bet · H001FiU26 · 2013-03-15 00:00:00 — För är varje fall av vanvård bland äldre oacceptabelt, och vi behöver därför se till att man skjuter till de resurser som behövs för att undvika dem, oavsett om boendena drivs i privat eller regi. Vi ser nu hur kommuner och andra utövare tvingas hantera en ökad andel äldre som man står inför stora pensionsavgångar bland omsorgspersonalen som ska göra jobbet. Det riskerar att ge stora problem för äldreomsorgen framöver.Från sida vill vi därför se till att öka personaltätheten för att kunna garantera en god kvalitet inom äldreomsorgen. Den arbetssituation vi ser på många äldreomsorgsarbetsplatser med orimlig tidspress och hög arbetsbelastning gör tyvärr att allt färre väljer att söka sig till omsorgsyrken. Allt färre väljer en karriär som innebär att ta hand om medmänniskor. Det är en ohållbar situation eftersom personaltätheten snarare behöver öka än minska inom dessa yrken. måste fler få en rimlig chans att klara av jobbet utan att slita ut sig fullständigt. föreslår därför i sin budgetmotion en stimulans till kommuner och andra verksamhetsutövare för att dessa ska kunna rekrytera mer personal, det vill säga öka bemanningen, på äldreboenden så att kvaliteten kan upprätthållas. Vi föreslår också en reform för att förkorta arbetstiden för personal inom äldreomsorgen med bibehållen lön. Vi anser att äldreomsorgspersonalen är en grupp som har en tung arbetssituation. De skulle gynnas av kortare arbetstid och därmed klara hälsan och kunna jobba längre upp i åldrarna. Vår satsning skulle ge rimligare arbetsförhållanden för personalen och ge bättre vård och omsorg för de äldre runt om i vårt land.Herr talman! Jag vill även lyfta fram frågan om sociala investeringar i våra kommuner. Det är ett viktigt område för . Har man möjlighet att förhindra en olycka innan den inträffar är det mycket billigare och mycket mer effektivt än att försöka betala för effekterna i efterhand.Ju tidigare man åtgärdar ett problem, desto mindre blir både lidandet och samhällskostnaden. Det är ett generellt samband som vi kan se till exempel när det gäller ekonomiska kriser, som eurokrisen som drabbat . Vi kan se att det gäller tydligt för miljökatastrofer som den snabbt ökande klimatförändringen, där visade att kostnaden för att vänta med åtgärder för att minska utsläppen kostar oerhört mycket mer än att snabbt göra insatser för att minska utsläppen och minska klimatförändringen. Men detta samband gäller också mycket på det sociala området, som jag ska tala om här . Vi vet genom många studier att många kommuner har stora kostnader för sociala problem. Sociala problem som inte åtgärdas leder till sjukdom, brottslighet och missbruk. finns det också glädjande exempel, studier som har visat att det ofta är möjligt att se problemen tidigt och att kunna förebygga och åtgärda dem genom att tidigt gå in med sociala investeringar som hindrar att människor hamnar snett senare i livet. Det här är mycket positiva kunskaper, både för att kunna minska lidandet för de personer som berörs och för samhällsekonomin i stort. Nationalekonomen har i flera olika studier tydligt kunnat visa att om man går in tidigt med insatser, vidtar åtgärder för att till exempel hjälpa ett barn som är på väg att misslyckas i skolan och hamna i missbruk, blir kostnaden för samhället under barnets fortsatta liv tusentals gånger mindre än om man låter bli att vidta dessa åtgärder och tar kostnaden för de problem som uppstår om man låter utvecklingen fortsätta.Med dessa kunskaper är det inte heller konstigt att allt fler kommuner och landsting runt om i vårt land mycket gärna vill göra sociala investeringar, vill avsätta pengar för att kunna gå in med förebyggande åtgärder tidigt för att kunna fånga upp problem som uppstår. Man ser att detta sätt att arbeta kan spara både ekonomiska resurser för framtiden och, inte minst, att mänskligt lidande kan undvikas. Tanken med sociala investeringar är just att man går in med insatser och därmed kan minska