bet · H001TU7 · 2013-03-18 00:00:00 — Det gäller att stävja vårdslöshet i trafik.Åtgärden ska kombineras med ett uppdrag till Transportstyrelsen. En plan för åtgärder ska tas fram för att långsiktigt höja medvetandegraden hos bilförarna om riskerna med användningen av mobiltelefon och andra saker i bilen.I skrivelsen anger regeringen att man tänker återkomma i frågan , så det är definitivt inte fråga om någon långbänk här. stöder naturligtvis dessa slutsatser.Jag vill också upprepa vad jag sagt tidigare i dessa debatter. Om man blir alltför specifik i sina förbud är det en stor risk att vårdslösa beteenden av annat slag upplevs som tillåtna. Det är någonting som forskningen också visar på.Det är attityder och beteenden som man måste förändra. Det handlar då inte om att förbjuda exakta och specificerade tekniska utrustningar utan om att få bort trafikfarlig användning av teknik generellt sett i bilen - och inte bara teknik utan också beteenden av annat slag.Fru talman! Hur reagerar då den samlade oppositionen på detta arbete och denna skrivelse? Jo, man föreslår ett nytt tillkännagivande där Socialdemokraterna, med lite olika utgångspunkter vill ha en specifik förbudslagstiftning. Även om man har lite olika utgångspunkter landar man i en minsta gemensamma nämnare när man skriver att det behövs en lagstiftning som förbjuder användning av kommunikationsutrustning som tar betydande uppmärksamhet från bilkörningen och därmed hotar trafiksäkerheten. Ja, precis - det kan väl alla hålla med om. Det är det vi pratar om.Då kan man ställa sig frågan: Vad är skillnaden mot den väg som regeringen vill gå?Fru talman! För det första innebär en översyn av trafikförordningens krav på allmän omsorg och varsamhet ett bredare anslag mot flera trafikfarliga beteenden och inte bara mot mobiltelefoni. Det kanske är den viktigaste punkten, att man förtydligar trafikfarliga beteenden över huvud taget.För det andra är en översyn och en skärpning av kraven i trafikförordningen en betydligt snabbare väg att gå fram än att göra en lagförändring i som kan ta åratal. Det är en sådan lagstiftning som erfarenheterna från andra länder visar har varit tveksam.Jag utgår naturligtvis ifrån att regeringen fortsätter med sitt arbete. Jag antar att oppositionen inte har någonting emot att man fortsätter att jobba med trafikförordningen för att få dessa förstärkta och normerande effekter, att man använder möjligheten att förtydliga i trafikförordningen och att man fortsätter arbetet och uppdraget till Transportstyrelsen för att medvetandegöra förare om de verkliga riskerna med detta. Jag tror att det kanske är en av de viktiga punkterna, att tekniken ingriper så mycket i vårt vardagsliv att vi inte ser riskerna. Det är en väldigt viktig del.Det känns som att skillnaden mellan lag och förordning inte är så extremt stor, och förordning är någonting som vi har i vårt lagstiftningssystem. Om man uttrycker sig lite förenklat är det regeringens sätt att stifta lag inom ramen för de lagar som har stiftat.Fru talman! Det finns många andra intressanta och viktiga frågor kopplade till trafiksäkerheten i detta betänkande. Inte minst frågeställningen om hastighetens betydelse kopplat till oskyddade trafikanter tycker jag är en viktig del att diskutera vidare. tog upp det i sitt anförande. Men jag känner att jag har lagt ned så mycket tid här i talarstolen att jag nu tackar för ordet. Vi får återkomma till dessa frågor vid något annat tillfälle. Varför yrkar inte bifall till reservationen om nu detta är så viktigt? Det kan man fråga sig. Samma fråga ställde jag till , men jag fick inget svar.Vår utgångspunkt är den att 10-20 personer dör i trafiken på grund av mobiltelefonanvändning. Det visar VTI:s forskning och studier i denna fråga.Om vi har en regering som inte vill kommer det heller inga förslag från regeringen. Skrivelsen som hänvisade till är ett tydligt exempel på det, där man säger att allt man har gjort är bra. Det är ungefär som att släpa katten baklänges