bet · H001FöU8 · 2013-04-09 00:00:00 — I förarbetena betonades att frånvaron av detaljreglering inte innebar en sänkning av kraven på räddningstjänstens förmåga. I stället framhölls målstyrning och variationer i genomförandet av åtgärder som en förutsättning för att nå målet om en likvärdig räddningstjänst, eftersom riskbilden ser olika ut i olika kommuner. Frågan om hur likvärdighet kan uppnås i offentlig verksamhet har senare diskuterats bl.a. av . I utredningens slutbetänkande (SOU 2007:10) varnades för ett alltför statiskt förhållningssätt när det gäller likvärdighet, t.ex. genom att ange nationella lägstanivåer för en viss offentlig tjänst för att begränsa lokala variationer. Detta skulle, enligt kommitténs mening, motverka en ändamålsenlig anpassning till lokala förhållanden och därmed försämra effektivitet och resultat för brukarna av en offentlig tjänst och dessutom riskera att skapa ett tak för den tjänst som regleras. MSB:s årsuppföljning av kommunernas arbete enligt LSO visar att antalet hel- och deltidsanställda inom har minskat med . Myndighetens bedömning är att neddragningar i många fall har möjliggjorts genom resursoptimering samt teknik- och metodutveckling och att detta i många fall har inneburit en bibehållen förmåga till räddningsinsats och i vissa fall även en ökad förmåga. Dock har man i en del fall funnit att kommuner i samband med neddragningar inte uppfyllt kraven enligt LSO. Dessa neddragningar har till övervägande del föranletts av ekonomiska skäl och har då blivit föremål för synpunkter och åtgärder från tillsynsorganen. Av regeringens uppföljning av den målstyrda räddningstjänstlagstiftningen (Ds 2009:47) framgår att reformen i stort bedöms ha gått i enlighet med intentionerna och att man inte har funnit starka skäl att föreslå omfattande förändringar av lagstiftningen. Dock framhålls att det finns stora variationer vad gäller arbetssätt, ambitioner och kvalitet i kommunernas arbete med målstyrning och handlingsprogram. Mot den bakgrunden har regeringen beslutat att ge MSB ett antal uppdrag, bl.a. avseende nationella handlingsplaner inom vissa områden, utveckling av samverkan och samordning mellan räddningstjänstansvariga myndigheter och organisationer, ökat stöd till kommunernas utveckling av säkerhetsarbetet, samt stärkt statlig och tillsyn enligt LSO. Uppdragen har redovisats och behandlas inom Försvarsdepartementet. I budgetpropositionen anger regeringen att målstyrningen av verksamheten skydd mot olyckor bör driva på utvecklingen och inspirera till förnyelse och ökad nytta för medborgarna. Kommunernas arbete med handlingsprogram enligt LSO bör även i fortsättningen utvecklas och ses som en process för lärande och utveckling. Vidare anges att tillsynen inom området skydd mot olyckor bör utvecklas. Tillsynen bör leda till en likvärdig utveckling och likvärdiga förhållanden i hela landet med hänsyn tagen till lokala förhållanden menar regeringen. Utskottet delar motionärens uppfattning att det är viktigt att det finns en likvärdighet i kommunernas ambitionsnivå för räddningstjänsten och att samhällets resurser är tillräckliga vid olyckor och kriser. Utskottet vill , med hänvisning till vad som anförts ovan, betona vikten av att värna möjligheten till lokal anpassning av räddningstjänstens resurser och förmåga. Enligt utskottets mening är befintliga statliga styrmedel tillräckliga för att kunna tillgodose att det lagstadgade skyddet uppnås. Utskottet delar regeringens uppfattning att ett likvärdigt skydd mot olyckor i hela landet, med hänsyn tagen till lokala förhållanden, ytterst bör säkerställas genom en väl fungerande tillsyn, och det ser positivt på det pågående arbetet med att stärka tillsynen på området. Utskottet har också fått veta att MSB kommer att utarbeta en tydligare inriktning för vilken förmåga myndigheten anser att den kommunala räddningstjänsten ska ha, i syfte att åstadkomma en mer systematisk, medveten och enhetlig förmågeutveckling på lokal nivå. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionen bör avstyrkas. Krisberedskap för grupper med särskilda behov Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en inventering av frågan om krisberedskap för grupper med särskilda behov. Jämför reservation 4 (S, MP, V). Enligt kommittémotion 2012/13:Fö256 av m.fl. (S) yrkande 3 bör regeringen ge och ett gemensamt uppdrag att inventera frågan om krisberedskap för grupper med särskilda behov. Vissa grupper i samhället, bl.a. personer med funktionsnedsättning, drabbas alltid hårdast av brister i samhällets uppbyggnad och särskilt om kriser och katastrofer inträffar. Exempelvis finns god lagstiftning och hygglig efterlevnad av reglerna när det gäller tillgänglighet till offentliga lokaler för personer med funktionsnedsättning. Men när det gäller att kunna evakuera i ett nödläge på ett säkert sätt finns inte vare sig lagstöd, regler eller praktiska arrangemang. En alltmer åldrande befolkning gör att denna problematik förvärras framöver, och motionärerna menar att en större generell strategi avseende dessa problemställningar bör tas fram. Gällande ordning och regler Ansvarsprincipen är grundläggande inom det svenska krisberedskapssystemet, liksom inom funktionshinderspolitiken. Det innebär att varje sektor i samhället ska utforma och bedriva sin verksamhet så att den blir tillgänglig för alla medborgare, inklusive personer med funktionsnedsättning, och att varje myndighet och organisation också ansvarar för förberedelser och hantering av kriser inom sitt eget ansvarsområde. har också tillträtt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, enligt vilken alla nödvändiga åtgärder ska vidtas för att säkerställa skydd och säkerhet för personer med funktionsnedsättning som befinner sig i risksituationer och humanitära nödlägen. Enligt föreskrifter om arbetsplatsers utformning (AFS 2009:2) ska alla arbetsplatser kunna utrymmas innan kritiska förhållanden uppstår. I verkets kommentarer till föreskriften anges närmare hur förutsättningar för egenutrymning för arbetstagare med funktionsnedsättning kan skapas. Enligt byggregler (BFS 2011:26) ska byggnader utformas så att det ges möjlighet till tillfredsställande utrymning vid brand. I samband med den senaste revideringen av byggreglerna förtydligades och ökades kraven på s.k. frångänglighet, dvs. att utrymning ska vara möjlig även för personer med funktionsnedsättning. I regler om enkelt avhjälpta hinder (BFS 2011:13), som gäller befintliga lokaler och platser, anges vidare att t.ex. bristfällig larmutrustning på publika toaletter bör kompletteras så att även döva och hörselskadade kan nås av varningssignaler. All räddningstjänstpersonal får i sin grundutbildning kompetens att identifiera, förstå och hantera personer med funktionsnedsättning i en nödsituation. För att utveckla stödet till personer med funktionsnedsättning i samband med katastrofsituationer samarbetar MSB med MyRight (tidigare Svenska handikapporganisationers internationella utvecklingssamarbete [Shia]) och . MSB har på uppdrag av regeringen tagit fram en nationell strategi för att stärka brandskyddet genom stöd till enskilda och i det sammanhanget uppmärksammat hur man tekniskt eller på annat sätt kan stärka brandskyddet för grupper och individer med särskilda behov. Bland annat betonas att det behövs riktade kommunikationsinsatser till dessa personer. lämnade , i samarbete med MSB, och andra berörda aktörer, på uppdrag av regeringen ett förslag till en nationell handlingsplan för säkerhetsfrämjande arbete för äldre personer. I enlighet med målen i nämnda handlingsplaner har MSB bl.a. tagit fram ett utbildningsprogram i brandskydd för yrkesgrupper utanför den institutionaliserade vården och omsorgen som har ett omvårdnadsansvar för äldre och/eller personer med funktionsnedsättning, exempelvis bistånds- och bostadsanpassningshandläggare, hemtjänstpersonal och personliga assistenter. och har bedrivit en försöksverksamhet med nödanrop till 112 via sms för döva samt tal- och hörselskadade. deltar också i ett pilotprojekt inom REACH 112, som syftar till att möjliggöra larmning via bildkommunikation för personer med funktionsnedsättning. Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) har på regeringens uppdrag utarbetat riktlinjer för att göra offentlig verksamhet, information och lokaler tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Riktlinjerna uppdaterades 2012 och omfattar bl.a. utrymning vid nödsituationer. Där anges vilka förutsättningar som krävs för att personer med funktionsnedsättning ska kunna sätta sig i säkerhet vid en brand eller annan nödsituation. () betonar i sin tillgänglighetspolicy att myndigheten som förvaltare och byggherre ska verka för utrymningssäkerhet för personer med funktionsnedsättning. I myndighetens arbete med att anpassa statliga byggnader till dagens behov har praktiska utrymningsstudier för personer med funktionsnedsättning genomförts. Inom ramen för regeringens strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 20112016 arbetar med att förbättra tillämpningen av bestämmelserna om enkelt avhjälpta hinder samt den