· H001JuU12 · 2013-03-07 13:29:24 — Det är viktigt att vi som ledamöter i riksdag åker till andra delar av världen och ser hur man jobbar där, för att lära mer men ibland också för att förstå vad vi själva gör bra.Några av de saker som jag tänkte nämna här och som jag tycker att vi kan ta med oss hem är bland annat utvärdering. Man utvärderar allt man gör på ett helt annat sätt - jag fick åtminstone den känslan. Det gav en helt annan kunskap om vilket resultat verksamheten ger. Är till exempel behandlingsprogrammen framgångsrika eller inte? Vi har också tagit över många behandlingsprogram till den svenska kriminalvården från Kanada.Även när det gäller verkställighetsplaneringen hade de en mycket mer omfattande genomgång av de intagnas behov, allt för att kunna möta de behoven och se till att den enskilda vid frisläppandet ska vara förberedd för samhället utanför murarna.Det är saker som vi kan ta med oss. Jag vill också nämna några andra punkter där jag tror att vi kan bli betydligt bättre. Några har oppositionen redan tagit upp.Jag tycker inte att det är tillfredsställande att vi har så mycket restriktioner i svenska häkten . När man jämför med andra länder ska man komma ihåg att vi har ett delvis annat system. Det är bara det som sägs i rättegången som gäller. Det innebär att restriktioner måste följa med hela vägen fram till rättegången. Det är inte alldeles lätt att komma runt det. Men kanske ska vi börja fundera över att ha bindande förhör som sedan kan användas i rättegången, för att på det sättet kunna släppa på restriktionerna tidigare.Något som också har nämnts är häktning av barn, som jag tycker är problematiskt. Jag tycker att man borde ha ett system där barn aldrig sätts i vanliga häkten som är för vuxna. Vi har en speciell sorts verksamhet - fast man inte ska kalla det kriminalvård - som är sluten ungdomsvård. Kanske skulle vi kunna lösa häktning för dem under inom sluten ungdomsvård i stället. Även när unga har begått brott är det klart att man ibland måste hålla dem ifrån andra, så att de inte kan prata sig samman inför rättegången eller förstöra bevisning, eller av någon annan anledning som finns för häktning.Registerutdrag ur belastningsregistret vet vi har ökat snabbt. Det kommer en utredning på det området, och det är välkommet. Vi måste hitta en balans mellan behovet av att använda registerutdrag för att veta vem det till exempel är som ska anställas och möjligheten för den dömde att faktiskt komma tillbaka till samhället, så att man inte är utesluten från alla möjliga områden i samhället, alla möjliga yrkesplatser därför att man en gång har varit dömd för ett brott.Fru talman! hade vi motsvarande debatt senast. Då var det stora angreppet från oppositionen, framför allt Socialdemokraterna, på oss i Alliansen att det var så hög beläggning inom kriminalvården. Vi skulle genast sätta i gång att bygga nya anstalter. Det skulle behövas 1 300 nya platser till 2013. Så sade man från oppositionens sida i den här debatten. kan man säga att det var en väldig tur att vi inte lyssnade på er.I fjol satt i medeltal 4 852 personer i fängelse. Det är det lägsta antalet . Prognoserna visar att det kommer att bli en ytterligare minskning ned mot 4 000 intagna till 2016. Medelbeläggningen var , och beräknas den bli . Det kan jämföras med 2010, då den var , eller - om vi tittat längre tillbaka, när det var en socialdemokratisk regering som styrde landet - med , när medelbeläggningen på svenska fängelser var . Det satt alltså i snitt fler människor i fängelse än det fanns platser.Att minska beläggningen är viktigt. Det är viktigt för att kunna förflytta intagna mellan olika anstalter och avdelningar för att på det sättet bryta upp gängbildningar inom anstalterna. Det är också viktigt för att den som blir intagen ska kunna få en plats nära sin bostad. Där tycker jag att man ska betona barnens rätt att kunna träffa föräldern även om föräldern sitter i fängelse. Det försvåras naturligtvis om man sitter på en anstalt långt bort. Även i häktena har vi haft beläggningsproblem. var beläggningen , vilket var alldeles för högt. 2013 beräknas beläggningen vara även i häktena. Det beror delvis på att det har byggts nya häkten, bland annat i och . öppnas ytterligare 171 platser i . Kriminalvården planerar för ett nytt häkte i och för åtminstone tillfälliga platser i Halmstad.Jag vill avsluta med att säga att vi har en bra kriminalvård, men allting kan alltid bli bättre. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Målet för kriminalvården är att påföljder verkställs på ett säkert, humant och effektivt sätt och att antalet återfall i brott ska minska. anser att det är självklart att om man begår allvarliga brott ska man dömas till fängelse och detta av två skäl. Det krävs en skarp reaktion från samhället. Men lika viktigt är det att påföljden faktiskt är en kompensation för brottsoffret, en kompensation som utifrån brottsofferperspektiv, om ett allvarligt brott har begåtts, kanske inte alltid kanske ses som tillräcklig men likväl är viktig.Jag ska ge några fakta om kriminalvården. Den består av 31 häkten, 52 anstalter och 34 frivårdskontor. Därutöver bedriver man transporttjänst. Medelbeläggningen på anstalt var drygt 4 500 personer, och frivården hade i genomsnitt drygt 14 000 klienter.Över lag arbetar kriminalvården proaktivt med många viktiga frågor. Till exempel kan jag konstatera det som andra har lyft fram tidigare, nämligen att i princip inte någon har rymt . har en person rymt från anstalt som har säkerhetsklass 1 och 2. Den personen rymde . Från anstalter med säkerhetsklass 3, det vill säga öppna anstalter, avvek 25 personer . Utifrån dessa fakta kan jag konstatera att frågan om att kriminalisera rymning inte känns angelägen och att detta inte är en fråga att prioritera. Vidare kan jag konstatera att arbetet för en helt drogfri anstaltsvistelse fortsatt visar goda resultat. Kriminalvårdens ansträngningar för att finna narkotika och andra droger fungerar väl, men detta måste fortsatt vara en prioriterad fråga att arbeta med. Det är självklart att våra anstalter ska vara helt drogfria. Utifrån det kan jag konstatera att reservation 13 från Socialdemokraterna och slår in öppna dörrar. För Alliansen är det självklart att verkställigheten inom kriminalvården är effektiv, så att den intagne ges möjlighet att komma tillbaka i samhället och inte återfalla i brott. Att fokusera på arbetslinjen är centralt. Därför är innehållet i kriminalvården viktigt.Jag vill börja med att konstatera att den som är intagen i fängelse ska ha en individuell verkställighetsplan. Denna plan ska vara anpassad till den intagne där man ska bedöma både risker och behov. Den är grunden för en bra verksamhet för varje intagen så att man får den hjälp som man behöver. Särskilt fokus ska ligga på unga dömda. Enligt årsredovisning 2012 hade av de intagna en verkställighetsplan. Den som är dömd genomgår olika behandlingar. I syfte att förhindra återfall i brott ges de dömda nya kunskaper och färdigheter samt insikter om sitt brott och dess verkningar. Behandlingen ska ge den dömde bättre förutsättningar att klara ett laglydigt liv när han eller hon har avtjänat sitt straff. Behandlingsprogrammen, som ska vara evidensbaserade, har olika innehåll beroende på behov, allt från antidrogprogram till program om alternativa livsstilar. Den som sitter i fängelse är skyldig att delta i programverksamheten. Eftersom vi kan konstatera att utbildningsnivån hos många i fängelse är låg satsas mycket på utbildningar av olika slag, allt från att läsa in grund- och gymnasieskola till att läsa in yrkesexamen genom arbetsmarknadsutbildningar och kurser från universitet och högskolor. Därutöver ska man ha möjlighet att delta i arbete genom arbetsdrift eller service. Vi kan konstatera att arbetsdrift finns vid de flesta anstalterna och att detta självklart måste vidareutvecklas. Därtill krävs en bra utslussning, och i de bästa av världar ska alla komma ut till ordnade