när man ska försöka få en regering som är motsträvig att göra något.För mig är det en självklarhet att det här är ytterligare ett argument för att byta regering i nästa val. Vi måste få en regering som vill göra någonting, som kan göra någonting och som kommer fram med lagstiftning även på detta område.Det här med katalog har fascinerat mig. Det är precis det som man nu vill köra fram: Ni ska ha en lång katalog på sådant som inte är tillåtet, och det kommer att ta att räkna ut en sådan katalog. Ja, det kanske det gör, men det är inte det vi har sagt.Vi har sagt att all teknik som är trafikfarlig ska förbjudas i bilen - all teknik. Vi har sagt att den teknik som främjar trafiksäkerheten är sådant som vi ska bejaka. Det kan exempelvis handla om Volvos teknik för utveckling.Signalvärdet av en lagstiftning är jättehögt. Därför måste vi få en lagstiftning på detta område. Jag är helt säker på att har många argument för att byta regering, men det får man väl ta med jämna mellanrum.Om vi nu återgår till det som sade, att 10-20 dör i trafiken på grund av mobiltelefonanvändning: Ja, det är naturligtvis fullständigt oacceptabelt. Vi är helt eniga om det. Och vi är helt eniga om att vårdslöst utnyttjande av teknik i bilen också är helt oacceptabelt.Jag tycker att man kan säga att vi i den lagstiftning som finns kan utläsa att det är förbjudet. Men för att ytterligare förtydliga detta föreslår regeringen nu i sin skrivelse att man ska ändra i trafikförordningen för att ytterligare förtydliga det som lagen säger och göra det brett, generellt, så att det vänder sig mot allt trafikfarligt beteende som skapar distraktion och gör att föraren tappar koncentrationen på körning i bilen.Att säga att regeringen är passiv i den här frågan tycker jag är ett märkligt uttalande.Jag kan hålla med om att det har blivit en glidning i hur man uttrycker sig från oppositionen. Det står mycket i texten om sms-förbud och mycket specifika saker, men när man kommer till slutsatsen är det precis det jag läste upp: lagstiftning som förbjuder användning av kommunikationsutrustning som tar betydande uppmärksamhet från bilkörningen och därmed hotar trafiksäkerheten.Jag tycker att det är bra att man har kommit till den slutsatsen. Men jag förstår ändå inte skillnaden mot den väg som regeringen vill gå och som är snabbare. Jag utgår från att oppositionen inte kommer att motsätta sig eller har någonting emot att regeringen fortsätter sitt arbete med att ändra trafikförordningen. Det är intressant att regeringspartierna har börjat lyssna på vad vi säger och inte tror att deras egen sanning om vad vi har sagt är den som gäller. Ni har velat framhärda i att vi har sagt vissa saker som vi inte har sagt. Det gäller inte bara i den här frågan utan också i många andra frågor där era företrädare har velat lägga ord i munnen på oss som vi själva inte har sagt.Lars Tysklind sade ungefär så här i sitt anförande: Annat trafikfarligt beteende riskerar att öka om man skulle förbjuda sms:ande. Då undrar jag: I de andra länder som har infört mobiltelefonförbud, vilka trafikfarliga beteenden har ökat där? Det måste ju finnas någon forskning eller några undersökningar som visar att sådana beteenden i så fall har ökat, om nu detta påstående skulle vara sant.Jag tror inte att det är så, utan jag tror att det är jätteviktigt att vi får en lagstiftning som visar för våra bilförare att signalen är: Nej, teknik som inte går ihop med bilkörning är förbjuden i , precis som det är på många andra håll runt om i . Jag tror att det är jätteviktigt att vi får det på plats. Om det då kan ske med hjälp av det arbete som regeringen har påbörjat eller om det måste ta , som påstod, eller till och med , alltså till nästa val 2018 - nej, det tror inte jag på. Jag tror att regeringen kan vara mycket smartare än så. Om inte annat får vi väl byta så att vi får en smartare regering. Jag kan nog försäkra om att regeringen kommer att välja den smartaste och snabbaste vägen här. Jag är helt övertygad