bet · H001AU8 · 2013-04-15 00:00:00 — Sist men inte minst: 70 000-80 000 går varje kvartal från de lite lösare anställningarna till en fast anställning. Det visar att flödet fungerar bra i . Enligt EU-statistiken ligger vi i topp där. Jag ser inte den problematik som och andra målar fram i fråga om visstidsanställningar. Vi tycker att det är en bra balans . Jag börjar bli oroad när jag hör och företrädare som ett mantra hänvisa till att det fungerar i . Vi kan sticka huvudet i sanden. Jag gjorde liknelsen i mitt anförande att regeringen är som en mätt katt. Dess värre tycker jag inte att den bilden ändrats någonting efter anförande. Jag vill övergå till en annan fråga. Jag kan delvis hålla med om att vi har gjort för lite när det gäller rätten till heltid. Den socialdemokratiska regeringen gjorde inte tillräckligt åt deltidsproblematiken. Vi är tydliga från Socialdemokraternas sida att vi vill att parterna i första hand ska lösa detta avtalsvägen.Vi har ett stort ansvar. Många av oss är verksamma i våra lokala fullmäktigeförsamlingar, och vad det nu är, på hemmaplan. Hur ser på det som jag pekade på tidigare, att 427 000 behöver anställas eller återrekryteras i offentlig sektor? Ska dessa återrekryteras på deltidsanställningar, otrygga sådana, med allt vad det innebär för problematik utifrån ett jämställdhetsperspektiv?Vi fick för sedan redovisat att ungefär 3,6 miljoner skiljer det sig mellan mäns och kvinnors inkomst under ett helt arbetsliv. Frågan till och blir: Vad har ni för recept på att komma till rätta med deltidsproblematiken? Då tänker jag framför allt på offentlig sektor, men det gäller även andra avtalsområden. Handelns område är ett område där det finns väldigt få heltidstjänster. är det butikschefen som är heltidare, och det är en man. Jag vill säga en sak om visstidsanställningar innan jag går över till frågan om heltid. Vi ser det som en inkörsport till arbetsmarknaden och de fasta anställningarna. Det är där vi ser en bra balans.När det gäller rätt till heltid sade jag att Socialdemokraterna pratat väldigt mycket om det men gjort väldigt lite. De av våra kolleger som är verksamma i kommunerna och har makten där har ett stort ansvar. Där är och jag helt överens. När vi talar om otrygghet måste man säga att det är en otrygghet för många kvinnor - särskilt för kvinnor i offentlig sektor inom vår välfärd, som ju vi alla talar väldigt väl om - som har deltidsanställningar eller timanställningar där de hoppar ut och in under en och . Jag tycker att om det är någonstans vi kan tala om otrygghet är det där, och där borde man börja.Jag tycker inte riktigt att det är rättvist att jämföra den lilla butiken, som kanske har en anställd och inte kan ha denna förmiddag utan behöver ha denna då kunderna kommer, med offentlig sektor där vi politiker faktiskt bestämmer. Det handlar om dålig organisation för hur man ska göra för att framför allt kvinnor ska få heltidsanställningar om de så vill ha. Jag tycker också att det ska vara norm; jag tycker att det är en bra princip. Men då måste det till ett arbete ute i kommunerna. Det är viktigt att man börjar där, inte i den här kammaren utan i verkligheten, lyssnar på kvinnor och ser till att arbetsmiljön är så pass god att kvinnor vill, orkar och kan arbeta heltid.Detta är en stor utmaning inom välfärdssektorn om vi ska få yngre generationer att vilja ha de jobben. Här delar vi naturligtvis ansvaret. kan gå hem till sina kolleger och prata med dem, och jag ska prata med mina. Jag tror att vi alla som sitter i och sysslar med politik mycket noga följer utvecklingen på arbetsmarknaden. Det är en central del av politiken. Vi läser statistik, vi läser forskning, vi besöker arbetsplatser, vi pratar med vänner och bekanta och lyssnar på deras historier om hur det fungerar på deras arbetsplats men också historier om hur de söker jobb och försöker få in en fot på en arbetsplats.Ibland kan kulturen bidra till