bet · H001UU10 · 2013-05-30 00:00:00 — Sådana kunskapsinsatser bör ha karaktären av information och inte av opinionsbildning. Ett genomförande av programmet förutsätter enligt utskottet en finansiering på EU-nivå. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (S), (M), Skånberg (KD), (SD), (V) och (C). Programmet Ett för medborgarna (SD) (SD) anför: Enligt min mening finns det starka skäl att ifrågasätta finansieringen av programmet Ett för medborgarna. Det bästa sättet att minska klyftan mellan EU och medborgarna vore att låta medborgarna få bestämma mer själva genom sina folkvalda organ. Det är inte särskilt troligt att ett program som syftar till att öka medvetenheten om hur EU och dess institutioner fungerar och hur politiken bestäms minskar klyftan mellan medborgarna och EU. Tvärtom torde den ökade medvetenheten leda till ett motsatt resultat. Någon ytterligare finansiering med samma målsättning som det tidigare programmet ska, enligt min mening, inte ges. Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen 2012 beslutade att ge finansutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 2012/13:80 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen och motioner i de delar de berör utskottets beredningsområde. har beslutat att yttra sig över skrivelsen i de delar som rör utskottets beredningsområde samt över motion 2012/13:U12 av m.fl. (S) yrkande 14 och motion 2012/13:U13 av m.fl. (SD) yrkandena 14, 15 och 24. Utskottet anser inte att något initiativ är nödvändigt med anledning av de motionsyrkanden som väckts inom utskottets beredningsområde. Yrkandena bör därför avstyrkas. I yttrandet finns 4 avvikande meningar och 1 särskilt yttrande. I skrivelsen redogör regeringen för verksamheten i Europeiska unionen i enlighet med 10 kap. 2 § riksdagsordningen. Skrivelsen tar upp beslut och händelser i unionen och redovisar bredden i unionens frågor utifrån arbetet i rådets olika sammansättningar. beredningsområde berörs främst av följande avsnitt i skrivelsen: 1 av samarbete präglat av ekonomisk kris (s. 1318) 4 2020 och den europeiska terminen (s. 2630) 6 EU:s fleråriga budgetram 20142020 (s. 3234) 13 Ekonomi och finans (s. 96105) 14 Finansmarknaden (s. 105113) 15.1.1 Skatt på finansiella transaktioner (s. 113114) 16 EU:s budget (s. 119121) 17 Skydd av EU:s finansiella intressen (s. 121123) 18 Statistik (s. 123125) 31 Offentlig upphandling (s. 176179) av samarbete präglat av ekonomisk kris Regeringen inleder skrivelsen med att konstatera att den ekonomiska krisen fortsatt präglade Europasamarbetet . Ansträngningarna fortsatte för att skapa förutsättningar för att komma till rätta med de svagheter som blottlagts. Regeringen konstaterar att har arbetet med de finansiella stabilitetsmekanismerna haft en central roll i euroområdets krishantering. Det gäller dels den tillfälliga europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (European Financial Stability Facility, EFSF), dels den permanenta europeiska stabilitetsmekanismen (European Stability Mechanism, ESM). Ingen ny utlåning skedde via den europeiska finansiella stabilitetsmekanismen (European Financial Stability Mechanism, EFSM). Det reviderade ESM-fördraget undertecknades av . Efter beslut om ändringar av ESM:s stödformer hade det blivit tydligt att det fördrag som slöts behövde revideras. Det nya fördraget innebär bl.a. att ESM, liksom EFSF, kan ge stöd på fem olika sätt (lån, förebyggande stöd, stöd för rekapitalisering av finansiella institutioner, köp av statsobligationer på primärrespektive sekundärmarknader). Man beslutade att EFSF och ESM ska bedrivas parallellt fram till . EFSF ska i första hand användas för att föra vidare redan påbörjade stödprogram, medan ESM ska vara huvudinstrumentet för eventuella nya program. Ett detaljerat regelverk för ESM:s olika stödformer och verksamhet i övrigt antogs. fattade beslut om ett tillägg som innebär att ESM ska kunna