bet · H001KU20d3 · 2013-06-11 00:00:00 — Att det här är ett ärende som är väldigt stort lokalt men som kulturministern inte över huvud taget kände till innan det här brevet kom har jag uppfattat riktigt. Då måste man fundera lite grann på avsikten med att skicka den här opinionsyttringen vidare, om den inte var att påverka hanteringen av ärendet i i . Det handlade bara om att informera landshövdingen om att det här hade kommit in? Jag har förstått efteråt att det här var en stor lokal fråga i , men det är ingenting som hade uppmärksammats av rikspress. Den var helt ny för mig. (M): Har kulturministern haft kontakt med brevskrivaren i det här ärendet efteråt? : Jag skickade ett mejl till honom och sade att jag har fått hans brev och att jag har överlämnat det utan någon vidare åtgärd till landshövdingen. Det är i stort sett det. (M): Har kulturministern haft någon kontakt med , landshövdingen, om det här ärendet efteråt? : Nej, vi har inte diskuterat det. Jag har konstaterat att hon har uttalat sig i medier om att hon inte har uppfattat detta som en påtryckning hon hade tydligen fått den frågan. Vi har inte diskuterat det här vidare, just med hänsyn till att det kom att bli en anmälan. Ordföranden: Det kan tyckas lite petitessigt att vi pratar om ett brev som kulturministern skickar vidare med en kommentar. Men det grundar sig på det faktum att vi i har regeln att regeringens ledamöter, ministrarna, inte ska gå in i enskilda fall och försöka påverka och besluta i stället för myndigheterna. Myndigheterna har en självständighet i enskilda beslut. I det här fallet var det och landshövdingen i som hade att fatta beslutet. I det perspektivet är det lite märkligt att den här personen skickat det ingående brevet om en fråga som ska avgöras i i till kulturministern. : Jag får väldigt många brev och många opinionsyttringar, inte minst sådant som kommer in till departementet och därmed registreras i vanlig ordning. Jag tror att många har svårt att hålla isär var frågorna hör hemma. Brevskrivaren visste uppenbarligen att det här var en fråga för men trodde kanske också att det skulle vara en fråga för regeringen. Jag vet inte om han också har skickat det här brevet till eller till statsministern. Det är inte ovanligt. Brev kommer ofta fel. är det svårt att hålla ordning på var frågor avgörs. Det var väl skälet till att han skickade det till mig. Ordföranden: Men i det här fallet visste brevskrivaren att det skulle avgöras av i . Det här fallet var lite speciellt. Han är ju bekant med kulturministern men också med landshövdingen tydligen. Visst stämmer det att brevskrivaren var bekant med er båda två? : Det vet jag ingenting om. Jag vet ingenting om brevskrivarens relation till landshövding . Det känner jag inte alls till. Vi har mycket riktigt träffats under en resa och sedan på en återträff i en stor grupp , men i övrigt har vi inte haft någon som helst kontakt förrän det här brevet helt plötsligt dök upp. Han skriver någonting om att kultur är synonymt med odling. Det är det latinska cultivare. Det var kanske ett sätt att tro att det här kunde vara en fråga för oss på riksplanet också som en kulturmiljöfråga. Jag vet inte, men jag kunde snabbt konstatera att så var det inte. Ordföranden: I kulturministerns kommentar till brevet som går till landshövdingen står det: Jag bifogar ett brev skrivet av en bekant till dig och mig. Nej, till och mig står det. : Ja, det var maken och jag som var på resa i . Ja, det var så det var. I nästa skede är det väl inte orimligt att tänka sig att själva syftet med att skicka detta till kulturministern var att det får en större tyngd om kulturministern skulle vidarebefordra detta med brevpapper än om han själv skulle skicka det vidare? : Jag vet inte alls hur brevskrivaren tänkte. Jag vet inte ens om brevskrivaren hade någon aning om hur jag skulle agera eller reagera på detta. Vi får väldigt många brev. tror människor att vi kan påverka allt möjligt. Det gäller inte sällan tv-program eller vilka