förhållanden. Enligt fängelselagen är det tydligt att detta är viktigt, och samverkan ska ske med berörda myndigheter, framför allt , hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och . Men det är även viktigt med samverkan med organisationer inom den ideella sektorn. Vi kan konstatera att arbetet för att verkställighetsplaner och utslussningsåtgärder ska bli än bättre är ett löpande arbete som regeringen fokuserar på och som kriminalvården måste jobba vidare med.Med anledning av reservationer om häktade med restriktioner skulle jag vilja lyfta fram några delar. Enligt 24 kap. 5 a § första stycket ska domstol på begäran av åklagare pröva frågan om den häktades kontakter med omvärlden ska få inskränkas. Tillstånd till sådana restriktioner får meddelas endast om det finns risk för att den misstänkte undanröjer bevis eller på annat sätt försvårar sakens utredning. Att restriktioner behövs i vissa fall är självklart, men det är viktigt att man gör den prövning som kräver. Regeringen har i regleringsbrevet till för , för att understryka hur viktigt det är att restriktioner används enbart då det är befogat, begärt att myndigheten tydligt redovisar hur man använder sig av detta. Vidare ska genomföra ett tillsynsprojekt som avser just användningen av restriktioner. Syftet är att granska hur åklagarna fullgör skyldigheten att dokumentera de konkreta omständigheterna som ligger till grund för att meddela restriktioner. Projektet ska redovisas i slutet av detta år. Det är viktigt att säkerställa att man inte använder sig av restriktioner slentrianmässigt utan att det ska föreligga skäl för restriktioner. Detta är speciellt viktigt när det gäller unga som sitter häktade. Därutöver är det viktigt att de som sitter med restriktioner likväl får en så human vistelse som är möjlig trots restriktionerna. Kriminalvården har arbetat med olika åtgärder. De gäller bland annat hälso- och sjukvård. Men framför allt handlar de om att bryta isoleringen för unga häktade. Frågan om häktades villkor, framför allt för unga, är viktig, och det är angeläget att och Kriminalvården arbetar vidare med frågan. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag vill slutligen även konstatera att Alliansen under den förra mandatperioden och har gjort historiskt stora satsningar på rättsväsendet, detta inkluderar självklart kriminalvården. Det är ett väsentligt och viktigt utvecklingsarbete som pågår, både hos regeringen och inom kriminalvården. Jag har en fråga till angående vårt förslag om utslussningsavtal. Ni skriver i ert ställningstagande bland annat följande: "Utslussningen ska anpassas till vad varje intagen behöver för att förbättra förutsättningarna för att han eller hon ska klara sig i samhället efter frigivningen utan att återfalla i brott. Samverkan mellan Kriminalvården och andra myndigheter, organisationer i den ideella sektorn, näringsliv och andra aktörer i det omgivande samhället såväl regionalt som kommunalt är en förutsättning för ett framgångsrikt återfallsförebyggande arbete. "Det är jättebra. Det skulle kunna vara vår text. Man skulle nästan kunna ha en samskrivning med vår reservation nr 5 om just utslussningsavtal. Trots att vi verkar ganska överens om mycket väljer ni dock att avslå vår motion med motiveringen att regeringen har uppmärksammat problemet och kommer att noga följa frågan. Det är bra att ni vill följa frågan, men varför inte agera och ta ett steg framåt i stället för att sitta på läktaren och bara följa frågan? Vad jag skulle vilja vända mig emot är det jag tog upp när det gällde drogfria fängelser. Även detta tycker jag är en reservation som i princip slår in öppna dörrar, för det första med anledning av att vi vet att lagen är väldigt tydlig med att man ska samverka och för det andra med anledning av att regeringen följer frågan. Att vi skulle göra ett tillkännagivande till regeringen att de ska följa frågan förändrar inte saken när regeringen redan jobbar med frågan. Det är oerhört väsentligt att man