direktrekapitalisera finansiella institutioner utan att ge stödet via en stat. Därigenom undviks att den berörda statens offentliga skuld ökar genom stödet. Detta direktstöd blir dock tillgängligt först då en gemensam tillsynsmekanism är etablerad. har processen med att ändra artikel 136 i EUF-fördraget förts vidare. Ändringen beslutades av 2011 och innebär att får inrätta en stabilitetsmekanism som ska aktiveras om det är nödvändigt för att trygga stabiliteten i euroområdet som helhet. Vid utgången av 2012 hade samtliga medlemsstater utom godkänt fördragsändringen, och den kunde därmed inte träda i kraft som planerat. I motion 2012/13:U13 av m.fl. (SD) yrkande 14 föreslår motionärerna att för regeringen framför som sin mening vad som anförs i motionens avsnitt 2.6 om att regeringen ska verka för att EFSM avskaffas. I motionen anger motionärerna bl.a. följande. En viktig fråga är åtaganden i EFSM, där vissa förespråkar ESM enkom för att undslippa EFSM. Motionärerna hävdar att skapandet av krismekanismer för att hantera de ökade räntor som mötte flera europeiska länder kan ha saknat rättsligt stöd i fördragen. Enligt vetenskapliga studier som publicerats efter euromötet och ministerrådets möten finns det anledning att ifrågasätta huruvida artikel 122 verkligen gav EU rätt att inrätta EFSM, oavsett om det var villkorat och tillfälligt. Huvudsakliga invändningar mot artikel 122 som rättslig grund för de nuvarande mekanismerna är att krisen inte var utanför och kontroll, utan snarare självförvållad, och att det inte heller var någon osedvanlig händelse som låg till grund för åtminstone kris. för europapolitiska studier fann att det var juridiskt kontroversiellt att använda artikel 122 för mekanismerna. Motionärerna framhåller att mekanismerna inte borde ha antagits förrän en grundlig juridisk prövning gjorts. Så skedde inte. Motionärerna anser att borde ha hänskjutit frågan till för en prövning av den rättsliga grunden för EFSM-förordningen. Om detta gjorts hade kunnat komma ifrån sitt borgensåtagande i EFSM. På grund av det oklara rättsläget och för att skydda svenska skattepengar bör regeringen driva linjen att EFSM ska avskaffas. I utskottets betänkande 2011/12:FiU40 behandlades regeringens proposition 2011/12:66 Godkännande av Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i EUF-fördraget stabilitetsmekanism för euroländer. Utskottet konstaterade att den europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) ska ersätta den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) och den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF). ESM ska kunna ge externt finansiellt stöd till euroområdets medlemsstater. Utskottet framhöll att EFSM kommer att bli en temporär krislösningsåtgärd och fasas ut efter hand som dess åtaganden löses, och att ESM kommer att kunna erbjuda ett tillräckligt krisstöd. Utskottet fann därför inte skäl att genom ett tillkännagivande uppmana regeringen att agera för att avskaffa EFSM. I betänkandet behandlade utskottet ett likartat motionsyrkande som yrkande 14 i motion 2012/13:U13. och utrikesutskottet yttrade sig i ärendet. godkände för del fördragsändringen (rskr. 2011/12:236). I samband med Europeiska rådets möte enades om att utarbeta en internationell överenskommelse om en betydligt starkare samordning av den ekonomiska politiken på områden av gemensamt intresse. Ett informellt möte mellan stats- och regeringscheferna hölls . Stats- och regeringscheferna nådde en överenskommelse om fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom den Ekonomiska och monetära unionen (den s.k. finanspakten) som syftar till att stärka de offentliga finanserna och samordningen av den ekonomiska politiken i euroområdet. Samtliga länder utom och ställde sig bakom överenskommelsen. kunde ställa sig bakom överenskommelsen sedan det bl.a. säkerställts att finanspakten inte innebär några rättsliga förpliktelser för