bet · H001AU6 · 2013-02-25 00:00:00 — Partiet vill ha en samlad arbetslivstrygghet, en gemensam försäkring där både allmän sjukförsäkring och allmän arbetslöshetsförsäkring ingår liksom en lägsta ersättning. Som ett steg på vägen mot arbetslivstrygghet vill man bl.a. höja taket och ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen samt ta bort de differentierade avgifterna. Partiet vill också att ersättningsgrundande inkomst räknas på samma sätt oavsett om en person är sjuk eller arbetslös så att det blir en inkomstförsäkring. I kommittémotion 2012/13:A304 av m.fl. (V) argumenterar för att det inte är fler som kommer att kunna få inkomstrelaterad ersättning i en arbetslöshetsförsäkring som alla tvångsansluts till om inte kvalifikationsreglerna och ersättningsnivåerna ändras. Om den parlamentariska socialförsäkringsutredningen ska ha en möjlighet att presentera ett förslag till en hållbar och väl fungerande arbetslöshetsförsäkring måste uppdraget utvidgas till att se över även dessa centrala delar av försäkringen. Regeringen bör därför återkomma med tilläggsdirektiv till utredningen i enlighet med vad som anförs i motionen (yrkande 9). Systemet med statliga finansieringsbidrag till arbetslöshetskassor med facklig anknytning infördes eftersom det ansågs vara det billigaste, administrativt enklaste och effektivaste sättet att organisera arbetslöshetsförsäkringen. Det förhållandet gäller enligt också . Partiet hävdar att ett obligatorium inte skulle lösa något av de tre problem som partiet ser med arbetslöshetsförsäkringen: att så få arbetslösa över huvud taget får ersättning, att taket är så lågt att få får ersättning och att avgifterna är så höga att många har lämnat försäkringen. En obligatorisk försäkring skulle dessutom, enligt partiet, kräva en uppbyggnad av nya kontrollsystem och kunna leda till en lägre facklig anslutningsgrad. anser därför att utgångspunkten för en översyn av arbetslöshetsförsäkringen ska vara att det även i fortsättningen ska vara frivilligt att vara medlem i en arbetslöshetskassa och att arbetslöshetsförsäkringen ska vara solidariskt finansierad. (yrkande 10). menar även att arbetslöshetskassornas administrationskostnader bör fördelas solidariskt mellan kassorna. Därför bör ett förutsägbart system för utjämningsavgifter respektive utjämningsbidrag införas (yrkande 24). I motion 2012/13:A203 av (KD) yrkande 2 föreslås att taket i arbetslöshetsförsäkringen knyts till prisbasbeloppet. (S) betonar i motion 2012/13:A248 vikten av att slå vakt om våra gemensamma trygghetsförsäkringar. Motionären vänder sig mot en utveckling där arbetslöshetsförsäkringen reduceras till ett grundskydd så att löntagarna tvingas teckna tilläggsförsäkringar. I motion 2012/13:A265 av (S) argumenteras för behovet av ett bra ekonomiskt stöd vid arbetslöshet, exempelvis genom att de allra flesta får av sin tidigare inkomst under hela ersättningsperioden. m.fl. (S) framhåller i motion 2012/13:A324 behovet av en översyn av arbetslöshetsförsäkringen, bl.a. för att säkra att den ger ett tillräckligt ekonomiskt skydd för att fungera som en omställningsförsäkring. I motion 2012/13:A203 av (KD) yrkande 1 föreslås att man bör göra arbetslöshetsförsäkringen allmän och obligatorisk. I motion 2012/13:A292 av och (båda SD) yrkande 1 förespråkas att arbetslöshetsförsäkringen ska vara en obligatorisk inkomstförsäkring. Motsvarande krav framförs även i motion 2012/13:A384 av (SD) yrkande 1. (M) framhåller i motion 2012/13:A381 behovet av att se över möjligheten att införa en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. I motion 2012/13:A260 av (C) anförs att regeringen bör utvärdera de differentierade avgifterna i arbetslöshetsförsäkringen m.m. och (båda SD) anser enligt vad som framförs i motion 2012/13:A292 yrkande 3 att regeringen ska utreda möjligheten att finansiera arbetslöshetsförsäkringen genom skatt. Ett likalydande förslag finns i motion 2012/13:A384 yrkande 3 av (SD). Arbetsmarknadspolitikens mål är att insatserna ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad. Att