bet · H101UU2 · 2013-12-04 00:00:00 — Vi vill stödja dem som kämpar för sina rättigheter, för fungerande samhällen och för demokrati. Utvecklingssamarbete handlar inte om välvilliga bidrag till fattiga människor och länder utan om partnerskap och stöd till deras arbete för utveckling. För att skapa långsiktig utveckling behövs företag, tillväxt och jobb. Det statligt ägda kan spela en viktig roll i detta genom sitt arbete med riskkapital och kompetens för investeringar i utvecklingsländer. Enligt vår uppfattning har regeringen och inte i tillräcklig grad återkommit med en redovisning som visar att man fullt ut har korrigerat allt som tidigare gav upphov till kritik mot bolaget. Dessutom har kritik mot verksamheten i olika frågor fortsatt komma . Socialdemokraterna säger nej till det kapitaltillskott till på som regeringen föreslår , och som utgör den sista delen i ett paket . Dessa medel ska finnas kvar på anslaget 1:1 och användas till miljö- och klimatbistånd och jobbskapande utvecklingssamarbete. Klimatfrågan är en av vår tids ödesfrågor och en utgångspunkt i arbetet för hållbar utveckling. Socialdemokraterna vill, utöver de satsningar som regeringen gör, lämna ytterligare i miljö- och klimatbistånd till de länder som drabbas hårdast av klimatförändringarnas effekter. Dessa satsningar riktas till klimatomställningsarbete, exempelvis inom småskaligt lantbruk, miljöteknik och kapacitetsförstärkning. Finansieringen sker från anslaget 1:1 dit vi vill återföra medel till följd av att vi avvisar regeringens förslag om kapitaltillskott till . bör fortsätta att stödja demokratirörelser och yttrandefrihet genom exempelvis informations- och kommunikationsteknik. Tyngdpunkten i demokratibiståndet ska ligga på det långsiktiga arbetet. stöd till de nordafrikanska länderna ska bygga på insikten om behovet av kvinnors delaktighet för hållbar demokratisk utveckling. stöd ska bidra till att kvinnor ges möjlighet att göra sina röster hörda i den samhällsomvandling som sker och i det civila samhället. I vårändringsbudgeten 2013 gjordes en överföring av medel från biståndsramen till utgiftsområde 8 Migration eftersom prognosen över antalet asylsökande skrivits upp. När nu prognosen skrivits ned återförs en del medel till biståndsramen. Socialdemokraterna anser att dessa medel nu ska tillföras de FN-organ som fick minskade anslag . Utvecklingssamarbetet ställer krav på samarbetsländerna. Huvudansvaret för en positiv utveckling och fattigdomsbekämpning ligger hos varje land. Viktiga komponenter är god samhällsstyrning, rättssäkerhet, medborgarnas möjlighet till ansvarsutkrävande, tillgång till olika samhällsfunktioner samt insyn och deltagande. Korruption i alla dess former måste bekämpas. Genom utvecklingssamarbetet bör stöd lämnas till uppbyggnaden av samhällsinstitutioner och institutionella ramverk. Kampen mot korruption bör vara en central fråga i utvecklingssamarbetet. Sociala trygghetssystem är inte endast till för att tillgodose människors behov och rättigheter. De bidrar också till ett förtroendefullt klimat som medverkar till demokratisk utveckling. har en viktig uppgift i att sprida kunskaper och erfarenheter om uppbyggnaden av sociala trygghetssystem. Socialdemokraterna menar att utvecklingssamarbetet bör främja uppbyggnaden av sociala trygghetssystem såsom barnbidrag, sjukpenning, arbetslöshetsersättning och pensioner. Forskning och kapacitetsutveckling genom forskningssamarbete är en viktig del av utvecklingssamarbetet. Forskning i utvecklingsfrågor utgör en viktig bas för framtidens utvecklingspolitik. Utbildning är en nyckel för bekämpandet av fattigdom men också för att stärka barns, särskilt flickors, ställning. Utvecklingssamarbetet bör bidra till kapacitetsutveckling på forskningsområdet i utvecklingsländer och stödja barns och ungdomars, särskilt flickors, tillgång till utbildning. Socialdemokraterna anser att utvecklingssamarbetet bör bidra till uppbyggandet av hälso- och sjukvård i de fattigaste länderna samt sätta barns