om att man kommer att fortsätta. Här har man nu aviserat att man fortsätter att jobba med trafikförordningen oberoende av tillkännagivandet. Regeringen är fullt medveten om att man skapar även normerande effekter med trafikförordningen. När vi är ute och kör bil skiljer vi inte mellan de regler som står i trafikförordningen och dem som står i annan lagstiftning, utan vi rättar oss efter båda sakerna. Det är så det svenska lagsystemet är uppbyggt.Leif säger att vi lägger ord i munnen på oppositionen. Nej, vi läser bara texten. Så länge man inte kommer till slutsatsen står de specifika förbuden bara travade på varandra. Ändå försöker man ge något slags bild av att det finns någon här i som skulle vara för att man facebookar och sms:ar under bilkörning. Det är en bisarr tanke!Sedan sade jag inte att andra beteenden skulle öka. Om man börjar exemplifiera i lagstiftningen, bli för specifik och räkna upp enskildheter som ska förbjudas blir den allmänna känslan att allt annat är tillåtet. Så fungerar lagstiftning. Det visar forskningen. Det handlar om hur människor upplever saker och ting. Ju mer specificerad en lagstiftning blir, desto tydligare upplever man att det som inte specificeras per definition är tillåtet. Det har man också sagt från forskningens sida. Jag blev väldigt glad när sade att han tyckte att det var viktigt med de ändrade hastighetsgränserna i tätort. Jag tycker att vi skulle behöva diskutera det mer. Vi har debatterat detta förut här i kammaren, och jag.I dag har vi en bashastighet i tätorterna . Precis som jag sade i mitt anförande har många kommuner gått före och sänkt hastigheten i olika delar av sina tätorter, men vissa kommuner, till exempel i den del av landet som jag kommer från, har gått på pumpen. Besluten har överklagats till , och tjänstemän säger: Nej, det är 50 som gäller. Ni får inte ha 30.Därför har vi ett behov av att få gränsen ändrad. Regeringen borde ta beslut om sänkt bashastighet i tätort. Jag skulle vilja fråga vad han gör för att det ska bli ändring på detta. och lägger väldigt mycket fokus på detta med bashastighet. I dagens system finns det många hastigheter som man kan använda, och i och med att vi beslöt att man också kunde använda jämna tal som 40, 60 och så vidare blev spektrumet av användbara hastighetsgränser ännu större. De kommuner har gått före, som säger, har inom det här systemet gjort sin hemläxa och har utifrån analyser av respektive vägsträcka kunnat sätta hastighetsgränserna 30, 40 eller 50 inom sitt område. Det är ju väldigt viktigt att man gör den analysen. Gaturummets utformning och den satta hastigheten måste stämma överens för bilföraren för att man ska få acceptans - jag tycker inte att det är ett felaktigt ord i sammanhanget. Det handlar om trafiksäkerhet, framkomlighet, miljö och allt detta. På många sträckor inne i städerna är naturligtvis 30 den enda hastighet som är acceptabel. Då ska det vara 30. Sedan finns det sträckor mellan 30 och 50 där man kan ha 40. I min hemkommun har man gjort dessa analyser, och där finns alla tre typerna av hastighet.Att man går på pumpen hos eller Transportstyrelsen beror helt enkelt på att man inte har gjort hemläxan. Har man goda motiv går man inte på pumpen. stämmer inte verklighetsbeskrivning riktigt. Jag har tittat på hur man har gjort i olika kommuner. Det är lite oroväckande att de kommuner som har lyckats med detta är de som inte har fått sina beslut överklagade av någon privatperson i kommunen. Rent rättsligt kan man alltså gå på pumpen om man läser regelboken på det sättet.I dag har vi hastighetsgränserna 30, 40 och 50, och man ska motivera väldigt noga om man ska ha något annat än 50 i tätort eftersom 50 är bashastigheten. Om man i stället hade 30 som bashastighet i tätort skulle man behöva motivera varför man i stället ska höja hastigheten till 40 eller 50. Jag ser att det är en bättre ordning, en ordning som skulle leda till att vi över hela landet fick bättre hastigheter i våra tätorter. Det skulle också bli enklare för kommunpolitikerna att göra hastighetsplaner i tätorten.