bet · H001SoU18 · 2013-05-06 00:00:00 — 2012/13:SoU18 God kvalitet och ökad tillgänglighet inom missbruks- och beroendevården God kvalitet och ökad tillgänglighet inom missbruks- och beroendevården I betänkandet behandlas regeringens proposition 2012/13:77 God kvalitet och ökad tillgänglighet inom missbruks- och beroendevården och fyra följdmotioner. Därtill behandlas ett antal motionsyrkanden från allmänna motionstiden och 2012. I propositionen föreslås ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, och i socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL. Genom ändringarna införs en skyldighet för landsting och kommuner att ingå gemensamma överenskommelser om samarbete i fråga om personer som missbrukar alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel eller dopningsmedel. Syftet med ändringarna är att stärka samverkan mellan landsting och kommuner för att bättre tillgodose behovet av vård, stöd och behandling för målgruppen. Utskottet ställer sig bakom förslagen om ändringar i hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen samt avstyrker motionerna. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I betänkandet finns 31 reservationer och 1 särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Fortsatt gemensamt men tydligare ansvar och förstärkt samverkan antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 2. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). Därmed bifaller proposition 2012/13:77 punkterna 1 och 2 samt avslår motionerna 2012/13:So19 av (SD) yrkande 1, 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkandena 4, 21 och 22, 2012/13:So21 av m.fl. (S) yrkandena 5, 6 och 8, 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkandena 24 och 8, 2012/13:So208 av (S) yrkandena 4 och 8 samt 2012/13:So557 av m.fl. (S) yrkande 42. Reservation 1 (S) Reservation 2 (MP) Reservation 3 (SD) Reservation 4 (V) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3. Reservation 5 (V) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 15 och 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkande 6. Reservation 6 (MP) Reservation 7 (V) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 16, 2012/13:So21 av m.fl. (S) yrkande 2, 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkande 13 och 2012/13:So208 av (S) yrkande 2. Reservation 8 (S, MP, V) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 17. Reservation 9 (V) Individens ställning och valmöjlighet 2011/12:So521 av m.fl. (S) yrkande 42, 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 18, 2012/13:So21 av m.fl. (S) yrkande 3 och 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkande 14. Reservation 10 (S, MP, V) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 10 och 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkandena 1, 16 och 17. Reservation 11 (S) Reservation 12 (MP) Reservation 13 (V) 2012/13:So19 av (SD) yrkande 3, 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkande 7. Reservation 14 (S, V) Reservation 15 (MP) Reservation 16 (SD) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 19. Reservation 17 (MP, V) Bättre kunskap, kvalitet och kompetens 2011/12:So271 av (FP), 2011/12:So552 av (KD), 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkandena 1, 8, 1214 och 20, 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkandena 5, 9, 11 och 12, 2012/13:So208 av (S) yrkandena 6 och 7 samt 2012/13:So267 av m.fl. (V) yrkande 15. Reservation 18 (S) Reservation 19 (MP) Reservation 20 (V) 2012/13:So21 av m.fl. (S) yrkande 1. Reservation 21 (S, MP, V) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 5, 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkande 18 och 2012/13:So290 av (S) yrkande 2. Reservation 22 (S, MP, V) 2012/13:So21 av m.fl. (S) yrkande 7. Reservation 23 (S, V) 2011/12:So666 av (), 2012/13:So19 av (SD) yrkande 2, 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 11, 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkande 19, 2012/13:So208 av (S) yrkande 3 och 2012/13:So279 av (KD) yrkande 14. Reservation 24 (S, MP, V) Reservation 25 (SD) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 24, 2012/13:So21 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkande 10. Reservation 26 (S) Reservation 27 (MP) Reservation 28 (V) 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkandena 6 och 7. Reservation 29 (V) 2012/13:So19 av (SD) yrkande 4, 2012/13:So22 av m.fl. (MP) yrkande 15 och 2012/13:So551 av Per Ramhorn och (båda SD) yrkande 25. Reservation 30 (MP) Reservation 31 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (S), (M), (M), (S), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), Per Ramhorn (SD), (V), (S), (M), (MP) och (KD). Ärendet och dess beredning I proposition 2012/13:77 God kvalitet och ökad tillgänglighet inom missbruks- och beroendevården föreslår regeringen att ska anta dess förslag till ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och i socialtjänstlagen (2001:453). Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. Med anledning av propositionen har fyra följdmotioner väckts. Yrkandena i dem, liksom 15 motionsyrkanden från allmänna motionstiden och 2012, finns i bilaga 1. Utskottet höll en öppen utfrågning med temat Missbruks- och beroendevård vem ska ansvara för vad? I rapporten från 2011/12:RFR7 finns en utskrift av vad som sades under utfrågningen. tillskrev utskottet med anledning av beredningen av propositionen. överlämnade en delegation, bestående av bl.a. företrädare för den ideella föreningen för städer & kommuner mot narkotika (ECAD ), en lista till utskottet med ca 10 000 namnunderskrifter för en bättre missbruksvård. generaldirektör, , informerade utskottet om nationella riktlinjer för missbruks- och beroendevården samt föreskrifter och allmänna råd om läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende (SOSFS 2009:27). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att göra en översyn av den samlade svenska missbruks- och beroendevården (dir. 2008:48). Uppdraget var att se över bestämmelserna i socialtjänstlagen (2001:453), lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård när det gäller missbruks- och beroendevård samt lämna förslag till förändringar som bedöms vara nödvändiga för att anpassa lagstiftningen till utvecklingen inom området. I uppdraget ingick också att ta ställning till hur kommunernas och landstingens ansvar för missbruks- och beroendevården kan tydliggöras. Utredaren skulle också överväga eventuella behov av förändringar i lagstiftningen och ansvarsfördelningen mellan de båda huvudmännen för att säkerställa att personer med missbruk eller beroende får de insatser som de behöver. Dessutom skulle utredaren se över hur ansvaret för tillnyktringsverksamheter enligt lagen (1976:516) om omhändertagande av berusade personer m.m. bör organiseras för att säkerställa att den som omhändertas får adekvat tillsyn och omvårdnad. Utredningen antog namnet och publicerade diskussionspromemorian Bättre vård och stöd för individen om ansvar och tvång i den svenska missbruks- och beroendevården i syfte att stimulera diskussion och begära in synpunkter inför utredningens fortsatta arbete. Diskussionspromemorian remitterades inom utredningen, och 75 remissvar analyserades av utredningen. överlämnades delbetänkandet Missbruket, Kunskapen, Vården (SOU 2011:6) med vetenskapliga underlag. överlämnande utredningen slutbetänkandet Bättre insatser vid missbruk och beroende Individen, kunskapen och ansvaret (SOU 2011:35). Slutbetänkandet har remissbehandlats. Lagrådet har yttrat sig över propositionens lagförslag. I propositionen föreslås ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och i socialtjänstlagen (2001:453). Genom ändringarna införs en skyldighet för landsting och kommuner att ingå gemensamma överenskommelser om samarbete i fråga om personer som missbrukar alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel eller dopningsmedel. Om det är möjligt bör organisationer som företräder dessa personer och deras närstående ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelserna. Syftet med ändringarna är att stärka samverkan mellan landsting och kommuner för att bättre tillgodose behovet av vård, stöd och behandling för målgruppen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Regeringen avser att utifrån huvudmännens behov stödja genomförandet av skyldigheten att ingå överenskommelser liksom följa upp dessa bl.a. annat med fokus på tillgänglighet, samordning och kvalitet i insatser. Vidare anges såväl pågående som ytterligare initiativ som regeringen avser att ta för att uppnå det långsiktiga målet för missbruks- och beroendevården i