samverkar, och lagstiftningen är som sagt väldigt tydlig. Jag är säker på att man kan jobba väldigt mycket och att detta varierar oerhört utifrån vilka kommuner man har att samverka med. Vissa är förmodligen duktigare än andra, för så ser det ofta ut. Bara det att ni har en reservation trots att du till och med säger att vår text är bra, , visar alltså att reservationen inte var nödvändig. Där har vi inte alls samma uppfattning. Er text, , bygger på det vi säger: Det finns ett problem, och det är en viktig fråga. Här måste man göra någonting. Vårt förslag är mer en konkret åtgärd för hur vi ska gå till väga med det. Det är nämligen som du säger, att vi önskar att alla ska samverka och så vidare. Vi vet dock att det inte sker överallt. tog upp Krami, som är väldigt lyckat men bara förekommer på 15 orter . Vi vet alltså att detta behövs, och vi vet att det är en förutsättning för att det ska bli lyckat när man lämnar fängelset för friheten. Det behövs någonting; det är ingen tvekan om det.Om du kallar detta att slå in öppna dörrar har du alltså inte riktigt förstått. Vårt förslag är inte att regeringen bara ska följa frågan, utan vårt förslag är att man ska besluta om att göra utslussningsavtal mellan den enskilda kommunen och Kriminalvården, så att man verkligen ska ha någonting konkret att jobba med. Då hjälper det ju inte att vi bara sitter och följer frågan på läktaren, utan detta är faktiskt en konkret åtgärd. Jag tycker egentligen att det är konstigt att ni bara nonchalerar den som ni gör. Om man ska samverka utifrån en individ krävs det att man har en dialog på individbasis med den kommun där en person är bosatt eller skriven. Då måste man självklart med denna kommun teckna ett avtal om vad man gör. Det är det som ligger i samverkan; det är inte bara att man ringer och säger hej. Då har man nämligen inte skött sitt uppdrag, som dessutom är lagstiftat. När det kommer till hur man lyckas med samverkan på olika platser vet vi att det varierar. Det jag ändå tycker är väldigt positivt är att jag vet att man i Kriminalvården har jobbat offensivt på såväl riksnivå som regional och lokal nivå för att till exempel få till fler Kramiavtal - där är Arbetsförmedlingen en oerhört viktig aktör - och avtal med SKL för att få till samtalen. Det står att läsa i Kriminalvårdens årsredovisning över hur man jobbar för att förbättra utslussningen. Lagstiftningen är oerhört tydlig. När regeringen följer en fråga följer den självklart Kriminalvårdens arbete. Jag skulle vilja säga att Kriminalvården jobbar väldigt hårt med dessa frågor just för att nå ett mycket bättre resultat. Det var ett intressant svar att man följer frågan. Jag måste fortsätta på det spår tog upp. Jag tycker att det är väldigt intressant, för här kommer vi faktiskt med ett konkret förslag på hur man skulle kunna jobba vidare. tycker att de gör det, men så ser det inte riktigt ut. Man följer frågan, och man tycker att Kriminalvården gör ett bra jobb tillsammans med Arbetsförmedlingen. Men om det ska bli en riktig verkstad är det väl ändå så att man måste peka på vad man vill göra - och kanske också skicka med lite resurser. Jag tror att det skulle löna sig ganska bra, hellre än att vi i högre grad riskerar att dessa människor går ut i kriminalitet igen. Vi vet nämligen att det kostar mångmiljonbelopp att ha en verksam kriminell. Sedan blir jag väldigt glad över besked om restriktionerna, som vi har fått mycket kritik för. Du säger att man ska komma med åtgärder, . Jag har en fråga. Det finns en reservation om häktesrestriktioner för barn där vi har ett särskilt yttrande. Vi tycker över huvud taget inte att barn ska sitta i häktet. Jag tycker att det är undervärderande för . berörde också detta, och jag undrar om man är överens om att kanske lösa denna fråga på ett annat sätt. När det gäller utslussning är lagstiftningen tydlig. Kriminalvården jobbar intensivt för att det ska bli så bra utslussning som möjligt. Det gör man i första hand ihop med kommunen men också, som