bet · H001SoU22 · 2013-05-15 00:00:00 — Att en viss del av inkomsten inte ska beaktas för den som får försörjningsstöd i följd är bra. Det kan möjligen i vissa lägen underlätta för och motivera personen att ta sig ur beroendet av försörjningsstöd. Att efter en lång tids beroende av försörjningsstöd kunna behålla en del av sin inkomst är välkommet för den som lever på , inte minst ur ett barnperspektiv - många viktiga inköp av till exempel cykel, dator eller funktionella kläder och skor som även värmer kan ju ha fått stå tillbaka med bidrag.Viktigt ur ett barnperspektiv är även den fördubbling av gränsen för när försörjningsstödet ska räknas ned med hemmavarande barns arbetsinkomster. Ny nivå blir enligt gällande indexnivå . de gröna välkomnar det. Hemma i lyfte faktiskt jag denna fråga i kommunfullmäktige redan för ett tiotal år sedan, och steg för steg har fribeloppet höjts för dessa ungdomar i . Liknande förslag har naturligtvis väckts på andra håll, så det är hög tid att nivån höjs även i ett riksperspektiv så att alla kommuner måste följa detta. Mitt resonemang gick emellertid ut på att barnen inte ska försörja sina föräldrar och att gränsen därför idealt sett helt skulle tas bort. Det var dock i min ungdomliga radikalitet, och dithän når vi inte - men kanske någonstans . Signalvärdet i principen att eget arbete ska löna sig kan inte överskattas för ungdomar i bidragshushåll. För att underlätta för ungdomar på arbetsmarknaden, inte minst de som lever i bidragshushåll, har i vårbudgetmotionen ett förslag om att alla unga mellan ska erbjudas sommarjobb och utvecklad prao. Tidig kontakt med arbetslivet ökar möjligheterna för unga att få jobb, speciellt för dem med sämre studieresultat. Kommunerna ska därför också uppmuntras att ta större aktivt ansvar att hjälpa arbetslösa ungdomar i åldern vidare. Vi föreslår därutöver flera förstärkningar inom skolan, som är en viktig pusselbit för att lyckas minska sociala problem av det slag vi sett i och andra förorter . Vi vill särskilt betona att det alltid måste göras en individuell prövning och att åtgärderna måste vara kompetenshöjande. Det framgår också i lagförslaget, liksom att insatsen ska utformas med skälig hänsyn till den enskildes önskemål och förutsättningar. Hur allt detta fungerar i praktiken finns det dock skäl att vara orolig för. Det kan finnas en tendens att kräva saker för sakens skull. Många som lever på försörjningsstöd upplever ett starkt underläge, och det får inte bli så att den enskilde erbjuds eller snarare får krav på sig att delta i meningslösa aktiviteter där självkänslan sjunker dag för dag. Det här perspektivet är oerhört viktigt. Man ska inte förväntas göra saker som inte leder vidare och som leder till ytterligare nej från arbetsgivare som personen lever på försörjningsstödsnormen utan utsikt till högre inkomster.Det kan i sammanhanget vara bra att påminna sig om att det finns exempel på att har gått för långt. Efter en omfattande massmedial granskning i min valkrets visade exempel på att människor med försörjningsstöd utnyttjats i kommun. Det finns andra exempel i landet på att folk har fått måla stolar i en färg och senare måla om samma stolar i en annan färg. Meningslösa uppgifter där personer skulle hållas sysselsatta - det är arbetslinjen i dess värsta betydelse. Det måste ju vara kvalitet på det som görs.Det finns också bra exempel, och ibland har tillfälliga anställningar med riktig lön erbjudits och därmed kunnat ge en riktig arbetslivserfarenhet, värdighet och meriter, och personer har även kunnat kvalificera sig för arbetslöshetsersättning inför en eventuell, ny period av arbetslöshet.Malmö högskola skriver i sitt remissvar att de kommunala åtgärderna inte alltid utgår från bedömningar av de arbetslösas individuella situation. Vi delar den bedömningen. Vidare framhåller behov av dokumentation och uppföljning av kommunernas åtgärder då kunskapen om effekterna är näst intill obefintlig - en uppfattning vi tydligt vill