förståelse. var , dö en viktig bildskapare, en viktig bekräftelse på hur det ser ut i . kommer jag och kulturutskottets ordförande arrangera en sak tillsammans med som kan bidra till en ökad förståelse för hur det ser ut på arbetsmarknaden i Sverige.Det finns många sätt att nå kunskap. Men det räcker inte att ha kunskap. Man måste också använda kunskapen till någonting. Vi som politiker har uppdraget att dra slutsatser av den kunskap vi fångar in och utifrån dessa slutsatser formulera en politik som gör bättre för att möta de utmaningar som vi står inför.Till stor del tror jag att det handlar om vilken fråga man söker ett svar på. Hur formulerar man huvudfrågan? Det tror jag är centralt när man bestämmer sig för vilken politisk inriktning man ska ha . Jag tror att den huvudfråga som arbetsmarknadspolitiken står inför den kommande tiden är ungefär denna: Innebär globaliseringen krav på ökad flexibilitet, eller gör den inte det?Fru talman! Alliansregeringen har inga planer på större förändringar av arbetsrättens grunder. Det har inte heller utskottet uttalat i betänkandet. Det gör däremot oppositionen. De har rätt många förslag i sina reservationer och motioner om hur arbetsrätten bör förändras. Det är slående att nästan vartenda ett av förslagen - och även inläggen från oppositionen, framför allt från Socialdemokraterna och - handlar om hur man ska minska flexibiliteten och göra svensk ekonomi mindre dynamisk. Det handlar om hur man minskar företagens möjligheter till snabb omställning.Jag tror att det är fel sätt att möta de utmaningar som står inför. Förändringstrycket i ekonomin kommer inte att minska. När , , och utmanar oss kommer man att fortsätta satsa på att vinna marknadsandelar. Det innebär inte att förändringstrycket i svensk ekonomi minskar. Behovet av att ställa om minskar inte när företag runt om i världen konkurrerar med svenska företag om marknadsandelar och produkter.Kravet på flexibilitet kommer inte att minska när jobb som på den svenska arbetsmarknaden framstår som självklara inte blir det längre därför att ny kunskap kommer till, nya företag skapas i andra länder och svenska företag förlorar i konkurrenskraft. Jag tror att det är klokt, fru talman, att utgå från stora samhällsutmaningar när man funderar på den politiska inriktningen.Jag ser att Socialdemokraterna och gör en annan bedömning än vad jag gör när man funderar på den stora utvecklingen generellt. Det kan inte vara så att de förslag som kommer från S och V, framför allt, och som innebär att man ska minska flexibiliteten är ett svar på frågan: Hur möter globaliseringens utmaningar? Hur ser vi till att svensk ekonomi är så dynamisk att vi kan se till att jobben stannar här, att företag kan växa här och att välståndet kan fortsätta att skapas i detta land? Jag tror att ni är på väg åt fel håll, och det rimmar illa - framför allt när det gäller Socialdemokraterna - med de uttalanden som ni gör om att ni är ett näringslivsvänligt parti som vill se växande välstånd i Sverige.Ali Esbati påstår i sitt inlägg att allianspartierna alltid har varit emot arbetslagstiftning och bekämpat LAS, MBL och så vidare. Det är inte sant. , när detta infördes, var ett av de pådrivande partierna. Skillnaden är att vi inte lever längre, och lever inte längre. kanske längtar tillbaka , men de regelverk som funkade då funkar inte i den ekonomi som lever i. Därför måste man vara beredd att göra justeringar successivt i den lagstiftning som finns. Lagstiftning som funkade behöver inte funka exakt på samma sätt i en helt ny ekonomisk tid.Fru talman! Även om inte alliansregeringen föreslår några större förändringar i arbetsrätten ser jag att behovet framöver växer. delar i övrigt också denna ståndpunkt. I en tuffare global konkurrens behöver bli mer dynamiskt för att klara jobben. Vi behöver bli mer dynamiska för att klara välstånd på lång sikt. Trygghet i omställningen kan inte bara vara att det jobb som man har