgare som studerar eller jobbar utomlands riskerar att bli tvungna att ta ett helt nytt körkort. Det finns inte heller någon möjlighet till dispens för de berörda. Mot denna bakgrund yrkas att regeringen bör överväga att göra en översyn av reglerna för förnyelse av körkort för svenskar som bor i en annan stat inom EES. I motion 2012/13:T392 av (S) yrkas att regeringen bör göra en översyn av valideringen av utländska körkort i . I motionen framförs att globaliseringens positiva effekter måste beaktas och tillvaratas när människor flyttar över gränser och söker sig till nya länder att verka i. Ett sätt är att utvidga de nuvarande möjligheterna att byta ut utländska körkort mot svenska körkort, så att människor från fler länder som uppfyller de svenska körkortsreglerna får möjlighet att få ett svenskt körkort. Motionären anför vidare att regeringen bör beakta synpunkter från sådana remissinstanser som som har ställt sig frågande till varför just medborgare från och ska ha generösare regler än andra när det gäller att få sina utländska körkort utbytta till svenska. Utskottet vill inledningsvis peka på att reglerna om förnyelse av körkort bygger på EU-direktiv. Inom hela EES gäller och rådets direktiv (2006/126/EG) om körkort med bestämmelser dels om ömsesidigt erkännande av körkort, dvs. att länderna ska erkänna varandras giltiga körkort, dels om utfärdande av körkort. , då direktivets bestämmelser trädde i kraft i hela EES, ska körkorten ha en begränsad giltighetstid. Därefter ska körkorten förnyas i det land där körkortsinnehavaren är permanent bosatt eller studerar . Enligt körkortslagen (SE) gäller ett körkort utfärdat inom EES enligt sitt innehåll. Ett utländskt körkort utfärdat inom EES ska bytas ut mot ett svensk efter ansökan, förutsatt att innehavaren är permanent bosatt i (det är frivilligt att byta ut ett giltigt körkort). Om ansökan avser förnyelse får utbyte även ske om innehavaren studerar här . I tillämpas således redan ett erkännande av utländska körkort och en möjlighet att byta ut det till ett svenskt körkort för den som bor här permanent och att förnya körkortet när det går ut (förnyelse). Däremot måste det körkort som byts vara giltigt i den utfärdande staten för att kunna förnyas/bytas ut. Förnyelse av körkort ska således göras i den stat inom EES där en person är permanent boende, oberoende av medborgarskap. Den som bor i tredje land, dvs. utanför EES, kan förnya sitt svenska körkort hos svenska myndigheter, normalt via ambassaden. En innehavare av ett svenskt körkort, som är permanent boende utomlands, kan normalt inte förnya körkortet i bortsett från de fall personen studerar i eller är permanent bosatt i tredje land utan att studera i en annan stat inom EES än . Körkortsinnehavaren kan däremot om han eller hon är permanent bosatt i en annan stat inom EES i stället byta ut sitt körkort där när det är dags att förnya det. Körkortsdirektivet ger inget klart svar på om detta är möjligt när den giltighetstid som är angiven på körkortet har löpt ut. I liksom i ett antal andra länder gäller att den behörighet som exempelvis ett B-körkort ger inte automatiskt upphör att gälla när fristen för att förnya det löper ut, utan först om körkortsinnehavaren inte följer ett föreläggande att förnya körkortet. Det torde därför vara upp till varje medlemsstat att bestämma i vad mån körkortet ändå kan förnyas eller om det är ogiltigt och den enskilde därför måste få ett nytt körkort utfärdat, vilket torde kräva att han eller hon avlägger ett förarprov och uppfyller lämplighetskraven.