arbetslöshetsförsäkringen fungerar som en omställningsförsäkring är en central del i detta. Omfattande reformer har genomförts i arbetslöshetsförsäkringen sedan alliansregeringen tillträdde . De har varit en del av den större helhet som Alliansens jobbpolitik, byggd på arbetslinjen, utgör. Där ingår också bl.a. jobbskatteavdragen och de sänkta arbetsgivaravgifterna för unga, som tillsammans med förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen har gjort att det lönar sig bättre att arbeta och har blivit mer lönsamt för företagen att anställa. Det råder enligt utskottets mening ingen tvekan om att utformningen av arbetslöshetsförsäkringen påverkar arbetsmarknaden. En väl utformad försäkring som är generös vid kortvarig arbetslöshet kan öka flexibiliteten genom att människor blir trygga och vågar pröva nya arbeten. En alltför generös försäkring kan däremot göra att de ekonomiska drivkrafterna att bryta arbetslösheten blir för svaga. Det gäller att finna balanspunkten däremellan. Som försäkringen var utformad med en hög ersättningsnivå och alltför generösa inträdesvillkor riskerade den att i praktiken bli en långvarig försörjning som motverkade arbetslinjen. Försäkringen fungerade då mer som ett allmänt försörjningsstöd än som ett ekonomiskt stöd under en omställningsfas. Utskottet anser liksom regeringen att det finns stöd i forskningen för att ersättningsnivån har en påverkan på arbetslösheten. En successivt nedtrappad ersättning stärker incitamenten att söka arbete. Sökaktiviteten påverkas liksom benägenheten att acceptera ett arbete, vilket ökar sannolikheten att också få ett arbete. Det kan också bidra till en ökad rörlighet både geografiskt och yrkesmässigt. Utskottet noterar att även flera av oppositionspartierna har anslutit sig till denna analys och i sina budgetalternativ förordar nedtrappning i ersättningsnivån eller av högsta dagpenningen efter en del av ersättningsperioden. Utskottet tar avstånd från den negativa bild som framför allt och ett antal socialdemokratiska motionärer tecknar av regeländringarna och effekterna av dem. Reformeringen av arbetslöshetsförsäkringen har syftat till att bidra till en varaktigt högre sysselsättning genom att öka sökaktiviteten och sannolikheten att acceptera ett jobberbjudande. Detta har skett med insikt om de negativa konsekvenser som arbetslösheten har för såväl den enskilde som samhället. Utskottet vill erinra om att förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen är den av regeringens arbetsmarknadsreformer som i högst grad bidrar till minskad arbetslöshet, enligt den uppföljning av sysselsättningspolitiken som redovisades ekonomiska vårproposition. Långsiktigt beräknas reformerna av arbetslöshetsförsäkringen öka sysselsättningen och antalet arbetade timmar och minska arbetslösheten . Utskottet vill betona att svaret på hur man bäst ska göra avvägningen mellan graden av trygghet och graden av omställning i arbetslöshetsförsäkringen inte är enkelt att finna eller kan sökas i forskningslitteraturen. Att det emellertid handlar om just en avvägning mellan två viktiga värden framstår som tydligt för utskottet. Forskning som baseras på såväl svenska som internationella data pekar, tvärtemot vad som ibland påstås i debatten, tydligt i samma riktning när det gäller vilka effekter en alltför generös arbetslöshetsförsäkring riskerar att få på arbetslösheten, vilket utskottet gav exempel på i höstens budgetbetänkande för utgiftsområde 14 (bet. 2012/13:AU2 s. 40). I ett läge med en svag konjunktur och en redan alltför hög nivå på arbetslösheten och långtidsarbetslösheten vore det därför enligt utskottets mening riskfyllt och felaktigt att som enskild åtgärd kraftigt höja taket i försäkringen. När det gäller frågan om en obligatorisk eller frivillig försäkring, som tas upp av och ett antal enskilda motionärer, vill utskottet framhålla att det är mycket angeläget att alla som arbetar och uppfyller villkoren för försäkringen också ska ha ett gott skydd vid arbetslöshet. Enligt uppgifter