bet · H001UbU13 · 2013-05-03 00:00:00 — Med anledning av detta har ett antal kommuner inlett kartläggningar av befintliga lärares utbildningsbakgrund i syfte att kunna planera för adekvat fortbildning och kompetensutveckling. I vissa kommuner påbörjades sådana kartläggningar när regeringen aviserade förslaget till ny skollag, dvs. före förslaget om att införa en legitimation. När det gäller huvudmännens kompetensförsörjning finner utskottet att det har funnits förutsättningar för huvudmännen att förbereda sig inför bl.a. legitimationsreformen genom att kartlägga befintliga lärares utbildningsbakgrund och planera fortbildnings- och kompetensutvecklingsinsatser. Utskottet noterar också att övergångsbestämmelserna torde skapa rimliga planeringsförutsättningar för kommunerna. Utskottet vill vidare framhålla att Lärarlyftet II är av avgörande betydelse när det gäller fortbildning av lärare som behöver komplettera sin utbildning för att kunna få en legitimation. Utskottet är visserligen, i likhet med motionären, oroat över att det inom Lärarlyftet II har varit svårt att fylla platserna men konstaterar att det är huvudmannen som ansvarar för att ge personalen möjligheter till kompetensutveckling. Utskottet håller med motionären om att det är viktigt att få heltäckande och fullödig information om regeringens överväganden i fråga om legitimationsreformen. Därför välkomnar utskottet att statssekreterare vid utskottets sammanträde kompletterade informationen i regeringens skrivelse på en viktig punkt. Utskottet noterar att det aldrig har varit regeringens avsikt att staten ska täcka samtliga kostnader som kan uppkomma för kommunerna i samband med genomförandet av reformen. Dessa kostnader bör snarare ses som ett gemensamt ansvar för staten och huvudmännen, trots att det är huvudmännen som ytterst ansvarar för personalens möjligheter till kompetensutveckling. Vidare har det som ovan nämnts funnits behörighetskrav för anställning av lärare också före införandet av en lärar- och förskollärarlegitimation. Kommunernas kostnader för att se till att befintliga lärare och förskollärare ges möjlighet till fortbildning för att nå upp till kraven är således inte uteslutande en följd av legitimationsreformen. Mot bakgrund av den kompletterande information som utskottet har tagit del av vill utskottet framhålla att det delar regeringens uppfattning att de vidtagna och aviserade åtgärderna ger förutsättningar för att legitimationsreformen ska kunna genomföras på ett så bra sätt som möjligt. Utskottet vill framhålla att det noggrant kommer att följa det fortsatta genomförandet av reformen. Utskottet noterar vidare att regeringen, och är eniga om innehållet i de nya övergångsregler som aviserades . Enligt utskottets mening bidrar denna samsyn till en långsiktighet i genomförandet och finansieringen av reformen. Utskottet välkomnar detta. Med anledning av vad som anförs ovan avstyrker utskottet motion 2012/13:Ub9 (MP) och föreslår att lägger skrivelse 2012/13:62 till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Finansieringsplan inklusive kostnadsberäkningar för legitimationsreformen, punkt 1 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub9 av (MP). Vi anser det vara av vikt att införandet av lärarlegitimation genomförs varsamt och finansieras fullt ut. När regeringen brast i detta anmälde vi regeringens hantering av lärarlegitimationsreformen till konstitutionsutskott. riktade kritik mot regeringen för stora brister i beredningen av lärarlegitimationsreformen, som har bidragit till att reformen inte har kunnat genomföras inom den tidsram som ursprungligen beslutades (bet. 2011/12:KU20). Vi anser att reformen har varit för viktig för att hanteras slarvigt av regeringen. I betänkande 2011/12:UbU20 anförde utbildningsutskottet att för att legitimationsreformen ska falla väl ut i skolan måste regeringen försäkra sig om att det finns tillräckliga resurser. De kostnader som finns