understryka.Herr talman! ställer sig bakom de föreslagna lagändringarna, men vi anser alltså att hårda krav måste ställas på kommunen. Vägledningen som förväntas bli gjord anser vi dock inte vara tillräcklig. Med tanke på de avarter av verksamheter som det funnits exempel på såväl i nutid som historiskt anser vi att det behövs förtydligade riktlinjer från ansvarig myndighet som berör områdena frivillighet, krav och upplevelse av tvång.Enligt socialtjänstlagen ska bistånd enligt 4 kap. 1 § utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Det sägs i det nu föreslagna lagrummet att insatserna ska utformas med skälig hänsyn till den enskildes individuella önskemål och förutsättningar.Det är utgångspunkt att de allra flesta människor vill leva självständiga liv och kunna försörja sig själva. De flesta människor vill därmed jobba, och en bristande motivation grundar sig ofta på oro för att misslyckas, dåliga erfarenheter eller bristande självförtroende och dålig skolbakgrund. Bra insatser som är individanpassade i kombination med motivationsarbete när det behövs kan leda långt. När den enskilde ser en insats som meningsfull upplevs den också som positiv. Det är oerhört betydelsefullt att de skattefinansierade insatserna har någon reell effekt.Därför är vår utgångspunkt att de kompetenshöjande insatserna i första hand ska vara ett erbjudande, även om lagen föreslås ge möjlighet att ställa det som krav. För att stärka detta perspektiv anser vi att det i journalanteckningar också tydligt ska skrivas in vilken inställning den enskilde har till insatsen. Vi anser också att regeringen bör återkomma med krav på hur kommunen ska dokumentera sitt arbetssätt på gruppnivå och även på ett samlat sätt de insatser som görs på individnivå. Detta bör göras för att utvecklingen ska vara möjlig att följa och utvärdera. Det är viktigt eftersom insatserna på ett genomgripande sätt berör enskilda människors situation och det kräver insyn och tydliga möjligheter för uppföljning och forskning, som bland annat har efterlyst.Ett uppdrag bör vidare ges till ansvarig myndighet att tillsammans med högskola eller universitet i forskningsprojekt följa utvecklingen av kompetenshöjande åtgärder som ges av kommunen.Herr talman! Avslutningsvis: När det gäller människors särskilda utsatthet anser vi att det ställer krav på noggrann tillsyn. Hur detta utformas är givetvis upp till den statliga myndigheten. Men vi menar att det finns behov av att i sammanhanget även inrätta en särskild funktion som människor ska kunna höra av sig till direkt vid behov på detta område, som en del i en viktig tillsynsfunktion. Det ska vara lätt att ringa till denna funktion och uttrycka sig på sitt eget sätt och till exempel ställa frågor om vad som är rimligt.En sådan funktion har inrättat för barn som är familjehemsplacerade, och vi ser det som ett modernt sätt att få direktkunskap från brukare. Naturligtvis kan man även ha denna kontakt via nätet, så att det finns olika kontaktvägar. är det inte lätt för den som känner sig i tydligt underläge att klaga, överklaga eller veta vart man ska vända sig när det gäller kommunens arbetssätt. uppdrag är till exempel så mycket bredare och kräver en tydlig anmälan, och det skulle behövas något mer rådgivande. Det är det vi menar med denna funktion som vi vill införa. Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna nr 1 och nr 3. Det innebär att vi yrkar avslag på två av de tre förslag som finns i propositionen. Det förslag vi tycker är bra är att höja fribeloppet för barn som arbetar på sommaren.Den debatt vi håller nu handlar egentligen om flera saker. Den handlar om legitimiteten i våra välfärdssystem, vem som har ansvaret för vad. Den handlar också om de människor som har försörjningsstöd och hur de bäst ska kunna komma till egen försörjning. Försörjningsstödet är det som tidigare kallades socialbidrag, och det är samhällets yttersta skyddsnät när människor inte har något annat sätt att försörja sig