och kvinnors hälsa i fokus. Andelen SRHR-bistånd bör öka och det normativa arbetet i dessa frågor stärkas. Tillgång till rent vatten och sanitet är centralt, inte minst för att uppfylla flera av millenniemålen. Utvecklingssamarbetet bör bidra till att tillgången till rent vatten och sanitet ökas samt motverka privatisering av tillgång till vatten. Frågor om demokrati och mänskliga rättigheter är grundläggande i utvecklingssamarbetet. Fattigdom är inte endast en fråga om brist på pengar eller hunger, det är också en fråga om brist på makt och möjligheter. Socialdemokraterna menar att det svenska demokratistödet ska utgå från insikten om vikten av att stärka kvinnors politiska inflytande samt stödja demokratiarbete genom det civila samhället, exempelvis i och . bör fortsätta att stödja demokratirörelser och yttrandefrihet genom exempelvis informations- och kommunikationsteknik men tyngdpunkten ska ligga på långsiktigt arbete. Partier och partisystem är viktiga delar av en fungerande demokrati. har partier och deras partinära organisationer utvecklat kompetens för att stödja uppbyggnaden och funktionen av partier i odemokratiska eller demokratiskt svaga länder. Vi menar att dessa insatser i ökad grad bör fokusera på samarbetet systerpartier emellan då vi sett att det är en effektiv arbetsform. När en stat inte utvecklas åt rätt håll i fråga om demokrati och respekt för mänskliga rättigheter bör biståndet fokuseras till demokratiutvecklande arbete via det civila samhället eller andra lämpliga aktörer. Det finns också fall där ett lands utveckling i ekonomisk mening passerat stadiet för finansiellt bistånd men där demokratisträvanden fortfarande bör stödjas. Barnrättsperspektivet bör genomsyra utvecklingssamarbetet och lyftas fram i dialogen med samarbetsländerna och i de internationella organisationerna. Samverkan med det civila samhället bör utgöra ett naturligt inslag i det svenska utvecklingssamarbetet och i utformandet av detta. Utvecklingssamarbetet bör långsiktigt främja demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter, och i det arbetet spelar det civila samhället en viktig roll. Det är viktigt med en mångfald av röster och aktörer i utvecklingssamarbetet. Likaså är det viktigt att informations- och opinionsbildande arbete kring utvecklingspolitiken bedrivs av olika aktörer. Anslaget för informationsarbete har minskat, och dessutom har syftet ändrats. Den andel av biståndsmedlen som går till informations- och kommunikationsverksamhet bör höjas upp mot nivån före minskningarna. Informations- och kommunikationsverksamheten bör innehålla opinionsbildande arbete. I budgetpropositionen påbörjades landkoncentrationen. var då det enda latinamerikanska land som återfanns i kategorin länder med vilka skulle bedriva långsiktigt utvecklingssamarbete. Långsiktigheten i detta kan dock ifrågasättas när samarbetet ska avslutas bara . Socialdemokraterna lägger vikt vid att förmår upprätthålla framförhållning och långsiktighet i relationerna med sina samarbetsländer. Vi anser att det bilaterala utvecklingssamarbetet med ska fortsätta och avsätter för ändamålet som vi finansierar genom ett uteblivet kapitaltillskott till . Det humanitära biståndet till de västsahariska flyktinglägren har sjunkit dramatiskt. bör därför öronmärka en del av det svenska humanitära biståndet för att täcka upp den medelsbrist som uppstått i västsahariska flyktingläger. Biståndsramen och anslagen inom utgiftsområde 7, punkt 3 (MP) (MP) anför: Den rika världens länder har ett ansvar att leva upp till sina löften om att bekämpa fattigdomen. är globalt sett ett mycket rikt land. Därför är det rimligt att av bruttonationalinkomst, BNI, avsätts till internationellt bistånd. och övriga 23 länder i klimatkonventionens grupp av 2-länder har förbundit sig att göra två saker: att minska sina egna utsläpp till hållbara nivåer samt att utöver biståndet finansiera utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder i fattiga länder till ett belopp om . Inget land har levt upp till något av löftena. Klimatinvesteringar bör enligt göras utan krav på kompensation i form av mer eller mindre fiktiva utsläppsrätter. Finansieringen ska bestå av nya medel, utöver en bibehållen biståndsnivå, i enlighet med våra åtaganden enligt . För del innebär detta att medel bör avsättas utöver biståndsramen på av BNI som går till insatser för fattigdomsbekämpning och demokrati. I årets budgetproposition avsätts inga nya och additionella medel för klimatfinansiering, och det är omöjligt att få en samlad bild av vilka klimatinsatser som planeras inom biståndsramen. Biståndet ska vara miljö- och klimatsäkrat, och är positivt till särskilda satsningar med finansiering från biståndsramen. måste dock vara ett föredöme och särredovisa vad som är bistånd och vad som är klimatskadestånd. Genom att öppet och tydligt redovisa vilka nya internationella klimatinsatser som görs, inom biståndet och med additionella medel, kan bidra till att minska låsningarna i de internationella klimatförhandlingarna. måste också aktivt verka för att få fram nya finansieringsmekanismer. För att nå upp till de summor som utlovats för att finansiera utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder i fattiga länder är det nödvändigt att utveckla finansieringskällor utanför statsbudgeten. förordar att de intäkter som tillförs statsbudgeten genom auktionering inom EU:s handel med utsläppsrätter används till internationella klimatinsatser. Utöver detta vill tillföra medel genom att ett nytt anslag för klimatsatsning i utvecklingsländer inrättas inom utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. beräknas anslaget till . Inom utgiftsområde 5 Internationell samverkan föreslår en särskild satsning på klimatdiplomati. bör utveckla sitt arbete i de internationella klimatförhandlingarna och fördjupa EU-samarbetet. är kritiskt mot att regeringen låter biståndet bekosta en stor andel av flyktingmottagande. har råd med både en human migrationspolitik och en stark bistånds- och utvecklingspolitik. Enligt /Dac är det möjligt att räkna en viss del av flyktingmottagandet som bistånd. De stora avräkningar från biståndsramen som gör innebär dock att blir i särklass största mottagare av svenskt bistånd och att biståndet finansierar av vårt flyktingmottagande. tillhör de länder som enligt gör de största avräkningarna. anser att det är dags att se över det system som använder för att bestämma storleken på avräkningarna av flyktingmottagande så att vi närmar oss beräkningssätt som används av övriga givarländer. I ett första steg återför därför till biståndsramen. Av de som återförs till biståndsramen vill vårt parti öronmärka till det tidigare halverade informationsanslaget. Verksamhet som bedrivs med medel från detta anslag är av avgörande betydelse för bred folklig mobilisering i arbetet för en rättvisare värld. Utvecklingens drivkrafter och hinder måste bli mer kända, och kopplingen mellan biståndets resultat och utmaningar på andra politikområden måste synliggöras i enlighet med politik för global utveckling. Riktlinjerna för informationsanslaget bör revideras så att anslaget kan användas för en kritisk och konstruktiv diskussion om och EU:s möjligheter och hinder för fattigdomsbekämpning och utveckling. De svenska biståndsinsatserna måste utgå från fattiga människors verklighet och stödja uppbyggnaden av samarbetsländernas demokratiska system och förvaltning. Biståndet måste också ge röst åt marginaliserade och diskriminerade grupper. måste ge långsiktigt stöd till både regeringars och civilsamhällens strävan att på ett fredligt sätt säkerställa att demokratier konsolideras. Deltagande demokrati både förutsätter och föder ansvarstagande och engagemang hos varje medborgare. Engagemang och aktivism utgör grunden för varje demokratisk förändring. Ett livaktigt civilsamhälle är en för och en måttstock på hur väl demokratin fungerar. Frivilligorganisationerna kanaliserar röster underifrån och fungerar som kontrollmekanism gentemot