bet · H001TU17 · 2013-05-23 00:00:00 — När det gäller motionsförslag om skrotningspremie vill utskottet peka på att miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2012/13:MJU1 bl.a. framförde att det från fått information om att det inte är aktuellt med en skrotningspremie för lastbilar. Utskottet vill även nämna att när det gäller fordonsskatt och skattebefrielse för miljöbilar har i samband med behandlingen av budgetpropositionen avslagit motionsförslag på området (bet. 2012/13:FiU1, rskr. 2012/13:37). När det gäller motionsförslag om bilpooler vill utskottet lyfta fram att det enligt uppgift från finns bilpooler på ett femtital orter i och i allt fler städer finns det företag som driver bilpooler kommersiellt. , bilpooler, kommuner och regioner har tagit fram en bilpoolstjänst, bilpool.nu, med syftet att få bilpoolstjänsten att växa. På bilpool.nu finns bl.a. en kartfunktion så man enkelt kan se var det finns bilpooler. Mot bakgrund av pågående arbete finner inte utskottet att det finns skäl för att ta ytterligare initiativ med anledning av motionsförslagen. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2012/13:Sk419 av m.fl. (V) yrkande 3, 2012/13:T259 av (M), 2012/13:T345 av Per Lodenius och (båda C), 2012/13:T408 av m.fl. (MP) yrkande 4, 2012/13:T477 av m.fl. (S) yrkande 32, 2012/13:T499 av (SD), 2012/13:T510 av m.fl. (MP) yrkande 7, 2012/13:MJ430 av (SD) yrkande 4, 2012/13:N227 av m.fl. (S) yrkande 5, 2012/13:N311 av (S) m.fl. yrkande 4 och 2012/13:N405 av m.fl. (MP) yrkandena 14 och 15. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om begränsningar för vissa fordon med höga utsläpp. Utskottet hänvisar till pågående beredning inom . Jämför reservation 2 (MP, V). I motion 2012/13:T408 av m.fl. (MP) framförs i yrkande 1 att kommuner har möjlighet att införa miljözoner som begränsar användningen av tunga lastbilar i områden med dålig luft. Däremot finns enligt motionärerna ingen möjlighet att reglera användningen av personbilar och lätta lastbilar med höga hälsovådliga utsläpp, t.ex. fordon som saknar katalysator. Motionärerna konstaterar att en sådan möjlighet föreslogs av Transportstyrelsen och att den bör införas . Utskottet delar motionärens uppfattning om att luftkvaliteten i flera svenska städer är dålig på grund av utsläpp från bl.a. trafiken. Möjligheten att införa miljözoner och således ställa miljökrav på tunga fordon anser utskottet är en viktig åtgärd för att förbättra luftkvaliteten i områden där människor bor och arbetar. En annan åtgärd är möjligheten för kommuner att belägga vissa gator med dubbdäcksförbud. När det gäller motionsyrkande om att låta personbilar och lätta lastbilar omfattas av reglerna om miljözoner vill utskottet påminna om att statsrådet i sitt interpellationssvar framförde att regeringen inte har jobbat färdigt vad gäller persontrafiken utan frågan är föremål för beredning. Statsrådet påpekade att om det skulle införas ett förbud mot att använda vissa personbilar inom ett område där människor bor skulle det kunna innebära att de måste köpa helt nya bilar, vilket är en fråga om en större investering. Utskottet delar statsrådets uppfattning om att det finns frågor som kräver noggranna avvägningar innan ställning kan tas till om åtgärden som åsyftas i motionen kan genomföras. Utskottet ser mot den bakgrunden ingen anledning att föregripa den beredning som pågår inom och avstyrker därmed motion 2012/13:T408 av m.fl. (MP) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om användningen av dubbdäck. Utskottet anser att dagens möjlighet för kommuner att meddela förbud mot dubbdäck återspeglar väl avvägda krav på trafiksäkerhet och minskade luftföroreningar. Jämför reservationerna 3 (MP, V) och 4 (SD). har i rapporten om vinterdäck, som redovisades på grundval av ett uppdrag från regeringen, utrett vilka regler som bör gälla för vinterdäck. föreslår i rapporten att användningen av dubbdäck begränsas. Av rapporten framgår vidare att en minskning av dubbdäcksanvändningen