på.Det ställs ganska tuffa krav för att man ska få försörjningsstöd.Man är skyldig att söka arbete om man kan arbeta, vara anmäld till Arbetsförmedlingen, delta i verksamheter där i arbetsmarknadspolitiska program eller för arbetslösa och i kompetenshöjande verksamheter. Man ska söka andra bidrag vi har i samhället. Man får inte ha några egna ekonomiska tillgångar som man kan försörja sig på. Hela hushållets inkomst räknas. Det ska också göras en individuell bedömning.Jag tycker att det är viktigt att säga detta, för det finns ibland en bild av att man kan få försörjningsstöd väldigt lätt. Så är det inte.Detta är en rättighet, men många upplever det som skamfullt och stigmatiserande att söka försörjningsstöd och gå till . Man är också i ett väldigt tydligt underläge när man kommer dit. Man har ett beroendeförhållande till socialsekreteraren. Det ligger i socialarbetarens profession att hantera detta på ett respektfullt sätt.Herr talman! Det pågår en stark övervältring från den statliga nivån till kommunerna. Det har det gjort , men det har accelererat när den borgerliga regeringen har försämrat våra sociala trygghetssystem. Nästan hälften av alla vuxna som får ekonomiskt bistånd och försörjningsstöd får det på grund av arbetslöshet. Det visar statistik. Detta borde lösas på annat sätt än att de hänvisas till socialkontorens försörjningsstöd.Herr talman! De förslag som läggs av regeringen och som får stöd av övriga partier har egentligen två utgångspunkter.För det första: från strukturella till individuella förklaringar. Det är människan som har försörjningsstöd och som inte vill arbeta som är problemet. Det är inte bristen på jobb, bristen på utbildningsmöjligheter eller urholkade arbetsmarknadspolitiska satsningar som är problemet.För det andra: Ökade krav ska kunna ställas på den som ska ha försörjningsstöd. Det räcker inte med de krav som redan finns på att stå till arbetsmarknadens förfogande, söka jobb och delta i Arbetsförmedlingens åtgärder. Motprestation ska gälla för att man ska få försörjningsstöd. Jag återkommer till den delen längre fram.Även om vi är ensamma här i om att säga nej till dessa förslag är vi det inte i övrigt. LO har skickat ett mycket bra remissvar. De var inte ombedda att göra det, men de tyckte att frågan var så viktig att de gjorde det ändå därför att det påverkar legitimiteten för välfärdssystemen.Jag önskar självfallet att vi var fler som ifrågasatte utvecklingen mot ett alltmer byråkratiskt och kontrollerande arbetssätt i . Det behövs en socialpolitisk debatt som ifrågasätter den nuvarande utvecklingen. Den debatten har börjat. Detta förslag har dragit i gång en del av den i , fria tidningar med flera ställen. Men den finns också i det nätverk där socialsekreterare protesterar mot den sociala nedrustningen som går under namnet bryter vi tystnaden.Jobbstimulans kallar Alliansen sitt förslag när det gäller att de som har försörjningsstöd ska få behålla av inkomsten från sitt arbete. Sedan får de kvalificera sig på nytt.Jag skulle kunna kalla detta för Alliansens arbetslinje när det gäller det ekonomiska biståndet. Liksom jobbskatteavdraget gäller bara dem som har jobb och inte dem som är sjuka, föräldralediga eller pensionärer gäller detta dem som har försörjningsstöd och får inkomst av arbete. Till kan jag säga att barnperspektivet är något begränsat. För de barn som har föräldrar som är sjukskrivna, inte kan arbeta och i de flesta fall står långt från arbetsmarknaden kommer barnperspektivet inte att gälla. Jag vill ha åtgärder som gäller alla barn som lever i familjer med försörjningsstöd.Det har kommit en del invändningar och diskussioner om detta. Är det rimligt att det yttersta skyddsnätet ska se olika ut för olika människor? Till exempel har tyckt att det inte ska det.Liksom LO anser att förslaget urholkar legitimiteten i välfärdssystemen. Arbetsmarknadspolitiken är ett statligt ansvar men har vältrats över på kommunerna utan att de har fått någon finansiering