staten och ekonomiska makthavare. Allt fler svenska kommuner ingår kommunala partnerskap med kommuner i utvecklingsländer och här finns goda förutsättningar för ett ömsesidigt berikande utbyte av kunskaper och insikter. Inom en rad politikområden – från klimatåtgärder till medborgarinflytande – förefaller det ofta vara lättare att åstadkomma förändring på nivå än på nationell och övernationell nivå. anser att den andel av biståndet som går till kommunala och regionala partnerskap bör öka. En grön politik innebär också att medel bör tillföras det globala utvecklingssamarbetet vad gäller forskning och andra åtgärder för att effektivisera och ersätta resursanvändning. Världens livsmedelsförsörjning är beroende av billig olja, och den bidrar till att markresurser och vattenresurser överutnyttjas på flera håll. Den ohållbara livsmedelsproduktionen rubbar jordens kvävecykel och står för en betydande del av växthusgaser, förlust av biologisk mångfald och spridning av kemikalier. Den pågående klimatförändringen kan slå hårt mot redan ansträngda system. anser att det är angeläget att öka såväl det bilaterala stödet som det multilaterala stödet till utveckling av ekologiskt jordbruk, i synnerhet småskaligt jordbruk i söder om . Det behövs också stöd till uppbyggnad av nationella institutioner och den ideella miljörörelsen för att värna biologisk mångfald i utvecklingsländer samt till att ställa om städer så att de blir resurssnåla och hållbara. Det vore olyckligt om inte skulle ha en fortsatt närvaro också med bistånd i och , detta inte minst utifrån den resultatagenda för biståndet som regeringen har beslutat om. I börjar goda resultat noteras efter att biståndsarbete har bedrivits för att främja freds- och försoningsprocesser, demokrati och mänskliga rättigheter och inte minst kvinnors rättigheter. Det vore att ge upp på halva vägen om vi skulle lämna länder där varken fred, försoning, demokrati eller mänskliga rättigheter är säkerställda och där stor fattigdom dessutom råder i delar av befolkningen. Utan bistånd från utlandet försvinner av all finansiering till människorättsorganisationer, i kanske . bör inte fasa ut bistånd i konflikt- och postkonfliktländer där vi har bedrivit ett långsiktigt bistånd inriktat på de mänskliga rättigheterna. Den ekonomiska krisen i har fått en negativ inverkan på biståndsflödena till västsahariska flyktingläger. De behov som finns i lägren täcks inte alls. är en stor givare av humanitärt stöd, och lämnas stöd i form av matleveranser via bl.a. frivilligorganisationer. bör dock kunna bidra med ökat generellt stöd till lägren via olika FN-organ. Biståndsramen och anslagen inom utgiftsområde 7, punkt 3 (V) (V) anför: vill se ett tryggt och värdigt samhälle byggt på omtanke och solidaritet. Vi ser nu hur välfärdssamhället krackelerar alltmer. Högerregeringen har lagt 27 gånger mer på skattesänkningar än på den gemensamma välfärden i kommunsektorn, dvs. vård, skola och omsorg. har vårt samhälle blivit alltmer av ett risksamhälle där ingen av oss längre kan lita på att de gemensamma trygghetssystemen, som sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring, finns där för oss när vi behöver dem. står inför ett vägval. som skatterna har sänkts med ca har de sammanlagda statsbidragen till kommunerna endast ökat med i fasta priser . Effekterna syns allt tydligare i växande kunskapskillnader, större gruppstorlekar på fritis och i förskolan och akut personalbrist i sjukvården. Sedan regeringen tillträdde har arbetslösheten ökat med 71 000 personer. Särskilt oroande är den kraftiga ökningen av antalet långtidsarbetslösa. Trots massarbetslöshet präglas regeringens politik av bristen på samhällsnyttiga investeringar för att skapa jobb. De ekonomiska klyftorna ökat och tryggheten försämrats för alla. Inkomstgapet mellan kvinnor och män har ökat kraftigt, och allt fler barn växer upp i fattigdom. Unga vuxna får allt svårare att etablera sig i arbetslivet och skaffa en egen bostad. Det är dags för en ny