är samhällsekonomiskt lönsam. Rapporten ledde till att nya regler om vinterdäck infördes . Dubbdäcksförbudet ändrades till att gälla fr.o.m. t.o.m. . Även utländska personbilar och lätta lastbilar måste numera ha vinterdäck då vinterdäckskravet gäller. ska även tunga lastbilar, tunga bussar och personbilar klass II (husbil) med en totalvikt över ha vinterdäck eller likvärdig utrustning på fordonets drivaxlar, när vinterväglag råder . Vissa särskilda trafikregler kan enligt 10 kap. 1 § trafikförordningen (1998:1276) meddelas genom lokala trafikföreskrifter för en viss väg eller vägsträcka eller för samtliga vägar inom ett visst område eller för ett område eller en färdled i terräng. Regeringen beslutade att ge kommuner möjlighet att meddela förbud mot trafik med fordon som har dubbdäck på en viss väg eller vägsträcka. Syftet var att kommuner som har problem med höga partikelhalter ska få en möjlighet att komma till rätta med problemet. I 10 kap. 2 § andra stycket samma förordning anges således att förbud mot trafik med fordon med dubbdäck kan meddelas för en viss väg eller vägsträcka genom lokala trafikföreskrifter. I motion 2012/13:T306 konstaterar och (båda M) att ett flertal svenska städer har infört eller överväger att införa dubbdäcksförbud i delar av sina stadskärnor. Motionärerna ifrågasätter om inte nackdelarna med ett dubbdäcksförbud överväger då trafiksäkerheten påverkas negativt och ett förbud leder till svårigheter för besökare som kommer från städer där det inte finns något dubbdäcksförbud. Motionärerna påpekar att svenska asfaltsforskare menar att de svenska vägarna är byggda för att tåla dubbdäcksslitage och om i stället dubbfria däck används året runt riskerar vägarna att blankpoleras, vilket leder till ökad halka när det regnar. Motionärerna för fram att även har varnat för att de kommunala dubbdäcksförbuden ökar risken för dödsolyckor. Vidare anser motionärerna att det inte är säkert att man når den effekt man önskar med ett dubbdäcksförbud då många trafikanter i stället tar en annan väg. I motion 2012/13:T352 menar och (båda M) att en konsekvens av att allt fler kommuner inför dubbdäcksförbud och av det arbete som pågår med avgifter för dubbdäck är att allt fler bilister väljer att köra med dubbfria däck, s.k. friktionsdäck eller allround-däck. Enligt motionärerna riskerar det att leda till försämrad trafiksäkerhet. Motionärerna pekar på siffror från som visar att det är större risk att förolyckas i en trafikolycka med friktionsdäck än med dubbdäck. Motionärerna pekar vidare på att friktionsdäck försämrar trafiksäkerheten även . Tester visar att bromssträckan kan bli längre med friktionsdäck än med sommardäck. Friktionsdäck ger även sämre grepp och försämrad stabilitet vid en undanmanöver. Motionärerna anser därför att det finns behov av att göra en översyn av användandet av friktionsdäck och av om det kan anses lämpligt ur trafiksäkerhetssynpunkt. Även de samhällsekonomiska konsekvenserna av ett minskat användande av dubbdäck bör ses över. I motion 2012/13:T353 framför (M) att det bör övervägas om ett förbud mot dubbdäck, även i enstaka kommuner, är lämpligt ur trafiksäkerhetssynpunkt. Motionären menar att det är mycket viktigt med en hög trafiksäkerhet, och undersökningar visar att dubbdäck är allra bäst att använda på vinterväglag ur trafiksäkerhetssynpunkt. Motionären pekar på siffror från om att risken för att dö i en trafikolycka minskar om man använder dubbdäck jämfört med odubbade däck. Motionären framför att genomfört en undersökning som visar att dubbdäcksanvändning bara är en av flera källor till partikelutsläpp och inte heller nödvändigtvis den största källan till de farliga partikelutsläppen. I motion 2012/13:T360 framför (FP) att det faktum att gränsvärdena för PM10 i luften har överskridits i vissa delar av landet är oroväckande. Motionären konstaterar att det finns en hög ambition på såväl nationell som lokal nivå att nå gränsvärdena för PM10. Ett led i det är att kommunerna har getts