Återigen frågar jag: Vad är problemet med att ändra bashastigheten i tätort från 50, som vi har haft i hur som helst, till 30, som är ett modernt sätt att se på vilken hastighet vi ska ha i städer och tätorter? Svårigheten är att det gäller ganska stora områden. Återigen vill jag lägga fokus på att det i gällande system finns stora möjligheter att differentiera hastigheten utifrån lokala förhållanden, och man kan utforma gaturummet så att det stämmer överens med den hastighet man sätter. Många kommuner har jobbat föredömligt med det här. Det fungerar att ha 30, 40 eller 50 utifrån en process som är ganska krävande - det kan jag hålla med om - men det finns bra instruktioner från om hur man ska föra en sådan process.När det finns ett samband mellan hur man upplever gaturummet och de hastigheter som är satta följer man också den hastighetsgräns som gäller. Det är viktigt när kommunerna planerar städerna att man också jobbar med gaturummet som sådant för att anpassa det till hastigheten. Blir man påkörd av en bil som inte hinner bromsa är 30 kilometers hastighet att föredra. De flesta överlever faktiskt en smäll i 30 medan i princip ingen överlever i 50. Det är detta vi talar om, och det är detta som är vår utgångspunkt när vi talar om de oskyddade trafikanterna och att man måste differentiera hastigheten. Även i detta sammanhang vill jag återkomma till att ansvaret i väldigt hög grad hänger på föraren och att man följer de regler om varsamhet och omdöme som finns, oberoende av vad som står på skyltar.Som sagt: Inom dagens system finns det väldigt stora möjligheter för kommunerna att differentiera hastigheten utifrån lokala förhållanden. Dagens fokus är trafiksäkerhet - ett återkommande tema som alltid är aktuellt och viktigt. Det är ett område där vi i har en lång tradition av att ligga i framkant, både om man ser till olycksstatistik och när vi tittar på fordonsbranschen. Naturligtvis finns det ingen anledning att slå sig till ro med det. Varje olycka är en för mycket, men det är en utgångspunkt i det fortsatta arbetet för att nå den så berömda och här ofta nämnda nollvisionen. Det är intressant att i trafikutskottet ha möjlighet att följa vad som sker inom området forskning och utveckling kopplat till trafiksäkerhet. Regeringen gör betydande satsningar för att tillsammans med branschen stimulera detta arbete. I har vi en optimistisk syn på att den tekniska utveckling som pågår ska ge stora effekter. Vi har all anledning att hoppas på stora förbättringar med hjälp av nya tekniska lösningar, inte minst kopplade till modern teknik och elektronik. Det handlar till exempel om lösningar som hjälper oss att bli bättre bilförare, lösningar som ser till att vi blir varnade om vi blir alltför trötta bakom ratten och lösningar som minskar effekterna av olyckor som trots allt sker. när man vandrar runt bland montrar på mässor och konferenser kan man som lekman nästan få en känsla av att det handlar om science fiction. Får vi tro optimister i branschen kan mycket av detta vara verklighet inom något årtionde, och en del är redan på gång. Att till exempel få en varning och kanske en automatisk inbromsning av bilen en mörk höstkväll och uppmärksammas på älgen som närmar sig vägen långt innan man själv på traditionellt sätt kan se den eller att få en skarp tillrättavisning av bilen när man börjar gäspa bakom ratten är nyheter som jag ser fram emot. För min del tror jag att en av de stora och växande frågorna när det gäller trafiksäkerhet framöver kommer att handla om cykeln, och detta av flera skäl. Cykeln har av olika skäl blivit ett alltmer uppskattat färdmedel. Det handlar om folkhälsa, miljö och ekonomi. Den är också ett sätt att minska trängseln i stadsmiljön. Detta är några skäl. Men att cykla innebär att ofta i ganska höga farter befinna sig balanserandes på några kvadratcentimeters yta på mer eller mindre lämpliga vägar, ofta i en ganska stressig miljö. När