kommunala tillsynen över hur bestämmelserna följs. Liksom motionärerna anser utskottet att det är viktigt att samhällets krisberedskap omfattar alla människor i samhället och att hänsyn härvidlag tas till de särskilda behov som kan finnas, t.ex. med anledning av funktionsnedsättningar av olika slag. Utskottet konstaterar att arbete pågår hos olika aktörer och inom olika sektorer av samhället i enlighet med ansvarsprincipen både vad gäller förebyggande arbete och olycks- och krishantering, för att öka säkerheten för personer med funktionsnedsättning i en nödsituation. Enligt uppgift från SKL har det t.ex. blivit allt vanligare att frågor om brandskydd beaktas i kommunernas biståndsbedömningar för att öka säkerheten för äldre och personer med funktionsnedsättning. Utskottet noterar särskilt att ansvariga myndigheter och andra berörda aktörer har blivit mer medvetna om att kraven på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning måste kompletteras med krav på frångänglighet, dvs. möjlighet till egenutrymning. Nya byggregler, med krav på bl.a. larmanordningar, räddningshissar och utrymningsplatser anpassade för att möjliggöra säker utrymning av personer med funktionsnedsättning, har trätt i kraft på området. Utskottet har vidare fått veta att MSB finansierar ett antal projekt bl.a. avseende evakuering av vårdinrättningar inom området Evakuering och utrymning, som har identifierats som en långsiktig prioritering inom samverkansområdet Skydd, undsättning och vård (SOSUV). I arbetet deltar MSB, och andra berörda aktörer. Förmåga till evakuering och utrymning, särskilt vad gäller planering för människor med särskilda behov, är ett prioriterat område i MSB:s inriktning för krisberedskapsanslaget . Mot denna bakgrund anser utskottet inte att något tillkännagivande med anledning av motionen är nödvändigt utan föreslår att yrkandet avslås. Brandskydd i boendemiljöer, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:Fö237 av och (båda SD) och 2011/12:Fö208 av (S) och 2012/13:Fö243 av (S). I likhet med vad som anförs i motion 2011/12:Fö237 (SD) anser jag att krav på sprinkler i alla äldreboenden bör införas. Äldre personer har särskilt stort behov av hög brandsäkerhet då de kan ha svårt att både röra sig och orientera sig. Trots detta har en undersökning visat att många äldreboenden saknar lämplig brandskyddsutrustning såsom sprinkler. dör i snitt fem människor efter bränder på äldreboenden, och fler än 50 skadas. Men av alla tusentals äldreboenden i landet är det bara enstaka som har det skydd som kan rädda liv. I byggregler ingår krav på sprinkler i sjukhus och särskilda boenden, men reglerna gäller endast vid nybyggnad och ändring. Äldre personer skulle ges bättre möjlighet att överleva både brand och rök om krav på sprinkler infördes även för befintliga boenden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Brandskydd på campingplatser, punkt 2 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:Fö236 av (SD). Konsekvenserna av en storskalig brand på en fullbelagd campingplats kan vara direkt förödande. Bland annat är avståndet mellan , husbilar och tält en viktig faktor i sammanhanget. MSB har tagit fram rekommendationer på säkerhetsavstånd, men de är inte tvingande utan just bara rekommendationer. I förebyggande syfte, för att öka brandsäkerheten, anser jag att tillsynen över brandsäkerheten på campingplatser bör regleras i lag. torde vara en lämplig tillsynsmyndighet i sammanhanget. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Hjärtstartare, punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Fö213 av och (båda S) och 2012/13:Fö226 av och (båda C). Hjärtstartare har blivit allt vanligare på olika offentliga platser såsom gallerior och varuhus, samt på arbetsplatser. Lika självklart som att det ska finnas brandsläckare och brandfiltar i miljöer där många människor vistas, lika självklart borde det vara att ha hjärtstartare i dessa miljöer. Teknikutvecklingen har gjort att det är lätt att hantera en hjärtstartare, och att förse t.ex. kollektivtrafik, turistbussar, varuhus och arbetsplatser med hjärtstartare skulle rädda många liv. Möjligheterna att lagstifta om hjärtstartare i miljöer där många människor vistas bör därför ses över. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Krisberedskap för grupper med särskilda behov, punkt 12 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Fö256 av m.fl. (S) yrkande 3. Vissa grupper i samhället, t.ex. personer med funktionsnedsättning, drabbas alltid hårdast av brister i samhällets uppbyggnad och särskilt om kriser och katastrofer inträffar. Exempelvis finns brister i nuvarande lagstöd, regler och praktiska arrangemang vad gäller möjligheterna att på ett säkert sätt kunna evakuera personer med funktionsnedsättning i ett nödläge. Vi ser positivt på det arbete som bedrivs bland olika aktörer och på olika nivåer i samhället för att stärka krisberedskapen för grupper med särskilda behov, men anser att dessa problemställningar kräver att en större generell strategi tas fram inte minst mot bakgrund av en alltmer åldrande befolkning. Regeringen bör därför ge och ett gemensamt uppdrag att inventera frågan om krisberedskap för grupper med särskilda behov för att ge förslag på aktiva och förbättrande åtgärder. Detta bör , med bifall till yrkandet, ge regeringen till känna som sin mening. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2011/12:Fö202 av i (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta fram ett hållbart system som på ett enkelt och kostnadsfritt sätt ger medierna tillgång till händelseinformation från samhällsskyddande myndigheter. 2011/12:Fö208 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förtydliga lagen om skydd mot olyckor så att krav på obligatorisk brandvarnare i alla hushåll tas med. 2011/12:Fö216 av (KD): begär att regeringen återkommer med förslag till hur räddningsinsatserna på sjön kan likställas med räddningstjänsten för sjöarna . 2011/12:Fö234 av och (båda C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att släckresursen flygande släckmaterial bör rekvireras och koordineras på motsvarande sätt som annat tungt släckmaterial dvs. inom ramen för den nationella . 2011/12:Fö235 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att låta ett finskt befäl leda en räddningsinsats i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga att inleda samtal med den om att tillåta svenska befäl att leda en räddningstjänstinsats i . 2011/12:Fö236 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kontroll av brandsäkerhet vid campingplatser. 2011/12:Fö237 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa krav på sprinkler i alla äldreboenden. 2011/12:Kr254 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att brand- och utrymningslarm samt övriga säkerhetslarm kompletteras med ljussignaler och vibrationer. Motioner från allmänna motionstiden 2012/13:Fö213 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hjärtstartare i miljöer där många människor vistas. 2012/13:Fö216 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten till ett nationellt låssystem för vägbommar i bostadsområden, campingplatser m.m. så att ambulanser kommer fram. 2012/13:Fö226 av och (båda C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hjärtstartare bör bli obligatoriska i lokaler där många människor befinner sig. 2012/13:Fö236 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning om förutsättningarna för att regionalisera räddningstjänsten. 2012/13:Fö241 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fastställa lägstanivåer för den kommunala räddningstjänsten. 2012/13:Fö243 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om högre brandskydd i fastigheter för behovsprövat boende. 2012/13:Fö256 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge och ett gemensamt uppdrag att inventera frågan om krisberedskap för grupper med särskilda behov. 2012/13:So314 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att brand- och utrymningslarm samt övriga säkerhetslarm kompletteras med ljussignaler och vibrationer. Vi samlas för att debattera FöU8 Samhällets räddningstjänst. Jag yrkar bifall till reservation 3 under punkt 5 och reservation 4 under punkt 12 om krisberedskap för grupper med särskilda behov.Herr talman! Hjärtstartare är en fråga som berör många människor i vårt land. är högt blodtryck och hjärt- och kärlproblem en av våra stora folksjukdomar. Som motionären har skrivit önskar han en översyn om möjligheten att lagstifta om hjärtstartare i miljöer där många människor vistas. Motionären anför att teknikutvecklingen har gjort att det är så lätt att hantera en hjärtstartare att tillgång till sådana i miljöer såsom varuhus, arbetsplatser och kollektivtrafik och turistbussar skulle rädda många liv. Majoriteten har angett att man inte tycker att detta är nödvändigt.Jag vill berätta lite grann om de problem som finns i vårt samhälle och som är kopplade till hjärt- och kärlsjukdomar. har vi ett samhälle där ungefär 750 svenskar dör i onödan efter plötsliga hjärtstopp. Av de 5 000 svenskar som får hjärt- och