möjlighet att förbjuda fordonstrafik med dubbdäck på vissa vägsträckor. Motionären lyfter dock fram att de trafiksäkerhetsmässiga fördelarna med dubbdäck måste påtalas. Motionären menar att dubbdäcksförbud fungerar för dem som rör sig inom ett begränsat område med förutsägbarhet vad gäller väglag och vinterväghållning. Men bilister som måste använda bilen under olika förhållanden kan inte byta däck varje gång. Mot den bakgrunden menar motionären att ekonomiska styrmedel bör övervägas i form av avgifter för dubbdäck. Det bör dock inte vara möjligt att införa förbud mot dubbdäck och avgifter för dubbdäck. I motion 2012/13:T408 framför m.fl. (MP) i yrkande 2 att partiklar som bl.a. dubbdäck river upp i asfalten är ett av de största lufthälsoproblemen i städer. Motionärerna anser därför att kommuner bör ges möjlighet att införa dubbdäcksavgift om det är motiverat. En sådan ordning medger enligt motionärerna att den som anser sig behöva dubbdäck av trafiksäkerhetsskäl kan fortsätta med det som en avgift betalas. I motion 2012/13:T448 anser och (båda SD) att dubbdäck ska vara tillåtet oavsett väglag fram till . är det inte tillåtet, med vissa undantag, att köra med dubbdäck efter . Motionärerna menar att perioden är en mycket ostadig och opålitlig period när det gäller väglag. Den nya regeln sätter en extra press på bilägare att byta till sommardäck då det är stor risk för plötsliga väderomsvängningar, vilket ökar risken för trafikolyckor och dödsfall. Motionärerna pekar även på att många som bor på landsbygden kör under svåra vinterförhållanden där dubbdäck är säkrare än dubbfria däck. I motion 2012/13:Sk419 av m.fl. (V) framförs i yrkande 7 att läget för luften i på sina platser är akut och att vid upprepade tillfällen har kritiserats av EU för brott mot EU:s luftkvalitetsnormer. Motionärerna konstaterar att användandet av dubbdäck är ett av skälen till att halterna av partiklar i luften är så höga. Motionärerna välkomnar regeringens initiativ till en utredning om hur avgifter för dubbdäck ska kunna införas i men befarar att den kan dra ut . Därför framför motionärerna att regeringen fortast möjligt bör se till att ett förslag tas fram om hur avgifter på dubbdäck ska kunna införas i . Utskottet konstaterar att det är viktigt att åstadkomma en effektiv användning av vinterdäck när vinterväglag råder. Det innebär dels att vinterdäck ska användas när det behövs, dels att man bör eliminera den negativa påverkan på människor och miljö av användningen. Krav på trafiksäkerhet måste således vägas mot vikten av minskade luftföroreningar. Utskottet vill framhålla att en av de frågor som lyfts fram av motionärerna, dvs. den påverkan dubbdäck har för att upprätthålla en hög trafiksäkerhet, är av stor betydelse. Utskottet kan konstatera att dubbdäck bedöms vara en källa till förhöjda partikelhalter och att har dömts av för att ha överskridit partikelhalterna på ett flertal lokala platser i landet. har dessutom inlett ytterligare ett överträdelseärende mot på grund av höga partikelhalter inom vissa områden. Mot den bakgrunden vill utskottet understryka att det är viktigt med väl avvägda krav på minskade luftföroreningar utan att trafiksäkerheten äventyras. Den möjlighet som finns för kommuner att som en åtgärd för att komma till rätta med problem med höga partikelhalter meddela förbud mot trafik med fordon som har dubbdäck kan enligt utskottets mening vara ett väl avvägt tillvägagångssätt för att hantera ett lokalt miljöproblem. Utskottet vill lyfta fram att statsrådet i sitt svar på en skriftlig fråga bl.a. framförde att det finns trafiksäkerhetsmässiga fördelar med dubbdäck; framför allt minskar de risken för att föraren tappar fästet. Statsrådet pekade på att undersökningar visar att dubbdäcken har en signifikant betydelse för säkerheten, framför allt på landsväg, för äldre bilar utan anti-sladdsystem. Statsrådet framförde vidare att trafiksäkerhetsriskerna av en minskad dubbdäcksanvändning i de större städerna däremot är marginella