just nu kommer att finnas . Tryggheten kommer också att behöva finnas i att nya jobb skapas. Om man känner att det jobb man har inte kommer att finnas kvar är en viktig del av trygghetskänslan att man vet att nya jobb skapas i ekonomin.En annan del av trygghetsklimatet är att man vet att det finns trygghetssystem som fungerar när man blir av med jobbet och när man söker ett nytt jobb. Därför är det så viktigt att vi har en a-kassa som funkar för alla och som ger en bra inkomsttrygghet. Därför är det så viktigt att vi har omställningsmöjligheter för människor som finner att det yrke de har utbildat sig till och den kunskap de har måste kompletteras eller förbättras.Jag tror att tryggheten framöver mycket kommer att handla om känslan av att svensk ekonomi har förmågan att skapa nya jobb och nytt välstånd, känslan av att det finns en trygghet då man söker sig vidare till ett nytt jobb men också känslan av att det finns stora möjligheter att ställa om sig själv och ha stöd i den omställningen när man söker ny kunskap och nya möjligheter.När man, som föreslår, gör förändringar i turordningsreglerna för LAS framöver tror jag att det är viktigt att man kopplar detta till att göra trygghetsförstärkningar för den enskilde individen för att se till att det finns fortsatt trygghet på arbetsmarknaden.Fru talman! En viktig del framöver är att vi måste sänka trösklarna till arbetsmarknaden för dem som står långt utanför. Jag uppskattade mycket inlägg om möjligheten att komma tillbaka för de människor som har suttit i fängelse. Det är en grupp som har ganska svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Det är viktigt att lyfta fram integritetsaspekten. Men både och som brukar hävda integriteten vet också om att detta är en avvägningsfråga. Det är inte alltid så lätt, för det finns också krav på trygghet och säkerhet på arbetsplatsen som man måste väga in i ekvationen. Men jag delar synpunkten att vi måste fundera på hur denna grupp, men också många andra grupper som står långt utanför arbetsmarknaden, får sänkta trösklar in.Min förhoppning är att lärlingar ska bli ett mer naturligt inslag i svensk arbetsmarknad. Jag tror att det är centralt för att minska ungdomsarbetslösheten. Detta kombinerat med fortsatta skolreformer kan göra att vi får minskade och sänkta trösklar för just ungdomar. Men jag tror att vi kommer att behöva göra mer.Visstidsdebatten är het just . Vi har i en ganska tudelad arbetsmarknad där vi har hård reglering av tillsvidareanställningar och generellt mindre hård reglering när det gäller visstidsanställningar jämfört med andra jämförbara länder. Det är inte säkert att problemet med denna skillnad kan lösas genom att man bara reglerar visstid hårdare. Vi måste också komma ihåg att trots att alliansregeringen har infört nya möjligheter till visstidsanställningar är det en ganska andel människor som befinner sig i visstid. Framför allt är detta en viktig språngbräda in på arbetsmarknaden för dem som står långt därifrån.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Först ska jag svara på frågan om huruvida jag längtar tillbaka . Jag hann bara uppleva av 70-talet. Jag kan konstatera att man visserligen hade bra musik och ibland skojiga kläder, men det är inte något huvudskäl för att återvända dit.Jag sade också i mitt anförande att det parti som leder regeringen historiskt har varit tveksamt till många arbetsrättslagstiftningar. Jag vet att mittenpartierna i har varit mycket mer benägna att stödja bra fackliga förslag och arbetsrättsliga regleringar och inte bara har släpats dit. Men det är beklagligt att man har lämnat många av dessa positioner.Jag tycker att det var ett bra anförande som hade. Han pekar just på att vi har olika uppfattningar om vad som läggs i begreppen dynamiskt, att ställa om och flexibilitet. Som jag sade i mitt anförande handlar flexibilitet rätt mycket om att se vem det är som böjer och vem det är som böjs, alltså