de sociala problemen mycket och minska stora kostnader som senare kommer om man till exempel får en utveckling mot ökad brottslighet och ökat missbruk. Det kan handla om rättsväsendet som får stora kostnader för domstolsprövningar och polisinsatser, sjukvården som tvingas ta hand om de hälsoproblem som uppstår och som får ta hand om de sociala problemen. Kan man undvika att få kostnader inom dessa områden är det ett sätt att spara mycket stora samhällsresurser. Det är värt att uppmuntra denna typ av insatser. Man kan till exempel gå in och hjälpa ett barn med problem i skolan och med familjeproblem som har uppstått. Det kan handla om att ge en diagnos och en behandling för ett psykiskt syndrom som barnet lider av eller att ge stöd till ett barn att klara av skolgången och komma ut med godkända betyg.För att denna typ av sociala investeringar ska fungera krävs det ett samarbete mellan många olika parter. Det är kommunala, regionala och statliga aktörer som behöver vara inblandade. Därför anser vi att regeringen måste ge berörda statliga myndigheter, som är viktiga kuggar för att kunna lösa sociala problem, mycket tydliga uppgifter att samarbeta med kommuner och landsting som vill göra sociala investeringar och göra projekt för att just gå in med tidiga insatser. ser vi tyvärr att det finns alltför många exempel på motsatsen, där statliga aktörer inte är beredda att gå in med de ganska små insatser som är nödvändiga för att man ska kunna få fungerande projekt och för att kommunerna ska kunna ge det stöd som varje unge behöver. Att som myndighet på det sättet vägra ge det stöd som behövs för att förebygga sociala problem anser vi inte ska vara möjligt. Staten måste ta sitt ansvar för att förebygga sociala komplikationer.Herr talman! Eftersom sociala investeringar gång på gång har visat sig vara ett så effektivt sätt att arbeta och minskar samhällets kostnader och minskar lidandet för den enskilde anser vi att det ska vara det normala sättet att arbeta med sociala problem i kommuner och landsting. Insatserna för att minska sociala problem skulle därmed kunna minska kostnaderna mycket för till exempel rättsväsendet, sjukvården och . Därmed skulle vi kunna spara mycket stora samhällsresurser. Det är alltså en investering som ger en mycket stor utväxling för samhällsekonomin . betraktar man ofta tidiga investeringar som en kostnad och en utgift, och man har svårt att räkna hem de positiva effekter som kanske kommer flera årtionden . Ett stort problem som gör att alltför många kommuner och landsting avhåller sig från att göra denna typ av investeringar är att rättsläget kring dem är oklart. Genom att göra det mycket tydligt i lagstiftningen att sociala investeringar är tillåtna och önskvärda skulle man undvika denna gråzon, och man skulle undvika risken att kommuner och landsting avhåller sig från att göra sociala investeringar och göra tidiga insatser, trots att många exempel visa att de är mycket effektiva. Därför har vi motionerat om att man ska undersöka och ta fram en sådan lagstiftning som tydliggör att sociala investeringar är tillåtna och ska uppmuntras.Det är bekymmersamt och förvånande att det finns en majoritet här i som kommer att rösta emot ett sådant legalt ramverk för sociala investeringar eftersom det gör att man inte kan minska de problem som uppstår och gå in med tidiga insatser på ett mycket pragmatiskt sätt. Jag hoppas att majoriteten här i kommer att tänka ett varv extra och fundera. har vi påskhelgen på oss innan det blir votering. Jag hoppas att det blir en majoritet efter påskhelgen. Vi sverigedemokrater anser att frågan om valfrihet och konkurrens inte får bli ett självändamål.Det får aldrig vara så att ideologiska ställningstanden och ambitioner att driva på privatiseringar innebär utförsäljningar av offentlig egendom till underpris eller att enskilda gynnas i tvivelaktiga affärer där andra hindrats att på lika villkor konkurrera.Jag vill understryka att detta inte är ett ställningstagande mot