för det. Arbetsförmedlingen tar inte tillräckligt stort ansvar för människor som har försörjningsstöd. Vi kan också se på försämringen av a-kassan och sjukförsäkringen. Värst är situationen för unga och utrikes födda som aldrig har haft en fast förankring på arbetsmarknaden. Arbetslöshet är det klart vanligaste skälet till försörjningsstöd. Bland unga med försörjningsstöd är det en majoritet som får det på grund av arbetslöshet.Sveriges socialchefer har också avgett ett remissvar. Det pekar på problematiken att tvingas lägga resurser på människor utan sociala problem för att våra trygghetssystem inte fungerar i stället för på människor med sociala problem och behöver social rehabilitering, unga och barn som far illa och människor med missbruk. Jag delar den synen. Den här utvecklingen är totalfel.Det vi vill ha i stället är en förstärkt grundförsäkring i arbetslöshetsförsäkringen, så att man lyfter bort de människor som hänvisas till försörjningsstöd på grund av att a-kassan inte fungerar. När man aktivt söker arbete ska man ha varit inskriven vid Arbetsförmedlingen för att få ett grundstöd.Vi föreslår ett ungdomspaket som lyfter bort alla ungdomar som inte har sociala problem utan i stället saknar utbildning eller arbete och som då kan få utbildning, praktik eller arbete med kollektivavtalsenliga löner. Det skulle betyda mycket både för människorna, som skulle få en mycket bättre situation, och för socialarbetarna, som skulle få bättre möjlighet att jobba med dem som behöver deras insatser.Det andra förslaget i propositionen som säger nej till handlar om att i lagen skriva in rätten att ställa krav på motprestationer också på dem som är . Det förslaget ligger i linje med utvecklingen av en alltmer kontrollerande socialtjänst. Det är utveckling som vi i inte gillar och inte ställer oss bakom.Magnus tog upp några av de otrevligaste varianterna, där människor som levde på försörjningsstöd i sin praktik fick hjälpa politiker i att få ordning i trädgårdar och hus. Vi kan se att detta har använts på sätt som inte är bra i flera kommuner, även om kanske var värstingen.När började titta på hur kommunerna arbetade med detta när de inte hade stöd i lagen fann man att kommunerna inte alls följer detta med gränsen . Man fann också att man hoppade över detta med individuella bedömningar - inte i alla kommuner men i många. Man fann också att insatserna på alla håll inte kunde sägas vara kompetenshöjande eller ökade människors möjlighet att få arbete. I stället handlar det om den gamla fattigvårdssynen, att disciplinera människor. Man vill veta att man har satt dem någonstans när man nu ger dem försörjningsstöd. Det handlar om att kontrollera människor. Det är ett synsätt som vi inte vill ha i socialtjänsten.Senast talade jag med socialarbetare här i som sade att jobbtorgen här, även om många på jobbtorgen gör ett bra jobb, i vissa stadsdelar hänvisar människor direkt till dem utan att de fått träffa någon socialsekreterare. Då undrar jag vart den individuella bedömningen tog vägen. Kan man då veta att det är en människa som är så nära arbetsmarknaden och ska ha det jobbet utan att ha träffat personen i fråga?Hos dem som går på jobbtorgen i finns också ett bestraffningstänk. Om man kommer för sent ett visst antal dagar minskar försörjningsstödet. Detta är inte heller något sätt att arbeta på som jag tycker är bra. Redan innan detta fanns i lagen arbetade kommunerna på många håll på det här sättet, och tyvärr legitimerar man det nu ytterligare genom att skriva in det i lagtexten. Jag delar alltså farhågor men gör ett annat ställningstagande. har ställt sig bakom förslaget. Vi gör det inte.Arbetsförmedlingen måste självklart ta sitt ansvar även för människor som har försörjningsstöd, men det har blivit en mycket stor övervältring på kommunerna. 