och som uppstår på grund av legitimationsförfarandet måste identifieras och en finansieringsplan arbetas fram där statens och huvudmännens kostnader ingår. Utskottet begärde därför att regeringen skulle återkomma till med en sådan finansieringsplan samt med en rapport om hur arbetet med legitimationsreformen fortskrider. Anledningen till detta krav var att utbildningsutskottet kände oro över hur regeringen hanterat införandet av legitimationer. Den plan som presenteras i skrivelsen saknar hela kostnadsberäkningen, vilket gör det svårt för oss att avgöra om de resurser som regeringen reserverar för reformen är tillräckliga. Bland annat saknar regeringens s.k. finansieringsplan avsättande av medel till huvudmännen för kompetensutveckling och anställning av vikarier m.m. Av den anledningen kan inte regeringens skrivelse anses uppfylla kravet om finansieringsplan för lärarlegitimationen i beställning. Vi anser att detta är allvarligt. Av kostnadsberäkningen måste framgå både kostnader för administration och skolhuvudmännens kostnader för bl.a. kompetensutveckling och anställande av vikarier. För att lärarlegitimationsreformen ska falla väl ut och bli en lyckad beståndsdel i en bättre skola måste varje lärare som behöver kompetensutveckling för att nå upp till nya behörighetskrav få goda möjligheter till sådan fortbildning. Lärarlyftet II syftar till att ge sådan möjlighet. Det är en statlig satsning med syftet att få lärare i grund- och gymnasieskolan behöriga i alla de ämnen de undervisar i. Tyvärr ser vi nu hur flera utbildningsplatser står tomma. Det beror delvis på ovisshet kring behörighetsförordningen men också på brist på resurser. Så länge arbetsgivarna som ska lägga pussel med tjänster och behörigheter saknar besked om hur alla olika examensbevis värderas avvaktar många med att ansöka. Det gör också lärare som inte vill avsätta tid och kraft på fortbildning innan de är säkra på vad de eventuellt behöver komplettera. Kommunala företrädare vittnar om att de inte har råd att ersätta lärare för den kompetensutveckling de nu behöver. I den situationen kommer huvudmännen förmodligen antingen att ta pengar från skolans verksamhet för att finansiera Lärarlyftet II eller så måste lärarna själva betala för att utbilda sig i ämnen man har undervisat i. När staten brister i ansvar för kompetensutvecklingen av alla lärare som ska göra verklighet av reformerna, brister man i ansvar för de reformer alliansregeringen genomdrivit. Ordföranden för samarbetsorganet för landets lärarutbildningar har uttalat att det kommer att bli tufft att bli klar med de insatser som krävs för att klara deadlinen för lärarlegitimationen. Detta berörs inte i regeringens skrivelse. Sammantaget kan skrivelsen inte anses uppfylla det krav som ställt i sitt uppdrag till regeringen. fuskar regeringen i beredningen av den viktiga lärarlegitimationsreformen. Regeringen bör återkomma till med en finansieringsplan för lärarlegitimationen inklusive kostnadsberäkningar för fordrad kompetensutveckling av lärare för att nå upp till nya behörighetskrav. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2012/13:62 Arbetet med legitimationsreformen avseende lärare och förskollärare. 2012/13:Ub9 av (MP): begär att regeringen återkommer till med en finansieringsplan för lärarlegitimationen inklusive kostnadsberäkningar för fordrad kompetensutveckling av lärare för att nå upp till nya behörighetskrav. ska vi debattera utbildningsutskottets betänkande om arbetet med legitimationsreformen avseende lärare och förskollärare. Socialdemokraterna yrkar bifall till den gemensamma reservationen från Socialdemokraterna, och Vänsterpartiet.Efter sex år med den borgerliga regeringen sjunker fortfarande kunskapsresultaten, och oroväckande många elever lämnar utan att ha nått kunskapsmålen och vara behöriga till gymnasiet. Trots att många lärare gör fantastiska insatser ökar kunskapsklyftorna. Tvärtemot den svenska