enlighet med den samlade ANDT-strategi som antogs av (prop. 2010/11:47, bet. 2010/11:SoU8, skr. 2010/11:203). Målet är att personer med missbruk eller beroende ska få ökad tillgänglighet till vård och stöd av god kvalitet. Regeringens insatser omfattar bl.a. att främja tillgängligheten och kvaliteten både när det gäller specialiserad vård i form av läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende och när det gäller stöd- och behandlingsinsatser som erbjuds av kommunerna. Fortsatt gemensamt men tydligare ansvar och förstärkt samverkan Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och i socialtjänstlagen (2001:453). avslår motionsyrkanden om ansvar och samverkan, gemensamma mottagningar och uppdrag till . Jämför reservationerna 1 (S), 2 (MP), 3 (SD), 4 (V), 5 (V), 6 (MP) och 7 (V). Regeringen föreslår att landsting och kommuner bör ha ett fortsatt gemensamt ansvar för missbruks- och beroendevården och att det bör införas stärkta krav på samverkan mellan landsting och kommuner. Regeringen påpekar att utredningen föreslagit att den ansvarsmässiga lösningen för missbruks- och beroendevården skulle vara att samla ansvaret för behandlingsinsatser, inklusive psykosocial behandling, hos medan kommunerna även fortsättningsvis skulle ansvara för sociala stödinsatser. Utredningens förslag har enligt regeringen vissa fördelar, men mot bakgrund av bl.a. det blandade remissutfallet anser regeringen att det inte är lämpligt att nu gå vidare med förslaget. Enligt regeringen talar följande skäl för att landsting och kommuner ska ha ett fortsatt gemensamt ansvar för missbruks- och beroendevården. För del är det sannolikt svårt att i praktiken skilja mellan psykosocial behandling och det psykosociala stöd som erbjuder. Det är därför viktigt att även fortsättningsvis kan tillhandahålla psykosocial behandling. bör även kunna erbjuda psykosocial behandling i anslutning till sitt uppsökande arbete för att nå personer i en socialt utsatt situation liksom ungdomar och unga vuxna. Hälso- och sjukvården tillhandahåller behandling och stödinsatser vid riskbruk, missbruk och beroende, vilka kan ges i form av specialiserad beroendevård och tidiga insatser bl.a. inom primärvården. För att medicinsk behandling ska bli effektiv behöver den ofta kombineras med psykosociala behandlingsinsatser, vilket talar för att denna samlade kompetens bör finnas inom hälso- och sjukvården. Regeringen har övervägt att i lagstiftning tydliggöra respektive huvudmans ansvar men bedömt att det inte är en lämplig väg. Skälen är bl.a. att både socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen är ramlagar som inte i detalj reglerar specifika insatser utan ger möjlighet för huvudmännen att anpassa sin verksamhet utifrån lokala behov. Dessutom finns det en risk för nya gränsdragningsproblem mellan t.ex. psykosociala behandlingsinsatser och sociala stödinsatser. Regeringen bedömer därför att de båda huvudmännen själva är bäst lämpade att utifrån sina lokala behov gemensamt avgöra hur verksamheten ska dimensioneras, uppgifter fördelas och samverkan säkerställas. Regeringen föreslår att det i hälso- och sjukvårdslagen och i socialtjänstlagen införs bestämmelser om att kommuner och landsting ska ingå överenskommelser om ett samarbete med varandra i fråga om personer som missbrukar alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel eller dopningsmedel. Om det är möjligt bör organisationer som företräder dessa personer och deras närstående ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelserna. Regeringen anser att en skyldighet i lag att ingå överenskommelser tydliggör och förstärker huvudmännens ansvar på området, utan att staten i detalj föreskriver hur det ska genomföras eller vilka verksamheter som ska bedrivas. På så sätt balanseras kravet på att medborgarna garanteras helhetslösningar för att deras behov ska kunna mötas mot vikten av att vården och stödet utformas enligt de lokala och regionala förutsättningarna. Regeringen anser att behovet av en lagreglerad skyldighet att ingå överenskommelser väger tyngre än den inskränkning i det kommunala självstyret som detta innebär. Regeringen gör vidare bedömningen att finansieringsprincipen inte är tillämplig. Den föreslagna skyldigheten att ingå överenskommelser kommer enligt regeringen inte att innebära några ekonomiska eller