vem som ska ha det flexibelt. Den situation som man drabbas av som arbetstagare är att när man inte har en trygghet i anställningen får man ett väldigt icke-flexibelt liv. Men som jag har konstaterat och pekat på får man också mindre möjligheter till kompetensutveckling när man har osäkra anställningar och deltid. Det är inte alls säkert att man är mer benägen att ta risker när man är i den situationen. När vi har en situation där folk tas in och man har en slit-och-släng-kultur i företag är det inte alls säkert att det är en god grund för att de ska bli mer flexibla och bättre på att ställa om, att utveckla nya produkter och att utveckla ett nytt sätt att tänka.Detta är ett stort problem som det skulle vara intressant att höra någon från högersidan reflektera över i stället för att de håller sig till denna närmast evangelistiska globaliseringsförståelse som inte har så mycket att göra med de verkliga utmaningar som står inför. Låt mig börja bakifrån. Jag tycker att det är en konstig åsikt att globaliseringen inte skulle påverka de utmaningar som står inför. Svensk ekonomi är en av de ekonomier i världen som är mest beroende av omvärlden. Det är det vi märker; när det går dåligt i , i och i slår det hårt mot svensk tillväxt och svenska jobb. Det är klart att om ska lyckas ha ett högt välstånd måste vi fortsätta på vägen att vara ett öppet land som är skickligt på att konkurrera med omvärlden.Det är min analys av samhället att detta innebär att vi kommer att få se större krav på omställning av företag, av politik och av den enskilde. Man kan vara mot detta och tycka att det verkar hemskt, men jag väljer i stället att se det och fundera på vad jag kan göra åt det.För mig är det då viktigt att se till att kan behålla välstånd och jobb genom att vi har bra företagsklimat och att företag kan ställa om sig i när produkter snabbare försvinner ur sortimenten och kunskap som ena dagen är top of the top helt plötsligt kan bli obsolet. I då ett företag som väldigt framgångsrikt på en marknad helt plötsligt kan klappa ihop är det viktigt att behåller förmågan att ställa om, skapa nya jobb och behålla välståndet.I detta funderar jag som liberal mycket på hur individen påverkas. För mig är det centralt att fundera på individens trygghet. Precis som gjorde måste jag fundera på hur individens trygghet kan säkras, men mina lösningar är inte desamma som . Jag funderar mycket på hur man kan få trygghet i omställningen, dels genom att nya jobb skapas, dels genom att man får stöd i omställningen och också har en bra, fungerande a-kassa då man söker jobb. Men det innebär inte att en politik för trygghet handlar om att se till att de jobb som finns till varje pris bevaras. sade att det är en konstig åsikt att mena att globalisering inte påverkar . Då är det ju bra att ingen av oss har denna åsikt. Det är bra att konstatera det.Vi har väldigt olika syn på hur man skapar trygghet och vad som är en god grund för att bygga starkt . var i sitt anförande inne på att sätta in diskussionen om arbetsrätt i relation till frågan vilka som är de stora samhällsproblemen. Jag kan nämna några strukturella utvecklingstendenser. Vi ser att löneandelen har sjunkit i hela västvärlden, inklusive , . Det är en stor förändring. Vi ser att investeringarnas andel av bnp i bland annat sjunker . Vi ser allvarliga problem med det svenska skolsystemet som har förstärkts av en idé om att man kan låta skolan fungera som något slags glad marknad. Det har gått väldigt dåligt.Detta är tunga, stora problemställningar som påverkar konkurrenskraft . På detta har och Alliansen inte några svar. Tvärtom är den politik man för något som förstärker de här problematiska tendenserna. I stället vill man ta ut det som man kallar flexibilitet och dynamik genom att göra den enskilde arbetstagaren, ofta unga människor, till föremål för att bli utnyttjad av oseriösa arbetsgivare. Jag tror inte att det är en särskilt framgångsrik