skolans uttalade uppdrag att kompensera för elevernas hemförhållanden är föräldrarnas utbildningsbakgrund i allt större utsträckning en avgörande faktor för hur ett barn klarar skolan.Vi socialdemokrater vill att alla barn ska få en skolgång som rustar dem för livet, som stimulerar kunskap, kreativitet och kritiskt tänkande och som tar fram deras intressen, kreativitet och skapande förmåga. Skolan ska ge de kunskaper och färdigheter som behövs för att klara en snabbt skiftande framtid, och den ska hjälpa eleverna att hitta ett yrke att utbildas och utvecklas inom.I dag är forskarna ense om att det är i mötet med en skicklig lärare detta sker. Det är helt enkelt avgörande för om eleven ska klara skolan. Därför måste varje barn få möta välutbildade och motiverade lärare. Runt om i landets skolor finns gott om skickliga och älskade lärare som arbetar hårt för sina elever. Men det finns anledning att oroa sig för läraryrkets framtid. Så här skriver i sin lägesbedömning för skolan 2013: Det är mycket oroväckande att svenska lärare är mindre nöjda med sitt yrkesval än genomsnittet för andra EU- och . Så många som varannan lärare överväger att byta yrke. Några ljusglimtar finns, till exempel ökar intresset för lärarutbildningen, men över lag är bilden problematisk.Detta ger naturligtvis anledning till oro. Inget är viktigare för elevers framgång i skolan än att de möter skickliga lärare. Det vet vi alla. Trots det ser vi att läraryrkets attraktivitet inte alls står i proportion till det viktiga uppdrag lärarna har. Det är lärarna som skapar grunden för vårt samhälles framtida välstånd och framgång, och därför har vi socialdemokrater föreslagit en nationell samling för läraryrket.Vänder vi inte utvecklingen för läraryrket vänder vi inte heller utvecklingen i skolan. Fler begåvade studenter behöver välja lärarutbildningen, fler skickliga lärare behöver vilja vara kvar i läraryrket och lärare behöver en arbetssituation som gör det möjligt att ständigt utveckla och förbättra utbildningen.Läraryrkets attraktivitet måste höjas. Det var också huvudsyftet när den förra socialdemokratiska regeringen tillsatte en utredning om auktorisation av lärare. Vi socialdemokrater menar att lärarlegitimationen är en bra utgångspunkt för att stärka attraktiviteten i yrket. Vi är överens med regeringen och med lärarnas egna organisationer om att det stärker läraryrkets status. Det underlättar rekryteringen till läraryrket och stärker den svenska skolan. Vi vet ju att en större andel elever når kunskapsmålen om de undervisas av behöriga lärare, och är det verkligen vad som behövs för en framgångsrik skola.Med det sagt, fru talman, har vi socialdemokrater också haft viktiga invändningar. När fattade beslut om legitimationen pekade vi socialdemokrater på att regeringens förslag var bekymmersamt på en del punkter. Genomförandet av lärarlegitimationen omfattar tusentals individuella bedömningar av många års varierade lärarutbildningar vid ett flertal lärosäten.Uppgiften att genomföra legitimationsbedömningarna är omfattande och komplex. Detta var ingen överraskning för regeringen. Vi påpekade vikten av att inte förhasta sig utan låta allt falla på plats innan arbetet drog i gång. Det kanske inte är så förvånande att regeringen inte lyssnade på oppositionen. Men man kunde åtminstone ha lyssnat på utredaren, på lärarna och på lärarnas egna organisationer. De framhöll tydligt vikten av ett ordnat införande med långsiktiga, tydliga och väl förankrade spelregler.Men regeringen gjorde tvärtom. I stället för att först lyssna, låta det ta lite tid och sedan agera så spikade regeringen snabbt ihop en lösning, den enda lösningen, på hur det skulle gå till. Därefter har genomförandet präglats av att regeringen på punkt efter punkt har tvingats till den ena helomvändningen efter den andra.Beslutet om lärarlegitimation hänger också ihop med hur dagens lärarstudenter ska kunna starta sitt arbete som lärare. Redan