3 miljarder lägger kommunerna på lokal arbetsmarknadspolitik.När jag träffar socialsekreterare som har arbetat länge beskriver de vilken skillnad det är mellan att arbeta och att arbeta . har mindre resurser och har blivit fyrkantigare och mer kontrollerande. Jag pratade med en av mina vänner som har jobbar i hur som helst, som sade: Herregud! Så kontrollerade som människorna är , ska de kontrolleras ännu mer?I stället måste man ge möjlighet och resurser att jobba med de människor som står långt från arbetsmarknaden och som verkligen behöver deras stöd. Det finns också ganska lite forskning och kunskapsstöd för det här. Alliansen brukar ju prata om evidensbaserade insatser högt och lågt och vitt och brett annars, tycker jag.Arbetsmarknadsutskottet höll ett öppet seminarium - tyvärr inte i samarbete med oss, även om vi skulle ha haft lika stor nytta av det som de - och begärde också en kunskapsöversikt om de kommunala arbetsmarknadsprogrammen. Det finns över huvud taget mycket lite forskning och utvärdering av de här programmen. Hur gör man i kommunerna? Det ser väldigt olika ut i olika kommuner. Det är olika människor som går. är målet att människor ska komma i jobb. är det kommunala målet att människor ska komma bort från att söka försörjningsstöd. Det är kanske inte det målet vi vill ha.Det förekommer också att människor bara placeras för att göra ingenting och att man placerar människor långt bort från arbetsmarknaden med människor nära arbetsmarknaden och att man inte gör någon skillnad dem emellan. Det såg man också när man gjorde kunskapsöversikten. anser inte att kommunernas försörjningsstöd ska bli ett b-alternativ till en bra arbetslöshetsförsäkring. Människor som är arbetslösa utan sociala problem eller som skulle ha omfattats av en sjukförsäkring ska inte hamna i försörjningsstödet. Vi kommer politiskt att jobba för att ändra detta.Det behövs kvantitativt bra arbetsmarknadsåtgärder och breda utbildningssatsningar så att människor långt från arbetsmarknaden kommer i jobb. måste ha tid och resurser att stöta de människor som har sociala hinder för sin egenförsörjning och tillsammans med dem jobba fram individuella insatser som verkligen gör att de kan komma i jobb.Jag vill inte ha tillbaka mer av den gamla fattigvårdssynen. Det är en kränkande och nedsättande inställning till de människor som behöver försörjningsstöd att de ska disciplineras. Det är ett synsätt som tyvärr finns . Det synsättet vill jag ha bort. Jag instämmer i rätt mycket av det säger, men vi landar i olika ståndpunkter. Vi i accepterar lagändringarna medan Vänstern inte gör det i de delar som har lyft fram. I politik har vi förslag på en så kallad arbetslivstrygghet. Där skulle vi kunna komma till rätta med det sista som du, , tar upp, nämligen att folk hamnar i försörjningsstöd på felaktig grund, utan att ha någon social problematik som socionomer ska behöva blandas in i. Jag har en fråga.Vad tycker om någon typ av arbetslivstrygghet? Vi vill ha en inkomstrelaterad a-kassa som den vi har . Vi tror att det är viktigt på många plan, för det ger människor som blir arbetslösa möjlighet att inte få sina liv drastiskt förändrade. Vi behöver göra det lättare att komma med i a-kassan, och vi behöver höja ersättningsnivån. är det få som har av sin lön. A-kassan är en tillfällig omställningsförsäkring.Vi nöjer oss inte med detta. Vi vill förändra grundförsäkringen för dem som inte har arbetat och haft en inkomst. Det vill vi göra genom att göra det lätt att komma med i den. Blir man registrerad på Arbetsförmedlingen, söker jobb aktivt och uppfyller kraven ska man kunna få en grundersättning. På detta sätt löser vi dessa frågor.Den inkomstrelaterade arbetslöshetskassan har flera funktioner, bland annat att omställningen inte ska bli alltför drastisk. Jag får väl höra om ställer sig bakom detta eller om människor ska få väldigt stora förändringar om de tillfälligt blir arbetslösa.A-kassan har också en funktion på arbetsmarknaden. Har vi en a-kassa med bra ersättning leder det till att vi håller uppe kraven på vettiga löner för människor som jobbar här och att vi inte plussar för att få en låglönemarknad