förrän vid ett eventuellt införande av euron som valuta, eller om vi ensidigt åtar oss att följa reglerna i förslaget. De medlemsstater utanför euroområdet som ratificerar pakten ska få delta i eurotoppmötena när frågor om de fördragsslutande parternas konkurrenskraft och EMU:s grundläggande struktur diskuteras. Vidare ska de, när det är lämpligt och minst en gång , få delta i diskussioner vid eurotoppmöten om särskilda frågor som rör genomförandet av pakten. Regeringen framhåller att då och svensk ekonomi är så integrerad med euroområdet påverkas också av krisen. Det ligger därför i intresse att den gemensamma valutan fungerar eftersom det är en förutsättning för ekonomiskt välstånd i hela unionen. Därför har också aktivt deltagit i diskussionerna. I motion 2012/13:U13 av m.fl. (SD) yrkande 15 föreslår motionärerna att för regeringen tillkännager som sin mening vad som anförs i motionens avsnitt 2.6 om att regeringen ska verka för att får ett formellt undantag från att införa euron som valuta i likhet med och . I motionen anger motionärerna bl.a. följande. har i enlighet med nuvarande förordning och i enlighet med medlemskap i en formell och legal skyldighet att gå med i det tredje steget i EMU och införa euron som valuta. har till skillnad från och inget formellt undantag från detta. Regeringens ovilja att förhandla fram ett formellt undantag gör att måste förhålla sig till ett eventuellt framtida medlemskap i tredje steg och att därmed också måste ha synpunkter på det som är att betrakta som EMU-områdets angelägenheter. Motionärerna ställer sig starkt negativa till att , i en eventuell framtid som euronation, ska tvingas låna ut pengar efter beslut på federal nivå. ESM:s kapital är inledningsvis tänkt att uppgå till , vilket motsvarar den svenska statens utgifter . ESM föreslås styras av respektive lands finansminister, och även om beslut huvudsakligen ska tas enhälligt så öppnar förslaget upp för beslut genom kvalificerad majoritet under vissa förhållanden. För motionärerna är det otänkbart att låta någon annan än det svenska folkets valda företrädare förfoga över så pass stora summor av vad som i grunden är svenska skattepengar. Det står fritt att upprätta bilaterala låneavtal sinsemellan även om det förmodligen skulle vara att föredra att de åter fick kontroll över och självständighet att bedriva sin penningpolitik. Det rimliga för svensk del är, enligt motionärerna, att förhandlar fram ett formellt undantag från att införa euron som valuta. Regeringens proposition 2012/13:39 Fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom ekonomiska och monetära unionen (den s.k. finanspakten) inkom och behandlades av utskottet . I sitt betänkande 2012/13:FiU28, som justerades , noterade utskottet att syftet med fördraget är att stärka de offentliga finanserna och samordningen av den ekonomiska politiken i euroområdet. Fördragets regler blir endast bindande för om inför euron som valuta eller förklarar sig bundet av reglerna. Utskottet ansåg att det i båda fallen skulle krävas ytterligare ställningstaganden och ett godkännande av . skulle även behöva godkänna en framtida ändring av för att föra in fördragets regler i EU:s rättsliga ramar. Utskottet ställde sig därför bakom regeringens förslag att ska godkänna fördraget utan att det blir bindande för . I betänkandet behandlade utskottet fyra motioner med anledning av propositionen och en motion från allmänna motionstiden . I betänkandet fanns fyra reservationer. godkände fördraget (rskr. 2012/13:167). har tidigare behandlat förslag om ett svenskt formellt undantag från valutaunionen. Bland annat behandlade utskottet liknande förslag i betänkande 2011/12:FiU40 om godkännande av en ändring av artikel 136 i fördraget om EU:s funktionssätt. hållning till valutaunionen grundas på beslut enligt betänkande 1997/98:FiU9 och den ekonomiska och monetära unionen (prop. 1997/98:25). Regeringen konstaterar