när beslutade om lärarlegitimation pekade vi socialdemokrater på att regeringens förslag var bekymmersamt när det gäller hur introduktionsåret skulle utformas och genomföras.Vår tanke med introduktionen var att den skulle bestå av både praktik, handledning och lärande. Eftersom detta är en självklar del i lärarlegitimationen för en ny lärare är det också ett nationellt ansvar att skapa förutsättningar för att alla studenter ska få sitt introduktionsår efter avslutad utbildning.Men finns det flera hinder för att introduktionsåret ska fungera. Det är utformat så att lärarstudenten måste visa upp sitt examensbevis för att få en , och många rapporterar att lärosätena inte delar ut examensbevis . Det betyder att flera färdiga studenter inte får sitt introduktionsår och att de hindras i starten på sin lärarbana.Det är svårt att skaka av sig misstanken att regeringen helt sonika har dumpat introduktionsåret i huvudmännens knä. I stället behövs här ett nationellt ansvar för att se till att alla studenter får en plats. Man behöver också säkra det avancerade innehåll i utbildningen som krävs under det här året för att det ska bli mer än en förlängd provanställning.Unga, nyutbildade lärare behövs i skolan. De ska inte fastna i moment 22-liknande situationer som hindrar dem från att starta sitt arbetsliv. De ska kunna lita på att de får en introduktion där de kan fördjupa sin förståelse och lära sig mer - inte bara visa vad de redan lärt sig och hur väl de kan utföra det. Den osäkerhet som gäller för introduktionsåret är varken bra för lärarutbildningen, för läraryrket eller för eleverna.Fru talman! ser vi effekterna av regeringens förhastade och oövertänkta hantering av legitimationsbeslutet. Genomförandet har präglats av sena besked och en ryckighet som fått många lärare och lärarstudenter att förtvivla inför sina utsikter att få en legitimation med rimlig arbetsinsats och inom rimlig tid.Många huvudmän drar sig för att använda Lärarlyftet på grund av otydliga och kortsiktiga regler och oklara besked om vad som kommer att gälla. Många uppskattade lärare blir utan möjlighet att läsa upp sina kunskaper genom en rimlig valideringsinsats. De ställs inför krav på att läsa långa tider trots att de har gått en utbildning till lärare.Alltför många lärarstudenter får problem i starten på arbetsmarknaden. Kortsiktigheten kritiseras från flera håll. I stället för att lyssna till dem som har kunskap i frågan och först reda ut förutsättningarna har regeringen försökt ta varje ny fråga på volley. Det är pinsamt hur regeringen behandlat landets lärare så här. Det är inte ansvarsfullt mot en verksamhet med tusentals anställda, i synnerhet inte verksamheter som faktiskt har vår framtid i sin hand varje dag.Fru talman! Förutom lärarlegitimationen pågår stora förändringar i skolan. Skolorna arbetar med nya läroplaner, nya kursplaner, ämnesplaner, ny betygsskala, betyg i årskurs 6 och fler nationella prov. Alltsammans påverkar lärarnas förutsättningar att göra ett bra jobb och att känna tillfredsställelse med sin arbetssituation.I sin lägesbedömning framhåller vikten av långsiktiga planeringsförutsättningar för skolan. Man skriver: "Staten behöver vara ihärdig i sitt stöd till kommuner och fristående skolor och ytterligare satsningar bör kopplas till de insatser som redan pågår. Skolor och förskolor behöver långsiktighet för att klara av att möta de utmaningar som den svenska skolan står inför. "Fru talman! Det tristaste som finns är att säga vad var det vi sade. Därför säger jag i stället: Låt oss nu gemensamt hitta vägar fram för att säkra långsiktigt goda förutsättningar för lärarlegitimationen och för att stärka läraryrket ! Här gäller det faktiskt inte att vara den som är mest påhittig och kommer med de mest kreativa idéerna. Här handlar det framför allt om att ge skolan en fast förankring i professionen och i forskningen. Det behöver lärarna, den svenska skolan och framför allt