bet · H001UU15 · 2013-04-15 00:00:00 — Inom beslutades om ett program för att bygga ett för och med barn (a Europe for and with children). Under det svenska ordförandeskapet i 2008 initierades arbetet med att ta fram en programstrategi för rättigheter. Den nu gällande programstrategin gäller . Ett av de prioriterade områdena är att förhindra alla former av våld mot barn. stöder antagande och genomförande av sammanhållna nationella strategier innefattande lagstiftning, policyförändringar och institutionella reformer syfte att skydda barn mot våld. Inom utvecklingsbiståndet är en stor givare till FN:s internationella barnfond, , som främjar barns rättigheter genom att påverka lagstiftnings-, policy- och budgetprocesser samt genom kapacitetsstöd till nationellt institutionsbyggande och civilsamhället. genomför även insatser för att öka barns och ungdomars deltagande i beslutsprocesser och policyutveckling. är relevant för policy för demokrati och mänskliga rättigheter i biståndet, framför allt genom att organisationen systematiskt integrerar ett rättighetsperspektiv. är medlem i . En fråga som prioriterar där är skydd mot alla former av våld mot och exploatering av barn liksom preventiva åtgärder för att motverka sådana företeelser, exempelvis genom lagstiftning och attitydförändringar. Alla former av våld och utnyttjande är ett allvarligt hinder mot barnets utveckling och åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Skydd till barn som riskerar att utsättas för våld eller utnyttjande och akut stöd, rehabilitering och utbildning till barn som har blivit offer för våld och utnyttjande är därför en viktig del av verksamhet. bidrar också till ökad kunskap om normer, värderingar och attityder som riskerar att förvärra barns utsatthet för våld, exploatering och utnyttjande. På många håll i världen samarbetar med det civila samhället för att stoppa och motverka användningen av fysiskt våld mot barn i utbildningsväsendet och i hemmet. På initiativ ägde ett högnivåarrangemang rum för att främja uttryckliga åtaganden om att ta itu med våld mot barn i utvecklingsagendan (millenniemålen post-2015). fungerade som moderator vid arrangemanget. Ett stort antal länder var representerade tillsammans med företrädare för bl.a. FN-organ och internationella organisationer som representerar det civila samhället. betalade till i basbudgetstöd och i form av bilateralt bistånd som kanaliserades genom multilaterala kanaler (s.k. multi-bistöd). Av de sistnämnda medlen avser globala insatser mot våld, exploatering och utnyttjande av barn. Enligt en bedömning av verksamhet som gjorde 2011 har denna hög relevans för prioriteringar inom utvecklingssamarbetet, inte minst inom området mänskliga rättigheter och demokrati. I detta sammanhang kan också nämnas att genom Sida lämnar ett strategiskt viktigt bidrag till ett globalt initiativ för att få slut på all kropplig bestraffning av barn (Global Initiative to End all Corporal Punishment of Children). Inom initiativet, som stöds av bl.a. och , försöker man bl.a. att påverka regeringar att förbjuda alla former av kroppslig bestraffning och agerar för att öka medvetenheten om barns rätt till skydd och till utbildning utan användning av våld. Utskottet anser i likhet med att barnaga är oförenligt med regelverk. Barnaga innebär en grov kränkning av varje barns värdighet och fysiska integritet och är ett hinder mot barnets utveckling. Utskottet anser att i egenskap av föregångsland när det gäller förbud mot barnaga ska fortsätta att agera för barnets universella rättigheter och för ett universellt förbud mot alla former av barnaga. bör verka för detta såväl inom EU som FN och andra internationella forum, i bilaterala kontakter och i utvecklingssamarbetet. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2012/13:U204 (KD) yrkandena 1 och 2. Diskriminering och förföljelse på grund av sexuell läggning och könsidentitet Socialdemokraterna anser enligt kommittémotionerna 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 30 och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 29 att en attitydförändring bland FN:s medlemsländer om hbt-personers rättigheter bör påskyndas genom att frågorna tas upp i olika internationella forum. Partiet vill att ska arbeta för en internationell hbt-konferens men anser att den internationella situationen just nu medför risk för att arbetet för en sådan konferens kan vara kontraproduktivt. begär i kommittémotion 2011/12:U248 av m.fl. (MP) yrkandena 24 att ska försöka påverka de länder som vill införa eller inte har tagit bort dödsstraffet för homosexuella handlingar. bör också använda de relationer som biståndet ger oss för att påverka lagstiftningen i länder där personer riskerar att dömas av staten för homosexuella handlingar. Den försämrade situationen i för hbt-personer bör lyftas fram i och EU:s relationer med landet. I kommittémotion 2012/13:So595 av m.fl. (MP) yrkande 23 förespråkas att ska vara mer aktivt i det internationella hbtq-arbetet. I yrkande 27 understryker behovet av en särskild konvention om mänskliga rättigheter för hbtq-personer. begär i kommittémotion 2011/12:U204 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 att i FN-sammanhang bör verka för en konvention om avskaffande av all diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Ett första steg mot en sådan konvention skulle vara att samla ett högnivåmöte om hbt-frågor. bör ta initiativ till ett sådant möte. bör också enligt yrkande 3 verka för att en specialrapportör tillsätts för att arbeta med främjande av hbt-personers mänskliga rättigheter. anser att frågor om hbt-personers situation har fått minimal uppmärksamhet i EU:s utvecklingssamarbete. I yrkande 8 begär partiet att driver på för att EU:s utvecklingspolitik ska bidra till att stärka hbt-personers rättigheter i världen. bör enligt yrkande 10 verka för att ett ökat nordiskt och europeiskt samarbete även omfattar hbt-frågorna. Det är viktigt att samarbetet på såväl nationell som nordisk och europeisk nivå utformas tillsammans med representanter för hbt-organisationerna i berörda länder. Regeringen bör såväl inom det nordiska samarbetet som verka för att all slags diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet avskaffas. I den enskilda motionen 2011/12:U313 av m.fl. (S) yrkande 6 förespråkas ett ökat svenskt engagemang i hbt-frågorna inom ramen för FN-systemet. På många håll i världen utsätts människor för allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna utifrån deras könsidentitet och sexuella läggning. Homosexuella, bisexuella och transpersoner (hbt-personer) utsätts för trakasserier, diskriminering och behandlas illa, ofta i kombination med våld. Enligt EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen var det i omkring 80 stater fortfarande förbjudet med samkönade sexuella relationer i samtycke mellan vuxna, och i sju länder var dödsstraff påbjudet. Utskottet konstaterar att frågor om samkönade sexuella relationer är kontroversiella i många länder och att det i vissa stater finns ett stort motstånd mot att diskutera frågan ur ett människorättsperspektiv. Att hbt-personer har samma rättigheter som alla andra individer, inklusive rätten till icke-diskriminering, slås emellertid fast i en lång rad internationella konventioner och andra instrument. Sexuell läggning anges inte uttryckligen som diskrimineringsgrund i artikel 26 i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter. för mänskliga rättigheter har emellertid fastslagit att artikel 26 även omfattar homo- och bisexuella. för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter framhöll att såväl sexuell läggning som könsidentitet omfattas av diskrimineringsskyddet i artikel 2 (2) i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. för barnets rättigheter har också framhållit att diskrimineringsförbudet omfattar sexuell läggning. Denna tolkning är emellertid inte allmänt accepterad av FN:s alla medlemsstater. och övriga EU-medlemsstater strävar dock efter att dessa tolkningar