privata alternativ, men ett tydligt ställningstagande mot avknoppning och otillbörligt gynnande av enskild. från Socialdemokraterna har tidigare på ett bra sätt redogjort för en rad ärenden där detta har missbrukats. Det finns därför inte någon anledning för mig att upprepa just dessa exempel. Jag kan som exempel nämna Tibble gymnasium i som såldes för - ett kraftigt underpris - till skolans rektor och en lärare.Det finns också exempel från där tre skolor och tre förskolor såldes till personalen för 2,1 miljoner. Det var också tveksamt.Ytterligare exempel är rätt onödiga.Det är inte bara förkastligt att en kommun gynnar enskilda genom att sälja ut egendom till underpris utan upphandling utan även irrationellt och oetiskt.Fokus bör läggas på hur vi höjer den svenska skolans resultat och hur vi ökar likvärdigheten och inte på avknoppningar av verksamhet.Jag vill härmed yrka bifall till reservation 3. I detta betänkande behandlas motion om en välfärd fri från kommersiella intressen. Jag inleder med att yrka bifall på vår reservation 1 som är ett stöd för denna motion. Det är en nog så aktuell fråga, och det ska bli spännande att se vad den socialdemokratiska kongressen kan komma fram till även om signalerna från den socialdemokratiska partiledningen tyvärr inte ser så lovande ut.Herr talman! Privatiseringar av samt vinstuttag ur den skattefinansierade välfärden urholkar rättvisa och jämlikhet men även resurseffektiv användning av skattepengar i vår välfärd. Privatiseringarna är nu mycket omfattande, och de privata bolagen nu närmast legio som utförare för skolor, vårdcentraler med mera. Men visar i sin motion en väg ut ur detta.Det har i den allmänna debatten hävdats att det inte går att lagstifta bort vinstintresset från vård, skola och omsorg. Men det stämmer inte. Det som krävs är den politiska viljan att sätta välfärdens kvalitet och likvärdighet före privata vinstintressen. En förutsättning för en riktigt bra skola, vård och omsorg är att ägarna och huvudmännen fokuserar på det viktigaste. Kvaliteten och behoven ska alltid komma i första rummet, inte möjligheten att berika sig på verksamheten. I skola och förskola ska det finnas utbildad personal så att varje barn får det stöd han eller hon behöver. När vi besöker vårdcentralen eller flyttar in på ett äldreboende ska vi kunna känna trygghet i att det är de behov som vi har som avgör vilket stöd vi får. Ingen ska någonsin bemötas utifrån hur lönsam hon eller han anses vara.Både den offentligt och den privat drivna välfärden måste mer än fokusera på behov, kvalitet och likvärdighet och mindre på efterfrågan och kortsiktig lönsamhet.Vi föreslår att välfärden befrias från kommersiella intressen som alternativa utförare får goda möjligheter att driva sin verksamhet. De av dagens vinstsyftande företag som är intresserade av att vara med och utveckla välfärden även utan vinstsyfte kan då välja att övergå till en särskild bolagsform där vinsten inte är styrande. Genom att använda denna bolagsform, som redan finns men sällan används, löser vi även problemet att riskkapitalbolag via uppköp och försäljning av företag gör vinstuttag med skattemedel.Med vinst avses i detta sammanhang överskott från näringsverksamhet. I vissa fall ges det som en årlig utdelning, i andra fall tar ägarna ut vinsten när företaget säljs efter att man har investerat skattemedel i detsamma. Det senare är vanligt när ägaren är ett riskkapitalbolag, och det förklarar varför det kan se ut som att vissa välfärdsföretag inte delar ut någon vinst. Naturligtvis kan verksamheter gå med överskott även i system utan vinstsyftande aktörer, men där stannar dessa resurser i välfärden och bidrar till högre kvalitet - ett av många skäl till att välfärden blir bättre om den avkommersialiseras.Offentligt drivna äldreboenden har enligt fler anställda per äldre jämfört med de privat drivna. Lärartätheten är i snitt högre i kommunala gymnasieskolor än i fristående. I de kommunala förskolorna har en pedagogisk