färdriktning. Ett samhälle som byggs med omtanke och medmänsklighet är i grunden starkare än ett land där girigheten får råda. sätter kampen mot arbetslösheten främst i den ekonomiska politiken och föreslår kraftiga resursförstärkningar till välfärden. Vi gör stora investeringar i bostadsbyggande, infrastruktur, klimatomställning och utbildning, och vi gör tydliga förstärkningar i de gemensamma trygghetssystemen. Redan nästan år räknar vi med att våra satsningar på välfärden och investeringar i infrastruktur, bostadsbyggande m.m. ger nästan 30 000 jobb. Våra förslag är viktiga steg mot ett jämställt samhälle. Vi föreslår ett antal strategiskt viktiga reformer för att minska löne- och inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män och omfördela ansvaret för det obetalda hemarbetet. storsatsar på bättre kvalitet i vård, skola och omsorg. Vi höjer de generella statsbidragen till kommuner och landsting och budgeterar därutöver för ett stort antal riktade satsningar på sjukvården, skolan och äldreomsorgen. Våra satsningar innebär både höjd kvalitet och fler anställda i välfärdsverksamheterna, och minskar därmed behovet av oavlönat omsorgsarbete. I motsättning till dessa reformer står regeringens ensidiga skattesänkarpolitik. I och med den minskar möjligheterna att satsa på en bättre och utbyggd välfärd och en rättvis fördelning av de ekonomiska resurserna, och den står också i motsats till en effektiv jobbpolitik. finansierar sina satsningar fullt ut genom att avvisa ett antal av de skattesänkningar och subventioner till arbetsgivare som regeringen genomfört. Målsättningen med skattepolitik är att trygga välfärden, få fler människor i arbete, öka jämlikheten och jämställdheten och skapa förutsättningar för en hållbar utveckling. Då behövs större skatteintäkter än , och vi vet att viljan att betala skatt är god om det finns en tydlig koppling till satsningar på exempelvis sjukvård, skola och äldreomsorg. Vi tar därför steg mot ett skattesystem byggt på principen skatt efter bärkraft och likformighet. förslag inom utgiftsområde 7 är en del av vårt budgetalternativ som en helhet. Vi vill se följande inriktning av politiken inom utgiftsområdet. har varit pådrivande för att ska uppnå målet om att av BNI ska avsättas för internationellt utvecklingssamarbete. Målet kan sägas vara formellt nått, inte minst tack vare de svenska frivilligorganisationernas påtryckningsarbete. är det att gå vidare. Behovet av bistånd har aldrig varit större i världen. Därför bör enprocentsmålet göras till ett enprocentsgolv som utvecklingssamarbetet inte får understiga. De sammanlagda avräkningarna från biståndsramen uppgår 2014 till , vilket är en minskning med jämfört med föregående år. Avräkningarna som andel av biståndsramen uppgår i årets budget till . Av detta beräknas kostnaden för asylsökande från utvecklingsländer som räknas in i biståndsramen uppgå till , vilket motsvarar av det totala biståndet. Regeringen ökade avräkningarna i vårändringsbudgeten 2013. Denna ökade avräkning motiverade regeringen med prognoser, som senare visade sig vara felaktiga, om att fler människor skulle söka asyl i . Detta visar att det är ohållbart att göra avräkningar från biståndet baserat på prognoser om hur många människor som väntas söka asyl i . Det är inte rimligt att flyktingmottagande som sker i finansieras genom biståndsbudgeten. Dessutom strider det mot grunderna för svensk biståndspolitik. mål är att dessa avräkningar för flyktingmottagande ska upphöra helt, och som ett första steg halverar vi avräkningarna för flyktingmottagande. Därför avvisar vi av den finansiering som regeringen tillför flyktingmottagandet inom utgiftsområde 8 Migration och återför detta belopp till biståndsverksamheten. Resterande som avräknas från biståndsbudgeten för flyktingmottagande vill vi använda till humanitär hjälp till de människor som lever på flykt i andra delar av världen. Ett sådant stöd får dock inte utformas så att det ersätter flyktingmottagande i eller används