särskilda utställningar museer borde visa. Då konstaterar vi att det inte är en fråga för oss. Men ibland händer det också att vi skickar ett sådant brev vidare för kännedom. Det kan exempelvis handla om språkfrågor inom . Det är inte mer än så, men då går det via tjänstemännen. Det som möjligen blev fel i det här fallet var att jag sände en personlig hälsning till , men det var inte mer än så, eftersom vi har varit kolleger i . Det hade egentligen ingen koppling till ärendet. Ordföranden: fick ett brev från en bekant och skickade det vidare till en annan bekant. I det här fallet var det beslutsfattaren. Det var väl ändå en lyckosam historia för brevskrivaren att hans opinionsyttring, en ganska utförlig beskrivning av ärendet med kritik mot det som han befarade skulle kunna hända, gick vidare med adress och från en bekant till landshövdingen? Jag tror att han var mycket nöjd med det som hände. Tror inte kulturministern det? : Det har jag ingen aning om eftersom vi inte har haft någon kontakt i det ärendet över huvud taget. (FP): Statsrådet säger att det här är en personlig hälsning. Då undrar jag hur det kom sig att ministern skrev på brevpapper. Övervägde statsrådet att skriva det på ett mer neutralt papper för att det inte skulle bli något missförstånd i denna fråga? Det står ju så i brevet som vidarebefordras att han sätter sitt hopp till att regeringen ska kunna påverka i denna fråga. Då hade det kanske varit extra viktigt att markera att det här var en personlig hälsning genom utformningen av brevet. Gjorde statsrådet några överväganden i den frågan? : Nej, ärligt talat inte. Jag har en liten hög med den här formen av korrespondenskort. Hade jag tagit ett neutralt papper hade det verkligen kunnat tolkas som ett sätt att gå runt och påverka. Det här skulle naturligtvis registreras på i , och det skedde också. Det var ingenting jag på något sätt gjorde i lönndom. Som jag formulerade det kan det inte heller uppfattas som ett försök till påverkan, för det är det inte. (V): Jag är lite intresserad av övervägandena att skicka det vidare. Vi har frågat på vilka grunder som urvalet görs. Precis som ministern inledde med får ni många brev. De flesta vidarebefordras inte. Opinionsyttringar brukar inte vidarebefordras. Däremot brukar ni svara. Jag skulle egentligen vilja ställa två frågor. Vad är det brukligt att man svarar? Om man oftast inte skickar vidare de här opinionsyttringarna till rätt ställe, till exempel kommuner eller landsting, vilket svar brukar det vara? Finns det någon standardmall för det? : Nej, det finns ingen standardmall av det enkla skälet att det inte finns några standardbrev om det inte handlar om en mejlbombning eller liknande. Det rör ofta speciella sakfrågor där de undrar varför det fungerar på det ena eller andra sättet. Om det är en fråga som ligger inom vårt område försöker vi, via tjänstemännen, svara vad orsaken kan vara. Eller också förklarar vi att detta inte är någonting som regeringen eller rår över, utan det är en fråga för till exempel i . Det kan vara museifrågor eller idrottsfrågor. Det är så det går till. Det finns inga fasta ramar för hur man utformar brev, men jag tycker att det är angeläget att medborgarna får ett svar när de skriver till departementet. (V): Och i det här fallet var det alltså ett brev som inte gällde departementets område, men departementet och ministern valde att inte svara på det sätt som du exemplifierade med, det vill säga med att det är en fråga som faller utanför ert område, utan ni valde att skicka det här brevet och lämna den här opinionsyttringen vidare. Då har vi frågat på vilka grunder man gör den typen av bedömningar, och vi har inte fått något svar på vår skriftliga fråga. Det skulle vara väldigt bra om ministern kunde utveckla det här. På vilken grund gör man bedömningen att just det här brevet ska vidarebefordras i stället för att svara med det som man kan tycka är lite av ett standardsvar? Man skulle ha kunnat svara: Det här är utanför vårt område. Tack för