i IAF:s statistikdatabas har arbetslöshetskassornas medlemsantal stigit med ca 115 000 personer mellan . Att trenden är tydligt positiv visas också av att tredje kvartalet 2008 var då medlemsantalet i arbetslöshetskassorna sjönk. Utskottet anser emellertid att det vore önskvärt om ännu fler förvärvsarbetande som uppfyller arbetsvillkoret var berättigade till en trygg inkomstförsäkring vid arbetslöshet. Andelen arbetslösa som har fått arbetslöshetsersättning har enligt statistik från och sjunkit från till . Därför ser utskottet det som positivt att en av utgångspunkterna för den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete är att den framtida arbetslöshetsförsäkringens inkomstrelaterade ekonomiska ersättning ska omfatta alla som förvärvsarbetar och uppfyller arbetsvillkoret. När det gäller försäkringens finansiering, som också tas upp av och ett antal enskilda motionärer, kan utskottet konstatera att det i direktiven till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen (dir. 2010:48) sägs att kommittén ska utgå från att dagens finansieringsmodell med ett avgiftssystem som varierar med kostnaderna för arbetslöshet ska bestå. Kommittén kan enligt direktiven också pröva alternativa vägar för att hindra att avgiften till arbetslöshetsförsäkringen motverkar arbetskraftsdeltagande genom att pröva t.ex. en sänkning av finansieringsavgiften eller genom att införa en skattereduktion. Utskottet står bakom de generella utgångspunkter som direktiven ger uttryck för och anser att utredningens arbete bör avvaktas innan man gör några ingrepp i finansieringssystemet. Med det anförda anser utskottet att motionerna 2012/13:Fi303 (MP) yrkande 26, 2012/13:A203 (KD) yrkandena 1 och 2, 2012/13:A248 (S), 2012/13:A260 (C), 2012/13:A265 (S), 2012/13:A292 (SD) yrkandena 1 och 3, 2012/13:A304 (V) yrkandena 9, 10 och 24, 2012/13:A324 (S), 2012/13:A381 (M) och 2012/13:A384 (SD) yrkandena 1 och 3 kan avstyrkas. Administration av arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd Utskottets förslag i korthet Jämför reservationerna 7 (SD) och 8 (V). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden som rör vem som ska administrera bedömningen och utbetalningen av arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd. Utskottet avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning till den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Arbetslöshetsersättningen hanteras och betalas ut av arbetslöshetskassorna. finns det 30 självständiga arbetslöshetskassor. Deltagande i ett arbetsmarknadspolitiskt program ger som huvudregel rätt till aktivitetsstöd. Aktivitetsstöd utbetalas från . Om en person uppfyller villkoren för rätt till arbetslöshetsersättning beräknas aktivitetsstödet på basis av ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen. Om personen inte har rätt till arbetslöshetsersättning får han eller hon en lägsta nivå av aktivitetsstöd. Dagar med aktivitetsstöd samordnas med dagpenning enligt arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslöshetskassan Alfa (Alfakassan) startade sin verksamhet och bildades av bl.a. Arbetslöshetskassornas (nedan kallad SO) för att vara ett komplement till övriga arbetslöshetskassor på arbetsmarknaden. Alfakassan ansluter personer som kan vara anställda eller företagare ur alla yrkesgrupper. Förutom att betala ut grund- och inkomstrelaterad ersättning till anslutna har Alfakassan också uppdraget att betala ut grundersättning till dem som inte är medlemmar i någon arbetslöshetskassa. anser enligt kommittémotion 2012/13:A304 av m.fl. (V) yrkande 25 att hanteringen av aktivitetsstödet har blivit besvärligare i och med att utbetalt aktivitetsstöd ska samordnas med dagar och nivåer i arbetslöshetsförsäkringen. Samordningen mellan de olika aktörerna arbetslöshetskassorna, och Arbetsförmedlingen leder också till fördröjda utbetalningar. Ansvaret för aktivitetsstödet bör därför enligt partiets mening föras över till kassorna. och (båda SD) hävdar i motion 2012/13:A292 att dagens arbetslöshetsförsäkring