som förevändning för att inskränka möjligheterna att söka asyl. Genom minskade avräkningar 2014 förstärker utvecklingssamarbetet med . Det är medel som vi vill ska öronmärkas till arbetet med SRHR-frågor (sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter). Sammantaget föreslår en ökning 2014 av anslaget för biståndsverksamhet med jämfört med regeringens förslag. Millenniedeklarationen med de åtta millenniemålen slår fast att global utveckling kräver en helhetssyn – insatser för fattigdomsbekämpning, utbildning, hälsa, fred, säkerhet, miljö, mänskliga rättigheter och demokrati hör ihop. Millenniemålen kommer inte ensamma att lösa alla jordens problem eller utradera fattigdom eller förtryck. Om millenniemålen nås skulle det dock innebära att miljoner människor får möjlighet att leva värdiga liv. När det nu bara återstår innan millenniemålen ska vara uppfyllda är det avgörande att världen kraftsamlar runt dessa mål. Millenniemål 8 berör specifikt den rika världens åtaganden för att nå millenniemålen, ett mål som är långt ifrån att uppfyllas eftersom världens rika länder inte har ökat biståndet till utlovade nivåer. anser att regeringen måste koppla allt bistånds- och utvecklingsarbete till förverkligande av millenniemålen och genomförande av politik för global utveckling. Ägandeskap är en fråga om demokrati men också om effektivitet. Om biståndsmedel ska leda till långsiktiga förändringar krävs att mottagaren äger sin egen utveckling. Därför måste besluten om landets utveckling tas av invånarna själva – detta är grunden för demokrati. Syds befolkning måste tillåtas att formulera sina egna mål och visioner och styra sin egen utveckling. Allt utvecklingsbistånd ska utgå från respektive mottagarlands egna behov. Dess suveränitet ska respekteras och inte förknippas med ekonomiska villkor. Många givare väljer att koppla sitt utvecklingssamarbete till Internationella valutafondens villkor och krav, s.k. konditionalitet, vilket sätter ytterligare press på mottagarlandet. I realiteten är det omöjligt för många utvecklingsländer att självständigt utforma sin ekonomiska politik eftersom det skulle äventyra både lån, skuldavskrivningar och bistånd. Flera givarländer, däribland och , har beslutat att inte koppla sitt utvecklingssamarbete till IMF:s makroekonomiska krav. bör göra detsamma. anser att en satsning på ett klimatbistånd på bör genomföras. Satsningen ligger utöver den föreslagna biståndsramen och ska dels gå till att förebygga klimatförändringar i syd, dels gå till att motverka klimatförändringarnas konsekvenser i syd. Medlen ska inte få användas till att finansiera egna åtaganden inom Kyotoprotokollet. Klimatbiståndet införs enligt en trappmodell, där avsätts , 2015 och 2016. Att möta klimatkrisen kommer att kräva ett långsiktigt arbete och stora resurser, men detta arbete får inte ske på bekostnad av insatser för minskad fattigdom, jämställdhet, etc. Den har valt att finansiera stora delar av sina klimatinsatser i utvecklingsländerna med bistånd. är kritiskt till detta. Vi vill se ett ökat svenskt fokus på klimatbistånd och genomföra en stor satsning på ett klimatbistånd som ligger utöver enprocentsmålet. På så vis undandrar vi inte resurser från andra viktiga områden. föreslår därför att ett klimatbistånd införs och att avsätts för detta 2014, utöver den föreslagna biståndsramen, för att användas till förebyggande klimatåtgärder. Detta klimatbistånd bör öka till . anslår vidare i multilateralt klimatbistånd inom ramen för FN, vilket finansieras med intäkter från EU:s handel med utsläppsrätter. Regeringen bör återkomma till med en inriktning om klimatbistånd i enlighet med det ovan anförda. Att utveckla en hållbar livsmedelsproduktion är en central förutsättning både för att minska fattigdomen och för att minska jordbrukets klimatpåverkan. Ett av de stora hoten mot en utveckling av jordbruket och matsäkerheten i syd är s.k. landgrabbing, som innebär att stora landområden hamnar under utländska investerares kontroll.