en olycka inträffar gör man som cyklist verkligen skäl för namnet oskyddad trafikant. Den cykelutredning som lämnades lyfte fram en hel del frågor kopplade till cykeln och trafiksäkerheten. I tror vi på en ökad användning av cykeln som färdmedel och hoppas verkligen att man hittar möjligheter och förslag som vi kan återkomma till för att både utveckla cyklandet i och minska riskerna. Jag har försökt att med några grova penseldrag teckna det som jag uppfattar som viktiga trender i utvecklingen på området trafiksäkerhet. Jag vill inte på något sätt förminska enskilda problem som många av motionärerna fokuserar på. Men jag tycker ändå att det är viktigt att vi då och då som beslutsfattare också lägger en hel del tid på att försöka förstå och där så är lämpligt styra och stimulera utvecklingen av den nya trafikmiljön som växer fram. Det tror åtminstone jag radikalt kan förändra trafiken och förbättra säkerheten rejält. Som avslutning vill jag ge även syn på frågan om distraktion bakom ratten orsakad av felaktig mobiltelefonanvändning. Sannolikt är det just på detta område som utvecklingen går allra snabbast när det gäller tekniska lösningar. har fått flera föredragningar både om den tekniska utveckling som pågår och hur vi som bilförare påverkas av att tala i telefon. Även om slutsatser kan skilja sig åt uppfattar jag att alla är överens om att det är i själva distraktionen, när man släpper uppmärksamheten från trafikmiljön, som faran ligger. Däremot finns data som tyder på att det till och med kan vara en fördel att bli avbruten av ett telefonsamtal under en lång och monoton bilfärd. Det gäller att vara vaken och uppmärksam men inte distraherad. Det finns en allmänt hållen lagstiftning om vårdslöshet i trafik som, vilket många har nämnt tidigare, i princip ringar in de moment där man använder sin mobiltelefon eller annan utrustning i bilen på ett olämpligt sätt. föreslår utskottets majoritet att en ny lag ska stiftas specifikt för handhållen mobiltelefon. Det är en lag som jag hade haft större förståelse för om den hade kommit innan till exempel gps i bilen blev vanlig och då en telefon var en telefon. Att nu jobba med att stifta en lag om en utrustning som sannolikt kommer att se rejält annorlunda ut innan lagen träder i kraft känns, om uttrycket tillåts, närmast meningslöst. Mycket talar för att dagens mobiltelefoner förändras så att vi inte behöver knappa på dem. utvecklas nya tekniska prylar som också kan förvilla om de används felaktigt. Men känner vi inte till och kan beskriva dem. Det kan knappast vara här som vi ska lägga koncentrationen om vi vill nå en trafiksäkrare miljö i det stora hela. Jag ska inte spekulera i de sätt som kan finnas att kringgå sådana lagar. Men här brukar fantasin flöda. Allianspartiernas reservation går ut på att i förordningstext precisera begreppet vårdslöshet i trafik. Det är ett arbete som redan pågår inom regeringen. Det har här tydligt beskrivits, inte minst av . Det skulle ge en tydligare bild både för allmänheten och för domstolarna av vad som är vårdslöshet och ringa in både olämpligt handhavande av mobiltelefon eller handdator, som man kan kalla den, och annan distraherande verksamhet bakom ratten. Att gå denna väg tror jag dessutom skulle ge betydligt snabbare resultat än att arbeta fram en ny lag och få minst lika bra effekt. När talar om en ny trafikmiljö och så vidare tänkte jag att vi kanske får höra någon som är lite mer positiv till att vi ska lagstifta mot olämpligt användande av teknik i bilen som tar bort koncentrationen från vägen. Men så blev icke fallet. Jag måste därför fråga : Varför yrkar du inte bifall till er reservation? Jag har ställt frågan till och men inte fått något svar. Men du kanske har ett svar. Jag vill ta upp även en annan fråga, som rör miljöbilar. När det gäller de miljöbilar som premierar med vid inköp finns det inga som helst trafiksäkerhetskrav. Miljöbilarna behöver inte genomgå krocktesterna från Euro NCAP för att premien ska utgå. Premien