successivt ska bli mer allmänt accepterade av alla världens stater, liksom att frågan om sexuell läggning och könsidentitet ska diskuteras i olika internationella sammanhang. EU har gjort starka åtaganden om att alla människor ska tillförsäkras mänskliga rättigheter utan diskriminering och dessa gäller för alla medlemsstater utan undantag. Åtagandena innefattar ett förbud mot diskriminering på grund av sexuell läggning. Det är enligt utskottet angeläget att EU utvecklar effektiva verktyg för hur de grundläggande mänskliga rättigheterna ska upprätthållas inom unionen. Utskottet ser positivt på att hbt-frågor successivt har uppmärksammats mer och mer inom FN-systemet och att EU:s och agerande för detta rönt framgång. EU stod enhälligt bakom en deklaration i om mänskliga rättigheter, sexuell läggning och könsidentitet, som stöddes av 66 länder från fem kontinenter. Det var första gången som en tvärregional grupp lyfte fram hbt-frågor i . Deklarationen bekräftar principen om icke-diskriminering och fördömer avrättningar, godtycklig arrestering och brott mot de mänskliga rättigheterna på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. antogs inom FN en resolution som specifikt behandlar mänskliga rättigheter, sexuell läggning och könsidentitet. Resolutionen, som antogs av för mänskliga rättigheter, stöddes av bl.a. och övriga EU-länder. I resolutionen uttryckte djup oro över det våld och den diskriminering som individer i alla regioner i världen utsätts för till följd av deras sexuella läggning och könsidentitet. I resolutionen uppmanades FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter att dokumentera diskriminerande lagar och våldshandlingar som riktas mot hbt-personer i alla delar av världen. EU stöder det arbete med hbt-frågor som utförs av högkommissarien för mänskliga rättigheter och deltar som medlem i en tvärregional grupp för hbt-frågor i arbetet för ökad medvetenhet om och stöd för hbt-frågor. EU deltog aktivt i arrangemanget av ett sidoarrangemang i FN i under , Ending Violence and Discrimination Based on Sexual Orientation and Gender Identity (stoppa mobbning, få ett slut på våld och diskriminering grundad sexuell läggning och könsidentitet). Den rapport som uppmanat högkommissarien för mänskliga rättigheter att ta fram behandlades vid en paneldiskussion i . I rapporten konstaterade högkommissarien att regeringar och mellanstatliga organ ofta har förbisett det våld och den diskriminering som baseras på sexuell läggning och könsidentitet. Hon ansåg att ytterligare åtgärder nu måste vidtas, och att detta framför allt skulle ske på nationell nivå, för att individer ska få ett bättre skydd mot sådana brott mot mänskliga rättigheter. I rapporten lämnade högkommissarien en rad rekommendationer till medlemsstater. Hon rekommenderade också att hålla sig underrättat om förekomsten av våld och diskriminering kopplad till sexuell läggning och könsidentitet och att fortsätta att ta upp sådana MR-brott i befintliga granskningsprocedurer. Utskottet välkomnar att EU ska samarbeta i med likasinnade partner för att FN ska fortsätta att ha frågan om diskriminering och våld mot hbt-personer på dagordningen. Detta slås fast i de tidigare nämnda rådsslutsatserna från utrikesrådets möte om unionens prioriteringar i . Utskottet ser positivt på att en verktygslåda för EU:s praktiska arbete med att främja och skydda de mänskliga rättigheterna för hbt-personer har antagits. Verktygslådan antogs av en arbetsgrupp (Cohom) under ministerrådets kommitté för utrikes- och säkerhetspolitik där ingått. Enligt arbetsgruppen ska verktygslådan vara till hjälp för EU-institutionerna, EU-medlemsstaterna, EU:s delegationer, representationer och ambassader att agera förebyggande mot kränkningar av hbt-personers mänskliga rättigheter och att hantera de strukturella orsakerna bakom dessa kränkningar. Verktygslådan innefattar sådana prioriteringar som avkriminalisering av samkönade sexuella relationer i världen, jämlikhet och icke-diskriminering samt