högskoleutbildning, och saknar utbildning för arbete med barn. I de fristående förskolorna har en pedagogisk högskoleutbildning, och saknar utbildning för arbete med barn. Att våra gemensamma resurser går till vinster åt företagsägarna blir än mer problematiskt eftersom de flesta av de större aktörerna ägs av riskkapitalbolag. Dessa använder ofta avancerade upplägg för att undvika beskattning. En av studier visade att 23 av 25 bolag som köpts upp av riskkapitalbolag inte betalade skatt efter uppköpet. Samhället förlorar alltså i två steg: först när våra gemensamma resurser försvinner till vinst, därefter när riskkapitalbolagen genom kryphål i lagstiftningen undviker att betala skatt på denna vinst.I en avkommersialiserad välfärdssektor undviks också vinstintressets press nedåt på arbetsvillkor och löner. Det är ingen slump att andelen som bara har timanställning är mer än dubbelt så stor i den privat drivna som i den kommunala.Det finns i svensk lagstiftning ingen rätt för enskilda eller privata bolag att få fri tilldelning av offentliga medel. Varken i våra grundlagar, i eller inom finns några bestämmelser som hindrar begränsningar av vinstintressen inom den offentligt finansierade välfärden. Våra förslag beaktar regeringsformens bestämmelser om egendomsskydd och näringsfrihet, liksom krav på att lagstiftningen inte utformas på ett sätt som diskriminerar enskilda eller bolag i andra medlemsländer.Vi vill avkommersialisera välfärden genom att reglera under vilka förhållanden skattemedlen kan gå till icke-offentliga välfärdsutövare, det vill säga sådana som inte drivs av kommuner, landsting eller stat. Förslagen innebär inte övertaganden av privat verksamhet eller att fortsatt drift av redan befintlig verksamhet omöjliggörs. Modellen innebär däremot att vissa förutsättningar för att bedriva verksamheten ändras genom lag. Förändringarna som föreslås gäller skattefinansierad välfärd. De fall där någon vill starta välfärdsverksamheter som finansieras privat i stället för med skattemedel berörs alltså inte. Icke vinstdrivande kooperativa företag och ideellt drivna utövare i övrigt ska fortsatt kunna ges offentliga medel för att bedriva sin verksamhet på dessa områden, om de driver den utan vinst. Vi menar alltså att icke-offentliga aktörer som är verksamma även i fortsättningen kan beviljas skattefinansiering om de, utöver andra relevanta krav på sådana utförare, bedriver sin verksamhet utan vinstsyfte och vinstutdelning samt vid behov övergår till en ägarform som säkerställer detta. De som däremot endast är ute efter att göra en vinst på skattepengar förlorar i och med våra förslag intresset för att verka i dessa sektorer. För de verksamheter som tar emot skattemedel ska det inte vara tillåtet med vinstuttag i någon form, med undantag för visst överskott ungefärligen motsvarande en minskning av värdet på insatt kapital. menar att allt överskott ska stanna i verksamheten och sparas eller återinvesteras. Därför bör en vinstbegränsning införas som innebär att eventuell icke-offentlig verksamhet som huvudregel ska bedrivas av aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning enligt 32 kap. aktiebolagslagen, alternativt av ideella aktörer och/eller icke vinstdrivande kooperativ. Lagen om valfrihetssystem, LOV, ger företag rätt att själva bestämma var och när de startar vissa verksamheter för skattepengar. I enlighet med vad jag här har anfört, herr talman, bör denna lag samt berörda delar i skollagen och hälso- och sjukvårdslagen upphävas. Detta betänkande, kallat Kommunala frågor, spänner över de verksamheter som kommuner runt om i vårt avlånga land har att hantera. Det man kan konstatera är att det ser väldigt olika ut runt om i . De som styr väljer olika vägar och ställer krav på olika vis. Metoder och verktyg används på olika sätt. Något kanske inte används alls på vissa ställen, och på andra ställen används det frekvent.Av debatten här i kammaren kan man ibland förledas att tro att det är här i detta rum som alla de