väg om man vill - för att använda ord som låter bra - ackumulera humankapital eller göra folk mer benägna att ta risker, lära sig saker, förkovra sig och bli bättre på att konkurrera på en marknad med stärkt global konkurrens. Det är min bedömning att det företag som vill lyckas i den framtida konkurrensen måste fundera ganska mycket på hur man ackumulerar humankapital. De företag som enligt finns och använder sig av slit-och-släng-kultur och är oseriösa arbetsgivare kommer på lång sikt att förlora på en fungerande marknad. Den ekonomiska framtiden tror jag handlar mycket om att vårda människan och humankapitalet. Det är så man på lång sikt bygger värde i en ekonomi.Vi har en arbetsmarknad som har haft visstidsanställda. En stor del av dem är ungdomar som har fått en första fot in på arbetsmarknaden, är väldigt glada för det och går vidare till en tillsvidareanställning. Till stor del handlar visstidsjobben om just detta, alltså om ett första steg in på arbetsmarknaden. En annan del av visstidsanställningarna handlar om att man under säsonger har behov av en stor mängd arbetskraft som man inte har behov av under andra delar av året. Då fungerar också det som ett sätt att skapa flexibilitet för det enskilda företaget och branschen.Jag tror att vi kommer att få leva med visstidsanställda, vilket vi har haft i svensk ekonomi. Det är dock ett problem, och här delar jag oro, att många av de människor som fastnar i visstidsanställningar inte får det stöd de behöver till vidareutveckling av sin kompetens eller den trygghet de behöver när det gäller att söka andra jobb, att köpa fastighet eller liknande. Det är ett bekymmer. Därför är det bra att människor ganska sällan fastnar i visstidsanställningar. En visstidsanställning funkar som en språngbräda in på fullt jobb.Risken är att om man skulle krångla till det för visstidsanställningar skulle lösningen inte bli att fler ungdomar fick fast tjänst under framåt, utan förmodligen skulle effekten bli att färre ungdomar får jobb över huvud taget. Debatten om arbetsrätt är väl något av ett återkommande vårtecken i denna kammare. finns alltså 77 motionsyrkanden som berör detta område på olika sätt. De flesta motionerna går ut på att i större eller mindre delar förstärka arbetstagarens ställning - nota bene den arbetstagare som har jobb - medan några strävar efter att stärka mindre företag och arbetsgivarens situation eller underlätta för den som ska in på arbetsmarknaden och inte har ett jobb. Låt mig inleda med att konstatera att tillstyrker utskottets förslag och avstyrker samtliga reservationer.Jag tänker i övrigt använda min tid här i talarstolen till en del mer allmänna reflexioner på detta viktiga område av arbetsmarknadspolitiken för att beskriva ståndpunkter och tankar.Det är ju så att arbetstider och andra arbetsförhållanden oftast avgörs bäst i överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. Det är en gammal fin tradition här i landet, och det är så vitt jag förstår en ordning som vi i stor politisk enighet vill slå vakt om. Den lagstiftning som därutöver måste till ska inte i onödan lägga sig i men fungera som ett skydd för att hålla överenskommelser inom lämpliga ramar. Politikens konfliktytor har ofta handlat om var gränsen går, när lagstiftning behövs och hur detaljerat lagar ska styra villkoren på arbetsmarknaden. Ofta har nya lagar präglats av omsorg om svaga grupper, och lagar har stiftats i en ambition att skapa trygghet och lika villkor.Samtidigt finns en motbild av att denna vällovliga omsorg över den som finns inne i systemet ökar utmaningen för den som inte har jobb. Och dessutom har systemet skapat så stora barriärer mellan att ha ett jobb och att stå utanför att det skapat en alltför stor rädsla för att byta arbete. Alltför många upplever sig sitta fast på jobb där de inte trivs eller av olika anledningar inte passar in, men de orkar eller vågar inte ta steget att söka sig någon