dina synpunkter! Det var väldigt intressant. Det har givetvis en koppling till kultur, men det är som hanterar frågan, så du får vända dig dit. Men det gjordes en annan bedömning. På vilken grund? : Det här var för information. Det var inte ett överlämnande av ett ärende. Ärendet fanns redan på i . Precis som jag sade tidigare finns det inte några särskilda regler. Jag försöker svara dem som hör av sig så långt jag kan med ett personligt svar även om det naturligtvis registreras. Misstaget som gjordes här var att det inte registrerades. Men det fanns inget skäl till någon påtryckning. Skånberg (KD): Herr ordförande! Statsrådet säger att brev ofta kommer fel. Det är ju så, men man kanske inte heller måste vidarebefordra varje brev med en kommentar. Några kan man kanske lägga åt sidan. noterar att statsrådet säger att någon formulering i brevet kanske möjligen var obetänksam. Min fråga är: Vad tänker statsrådet om brevskickande när det gäller rutiner och så vidare? : Vi har rutiner, och det här fungerar väldigt väl. Man kan väl säga att det här var ett olycksfall i arbetet eftersom det kom att tolkas som en möjlig opinionsyttring från min sida, vilket det inte var. Vi får väl vara ännu försiktigare i så fall. Skånberg (KD): Jag tackar för det. Det var ett olycksfall i arbetet och möjligen någon obetänksam formulering. Ni kommer att vara försiktigare . Jag tackar för det beskedet. i (S): Jag har några kompletterande frågor utifrån de svar som har givits här. På fråga om det har varit någon kontakt i efterhand säger kulturministern att kulturministern svarade via ett mejl till brevskrivaren. Hör det till vanligheterna att kulturministern själv svarar en brevskrivare som har skickat en opinionsyttring? : Nej, det gör det inte, inte från min sida. Men eftersom det här var en bekant, precis som säger, svarade jag brevskrivaren: Det här är inte en fråga som vi har att göra med, och för din kännedom har jag låtit det gå vidare med en hälsning till landshövdingen. Det var inte mer än så. i (S): Och kulturministern fick inget svar eftersom det inte har varit någon vidare kontakt? : Jo, jag fick ett svar. Det finns en kopia på det. Det är ingenting som jag på något sätt har för avsikt att dölja om man vill se det. Det var en kommentar om en utställning i om det gamla och ingenting annat. i (S): Jag skulle vilja återkomma till det här brevet som kulturministern fick från den här brevskrivaren. Precis som har sagt står det där: Står vårt enda hopp med demokratiska medel till . Detta är en kulturfråga i ordets sanna bemärkelse. Skulle det kunna vara eller bli en kulturfråga på regeringsnivå? : Det har jag ingen aning om. Jag kan inte se att det skulle kunna bli en fråga för . Människor är ofta mycket engagerade i sin lokala miljö och försöker påverka en fråga på olika sätt, genom att samla till möte och genom att skriva artiklar, insändare och brev till såväl medier som politiker på alla olika nivåer. Visst är det så. Det är så vår demokrati fungerar. Men det här var ingenting som hörde hemma hos oss, och som jag ser det kommer det aldrig någonsin att kunna bli en fråga för . Ordföranden: Om man sammanfattar detta tycks det vara så att vi är överens om att det här var ett specialfall. Det var en bekant som tog en kontakt med kulturministern, och kulturministern säger att det var för att det var en bekant som hon lät det här gå vidare och vidarebefordrade brevet på ett speciellt sätt med en hälsning. Det var inte den behandling som andra människor brukade få av sina brev eller sina kontakter med . : Det beror alldeles på. Vi får ju många brev. Det kan vara från människor som jag har mött i min profession och som jag naturligvis också vill försöka svara. Det som sker normalt är att detta registreras på departementet. Det skedde inte i det här fallet, och det är jag ledsen för. Ordföranden: sade kulturministern också att det var på grund av att det var en bekant som ni vidarebefordrade det här brevet med en egen kommentar och också skickade