att arbetet med att förstärka det globala finansiella systemets effektivitet och hållbarhet i EU fortsatte . nåddes framgångar inom EU:s gemensamma arbete med finansmarknadsfrågor, t.ex. om regler för kreditvärderingsinstitut, europeiska riskkapitalfonder, marknadsmissbruk, kapitaltäckning och gemensam europeisk banktillsyn. lades det dessutom fram flera nya förslag på finansmarknadsområdet, bl.a. det finansiella konsumentskyddspaketet. presenterade kommissionen ett förslag till en ny mekanism för banktillsyn i EU. Förslaget består av en ny förordning som ger tillsynsbefogenheter över kreditinstitut i euroområdet samt i de medlemsstater som inte har euron som valuta men som har valt att inleda ett nära samarbete med tillsynsmekanismen. Dessutom omfattar förslaget ändringar i den befintliga förordningen om Europeiska bankmyndigheten. lämnade kommissionen även en redogörelse för en bankunion med fyra komponenter: samlad tillsyn, gemensamt insättningsgarantisystem, gemensam avvecklingsfond för banker i kris och gemensam regelbok. Enligt kommissionen är syftet med att skapa en europeisk bankunion att återskapa förtroende i den europeiska banksektorn och för euron. Kommissionen avser att presentera förslag till ytterligare komponenter i bankunionen , främst i fråga om en gemensam avvecklingsmekanism. pågick intensiva förhandlingar av förslaget om den gemensamma tillsynsmekanismen i en särskilt skapad tillfällig arbetsgrupp, i Coreper,i och i . Regeringen framhåller att under förhandlingarna har haft starka invändningar mot utformningen av de framlagda förslagen. har efterfrågat möjligheter för medlemsstaterna att ställa upp högre kapitalkrav än vad som följer av tillsynsmekanismen, bättre demokratisk förankring, och likvärdigt inflytandet för de medlemsstater som inte deltar. nåddes en uppgörelse i . I överenskommelsen fick gehör för sina krav och inför konsultationer med finns inga kvarstående frågor för svensk del. Enligt regeringen var man tydlig med att ett svenskt deltagande i banktillsynen och den vidare bankunionen endast kan övervägas när samtliga delar av bankunionen finns på plats och när de tre villkor som ställt upp är uppfyllda: 1) svenska skattebetalare och banker ska inte stå för förluster i utländska banker, 2) det är möjligt att sätta högre kapitaltäckningskrav nationellt, 3) medlemsstater utanför euroområdet har likvärdigt inflytande som de medlemsstater som har euron som valuta. Europeiskt tillsynsarbete på finansmarknadsområdet I sitt betänkande 2011/12:FiU38 behandlade utskottet regeringens proposition 2011/12:70 Europeiskt tillsynsarbete på finansmarknadsområdet. Utskottet konstaterade att bakgrunden till propositionen är att det har skapats en ny struktur inom EU för tillsynen av den finansiella sektorn. I den nya strukturen ingår tre europeiska tillsynsmyndigheter: Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. Strukturen omfattar också en europeisk systemrisknämnd. Myndigheterna och nämnden inrättades genom särskilda EU-förordningar. Utskottet konstaterade vidare att förslagen i propositionen syftar till att genomföra det s.k. omnibusdirektivet i svensk rätt. Ändringarna innebär preciseringar av de befogenheter som de europeiska tillsynsmyndigheterna har enligt de särskilda EU-förordningarna. Vidare syftar ändringarna till att skapa ett smidigt och effektivt samarbete inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn. Utskottet bedömde att omnibusdirektivet genomförs på ett lämpligt sätt genom regeringens förslag. Utskottet tillstyrkte därför propositionen med vissa formella ändringar. Inga motioner väcktes med anledning av propositionen. I sitt betänkande 2011/12:FiU41 behandlade utskottet regeringens proposition 2011/12:119 Utlåning till . Utskottet tillstyrkte regeringens förslag i propositionen om att regeringen får ge ett bilateralt lån på högst , vilket enligt dåvarande dagskurs motsvarade nästan . Lånet ingick i det internationella stödpaket för som förhandlades fram . Långivare, förutom , var , EU:s stödmekanismer, och . Två motioner om att inte borde ge det aktuella lånet avstyrktes. I betänkandet fanns två reservationer. I sitt betänkande 2012/13:FiU13 behandlade utskottet regeringens proposition 2011/12:175 Blankning. Utskottet konstaterade att syftet med förslaget är att anpassa svensk lagstiftning till och rådets förordning (EU) nr 236/2012 om blankning och vissa aspekter av kreditswappar (blankningsförordningen). Syftet med blankningsförordningen är att öka transparensen för korta positioner i finansiella instrument. Dessutom ska den begränsa potentiella avvecklingsproblem och andra risker som är förknippade med s.k. naken blankning. Genom att de behöriga myndigheterna får befogenheter att, vid ogynnsamma händelser eller en utveckling som utgör ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten eller marknadsförtroendet, förbjuda eller begränsa blankning eller korta nettopositioner i aktier eller statspapper ska förordningen kunna bidra till att minska stabilitetsrisker och upprätthålla tilliten till marknaden. Enligt utskottet innebar förslagen i propositionen att svensk lagstiftning anpassas till blankningsförordningen på ett ändamålsenligt sätt. Utskottet tillstyrkte därför propositionen. En motion väcktes med anledning av propositionen. I sitt granskningsutlåtande /12:FiU48 behandlade utskottet kommissionens grönbok om skuggbanksektorn (KOM(2012) 102). Utskottet konstaterade att omfattningen av skuggbanksektorn i är begränsad, men att arbetet inom EU och globalt med att kartlägga och reglera skuggbankverksamhet är av stor betydelse för , inte minst mot bakgrund av den svenska reguljära banksektorns storlek. Utskottet välkomnade presentationen av hur kommissionen ser på skuggbanksektorn och av den nuvarande och planerade EU-lagstiftningen. Utskottet var positivt till och ansåg att det är nödvändigt att det görs en kartläggning av de möjligheter och risker som skuggbanksektorn ger upphov till. Det är, enligt utskottet, väsentligt att noga överväga vilka ytterligare regleringsåtgärder som kan behövas och hur dessa bör utformas, och det är viktigt att få en bättre förståelse för vad skuggbanksektorn innebär och få fram en bättre statistik över verksamheten inom den. När det gällde den fortsatta regleringen av skuggbanksektorn ansåg utskottet att övervakningen av skuggbanksektorn behövde stärkas. En reglering och andra åtgärder borde dock varken vara enbart nationella eller enbart begränsade till EU, utan man borde sträva efter att verka för ett så brett internationellt samarbete som möjligt. En fråga som utskottet ansåg viktig var att man särskilt behöver beakta de risker för konsumenter som kan uppkomma utanför den reguljära banksektorn. Vidare ansåg utskottet att möjligheten till nationella regleringar borde övervägas. I utlåtandet fanns en motivreservation. subsidiaritetsprövade utskottet kommissionens förslag till förordning om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut (KOM (2011) 747). I sitt utlåtande /12:FiU34 välkomnade utskottet kommissionens arbete med att ytterligare förstärka regelverket kring kreditvärderingsinstitut och användningen av kreditbetyg. Utskottet framhöll bl.a. att kreditvärderingsinstitut och kreditbetyg spelar viktiga roller och bidrar till en bättre fungerande finansmarknad. Enligt utskottets mening är det viktigt att EU uppfyller sina åtaganden gentemot G20 när det gäller åtgärder för att minska övertron på kreditbetyg, och utskottet var positivt till åtgärder som främjar en högre kvalitet på kreditbetyg och som ökar transparensen på området. Utskottet ansåg dock att den del av förslaget som rörde ett harmoniserat civilrättsligt ansvar för kreditvärderingsinstitut stred mot subsidiaritetsprincipen. Den nu gällande förordningen gör det möjligt för medlemsstaterna att reglera