hur-frågor ska lösas som är den dagliga verksamheten och det dagliga arbetet i våra kommuner och landsting. Självklart är det inte så, utan det är ute i de självbestämmande kommunerna och landstingen, och i verksamheterna, detta arbete sker. I våra 290 kommuner och 20 landsting eller regioner arbetar människor i verksamheter för att leverera service och för att hjälpa och stödja kommuninvånarna. Här spelar det också roll hur verksamheter tänker kring sitt uppdrag. Ett viktigt område vi har debatterat i kammaren ett antal gånger är offentlig upphandling. Det är också en motion från . Kommuner där upphandlarposten är en viktig funktion i en ledningsstrategi har nått långt. Det gör skillnad var i organisationen man utför arbete, och hur. Det spelar roll hur man utformar sina krav och följer upp sina inköp av varor och tjänster. Kriterierna för upphandlingar ska beskriva det man avser att köpa, och detta är fullt möjligt så länge man inte ställer krav som går emot lagen. har i en motion lyft frågan om ökad bemanning inom äldreomsorgen. har i uppdrag att ta fram föreskrifter om bemanning på alla särskilda boenden för äldre. Att ta fram en vägledning för hur äldreomsorg ska kunna organiseras och bemannas utanför demenssjukdom ses över. Det är bra att man tittar på detta, men det goda får aldrig bli det dåligas fiende i all välmening. Att ställa politiska krav på exakthet i hur arbetet ska läggas upp skapar ytterst oflexibilitet, till nackdel för dem den är till för. I längden kan det också förhindra och sätta stopp för utveckling eftersom verksamheten då inte har möjlighet att hitta egna upplägg på lösningar. Det finns ett lärande i verksamheter som är klokt och som skapar mervärde för alla. Ett exempel är de två undersköterskor som jobbade två och två inne hos den boende - då den boende sade: Det är fasligt vad ni babblar. Det fick dem att haja till och inse att de lade tid på varandra i stället för på den boende. De beslutade då att gå in en och en till den boende för att ha mötet med den boende och inte med varandra. Annan personal säger: Inte var det bättre förr, fastän vi var många fler då, och det blev inte mer gjort. Så kan det också vara. I en kommun berättar personal om fortbildning som sker gemensamt med personal från såväl kommunala som privata utförare. De konstaterar att sammansättningen av personal ser olika ut, och man har hittat olika vägar för att hitta smarta arbetssätt. Då menar de inte att några har mindre personal och andra mer, utan de menar att funktionerna ser olika ut och att det är bra att hitta goda vägar för att jobba smart för sig själv med stöd och hjälp till de äldre. Det är ju det som är målet. Att kunna fundera fritt och möjliggöra flexibilitet i verksamheter är viktigt. Det gagnar såväl boende som personal. Därför bör man fundera mer än en gång på vad som kommer att ske vid införandet av den ena eller den andra åtgärden.I en motion om vinstutdelning skriver att alla skattemedel ska komma välfärdens brukare till godo. Självfallet är det så, och därför ska också kvaliteten vara god oavsett utförare. Hög kvalitet är en fråga om innehåll och på vilket sätt saker görs. Med väl genomtänkta beställningar av omsorg till de äldre från såväl offentliga boenden som privata, och med uppföljning, når man bra verksamhet gemensamt med smarta lösningar och utveckling av verksamhet med den äldre i fokus. Jag tror inte på ett förbud mot vinster i välfärden, men det är tydligt så att det är olagligt att undandra skatt och att detta ska motverkas. Detta gäller på alla områden.Det som spelar roll är hur man riggar sin verksamhet. Till exempel blir det stor skillnad för en äldre person med bistånd hur den kommunala eller den alternativa utföraren, i dagligt tal kallad privat utförare, valt att utföra sitt uppdrag. Hur hjälpen kommer att fungera är beroende av "tänket" som finns i verksamheten och hos dem som arbetar i verksamheten och levererar tjänsterna. Det blir betydligt enklare och mer roligt att arbeta