ett svar till brevskrivaren. : Det var för att informera om att de här opinionsyttringarna, som rörde det här området i , hade skickats till många olika håll. Frågan hörde hemma hos och inte hos oss. Jag hade inte för avsikt att ta ställning eller informera mig vidare i ärendet. Det var i stort sett det den här handskrivna lappen till landshövding handlade om. Ordföranden: tackar för oss. Vi tackar också för att kulturministern ville svara på frågorna från . Bilaga B11 F.d. statssekreterare Regeringens agerande i fråga om militärt samarbete med Ordföranden: hälsar före detta statssekreteraren välkommen. Du kanske kan presentera din bisittare? : Det är rättschefen på , , som är med. Du vet vad det här gäller. Vi brukar göra så att den som kommer hit får inleda och berätta sin version av händelseförloppet. Sedan går vi över till frågor från ledamöterna. Det är väl lika bra att du börjar. 10 Under utfrågningen förekom uppgifter som har bedömts omfattas av sekretess och som därför uteslutits i denna uppteckning. [sekretess] markerar när något enstaka ord har uteslutits, [sekretess] när mer än något enstaka ord men högst två meningar har uteslutits och [ sekretess ] när mer än två meningar har uteslutits. 2012/13:KU20 BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR : Herr ordförande och ledamöter! Jag hoppas att utskottets ledamöter vid det här laget har fått en god bild av vad som har hänt i samband med MoU-avtal med . Jag vill dock inleda med några ord om hur jag har uppfattat händelserna under resans gång. Jag fick kännedom om vårt MoU-avtal med i samband med att jag tillträdde som statssekreterare . Sent blev jag informerad om att FOI börjat vidta åtgärder med anledning av MoU- avtalet. Det stod klart och är jag alltså eller kanske tidigt att FOI mot bakgrund av MoU-avta- let genomfört en förstudie avseende en anläggning för renovering och modifiering av antitankvapen. FOI hade också fört diskussioner om en fortsättning på denna förstudie. Vidare hade företrädare för överlämnat ett utkast på ett avtal till motparten, alltså . hade genom sina företrädare uppfattat detta utkast till avtal som ett avtalsförslag och ville ingå detta avtal. Det var alltså vid den här tidpunkten okänt för mig att en förstudie hade genomförts, att diskussioner på fortsättning hade genomförts och att ett avtal hade överlämnats. Vi hade således hamnat i en situation där vi från håll inte kunnat göra överväganden om hur man skulle gå vidare i anledning av detta MoU-avtal. Mot den här bakgrunden finns det anledning att göra följande iakttagelser. Först och främst måste enligt min uppfattning relationen med motparten, i det här fallet , hanteras professionellt och med stor förståelse för hur motparten tänker, i synnerhet när det är fråga om betydande kulturskillnader och styrelsesätt. Motparten utgår från att alla mandat finns. En företrädare för en svensk myndighet anses företräda och således ge uttryck för regeringens vilja. Detta gäller naturligtvis alla utrikes relationer. I detta fall ledde det till att tagit ett avtalsförslag från enskilda företrädare på FOI som uttryck för regeringens vilja. Alltså: Genom att FOI genomfört en förstudie och överlämnat utkast till avtal hade man skapat tydliga förväntningar hos som i sin tur tagit detta som uttryck för regeringens vilja. Enskilda medarbetare på FOI hade alltså agerat utan erforderliga man- [...sekretess...] Det är min bedömning att FOI genom att överlämna ett exempel på hur ett forskningsavtal kan se ut därmed påbörjat en förhandling. Företrädare för har uppfattat FOI:s handlande på samma sätt. FOI hade för överlämnandet av avtalsförslaget inte regeringens mandat till detta, vilket naturligtvis också är allvarligt. Jag är också av den uppfattningen att oavsett detaljrikedom inte kan tas till intäkt för att förhandlingar om ett samarbete kan inledas av en myndighet utan att frågor rörande samarbetet tas upp med . Efter att de här förhållandena uppmärksammats diskuterades frågan i departementet