skydd av människorättsförsvarare. Den ska uppdateras . Utskottet välkomnar att rådet, baserat på verktygslådan, ska utarbeta EU-riktlinjer om hbt-personers mänskliga rättigheter. Detta framgår av den handlingsplan som är knuten till för mänskliga rättigheter och demokrati. ska EU också, enligt handlingsplanen, utveckla en strategi för hur unionen ska samarbeta med tredjeländer i FN och om mänskliga rättigheter för hbt-personer. EU ska vidare främja beslut om åtaganden i () när det gäller mänskliga rättigheter för hbt-personer. Frågan om avkriminalisering av samkönade sexuella relationer tas upp i motionsförslag. Utskottet välkomnar att den nämnda verktygslådan slår fast att EU aktivt ska fördöma kriminalisering av samkönade sexuella relationer som sker i samförstånd och i synnerhet användningen av dödsstraff, tortyr och misshandel kopplad till sådana relationer. När det gäller de motionsförslag om diskriminering och förföljelse på grund av sexuell läggning eller könsidentitet som avser åtgärder för att uppmärksamma hbt-frågor främst i FN konstaterar utskottet att EU:s verktygslåda för att främja mänskliga rättigheter för hbt-personer tar upp frågor om unionens agerande i FN, och . Utskottet anser att EU och unionens medlemsstater i partnerskap med tredjeländer systematiskt bör främja skyddet av och respekten för de mänskliga rättigheterna när det gäller sexuell läggning och könsidentitet inom ramen för FN och andra multilaterala forum och i sina bilaterala människorättsdialoger. Likaså bör unionen och medlemsstaterna i olika internationella granskningsförfaranden, däribland i den allmänna återkommande utvärdering (UPR) som genomförs av , uppmärksamma bristande efterlevnad av de mänskliga rättigheterna när det gäller sexuell läggning och könsidentitet. På motsvarande sätt bör sådana brister uppmärksammas i människorättsdialoger. Utskottet ser positivt på att statsminister medverkade som en av inledningstalarna vid en internationell hbtq-konferens med omkring 300 deltagare från ca 100 länder. Det var organisationen (International Lesbian, , Bisexual, Trans and ) som hade världskonferens i , arrangerad av RFSL (, bisexuellas och transpersoners rättigheter) och med fokus på de mänskliga rättigheterna. EU och bör enligt utskottet i såväl multilaterala som bilaterala kontakter fortsätta att uppmana regeringar att förhindra diskriminering och att arbeta för en attitydförändring gentemot hbt-personer. Vad beträffar motionsyrkandet om ett ökat nordiskt och europeiskt samarbete om hbt-frågorna förutsätter utskottet att regeringen även i fortsättningen aktivt arbetar på ett nordiskt och europeiskt plan för att öka skyddet mot diskriminering. Utskottet konstaterar att 47 medlemsstater antog en rekommendation med riktlinjer för hur medlemsstaternas lagar och regler ska förbättras när det gäller hbt-personer. Den var pådrivande i både förhandlingarna och framtagandet av rekommendationen. medlemsstater ska rapportera hur de lever upp till rekommendationen. Med anledning av motionsförslaget om att stärka EU:s insatser i utvecklingspolitiken till gagn för hbt-personers rättigheter konstaterar utskottet att EU genom det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) ger stöd till flera organisationer som försvarar hbt-personers mänskliga rättigheter eller ger skydd till människorättsförsvarare som arbetar med hbt-frågor. Därigenom bidrar EU också till att öka allmänhetens medvetenhet om diskriminering och våld som sexuella minoriteter utsätts för. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2011/12:U204 (V) yrkandena 13, 8 och 10, 2011/12:U248 (MP) yrkandena 24, 2011/12:U313 (S) yrkande 6, 2011/12:U315 (S) yrkande 30, 2012/13:U306 (S) yrkande 29 och 2012/13:So595 (MP) yrkandena 23 och 27. Rättigheter för personer som tillhör urfolk och nationella eller etniska, språkliga eller religiösa grupper Socialdemokraterna efterlyser i kommittémotionerna 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 29 och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 28 ökad uppmärksamhet på åtgärder för att skydda personer som tillhör nationella eller etniska, religiösa och språkliga minoriteter. betonar i kommittémotion 2012/13:U242 av m.fl. (MP) yrkande 2 vikten av att verka för ökad respekt för minoriteters kulturella rättigheter. Även i de enskilda motionerna 2010/11:U288 av m.fl. (KD, M, FP, C) yrkande 1, 2011/12:U266 av (KD) yrkandena 15, 2011/12:U284 av (M), 2012/13:U259 av (M), 2012/13:U277 av (KD) yrkandena 16, 2012/13:U328 av och i (KD, C) yrkande 2 och 2012/13:U339 av m.fl. (SD) förespråkas insatser inom utrikespolitiken för att stärka etniska och religiösa minoriteters rättigheter. I länder och samhällen i alla regioner i världen finns människor som tillhör urfolk och minoriteter som är utsatta för allvarliga hot, diskriminering och rasism, och som ofta utesluts från att helt och fullt ta del av det ekonomiska, politiska, sociala och kulturella liv som står till förfogande för majoritetsbefolkningen. FN:s deklaration om rättigheterna för personer som hör till nationella eller etniska, religiösa eller språkliga minoriteter, som antogs 1992, anger att staterna ska skydda existensen för och den nationella eller etniska, kulturella, religiösa och språkliga identiteten hos minoriteter inom sina territorier. Ett annat grundläggande dokument är FN:s deklaration om urfolks rättigheter, som antogs 2007. har antagit en ramkonvention om skydd av nationella minoriteter och en europeisk stadga för regionala språk eller minoritetsspråk. Utskottet välkomnar att EU dels agerar i multilaterala forum till stöd för minoriteters mänskliga rättigheter, dels regelbundet tar upp minoritetsfrågor i den politiska dialogen med länder som inte är medlemmar i . Minoritetsfrågor ingår regelmässigt i samarbetsstrategier och handlingsplaner. Utskottet ser också positivt på att och EU aktivt samarbetar i FN-forum för främjande och skydd av minoriteters rättigheter, exempelvis forum för minoritetsfrågor, och stöder det arbete som utförs av den oberoende experten för minoritetsfrågor. stöder också Organisationen för samarbete och säkerhet i () och dess högkommissarie för nationella minoriteter samt i arbetet med att främja och skydda de mänskliga rättigheterna för personer som tillhör minoriteter. Lissabonfördraget anger att rättigheter för personer som tillhör minoriteter ingår i de värden som utgör EU:s grundval och som unionen åtar sig att främja i relationerna med världen utanför EU. Skydd av minoriteter ingår bland de politiska villkoren i Köpenhamnskriterierna, dvs. de villkor som EU:s kandidatländer måste uppfylla för att bli medlemmar i . En bedömning av om villkoren har uppfyllts sker i kommissionens framstegsrapporter. EU ger ett riktat föranslutningsstöd till kandidatländer och potentiella kandidatländer för att hjälpa dem att genomföra nödvändiga politiska, ekonomiska och institutionella reformer i linje med vad som gäller inom EU. Stöd till projekt för personer som tillhör minoriteter syftar framför allt till att minska sociala skillnader och att främja ökad livskvalitet. Åtgärder för att stärka den sociala sammanhållningen, exempelvis genom reformering av utbildningssystemen, syftar till att integrera missgynnade grupper och bekämpa diskriminering. Förhoppningen om ett EU-medlemskap är en stark drivkraft för EU-relaterade reformer i västra . När det gäller de motioner som tar upp religiösa minoriteters rättigheter slår utskottet fast att religions- och övertygelsefriheten är central i ett öppet samhälle. Religions- och övertygelsefriheten är en universell mänsklig rättighet som kräver beskydd, överallt och för alla. Det framhöll i rådsslutsatser som antogs om intolerans, diskriminering och våld på grund av religion och trosfrihet. Rådet konstaterade att det är statens yttersta ansvar att skydda sina medborgare, inklusive personer från religiösa minoriteter, samt människor som lyder under dess jurisdiktion, och att värna om deras rättigheter. Alla personer som tillhör religiösa samfund