lungräddning efter plötsligt hjärtstopp överlever endast var tionde. Detta är naturligtvis inte acceptabelt.Om samhällets resurser skulle utnyttjas på ett annat sätt skulle vi kunna rädda många fler. I en debattartikel som skrevs angav några av främsta experter på området - hjärtläkare, överläkare och verksamhetschefer för hjärtkliniker med flera - i en debattartikel hur de önskar se framtiden.De skrev bland annat att i omkommer 100 personer i bränder, och 400 personer dör i trafiken. drabbas uppemot 10 000 individer av hjärtstopp utanför sjukhus. I 5 000 fall påbörjas hjärt- och lungräddning av ambulanspersonal. Av dessa överlever endast en av tio.När experterna summerar sina rekommendationer för vad vi skulle kunna göra för att förbättra överlevnaden anger de att det ena är en läroprocess för oss alla. Vi ska lära oss mer om hur man utför hjärt- och lungräddning, så kallad HLR, som i form av 30 hjärtkompressioner följt av 2 inblåsningar kan tredubbla överlevnaden genom att blodcirkulationen till hjärnan upprätthålls till dess att en hjärtstartare kan användas.Experternas andra förslag är kopplat till hjärtstartare. De rekommenderar en storskalig spridning av hjärtstartare till allmänheten. Den som drabbas av hjärtstopp kan i princip endast räddas till livet med hjälp av en hjärtstartare. Smaka på den meningen!Därför är det förvånande, och egentligen lite upprörande, att ministern svarade så avvisande på en fråga om detta. Man tycker att det görs tillräckligt, eller så tycker man att det är svårt att lagstifta på grund av att det är landsting och andra som har ett primäransvar.Men det är klart att landets landsting och regioner måste rätta sig efter den lagstiftning vi har i landet. Och nog måste en regerings ambitionsnivå vara högre än att bara säga att man inte kan, att det inte fungerar eller att man inte borde göra det. I detta sammanhang finns möjligheten. Kunskapen finns bland främsta experter på området. Verkligheten och statistiken talar för att man ska ha en mer offensiv linje när det gäller hjärtstartare för att undvika att människor dör i hjärtstopp.750 svenskar dör i onödan. Det säger främsta experter. Och vad säger ansvarigt statsråd? Han säger: Nej, jag tycker nog inte att vi behöver göra så värst mycket mer, för det är besvärligt.Nog måste vi se till att vi får en ändring på denna punkt. Det kan vara intressant att höra de efterföljande debattörerna från den borgerliga sidan förtydliga denna passiva hållning från regeringens sida.Den andra del som jag från Socialdemokraternas håll vill tala om är krisberedskap för grupper med särskilda behov. Jag har själv i många sammanhang ute i världen, bland annat på uppdrag från , sett hur människor i akut kris hamnar i mycket svåra omständigheter. De med funktionshinder är de som drabbas värst. Vi har dessa erfarenheter också i från de kriser vi har haft när vi blickar tillbaka . Det är självklart, och det är egentligen ganska enkel matematik, att man har det lite besvärligare än andra om man har funktionshinder. I samband med en kris har vi det alla besvärligt, och det är klart att det blir extra besvärligt för dem som inte har riktigt samma förutsättningar.Låt oss lyssna på vad chefen för sade när hon i en intervju fick svara på frågan om ifall hon tycker att man kan klara situationen för rörelsehindrade och deras förmåga att hantera en kris: Man behöver en förnyad kontakt med handikapporganisationerna kring de här frågorna. Det är en lärande process. Efter varje händelse måste vi ställa frågan: Vad kan vi göra bättre?Hon säger också på ett annat ställe: Något enkelt svar på exakt förmåga att hantera detta finns inte mer än att i en sådan händelse sätts alla på hårt prov. Detta menar alltså den här motionen vill vi socialdemokrater att vi ska inventera frågan om krisberedskap för grupper med särskilda behov. Vi konstaterar att även här väljer regeringen att ha en passiv hållning. Man avvisar motionen och menar att man har ett pågående arbete. Man tycker att det är viktigt, men mer än så vill man inte göra.Jag vill fråga majoritetens företrädare här om det är denna passiva hållning vi ska ha till människor med funktionshinder i de kriser som säkert kommer. Vi vet inte hur de kommer att se ut, men vi vet att de kommer. Vad är ert svar till de funktionshindrade som i sina egna tidningar och olika sammanhang diskuterar krisberedskapen? Den är tydligen inte så viktig för dem eftersom ni inte är beredda att syna detta ordentligt och utvärdera vad vi kan göra bättre. Jag yrkar bifall till reservation 1 och 2.