om hur den uppkomna situationen skulle hanteras. FOI anmodades att inkomma med förslag på alternativa samarbetsområden för att om möjligt i stället kunna samarbeta inom områden av mer civil karaktär. Jag själv reste sedermera till i och mötte där prins . Vid detta möte framkom tydligt att saudierna var besvikna på agerande och att deras huvudsakliga intresse låg vid det samarbetsområde som förstudien hade behandlat. Jag pekade på att detta var svårt för oss och redogjorde för den svenska myndighetsstrukturen, särskilt för den roll som ISP har. [...sekretess...] , och , genomfördes möten i med företrädare för för att om möjligt hitta en väg framåt. Slutsatsen av detta blev att självt skulle ta huvudansvaret och att FOI endast skulle inta en konsultativ roll. Därefter var frågan mer eller mindre vilande förutom när regeringsbeslut fattades i enlighet med denna uttryckta viljeinriktning, nämligen att FOI endast skulle ikläda sig en konsultativ roll i förhållande till . Först blir jag kontaktad av generaldirektör som informerar mig om ett bolag, , att det företräds av en medarbetare på FOI och att detta bolag var det som skulle leda arbetet i förhållande till . meddelar att detta är ohållbart och att han därför avslutat FOI:s relation till SSTI. Eftersom generaldirektör beslutat att avsluta samarbetet med bolaget fanns alltså ingen anledning till ytterligare åtgärder från Försvarsdepartementets sida. Det är viktigt att veta att nämnde generaldirektör inget om hur bolaget finansierats. Som jag har förstått i efterhand var detta okänt även för honom. Först i februarimars 2012 får jag beskedet att nya uppgifter framkommit avseende hur bolaget finansierats. Det här leder till att vi anmodar FOI att svara på vad som förevarit på myndigheten i relation till bolaget . FOI meddelar senare att de ej kommer att svara på vår anmodan utan i stället väljer att göra en polisanmälan. Sammanfattningsvis: Jag har inte haft någon insyn i hur bolaget bildats eller vilka som var bolagets företrädare, och inte heller har jag haft insyn i hur bolagsbildningen finansierats. Jag har heller inte på något sätt förordat eller på annat sätt godkänt en sådan bolagsbildning. Tack, herr ordförande! Jag är nu beredd att svara på eventuella frågor. Vi har penetrerat ett antal områden när det gäller det här, kan man väl säga, som vi har gått igenom på olika sätt. Vi har, som du också har noterat, haft tillgång till de Säpoförhör som finns i ämnet och en rad handlingar från och andra. Jag tänker att vi går tillbaka till strax efter att Jevrell tillträdde som statssekreterare. Då hade det här i alla fall gått så långt att FOI hade begärt att få någon form av förhandsbesked på projektet som helhet och fått ett nej, ett förhandsbesked från ISP. : [...sekretess...] Ordföranden: det vanligt att ni skickar order till myndigheter om att de ska förstöra dokument? : Jag kan som sagt inte kommentera vad som har hänt i det här enskilda fallet. Vår utgångspunkt är naturligtvis att handlingar ska registreras och hanteras i enlighet med gällande lagstiftning. Ordföranden: [ sekretess ] FOI fick senare order från Försvarsdepartementet att förstöra även dessa handlingar, står det där. Har du någon kommentar till det? : Nej, jag har inga kommentarer specifikt om det. Jag kan konstatera att har meddelat sin uppfattning i den frågan. I övrigt kan inte jag spekulera i vad som eventuellt kan ha förevarit och vad andra personer kan tänkas ha sagt och haft för eventuell uppfattning om det. Ordföranden: kommer det in ett mejl från FOI till, tror jag, Per som har hanterat de här frågorna ganska mycket. Det mejlet gallrades av Försvarsdepartementet, men sedan återkom det i nästan identisk form i handlingar som kom till oss. I det står det väldigt tydligt att företaget är ett fristående, privatägt svenskt företag men att det har en koppling till FOI genom flera personer och att FOI:s roll kommer att vara att stödja och MODA och så vidare. Det här dokumentet sparas i någon mening