jag sade, med hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och . Det är någonting man gör i varje individuellt fall. Självklart ligger det i verkställighetsplanering, frivårdsplanering och så vidare när någon ska ut på frivård eller släppas. Jag tycker alltså att man jobbar väldigt konkret med dessa frågor. När det sedan gäller häktesrestriktioner för barn kan jag inte generellt säga att barn aldrig ska sitta häktade. Det ska naturligtvis ske med stor restriktivitet, men det händer tyvärr att också barn begår mycket grova brott. Det kan när man utreder dessa brott behövas att barn tvingas både sitta häktade och ha restriktioner. Jag tycker dock att man måste ta en sådan fråga på yttersta allvar och vara väldigt aktsam när man i domstol dömer ut att någon ska sitta häktad, eventuellt med restriktioner. Jag är alltså inte beredd att säga att man aldrig ska häkta barn. Det är jag inte beredd att säga. När det gäller att barn aldrig ska vara häktade vill jag säga att det bara finns en häktesverksamhet, och där sätter man barn. Det är absolut förkastligt. Även på denna punkt får kritik. Så är det. Man kanske ska försöka hitta andra former när det har begåtts grova brott. Men med de häktesrestriktioner som finns och den miljö som man ska sätta barnen i tror jag att gör man sig själv en stor otjänst. Så säger när det gäller utslussningsavtal att man ska följa frågan och att lagstiftningen är väldigt tydlig. Vet du hur jag tror att det är? Jag känner till hur många kommuner som helst som har det väldigt kämpigt ekonomiskt. Jag tror att det är där skon klämmer. Pengarna finns inte.Då ställer jag frågan: Är du, med Alliansen, beredd att skicka med pengar för att vi ska kunna skapa bra utslussningsavtal? Vi i har pengar specifikt för detta i vårt budgetförslag. Det här är en viktig fråga. Vi vet vad kriminaliteten kostar. Det är nog ganska billigt att se till att kommunerna har pengar att verkställa det här i stället för att man bara talar om att lagstiftningen är tydlig. Den får vara hur tydlig den vill, men det hjälper inte om man inte skickar med pengar. Vi har ju finansieringsprincipen att om man ändrar lagstiftning ska man skicka med pengar. Självklart är häktesmiljö en otrevlig miljö. Det kan vi vara helt överens om. Sedan kan man diskutera om vi ska bygga specialhäkten och så vidare. är väl inte antalet barn i häkte så stort att vi kan göra det över hela . Risken är att man skulle bli häktad väldigt långt ifrån där man bor, och det kanske inte heller är så bra. Vad jag vet har Kriminalvården börjat med ett projekt där man verkligen tittar på ungas miljö där de sitter häktade. Även om det finns restriktioner får de träffa olika ideella verksamheter och får sysselsättning. Där är det angeläget att fortsätta arbeta med de frågorna.När det gäller utslussningsavtal är det klart att kommuner på vissa håll har dålig ekonomi. Men kommunerna har att vara noga med hur de prioriterar sina pengar. Nej, jag är inte beredd att skicka med öronmärkta pengar till kommunerna. Vi gör det väldigt sällan. I regel får kommunerna ett statsbidrag och sina skatteintäkter. A och O för kommunernas verksamhet är onekligen att de lever upp till arbetslinjen och har många som går till jobbet . Det är ett sätt för kommunerna att få bättre inkomster. På den linjen jobbar vi stenhårt. Kommunerna har ett ansvar för sina medborgare. Det är inget nytt att de har ett ansvar för människor som kommer ut från fängelse. Det har de faktiskt haft . har vi försökt tydliggöra att kriminalvården har ansvaret att se till att man tar de kontakter som ska tas för att det här ska fungera. Ämnet är kriminalvårdsfrågor. Tyvärr är det så att människor ibland måste bli inlåsta. Då är det viktigt att det sker på ett vettigt sätt så att personer som kommer till kriminalvården möts av en möjlighet till en vändpunkt, inte till en ändpunkt. Åtminstone för är det tydligt att alla människor ska ha en chans att förbättra sig. Detta kan ske eller beroende på hur