annanstans därför att de då förlorar sin trygga plats i systemet. Att som relativt nyanställd per definition hamna först i raden för uppsägning om den nya arbetsgivaren får problem avhåller många från att byta jobb även om det skulle vara bra för alla parter. Självklart är dessa barriärer ännu större för den som ska in på arbetsmarknaden , antingen man är ung, nyinflyttad till landet, eller har varit utanför arbetsmarknaden ett tag av andra skäl. En annan aspekt på samma tema är att det blir en större dramatik i att byta jobb eller att bli av med sitt gamla jobb oavsett varför. Det upplevs som något av ett trauma, något per definition negativt, ja nästan lite suspekt.Fru talman! Jag skulle önska att alla som byter jobb blev sedda som modiga och som några som tillför och skapar nya värden i ett samhälle i omvandling och inte som förlorare som man ska beklaga. Men för att denna förändring ska ske krävs förändringar på flera fronter. Mycket av detta handlar om att förändra grundläggande attityder till jobb i det svenska samhället och till att byta och flytta till nya roller i livet. Lagar och regelverk skulle dock också kunna medverka.Fru talman! Vi i har visat att vi är beredda att lyfta olika frågor, även kontroversiella, inom detta område: turordningsregler vid uppsägning, lönelägen vid nyanställning av ungdomar, lärlingslöner med mera.Vi vill förändra villkoren i en riktning så att det underlättar när det gäller byte av jobb men framför allt för den som ska hitta sin plats på arbetsmarknaden för första gången.Vi vill underlätta särskilt för mindre företag att våga anställa och expandera. En del förändringar har skett i rätt riktning, men vi tycker fortfarande att mer behöver göras på detta område. Vi konstaterar att det har varit svårt att föra en sansad diskussion och debatt när det gäller dessa frågor. Det blir lätt låsningar och konfrontation.Men är övertygat om att mycket inom området arbetstider och arbetsrätt ska ligga på överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter även i fortsättningen och att samhället ska ha ett övergripande ansvar och se till att det finns ett grundläggande skydd, liksom god hjälp att komma in på arbetsmarknaden.Centerpartiet menar vidare att det är viktigt att arbetslöshetsförsäkringen blir en tydligare omställningsförsäkring. Samhällsekonomin, de anställda och de som söker jobb behöver en bättre fungerande rörlighet på arbetsmarknaden. Det handlar om en känsla av att arbetsmarknaden innehåller mängder av olika möjliga jobb och en rörlighet där du både som arbetstagare och som arbetsgivare kan hitta vad du söker och där förändringar bejakas och stimuleras. Det tänker vi fortsätta att arbeta för. Debatten har till stor del handlat om visstidsanställningar. Utifrån den diskussion som har föregått mitt anförande vill jag inleda med perspektivet att vi i har en hög ungdomsarbetslöshet.Det är en av vår tids stora samhällsutmaningar. Alliansen betonar i det betänkande som vi debatterar att det är viktigt att uppmärksamma alla de ungdomar som vill komma över den höga tröskeln in på arbetsmarknaden, som finns.Grunden för att jobb skapas är ett gott företagsklimat med företag som anställer. är etableringsåldern på arbetsmarknaden runt . Snabbt räknat har jag kvar till den åldern för egen del. Men jag känner vänner som har fått ta sig in på arbetsmarknaden genom vikariat, kortare anställningar och jobb genom bemanningsföretag. När jag frågar dem hur de ser på sin anställning blir svaret att de är glada över att ha fått in en fot på arbetsmarknaden. Flera har sedan fått en tillsvidaretjänst.Av de i snitt 100 000 personer som går från arbetslöshet till jobb i får 80 000 jobb i en visstidsanställning. Men , som sade tidigare i debatten, går 70 000-80 000 personer från en visstidsanställning till en tillsvidareanställning.En tidsbegränsad anställning kan vara en språngbräda in på arbetsmarknaden till en tillsvidareanställning.