och finns på Försvarsdepartementet. Kände Jevrell till det? : Jag har ingen minnesbild av att jag för att det mejlet kom in haft något som helst med det att göra. I efterhand känner jag ju till att ett sådant mejl har kommit in till departementet. En iakttagelse man kan göra i detta är att vi ständigt har jobbat med frågan om handlingars status och hur de ska diarieföras, hanteras och gallras. Det är någonting vi har haft uppe i ledningsgruppen på departementet, alltså den ledningsgrupp som jag leder med alla chefer, löpande över tiden och regelbundet. Det är ju personal som kommer och går på departementet, och man har utbildningar i detta. Men när det gäller specifikt det här har jag ingen som helst kännedom om det , utan att det mejlet faktiskt har inkommit är någonting som har framkommit . Ordföranden: Men du är medveten om att man inte har rätt att göra på det här sättet, alltså gallra bort ett inkommande mejl eller en handling och sedan kalla den för arbetshandling om man tar bort några ord bara? : Jag är medveten om att det finns regler kring hur handlingar ska diarieföras absolut. Exakt vad som har skett i det här enskilda fallet och exakt vilka gallringsföreskrifter som skulle kunna vara gällande får jag som sagt lämna därhän. Ordföranden: Det är i alla fall uppenbart att kunskap om SSTI fanns på Försvarsdepartementet vid , också med tanke på att det ju i början på 2009 inkom en ansökan från FOI om att få vara konsulter och att regeringen skulle ta beslut om det. Där står det också tydligt att SSTI är ett bolag som ska ansvara för den övergripande samordningen. Det utgår jag från att statssekreteraren har tagit del av. : Jag vill vända mig en smula emot beskrivningen av att det är uppenbart. Jag kan konstatera att Försvarsdepartementet har ett icke ringa antal myndigheter under sig. Dessa myndigheter har alla, i princip, relationer med underleverantörer. Man har affärsmässiga förbindelser med dessa. Att det finns bolag nämnda i handlingar är i sig ingenting som föranleder åtgärder från Försvarsdepartementet. Det ankommer på myndigheten att granska de bolag som man samarbetar med, och jag tror att det är nödvändigt att det ska vara så. Jag har en känsla av att skulle svälla högst väsentligt om man skulle flytta det ansvaret. Att det i sig nämns att det finns ett företag som heter är alltså inte anmärkningsvärt. Beträffande huruvida jag har kännedom för deras hemställan är svaret nej. Jag kände inte till att det fanns omnämnt i hemställan från FOI. Det är så som regeringsbeslut tas fram, hur de processas i departementet. Ärenden kommer ofta in en mängd olika handlingar. Dessa sammanställs sedermera till en promemoria och ett förslag till regeringsbeslut. På veckoberedning och den beredning som kan vara veckan innan för statssekreteraren, alltså för mig, får man ta del av den promemoria som beskriver ärendet och sedan ta del av förslaget till regeringsbeslut. Det är så gången är. Jag kan inte erinra mig att någon har tagit upp eller nämnt just SSTI inför det regeringsbeslut som sedermera fattades . Inte heller har det föranlett någon åtgärd att vidarebefordra information från tjänstemän till den politiska ledningen . Men kort därefter kontaktade generaldirektören mig, , att han har noterat att det finns problematik kring samarbetet med företaget och att han ska återkomma. Han återkommer sedermera till mig och redogör för hur det dåvarande upplägget med SSTI såg ut, att det var ohållbart och att han därmed hade avslutat det samarbetet med SSTI. Ordföranden: Men om vi går till den här ansökan från FOI där SSTI nämns som enda företag och som ska leda det här projektet och FOI ska vara konsult: statssekreteraren att han aldrig läste ansökan från FOI här? : Min minnesbild är att jag inte har reflekterat över bolaget . Jag tror inte, men jag kan inte svära på det, att jag har läst den hemställan. Jag tror att jag har läst en beredningspromemoria och jag har tagit del av det förslag till regeringsbeslut som sedan genomfördes.