allvarligt brott man har begått och naturligtvis också i vilken omfattning man begår brott gång på gång. Tanken är att det ska vara en längre inlåsning om man visar sig att ha svårt att svara mot behandling, stöd och hjälp inom kriminalvården. Jag vill understryka, fru talman, att den debatt vi har är väsensskild från den vi hade . Det handlar om ett ganska hårt arbete och medvetet fokus, ett arbete som inte minst handlar om att sätta den enskilda i fokus, att sätta den enskilda trasiga inte sällan missbrukande människan, som förvisso har skadat andra men som har en historia som är ganska mörk och tragisk, i centrum.Hur såg det ut ? Ja, då diskuterade vi kraftiga överbeläggningar. Vi pratade om människor som gick och åt i matsalar helt utan eget ansvar för att lära sig basala saker som att laga mat och för att återanpassa sig. Man kunde i praktiken ligga i cellen och röka utan att det hände någonting. får man inte ens röka. Man kan inte få in pengar om man inte medverkar i arbete, behandling och utbildning.Vi kan redovisa en kriminalvård som har nått svenskt rekord, får man väl ändå säga, i förutsättningarna för människor att arbeta, att få behandling för sina problem och att få en basal utbildning, i vissa fall även en högskoleutbildning om man når så långt. Här ligger vi nu i topp. har vi rekordfå rymningar och rekordlite narkotika.Det är alltså mängder av faktorer som samverkar för att vi ska kunna ha en human, vettig och fungerande kriminalvård. Det är en stark kontrast till hur det såg ut . Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg det.Detta har inte skett utan ansträngning. Det har inte skett utan ekonomisk kostnad, utan vi har valt att satsa på olika program, arbete och utbildning. Vi tror att det leder till en bättre och en mer effektiv kriminalvård på så sätt att människor får en chans till en vändpunkt i stället för en evig ändpunkt. Oppositionen lyfter fram en mängd saker som är angelägna. Sanningen är den att om vi står här kommer vi att fortsätta att prata om förbättringar som är möjliga. Jag tycker att det är viktigt att vi är ärliga med det. Det är inte så att personer som kommer in i kriminalvården är mindre komplicerade eller har mindre tragiska bakgrunder, utan snarare tvärtom personer som har farit ganska hårt genom livet, för att inte säga vad de har gjort mot andra människor. Det är klart att utmaningarna är enorma. Därför är det bra att vi gör allt vi kan och tidigt börjar tänka på ett liv i frihet, allt från vettiga besöksrum till att vi stöder olika ideella organisationer som Bryggan för att man ska kunna hålla kontakt med släkt och vänner utanför fängelset. Allt det där är viktigt.Man ska ta sin avstamp i individen. Jag tycker att tankarna från oppositionen om särskilda avtal när man kommer ut är något som tål att tänka på. Att skriva under ett avtal är dock ingen lösning. Problemet är inte det att det finns kommuner som tänker: kommer eller eller ut ur fängelset. Han har ett liv där han har varit lite kostsam för samhället, han har inte haft något jobb på länge, så nu gör vi ingenting.I stället försöker man göra saker . Vi har inte minst förstärkt, som jag nämnde, arbetslinjen så att människor får en chans att komma i arbete. Sanningen är den att man inte är jätteattraktiv om man är tidigare dömd. Det är inte den som står först i kön på rekryteringsmässorna när företag vill anställa nytt. Här behöver vi tänka mer, allihop här inne, vad vi kan göra för att de här människorna ska känna att de har en reell möjlighet till egen försörjning, inte bara ett papper, ett kontrakt där det står att de ska sköta sig och ska hjälpa dem. Mycket av det som sker i anstalter riskerar att rasa ihop om man inte får bra hjälp utanför. Här finns mer att göra. Jag tycker att diskussionen om restriktioner är viktig. Här finns uppdraget att man ska förbättra redovisningen. Vi får väl se vad som kommer in, men man får inte göra det för lätt för sig heller. Det finns en orsak till att människor häktas.