kan utgå för vilka bilar som helst. Det kan vara i princip en kaffeburk som man har satt hjul på och sedan sett till att motorn är tillräckligt miljövänlig. Då kan man säkert få denna miljöbilspremie. Några större trafiksäkerhetskrav finns inte. Varför finns inte det? Jo, man säger att Euro NCAP inte är en statlig offentlig organisation. Ingenting kan vara mer felaktigt. i och motsvarigheter runt om i finansierar Euro NCAP:s verksamhet. Man gör detta tillsammans. Då undrar jag: Varför ställer man inte trafiksäkerhetskrav på miljöbilar? Det borde vara något som ligger i linje med hela trafiksäkerhetstänket och nollvisionen. Jag ska ärligt säga att jag inte har någon detaljinformation om på vilket sätt man kontrollerar eller inte kontrollerar miljöbilarnas trafiksäkerhetsstatus. Men när säger att det är okej att köra omkring med en kaffeburk med en motor i tror jag att han kraftigt förenklar verkligheten. Dessa bilar ska också besiktas på vanligt sätt. Om man har valt de exakt riktiga metoderna för att göra dessa tester eller om det finns anledning att ha synpunkter på dem ber jag att få passa i den delen. Det är naturligtvis viktigt för oss alla, utgår jag från, att vi har förmåga att se de stora drag som jag inledningsvis var inne på och som kopplade sin inledning till. Vi har alltså ett antal utmaningar när det gäller trafiken framöver. Det hoppas jag att är överens med mig om. En av de stora utmaningar som vi talar om här är att uppnå nollvisionen i trafiksäkerhetsmiljön. Men det handlar också om att miljöbelastningen från trafiken ska bli så liten som möjligt. Dessa mål ska vi i och för sig diskutera i ett annat sammanhang. Vi försöker alltså göra insatser från regeringens och allianspartiernas sida för att stimulera denna utveckling. Det tycker jag att vi ska se positivt på rent allmänt, och det finns all anledning att jobba för att vi utvecklar en fordonsflotta som är bättre anpassad till miljön än den som vi har . Det är detta arbete som pågår. Alla vi ledamöter i fick i går ett mejl från . Det stod: En sms-lag räddar liv . Det är lika farligt att sms:a när man kör bil som att köra rattfull. Risken att råka ut för en olycka ökar med 23 gånger för den som skickar sms som han eller hon kör bil, och omkommer flera personer på de svenska vägarna till följd av detta. I har dödstalen från mobilrelaterade olyckor halverats sedan en lag mot handhållen mobilanvändning infördes . blev 2010 det näst sista EU-landet som införde ett förbud, och i bötfälldes 42 000 för att ha talat i telefon i bilen 2011. är det enda land inom EU som saknar ett förbud mot att använda mobiltelefonen bakom ratten utan handsfree. av svenska folket vill se en lag som förbjuder handhållen mobilanvändning när man kör bil. Ett förbud minskar antalet dödade och skadade i trafiken. En lag ändrar beteenden och räddar liv. har du som folkvald lagstiftare möjlighet att rädda liv. Gör det!Det skriver på Motormännens Riksförbund.Jag måste säga att jag till fullo instämmer i beskrivning av verkligheten. Jag förstår inte varför Alliansen inte kan inse att vi faktiskt behöver en lag inte bara mot mobiltelefonanvändning utan mot all teknik som är skadlig för trafiksäkerheten. Det är precis det vi vill åstadkomma med den skrivning vi har i vår majoritetstext. Jag förstår inte varför inte , om han har en annan uppfattning, yrkar bifall till den reservation som finns i ärendet. Det har gjorts flera försök från allianspartiernas sida , men jag gör ytterligare ett försök. Att sms:a i bil är olämpligt och rimligen ett vårdslöst beteende i trafiken. Det förslag till lösning av den problematik vi här har beskrivit finns inte på något håll i form av en lag , utan det handlar från med fleras synpunkt om att försöka ringa in ett antal åtgärder i en lagstiftning som i bästa fall kan vara på plats om . Vår syn har varit att i förordningstext i lagstiftningen under begreppet "vårdslöshet" precisera den på ett tydligare sätt för att nå just de effekter vi hoppats på.