enligt de studier som Transportökonomisk institutt i genomför på uppdrag. Trafiksäkerhetseffekterna avtar också allteftersom nya bilar med modern säkerhetsutrustning och antisladdsystem introduceras och ersätter äldre bilar. När det gäller motionsförslag om avgifter för dubbdäck vill utskottet lyfta fram att det av budgetpropositionen (utg.omr. 20 s. 61) framgår att regeringen har inlett ett arbete med att utreda förutsättningarna för att ytterligare kunna begränsa användningen av dubbdäck lokalt. Enligt vad utskottet erfarit diskuteras inom bl.a. skäl för och emot att införa en dubbdäcksskatt. Utskottet är mot denna bakgrund inte berett att vidta något initiativ med anledning av motionsförslagen. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2012/13:Sk419 av m.fl. (V) yrkande 7, 2012/13:T306 av och (båda M), 2012/13:T352 av och (båda M), 2012/13:T353 av (M), 2012/13:T360 av (FP), 2012/13:T408 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2012/13:T448 av och (båda SD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om efterkonvertering och typgodkännande av vissa fordon med hänvisning till pågående projekt. Jämför reservation 5 (MP, V). I motion 2012/13:N405 av m.fl. (MP) framförs i yrkande 3 att ett problem när man utvecklar biogaslastbilar, biogastraktorer och andra fordon är att det inte finns något regelverk för dessa fordon att typgodkännas enligt. Det finns endast för biogasbussar och biogasbilar. Motionärerna menar därför att Transportstyrelsen bör få i uppdrag att utforma sådana regler. I yrkande 11 menar motionärerna att många av dem som vill minska sitt oljeberoende inte har råd att köpa en ny bil. Det är därför enligt motionärerna angeläget med ett konverteringsstöd för att byta fossilbränsledrift till biogasdrift. För utvecklingen mot ett långsiktigt hållbart transportsystem är det viktigt att uppmärksamma möjligheten till biogasdrift för andra fordon än bilar och bussar. Utskottet har därför med tillfredsställelse fått kännedom om det pågående arbetet i det s.k. (Metandieselefterkonvertering av arbetsmaskiner). Projektets syfte är att göra jordbruksmaskinerna mer miljövänliga genom att de drivs med metandiesel i stället för fossila bränslen. Regeringen har avsatt till projektet. Utskottet har även tagit del av miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2012/13:MJU1 där utskottet hänvisar till att det infördes bestämmelser i lagen (2001:1080) om motorfordons avgasrening och motorbränslen i syfte att underlätta efterkonvertering av fordon från drift med bensin eller diesel till drift med ett alternativt bränsle (prop. 2007/08:46, bet. 2007/08:TU4, rskr. 2007/08:144). Vidare framför miljö- och jordbruksutskottet att dåvarande miljöminister vid en interpellationsdebatt bl.a. uttalade att något bidrag för efterkonvertering inte är aktuellt och att konverterade bilar ofta är gamla bilar med låga avgaskrav, hög bränsleförbrukning och omodern reningsteknik. I samma betänkande anges det också att utskottet har fått information från om att bedömningen i interpellationssvaret kvarstår. Utskottet är mot bakgrund av bl.a. pågående projekt inte berett att vidta några ytterligare initiativ med anledning av de aktuella motionsyrkandena. Utskottet avstyrker följaktligen motion 2012/13:N405 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 11. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om fordonsbesiktningen med hänvisning till att utskottet anser att den på en konkurrensutsatt marknad kan utformas på ett sätt som gynnar konsumenterna som högt ställda krav på trafiksäkerhet och miljökontroll uppnås. Jämför reservation 6 (S, MP, V). Fordonsbesiktning görs för att säkerställa att ett fordon är i det skick och har den utrustning som krävs ur miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt. Fordonsbesiktningar utförs av olika besiktningsföretag, beroende på vilken typ av fordon det gäller. är fordonsbesiktningen i konkurrensutsatt. Det innebär att det inte längre bara är AB utan