är mycket politiserad genom kopplingen mellan å ena sidan arbetslöshetskassor och fackförbund och å andra sidan fackförbund och det socialdemokratiska partiet. Försäkringen ska därför skötas och administreras av (yrkande 2). Motionärerna vill också öka arbetslöshetskassornas servicegrad och drastiskt minska handläggningstiderna (yrkande 4). Även (SD) vill enligt motion 2012/13:384 yrkande 2 att försäkringen ska skötas och administreras av . I motion 2012/13:A319 av (C) förordas ett statligt huvudmannaskap för Alfakassan, för att göra den mer fristående från fackförbunden. Utskottet kan konstatera att de frågeställningar som väcks i motioner gällande administrationen av arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet faller väl in i den parlamentariska socialförsäkringsutredningens uppdrag. Redan i de ursprungliga direktiven (dir. 2010:48) gavs utredningen i uppdrag att pröva alternativa organisationsformer för en framtida obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. ska de fördelar, t.ex. arbetslöshetskassornas branschkännedom och den lägre nivån på felaktiga utbetalningar, som kännetecknar arbetslöshetsförsäkringen i jämförelse med andra stora trygghetssystem tas till vara i en eventuell alternativ organisation. Utskottet noterar att regeringen också har gjort bedömningen att det finns anledning att på nytt pröva om det går att åstadkomma en mer tydlig och effektiv organisering av det stöd som lämnas till stöd för försörjning vid deltagande i arbetsmarknadspolitiskt program (aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning). Regeringen gav därför utredningen ett utökat uppdrag (dir 2012:90) som bl.a. innebär att den, med utgångspunkt i sitt förslag om hur administrationen av arbetslöshetsförsäkringen ska organiseras, ska analysera och ge förslag till hur hanteringen av aktivitetsstödet och utvecklingsersättningen på bästa sätt ska organiseras i syfte att effektivisera hanteringen. Utskottet anser att man bör avvakta utredningens överväganden och att något initiativ från sida därför inte är nödvändigt. Motionerna 2012/13:A292 (SD) yrkande 2 och 4, 2012/13:A304 (V) yrkande 25, 2012/13:A319 (C) och 2012/13:384 (SD) yrkande 2 avstyrks. Utskottets förslag i korthet Jämför reservationerna 9 (SD) och 10 (V) samt särskilt yttrande (S). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden som rör villkor för rätt till ersättning, exempelvis frågor om de allmänna villkoren, arbetsvillkoret, den överhoppningsbara tiden och deltidsbegränsningen. Utskottet avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning bl.a. till den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Som redovisats ovan regleras de allmänna villkoren för rätt till ersättning i 9 § och undantag från rätt till ersättning i 10 § . Vad som ska räknas som ett lämpligt arbete enligt 9 § regleras i 11 § . upphörde rätten för en arbetssökande att begränsa sitt sökområde till lämpliga arbeten inom sitt yrke och i närområdet (den s.k. 100-dagarsregeln). gav regeringen som sin mening till känna vad arbetsmarknadsutskottet anfört om att regeringen bör återkomma till med lagförslag som ger arbetslösa rätt att begränsa sitt arbetssökande (bet. 2010/11:AU9, rskr. 2010/11:279). Det arbetsvillkor som måste uppfyllas för att en sökande ska vara berättigad till ersättning regleras i 1214 §§ . Den huvudsakliga innebörden är att den sökande under en ramtid av före arbetslöshetens inträde ska ha haft förvärvsarbete och utfört arbetet per kalendermånad, eller ska ha haft förvärvsarbete av 6 kalendermånader och utfört arbetet under var och en av dessa månader. För att erhålla inkomstrelaterad ersättning måste även medlemsvillkoret i 7 § uppfyllas, dvs. den sökande måste ha varit medlem i en arbetslöshetskassa . Med ramtid avses enligt 15 a § de som närmast föregått den månad när den sökande har anmält sig som arbetslös hos den offentliga arbetsförmedlingen. Om anmälningsmånaden innehåller förvärvsarbete, tid med föräldrapenning eller totalförsvarsplikt i en sådan omfattning att