det civilrättsliga ansvaret på ett sätt som är förenligt med respektive rättsordning för övrigt. Denna handlingsfrihet är nödvändig med hänsyn till att de skadeståndsrättsliga regelverken ser så olika ut i medlemsstaterna. Utskottet noterade såväl principiella som praktiska problem med att införa en rätt till ersättning för tredjemansskador. Gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet subsidiaritetsprövade utskottet även kommissionens förslag till förordning om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (KOM (2011) 821). I sitt utlåtande /12:FiU33 framhöll utskottet att den ekonomiska och finansiella krisen hade visat på vikten av ett stabilt finanspolitiskt regelverk på EU-nivå. Genom lagstiftningspaketet om stärkt ekonomisk styrning (det s.k. sexpacket) har stabilitets- och tillväxtpakten stärkts. Utskottet noterade att med den europeiska terminen finns det nu även en gemensam övervakningscykel för budget- och strukturpolitiken. Utskottet konstaterade att det i kommissionens förslag till förordning finns regler om att utkast till budgetplaner ska lämnas in till kommissionen i övervakningssyfte innan de blir bindande och att kommissionen kan begära att medlemsstaterna lämnar in ett reviderat utkast till budgetplan. Utskottet stod fast vid den uppfattning man hade redovisat i utlåtandet om kommissionens meddelande KOM(2010) 250 Förstärkt samordning av den ekonomiska politiken, dvs. 2009/10:FiU40 att det är som beslutar om statens budget, både utgifter och inkomster, och att förslaget till budget således först ska presenteras för . Enligt utskottets mening är det en nationell angelägenhet att besluta om utgifter och inkomster i de nationella budgetarna inom ramen för de förpliktelser som följer av fördragen och de behov som eurosamarbetet kräver. Utskottet ansåg att kommissionens förslag inte innehöll tillräckliga garantier för att värna den nationella kompetensen för finanspolitiken. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det presenterade förslaget inte var förenligt med subsidiaritetsprincipen. I utlåtandet fanns en reservation. subsidiaritetsprövade utskottet kommissionens förslag till krishanteringsramverk (KOM (2012) 280). I sitt utlåtande /12:FiU12 konstaterade utskottet att syftet med kommissionens förslag är att förse unionens myndigheter med gemensamma och effektiva verktyg och befogenheter för att föregripa bankkriser, begränsa ett överdrivet risktagande (moral hazard), trygga den finansiella stabiliteten och minimera skattebetalarnas förluster vid en finansiell kris. Kostnaderna för rekonstruktion och avveckling ska bäras av aktieägarna, vissa borgenärer och av bankindustrin själv, enligt förslaget. Utskottet välkomnade kommissionens förslag. Enligt utskottet är det viktigt att myndigheterna i EU:s medlemsstater har de befogenheter och verktyg som krävs för att kunna förebygga kriser och snabbt återställa förtroendet på de finansiella marknaderna vid en bankkollaps eller en större finanskris. Utskottets invändning gällde förslaget om en obligatorisk och tvingande lånemekanism mellan de nationella finansieringsarrangemangen. Enligt förslaget ska medlemsstaterna se till att de nationella finansieringsarrangemangen (stabilitetsfonden i ) ska ha en skyldighet att låna ut av sina tillgångar till andra staters finansieringsarrangemang. En obligatorisk lånemekanism kan enligt utskottets mening leda till moral hazard genom att vissa medlemsstater kan lockas till att underfinansiera sina nationella arrangemang. Lånemekanismen kan dessutom leda till en ofrivillig och oplanerad försvagning av medlemsstaternas statsfinanser, vilket motverkar ett av syftena med direktivet att skydda skattebetalarnas intressen vid en finansiell kris. Detta stämmer i sin tur inte överens med principerna om nationell beskattningsrätt och nationella parlaments möjligheter att själva bestämma över användningen av budgetmedel.