även andra företag som kan utföra besiktningar på personbilar, lastbilar, maskiner och andra fordon. I fordonslagen (2002:574) och fordonsförordningen (2009:211) finns bestämmelser om kontroll av bl.a. fordon, fordons last, färdskrivare, taxameter och den verksamhet som bedrivs av besiktningsorgan på fordonsområdet. I lagen föreskrivs bl.a. att besiktningsorgan som utför besiktningar av fordon ska vara ackrediterade av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac). För att kunna ackrediteras som besiktningsorgan måste ett företag utöver tekniska krav också uppfylla vissa krav av annan karaktär, t.ex. krav på oberoende och allmänt gott anseende. I fordonsförordningen finns bemyndiganden till Transportstyrelsen att meddela föreskrifter om bl.a. fordons beskaffenhet och utrustning, omfattningen av kontrollen enligt förordningen, den tekniska kompetensen och utrustningen samt kvalitetssäkringen hos besiktningsorgan och provningsorgan enligt fordonslagen samt utbildning och kompetens hos besiktningstekniker. Transportstyrelsen har utnyttjat sitt bemyndigande och meddelat föreskrifter om bl.a. kontrollbesiktning, teknisk kontrollutrustning hos besiktningsorgan, registreringsbesiktning, mopedbesiktning och lämplighetsbesiktning, utbildning och kompetens för certifiering av besiktningstekniker osv. I fordonsförordningen anges vidare att Transportstyrelsen ska utöva tillsyn över efterlevnaden av fordonslagen, fordonsförordningen och föreskrifter meddelade med stöd av denna. I motion 2012/13:T314 yrkandena 1 och 3 anser och (båda S) att fordonsbesiktning är myndighetsutövning och därmed en statlig angelägenhet som inte bör vara konkurrensutsatt. I motionen framförs att avregleringen av inte har varit en succé i någon del av landet. Motionärerna menar att omregleringen av bilbesiktningen har skapat en situation som riskerar att bli dyr för den enskilda fordonsägaren, bl.a. har tillgängligheten minskat kraftigt. Vidare framför motionärerna att antalet fordon som får körförbud för att ägaren inte har besiktigat sin bil har ökat kraftigt. Utskottet har tidigare behandlat frågor om bilbesiktningen senast i betänkande 2011/12:TU10 och framfört att fordonsbesiktningen på en konkurrensutsatt marknad kan utformas på ett sätt som gynnar konsumenterna som högt ställda krav på trafiksäkerhet och miljökontroll uppnås lika väl. Utskottet är alltjämt av den uppfattningen. Utskottet har i flera olika sammanhang fört fram att omreglering av marknader kräver särskild omsorg. Det är därför med tillfredsställelse som utskottet har fått veta att Transportstyrelsen, som har ett övergripande övervaknings- och tillsynsansvar över besiktningsmarknaden, nogsamt följer och med täta intervall återrapporterar marknadsutvecklingen till regeringen. Utskottet vill särskilt nämna att det framgår av Transportstyrelsens rapport att den geografiska tillgängligheten är god i hela landet. Antalet besiktningsstationer för lätta fordon har ökat från 232 till 270 . tillkom även tre nya företag och inget företag har lämnat marknaden. lämnade marknaden genom att sälja sina fem besiktningsstationer till . Stationerna drivs tillsvidare av dotterbolaget . Utskottet vill också lyfta fram att , i syfte att göra det möjligt för AB att verka på marknadsmässiga villkor, har bemyndigat regeringen att minska eller öka statens ägande i bolaget. Mot den bakgrunden inledde AB försäljningen av grupperingar av besiktningsstationer. Stationsnätet har delats in i grupper för att skapa förutsättningar för en väl fungerande marknad som även en i fortsättningen god täckning vad gäller fordonsbesiktningar i hela landet beaktas. såldes en tredjedel av stationsnät till Opus . ägare har därefter beslutat att bolaget ska delas i två delar. minoritetsägare som organiserat sig i bolaget och består av de tolv tidigare minoritetsägarna (bl.a. Bilförsäkringsföretagen, , , , ) i AB , blir ägare till det sydvästra stationsnätet och kommer att bedriva fordonsbesiktning i det nya bolaget . Efter delningen blir ett statligt helägt bolag med ett rikstäckande stationsnät. Uppdelningen av bolaget fullföljdes . Enligt Transportstyrelsens rapport har konkurrensen ökat på marknaden, främst genom försäljningen av en tredjedel av AB besiktningsstationer. Av Transportstyrelsens rapport följer även att styrelsens tillsyn visar att de företag som trätt in på marknaden för besiktning av lätta fordon håller en likvärdig besiktningskvalitet på sina förrättningar som AB . Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2012/13:T314 av och (båda S) yrkandena 1 och 3. Längd och vikt för lastbilar Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att se över regelverket för fordonstågens längd mot bakgrund av pågående utredningsarbete. Utskottet välkomnar de försök som pågår både i och i övriga länder för att se om tunga transporter kan miljöeffektiviseras genom längre fordonskombinationer utan att trafiksäkerheten blir lidande. Jämför reservationerna 7 (S) och 8 (MP, V). Fordons högsta tillåtna vikt och höjd regleras i direktiv /53/EG om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen. Ett fordons högsta tillåtna längd enligt direktivet är . Direktivet innehåller möjligheter för medlemsstaterna att under vissa förutsättningar meddela undantag från kraven. Det gäller exempelvis för fordon med odelbar last och fordon som innehåller nya tekniker eller konstruktioner samt under vissa förutsättningar fordon som utför nationella transporter som inte påtagligt påverkar den internationella konkurrensen. har genomfört direktiv /53/EG genom trafikförordningen (1998:1276). Av 4 kap. 17 § nämnda förordning följer att ett annat motordrivet fordon än en buss, med eller utan ett fordon kopplat till detta, inte får föras på andra vägar än enskilda om fordonet eller fordonståget, lasten inräknad, är längre än . Längden av ett fordonståg, lasten inräknad, får uppgå om ett antal villkor som ges i denna paragraf är uppfyllda. Bruttovikten får vara max . Möjligheter till färd med längre och tyngre fordon än vad som är tillåtet enligt trafikförordningen skiljer sig åt beroende på om det är fråga om delbar eller odelbar last. Odelbar last definieras i förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner som last som inte utan risker för onödiga kostnader eller skador kan delas i två eller flera dellaster. För färd med lång odelbar last på allmän väg gäller Transportstyrelsens föreskrifter (TSFS 2010:142) om färd med lång odelbar last. I föreskrifterna anges att fordon eller fordonståg får föras på allmän väg om fordonstågets längd, lasten inräknad, uppgår till högst och om villkoren i övrigt i föreskriften är uppfyllda. Av 13 kap. trafikförordningen följer att undantag från begränsningen av längden på ett fordon med odelbar last kan meddelas av den kommun som undantaget rör eller av den statliga väghållningsmyndigheten (dvs. ) i den region där färden påbörjas. För färd som inte ryms inom föreskrifterna ovan gäller således att man ska ansöka om undantag hos en kommun eller hos . Undantag får medges om det behövs av särskilda skäl och det kan ske utan fara för trafiksäkerheten, skada på vägen eller någon annan avsevärd olägenhet. Transportstyrelsen har även meddelat allmänna råd om undantag för en färd med långa fordon. Transportstyrelsen kan med stöd av trafikförordningen även meddela föreskrifter om delbar last. Föreskrifterna ska vara förenade med sådana villkor när det gäller förandet och fordonets konstruktion och utrustning att trafiksäkerheten inte äventyras. Sådana föreskrifter har meddelats för försöksverksamheter med delbar last, såsom försöksverksamheten ETT -Projektet (En trave till) och för försöksverksamhet med fordonståg mellan och . I motion 2012/13:T285 framför m.fl. (S) att den tillåtna längden för svenska lastbilar var . Efter EU-inträdet infördes ett modulsystem så att ännu längre fordon kan kopplas samman. Motionärerna pekar på att framgångsrika försök har gjorts för att kunna förlänga fordonståg från dagens .