den kan tillgodoräknas i ett arbetsvillkor, ska den dock ingå i ramtiden. Av 1617 a §§ följer att är överhoppningsbar vid fastställande av ramtiden, exempelvis tid som sjukskriven, tid som föräldraledig, tid under vissa typer av utbildning etc. I 17 a § begränsas den överhoppningsbara tiden till högst för alla förhållanden utom då den sökande har haft överhoppningsbar tid i form av tid som medföljande vid makes, makas eller sambos utlandstjänstgöring. Ersättning lämnas enligt 22 § under (ersättningsperiod). Till en sökande som dag 300 i ersättningsperioden är förälder till barn lämnas dock ersättning under . Enligt 7 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring lämnas arbetslöshetsersättning under sammanlagt högst för veckor som en person utför eller deklarerar deltidsarbete (deltidsbegränsningen). Resterande ersättningsdagar i perioden får endast användas för veckor då personen inte utför eller deklarerar något arbete. Med deltidsarbete avses arbete som understiger personens arbetsutbud . gav regeringen som sin mening till känna vad arbetsmarknadsutskottet har anfört om att regeringen ser över arbetslöshetsförsäkringens regelverk i fråga om deltidsbegränsningen så att det inte diskriminerar deltidsarbetslösa och återkommer till i frågan (bet. 2010/11:AU9, rskr. 2010/11:279). Det är enligt vad anför i kommittémotion 2012/13:A13 av och (SD) yrkande 1 anmärkningsvärt att Alliansen ännu inte har återkommit med ett förslag med anledning av tillkännagivande om ett återinförande av den s.k. 100-dagarsregeln. Partiet anser att man i bestämmelserna i 43 § 4 och 5 bör förtydliga att det med lämpligt arbete avses ett sådant arbete som geografiskt och kompetensmässigt är rimligt för den sökande. tar i kommittémotion 2012/13:A304 av m.fl. (V) upp ett antal andra frågor som rör villkoren för ersättning i arbetslöshetsförsäkringen. Partiet framhåller att arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen innebär att det är mycket svårt för deltids- och visstidsanställda att kvalificera sig för ersättning. Eftersom kvinnor är överrepresenterade bland både deltidsarbetande och visstidsanställda är detta snäva arbetsvillkor strukturellt diskriminerande mot kvinnor. Utgångspunkten vid en översyn av arbetsvillkoret bör vara att utformningen ska vara så generös att det finns marginaler för sjukfrånvaro även för deltidsarbetande och visstidsanställda och att en strukturell diskriminering av kvinnor undviks (yrkande 11). Partiet anser att en översyn av medlemsvillkoret bör utgå från att det inte får vara så kort att det lönar sig att stå utanför försäkringen till dess en uppsägning är ett faktum, men att det inte heller ska utestänga unga, som sällan erbjuds mer än korta visstidsanställningar, från möjligheten till inkomstrelaterad ersättning (yrkande 12). När det gäller den överhoppningsbara tiden anser partiet att det är svårt att finna övertygande skäl till att en person som har varit föräldraledig eller heltidsstuderande ska anses ha mindre arbetsmarknadsanknytning än en person som har varit sjuk eller följt med maka, make eller sambo under dennes utlandstjänstgöring. Partiet menar att begränsningen av den överhoppningsbara tiden bör tas bort permanent alternativt vara densamma för alla typer av överhoppningsbar tid (yrkande 13). anser också att reglerna i bygger på att studier är något som bedrivs i ungdomen, före inträdet på arbetsmarknaden. anser att tid med studier i ökad utsträckning bör vara överhoppningsbar tid och att reglerna i bör utformas för att premiera, inte som försvåra, livslångt lärande (yrkande 14). När det gäller lämpligt arbete konstaterar att har tillkännagett för regeringen som sin mening att regeringen bör återkomma till med lagförslag som ger arbetslösa rätt att begränsa sitt arbetssökande . Det har regeringen ännu inte gjort. Regeringen bör därför, enligt partiets mening, återkomma med ett sådant förslag (yrkande 21). Partiet anser att kravet på att söka lämpligt arbete i hela är tufft, men att kravet att ta arbete utomlands är