eleverna i , och . Varje elev har rätt att möta engagerade, kompetenta och behöriga lärare i klassrummet. Det är en utgångspunkt för vår politik.Vi i har ansett och anser fortfarande att lärarlegitimation för lärare och förskollärare är en bra sak som förhoppningsvis kommer att bidra till att höja statusen hos lärare och förbättra utbildningen för barn och elever. Men det har ju varit en del problem på vägen.Kravet på lärarlegitimation är en statlig åtgärd. Det är någonting som vi här i har kommit överens om, och det är självklart så att det har medfört extra kostnader för kommunerna och för skolorna i Sverige.Det vi har krävt är att regeringen ska presentera de merkostnader som reformen medför för kommunerna och för skolorna. Vi har krävt en finansieringsplan för lärarlegitimationen inklusive kostnadsberäkningar för den kompetensutveckling som kommer att behövas för att alla lärare och förskollärare ska nå upp till de kompetenskrav som lärarlegitimationen ställer. Det här behöver finansieras fullt ut.När regeringen då inte riktigt gjorde det blev vi bekymrade. gav därför regeringen i uppdrag att återkomma med en finansieringsplan. I betänkande stod det bland annat följande: "De kostnader som finns och som uppstår på grund av legitimationsförfarandet måste identifieras och en finansieringsplan arbetas fram där statens och huvudmännens kostnader ingår. "Fru talman! Den så kallade finansieringsplanen som regeringen nu har presenterat svarar inte helt och fullt mot uppdrag till regeringen. Regeringens finansieringsplan saknar hela kostnadsberäkningen, vilket gör det svårt för oss och även för andra att avgöra om resurserna är tillräckliga. Bland annat saknar regeringen en finansieringsplan när det gäller medel till huvudmännen för kompetensutveckling, anställning av vikarier med mera i samband med införandet av lärarlegitimationen.Av den anledningen kan inte regeringens skrivelse anses uppfylla kravet i beställning om finansieringsplan för lärarlegitimationen. Det tycker vi är allvarligt. Både kostnader för administration och skolhuvudmännens kostnader för kompetensutveckling, anställande av vikarier och så vidare måste framgå.För att reformen införande av lärarlegitimation ska falla väl ut och bli en lyckad beståndsdel i en bättre skola måste lärare som behöver kompetensutveckling för att nå upp till de nya behörighetskraven få goda möjligheter till en sådan fortbildning. Lärarlyftet II syftar också till en sådan möjlighet. Det är en statlig satsning med inriktning att få lärare i grund- och gymnasieskolan att bli behöriga i de ämnen som de undervisar i. Tyvärr ser vi att alltför många utbildningsplatser står tomma. Det beror ju till stor del på brist på resurser. De kommunala företrädarna vittnar om att de inte har råd att ersätta lärare för den kompetensutveckling de behöver. I den situationen kommer huvudmännen förmodligen antingen att ta pengar från skolans verksamhet för att finansiera Lärarlyftet II eller också måste lärarna själva betala för att utbilda sig i ämnen som de har undervisat i.När staten brister i ansvar för kompetensutveckling av alla lärare som ska göra verklighet av reformen brister man ju i ansvar.Något annat som jag också tycker är väldigt allvarligt är introduktionsåret. Det är av de nyexaminerade lärarna som inte får plats i en introduktionsperiod. Att få en hör till ovanligheterna. Det finns en del högskolor som har den här mentorsutbildningen, men de platserna stod också tomma.Fru talman! Att inte redovisa alla kostnader som lärarlegitimationsreformen medför för kommunerna och skolorna är inte helt rätt. Det kom tydligt fram under en utfrågning av statssekreterare . Då sade han helt öppet att beredningen av den här propositionen kunde ha varit bättre och att finansieringsplanen borde ha innehållit de aspekter som vi berörde.Det här är vår kritik. Det är det den handlar om. Kommunerna och därmed skolorna ska inte drabbas och tvingas till