i de organisationer som skapar smidighet i beslutsvägar och där människor har möjlighet att växa och utvecklas, något som kommer med förtroende och ansvar.En äldre dam eller kvinna, låt oss kalla henne , som fått ett biståndsbeslut för hjälp och stöd vid dusch kan mötas av två helt olika synsätt och organisationsformer. I den ena finns det flexibilitet och korta beslutsvägar, och i den andra följs en struktur som blir byråkratisk och tar tid. I den ena organisationen kommer , som gruvat sig länge för att våga fråga om hjälp med sängbäddning och inte vill vara till besvär, att få till svar att detta inte är möjligt då hennes biståndsbeslut inte omfattar detta. Det kommer i sin tur att göra att aldrig mer kommer att våga be om detta. Personalen lämnar, och något nytt biståndsbeslut kommer inte heller att få. På ett annat ställe kommer personalen att säga: Klart, vi fixar det, . Och så får hon hjälpen, och personalen går tillbaka och skriver ett förenklat biståndsbeslut så att det löser sig med själva insatsen för Greta.Det är detta politiken måste arbeta med, det vill säga att ta bort byråkrati och fyrkantigheter och göra det enkelt och smart att ge hjälp och få hjälp. Det bästa är där och andras välmående ökar och där personalen trivs på jobbet. Detta är frågor ute i våra kommuner och landsting, men lösningen är inte att förbjuda vinster utan att ställa bra och tydliga krav samt att ha god uppföljning på egen och privat verksamhet.Det pågår ett antal utredningar som ser över ägarprövning vid offentligt finansierade välfärdstjänster och vilka krav som kan och bör ställas på dem som äger och driver företag inom välfärdssektorn. En annan handlar om avknoppning. Kring frågan om avknoppning av verksamhet, där det finns en motion i detta ärende, är det såväl kommunalrättsligt som EU-rättsligt tydligt vad som gäller vid överlåtelse av verksamhet, det vill säga högsta möjliga pris, marknadsmässighet och en god affär. Debatten om vinster i välfärden blir ensidig och borde i stället handla om att få de bästa möjliga skolorna till innehållet för alla, få en god äldreomsorg och sjukvård och vad vi vill ha för kvalitet för dem som ska nyttja och för dem som arbetar i verksamheten.I dag vet vi att människor, enskilda kvinnor och män, har lämnat sina arbetsplatser efter att ha försökt driva på med nya idéer och tankar. Exempel kan vi hitta runt om i välfärden, där skolor är en del. Enskilda lärare har tagit steget över för att driva en idé om att det finns smarta sätt att bedriva undervisning som gynnar barn och ungdomar men som inte får genomslag i den "traditionella" världen. De har tagit anställning i friskolor, eller så har de startat eget. Det kan också vara så att elever som gått igenom en utbildning i efterhand på arbetsmarknaden ser att det saknas saker och ting i skolan och då funderar på att starta en egen skola, med målet att uppnå det man själv aldrig fick. Det spelar roll på vilket sätt saker sker i ett klassrum. Det kan vara klassrum vid sidan om varandra, det kan vara två olika skolor i en kommun och det kan vara skolor i två olika kommuner. Den ena läraren talar om centrala prov och om bättre resultat. Den andra läraren talar om för eleverna i första årskursen att de kan, om de bara kämpar och lägger manken till, uppnå målet att bli tredjeklassare när det blir sommarlov nästa gång.Det spelar roll på vilket sätt saker och ting sker och hur motivation, stöd och hjälp ges. Innehållet i klassrummet, på boendet och i vården är det viktiga, och vi brukar tala om det som kvalitet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Om jag hörde rätt sade att alla skattepengar ska komma välfärden till godo, eller något liknande. Det kan jag hålla med om. Men hur kan man då tillåta vinstuttag av skattepengar? Jag förstår inte hur man kan få ihop den tankekedjan.I dag har det publicerats en debattartikel i , och jag ska citera: "Det svenska skolsystemet är i ett avseende närmast unikt extremt i ett internationellt perspektiv.