där folk tar tillfälliga anställningar med dålig arbetsmiljö och dålig lön. Detta är snarare motsatsen till det som allianskamraterna vill. De har förändrat a-kassan för att skapa en låglönemarknad. Det är positivt om ligger nära vår syn. Vi tycker att det ska vara lättare att komma in i trygghetssystemen. Det är ett problem att många har fallit ur trygghetssystemen . Inkomstbaserad ersättning måste kompletteras med ett starkt grundskydd, även för människor som är sjuka. Vi måste stärka både arbetslöshetsförsäkring och sjukförsäkringssystem.Det låter som att vi ändå står ganska nära varandra i vår målsättning. Det hoppas jag eftersom jag hoppas på en utveckling där vi kan få en förändrad politik. Då ser jag gärna samarbeten med partier som vill göra förändringar på detta område och vill få bort att man blir utförsäkrad ur sjukersättningen, att man varken kan arbeta eller få sjukförsäkring utan hamnar på försörjningsstöd om man inte har en sambo som kan försörja en eller när pengarna på banken är slut. Ni ska också ha inställningen att a-kassan ska ge ett skydd som inte ligger så himla långt under den inkomst man hade. Det är ju en försäkring. Det kallas gärna för bidrag av en del personer, men det är en försäkring.Jag hoppas att vi kan samarbeta och förändra detta efter valet, för det behövs verkligen förändringar på dessa områden.Jag kan dock tycka att hjälper till en del genom att ställa sig bakom att man ska ställa krav och förstärka den kontrollerande utvecklingen av som tyvärr pågår på många håll. Vi socialdemokrater stöder förslaget om jobbstimulans inom det ekonomiska biståndet, och vi vill uppmärksamma att vi lade fram liknande förslag i Socialdemokraternas budgetförslag för 2012.Försörjningsstödet är inte tänkt för personer vars främsta försörjningshinder är arbetslöshet eller sjukdom. Så är dock fallet för allt fler. Det kanske största problemet med försörjningsstöd för personer i denna situation är behovsprövningen, som innebär att försörjningsstödet minskas fullt ut med intjänad inkomst.Vi socialdemokrater är övertygade om att alla människor som har arbetsförmåga vill arbeta och försörja sig själva. Då många arbetslösa med försörjningsstöd sällan kan räkna med att få ett heltidsjobb från början utan vanligtvis erbjuds deltidsarbete eller enstaka timmar blir följden ofta att arbetsinsatsen inte leder till någon som helst förstärkning av personens ekonomiska situation. Det är inte rimligt.I syfte att stödja arbetsinträde för arbetslösa med försörjningsstöd anser vi att det är motiverat att inte hela arbetsinkomsten ska räknas in vid bedömningen av rätten till bistånd, förutsatt att detta gäller under en begränsad tid.Herr talman! Det finns också ett förslag i betänkandet att personer som har försörjningsstöd och inte har kunnat erbjudas lämpliga arbetsmarknadspolitiska insatser ska kunna få tillgång till kompetenshöjande insatser även om de är över 25 år.Detta innebär att socialnämnden får möjlighet att anvisa en person som fått försörjningsstöd deltagande i praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet oavsett personens ålder om han eller hon inte har kunnat erbjudas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Det väsentliga blir därmed inte vilken ålder biståndstagaren har utan det behov av kompetenshöjande insatser som kan finnas i det enskilda fallet.Viktigt att understryka är att syftet med praktik och annan kompetenshöjande verksamhet ska vara att utveckla den enskildes möjligheter att försörja sig själv. Verksamheten ska stärka den enskildes möjlighet att komma in på arbetsmarknaden eller, där så är lämpligt, på en fortsatt utbildning, och den ska utformas med skälig hänsyn till den enskildes individuella önskemål och förutsättningar.Som tidigare ska socialnämnden dessutom samråda med Arbetsförmedlingen innan ett beslut om anvisning fattas.Förslaget innebär att socialnämnden ges möjlighet att ställa samma krav oavsett ålder på alla som får försörjningsstöd .