fullständigt orimligt. En särskild fråga i sammanhanget är om arbete i försvaret ska betraktas som lämpligt arbete. Arbetsförmedlingen och Försvarsmakten har kommit överens om att ingen ska anvisas arbete i försvaret. Det är dock, enligt partiets mening, inte lämpligt med en lösning som bara bygger på en överenskommelse mellan myndigheter, som kan ändras från den ena dagen till den andra. Regeringen bör därför ta initiativ till att i enlighet med vad som anförts föra in bestämmelser om arbete utomlands i allmänhet och inom Försvarsmakten i synnerhet i de föreskrifter som reglerar lämpligt arbete (yrkande 22). konstaterar att det saknas möjlighet att få ersättningsperioden förlängd . Partiet anser att det finns situationer då en förlängning är det mest rationella. Det är väsentligt att reglerna i arbetslöshetsförsäkringen är utformade så att de inte i praktiken sätter upp hinder för den enskilde att få en varaktig anställning efter arbetslösheten, och därför bör det i vissa situationer finnas möjlighet till en ytterligare ersättningsperiod (yrkande 23). I motion 2012/13:A267 av m.fl. (S) framförs att arbetslöshetsförsäkringens regelverk bör ändras så att ersättningarna inte uteblir för en person som omskolar sig för att ta ett nytt jobb. (S) förordar i motion 2012/13:A372 bl.a. att försäkringens regelverk bör ses över när det gäller begränsningen att en sökande endast kan få ersättning på deltid i . När det gäller villkoren för rätt till ersättning framförs förslag av , och ett antal enskilda motionärer. Utskottet kan inledningsvis konstatera att gemensamt för förslag är att partiet inte presenterar några uppskattningar av vilka kostnaderna skulle bli om förslagen genomfördes, än mindre några idéer om hur en finansiering skulle kunna ske. För de som engagerar sig i försäkringens utformning borde det vara känt att även till synes begränsade regeländringar till de försäkrades förmån vanligen medför betydande utgiftsökningar. Enligt utskottets mening bör förslag om förändringar i försäkringen också analyseras med avseende på hur de förhåller sig till att den ska vara en omställningsförsäkring. Någon sådan analys finns inte i motion. Två av de förslag som framförs i motioner från , och en enskild motionär återinförande av 100-dagarsregeln och borttagande av deltidsbegränsningen är kopplade till tidigare tillkännagivanden från . Utskottet gör liksom regeringen bedömningen att frågorna som ryms i dessa två tillkännagivanden liksom tillkännagivandet om förtroendevalda har beröringspunkter sinsemellan. Det kan därför, enligt utskottets mening, vara önskvärt med en beredning som i möjligaste mån involverar alla dessa frågor. Utskottet konstaterar att dessa frågor genom tilläggsdirektiv (dir. 2012:90) gjorts till föremål för beredning i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. På så vis kommer viljeyttringar i ovan nämnda tillkännagivanden att kunna vägas in i det större sammanhang som utredningens översyn av försäkringen utgör. När det gäller bestämmelsen om vad som ska anses utgöra lämpligt arbete har utskottet ovan ställt sig bakom regeringens förslag om att behålla bestämmelsen i lagstiftningen, trots att begreppet inte längre kommer att vara en del av de allmänna villkoren för ersättning utan i stället kopplas till åtgärdssystemet. När det särskilt gäller yrkande om att arbetssökande inte bör kunna anvisas arbete inom Försvarsmakten noterar utskottet att Utredningen om Försvarsmaktens framtida personalförsörjning i sitt betänkande (SOU 2010:86) föreslog att Arbetsförmedlingen inte ska få anvisa arbeten inom Försvarsmakten som är förbundna med internationell arbetsskyldighet. Förslaget borde enligt utredningen i första hand genomföras i form av en överenskommelse mellan om vilka anställningar som ska få anvisas. Regeringen konstaterade i propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten (prop. 2011/12:115) emellertid att en sådan överenskommelse skulle sakna författningsstöd och därmed bli utan reell betydelse. Regeringen anförde följande (s. 147).