besparingar som i slutänden faktiskt drabbar eleverna.Fru talman! Avslutningsvis vill jag naturligtvis yrka bifall till den gemensamma reservationen i betänkandet. Vi lever i ett ganska komplext samhälle, och jag tror inte att någon här kan vittna om att vi har sett den mest perfekta reformen vare sig 2011, 1990 eller 1970. Alla reformer kan innehålla behov av justeringar som görs . Släpper man prestige, som kan vara en tråkig sjukdom i politiken, inser man också att de kan göras om för att göra allting bättre.Betänkandet är ju föranlett av en skrivelse från regeringen, och anledningen till den är att det finns ett tidigare tillkännagivande från utbildningsutskottet om oron över en av de största reformerna i skolvärlden, den om lärarlegitimation.Bakgrunden är att det har varit en stor röra vad gäller lärarnas utbildning och behörighet. Det har funnits en massa olika utbildningar . Vi har haft olika behörighetsgivande myndigheter. Det har varit problem med gamla examina och vad kurserna avsett. Det har visat sig bli problem när man skulle skicka in sina examensbevis via post eller via mejl. Så reformen har inte varit helt oproblematisk, och en del problem kunde man inte förutse från början.Delvis beror det här också naturligtvis på att kommunerna i många fall har struntat i gamla behörighetsregler. Det är därför det har varit en djungel av olika examina och behörigheter i skolan.Det tjänar inte någonting till att nu prata så mycket om historien, för nu är det ett betänkande vi pratar om, men fanns det alltså obehöriga lärare på gymnasiet.Tanken är naturligtvis att vi ska få bättre lärare, att vi ska höja statusen på läraryrket. Syftet är naturligtvis vår omsorg om eleverna.Staten måste ta ett lite större ansvar. Det gör vi . Vi stramar upp skolan och lärarutbildningen, och vi inför alltså en lärarlegitimation. Vi höjer statusen på yrket för att detta ska kunna bidra till att fler duktiga studenter vill bli lärare. Det yttersta syftet är som jag sade naturligtvis omsorgen om våra elever.En utvärdering bör naturligtvis kunna utvisa vilka fallgropar man ska undvika när man ska genomföra stora reformer och därmed undvika alltför många justeringar - men det är alltid lätt att vara efterklok. När vi skriver 2016-2017 kommer reformen att ha satt sig, och alla kommer att inse att den var mycket bra. Den är en av alla politiska partier och lärarfacken omhuldad och av få kritiserad reform, möjligtvis för att det har visat sig vara en del problem på vägen.Så småningom ska förslag läggas fram som ska göra valideringen av vissa äldre utbildningar enklare och bättre. I detta nu finns förslag om att ge behörighet till äldre lärare som har varit i yrket länge men som har saknat formell behörighet.Vad gäller vidareutbildning och Lärarlyftet tycker vi också att många kommuner måste ta ett större ansvar. När i många fall av budgeten i en kommun går till skolan måste även kommunstyrelser och arbetsutskott i det avlånga inse att det är av största vikt att varje kommun satsar rejält på skolan. Möjligen kan man som allianspolitiker glädja sig åt att undersökningar har visat att det är något bättre skolresultat i alliansstyrda kommuner, men det är en klen tröst. Om vi inte här kan förmå alla kommuner att satsa rejält på sina skolor måste vi naturligtvis ytterligare förskjuta ansvarsfördelningen.Fru talman! Jag hyser stor tilltro till att departementet noggrant och nära kommer att följa implementeringen av denna reform och även tillse att finansieringen är sådan att reformen blir lyckosam.Jag yrkar avslag på reservationen och bifall till förslaget i betänkandet. I finns en lärare, , som har undervisat på gymnasiet. blev direktrekryterad till en skola innan hon riktigt hade gjort klart sin utbildning till lärare. Hon blev fort uppskattad, och hon har arbetat i både friskola och skola. Hon drev det pedagogiska utvecklingsarbetet, och hon deltog i panelen om digitalt lärande på Skolforum.