och minoriteter bör fritt kunna utöva sin religion och fira gudstjänst enskilt eller i gemenskap med andra, utan att behöva hysa fruktan för intolerans och för att bli angripna. Religions- och övertygelsefrihet är nära förbunden med åsikts- och yttrandefrihet och andra mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, som alla bidrar till att bygga pluralistiska och demokratiska samhällen. Det är enligt utskottet värdefullt att utrikesministern i utrikesdeklarationen slog fast att verkar för en jämställd värld där alla människors rättigheter respekteras, oavsett kön, hudfärg, tro eller sexuell läggning och där det alltid och överallt råder religions- och övertygelsefrihet. arbetar aktivt inom EU och FN samt i våra bilaterala relationer med att lyfta fram frågan om bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive religionsfrihet. Utskottet har under den innevarande mandatperioden i bl.a. betänkande 2010/11:UU15 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandlat frågor om religiös tolerans och religionsfrihet. EU agerar också i multilaterala forum som och för mänskliga rättigheter till stöd för religiös tolerans och religionsfrihet. Som nämnts ovan kan EU också ta upp minoritetsfrågor i den politiska dialogen med länder som inte är medlemmar i och kan då uttrycka oro när det gäller religiösa minoriteters rättigheter och situation. Detta sker även genom diplomatiska kanaler, offentliga uttalanden och rådsslutsatser, vilket var fallet i fråga om exempelvis , , , och . Utskottet välkomnar att EU och stödde en resolution i som antogs utan omröstning under församlingens 67:e session om att bekämpa intolerans, negativa stereotyper, stigmatisering, diskriminering, våldsprovokation och våld mot personer, med koppling till religion eller tro. Utskottet ser positivt på att resolutionen uppmanar stater att genomföra positiva åtgärder för att bekämpa religiös intolerans snarare än att driva igenom rättsliga åtgärder för att begränsa den offentliga debatten. I resolutionen uppmanas stater att uttala sig och att fördöma hat, och verka för öppen debatt, religiös frihet, utbildning i mänskliga rättigheter samt interreligiösa och interkulturella initiativ. Utskottet välkomnar att generalförsamlingen 2011 och 2012 antog resolutioner som inte innefattar begreppet förtal av religion, vilket varit fallet i motsvarande årliga resolutioner under en följd av år. Utskottet noterar att enligt handlingsplanen till för mänskliga rättigheter och demokrati, som antogs av utrikesrådet i form av rådsslutsatser , ska unionen dels se över bästa förfaringssätt när det gäller användningen av EU:s instrument för att främja respekten för minoriteters rättigheter, dels säkerställa att instrumenten används. Översynen ska framför allt ta sikte på dialogen med tredjeländer. Dessutom ska EU göra en översyn av och vidareutveckla EU:s politik med anknytning till FN:s deklaration om urfolks rättigheter års världskonferens om urfolk. Utskottet konstaterar att för mänskliga rättigheter och demokrati anger att unionen ska ha ett partnerskap med det civila samhället. Det bör enligt utskottet därmed förutsättas att det civila samhället involveras i genomförandet av den handlingsplan som är knuten till det strategiska ramverket. I fråga om religions- och övertygelsefrihet aviserar rådet i den nämnda handlingsplanen att det ska utarbeta EU-riktlinjer om religions- eller övertygelsefrihet. Där anges också att EU ska presentera initiativ i FN, däribland i generalförsamlingen och , om religions- eller övertygelsefrihet. I och ska unionen agera för genomförande av åtaganden om religions- eller övertygelsefrihet. Utskottet välkomnar att frågan om religions- och övertygelsefrihet ingår i de tidigare nämnda rådsslutsatserna om EU:s prioriteringar i . EU ska fortsätta att lägga fram resolutioner om religions- och övertygelsefrihet i FN. Ett huvudmål när det gäller blir enligt rådsslutsatserna att förnya mandatet för specialrapportör om religiös intolerans, som löper ut .