andra konsekvenser för huvudmännen. Överenskommelserna i sig innebär inte någon ambitionshöjning, med hänsyn till att huvudmännen är skyldiga enligt lag att samverka. Enligt regeringen krävs det överenskommelser som innehåller gemensamma mål, resursfördelning och övergripande samarbete kring vissa grupper för att överenskommelserna ska få verklig betydelse för medborgarna. Överenskommelserna skulle kunna innefatta t.ex. samverkan med andra aktörer som Kriminalvården och samt strukturer. Kommuner och landsting som redan har ingått överenskommelser om samverkan kring personer med missbruksproblem kommer inte att behöva träffa nya överenskommelser med anledning av detta lagförslag. Regeringen föreslår att överenskommelserna uttryckligen ska omfatta personer som missbrukar alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel eller dopningsmedel. Regeringen påpekar att ansvaret för tillnyktringsverksamhet eller abstinensvård inte är närmare reglerat i SoL och HSL. Regeringen anser att dimensioneringen, organiseringen och samverkan med berörda aktörer när det gäller sådan verksamhet och vård inklusive de personer som omhändertas enligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer, förkortad LOB, lämpligen kan avgöras inom ramen för de lokala överenskommelserna. Detta gäller enligt regeringen också behandlingsprogram som inkluderar behandlingsinsatser från och stödinsatser från kommunen, som exempelvis program för läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende. Regeringen anser också att det är angeläget att det finns rutiner för att hänvisa personer inom och mellan hälso- och sjukvårdens och olika verksamhetsområden. Enligt regeringen är det av stor vikt att personer med missbruk och beroende och samtidig psykiatrisk eller somatisk sjukdom ges samordnade insatser. För att gemensamt kunna upprätta en individuell plan enligt 3 f § HSL och 2 kap. 7 § SoL för de personer som behöver insatser från både kommunen och , är det också viktigt att ha rutiner för överföring av information med beaktande av gällande sekretessbestämmelser. Regeringen påpekar att utredningen bedömde att innehållet i missbruks- och beroendevården bör anpassas för olika målgrupper och att fler målgruppsspecifika insatser bör utvecklas. Det kan exempelvis gälla barn och ungdomar med eget missbruk eller som lever i en familj där det finns missbruk, gravida kvinnor, våldsutsatta kvinnor, personer med funktionsnedsättning och personer med utländsk bakgrund. Det handlar både om att utveckla behandlingsmetoder utifrån olika målgruppers behov och om att organisera verksamheten för att på bästa sätt möta olika målgrupper. Regeringen anser vidare att det också kan finnas skäl för en eller flera kommuner och landsting att utveckla gemensamma verksamheter, t.ex. i form av , ungdomsteam i form av s.k. eller en gemensam . Integrerade team kan även innefatta andra aktörer såsom Kriminalvården. Ett exempel är ett integrerat team för opiatberoende kriminalvårdsklienter, med uppdrag att utreda och inleda behandling av opiatberoende klienter redan under verkställigheten av en kriminalvårdspåföljd. Regeringen vill slutligen poängtera vikten av lättillgänglig information om hur missbruks- och beroendevården är organiserad lokalt och hur man som enskild individ kommer i kontakt med rätt vårdgivare för olika typer av tillstånd. Det kan exempelvis handla om information om målgruppsanpassade mottagningar för kvinnor, unga eller personer med ett läkemedelsberoende. Regeringen betonar idéburna organisationers viktiga roll som utförare av vård-, behandlings- och stödinsatser samt som samrådsparter i utveckling av verksamheten och påminner om att förstärkt brukarinflytande och utveckling av former för att tillvarata brukares erfarenheter och kunskaper är ett mål i regeringens ANDT-strategi för perioden 20112015. Regeringen anser att det finns mycket att vinna på att utveckla effektiva former för brukarinflytande och föreslår därför att organisationer som företräder personer som missbrukar beroendeframkallande medel och deras närstående bör ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelserna, men detta innebär inte något krav på att organisationerna ska godkänna överenskommelsernas innehåll. Genomförande av överenskommelserna och uppföljning Regeringen gör bedömningen att huvudmännen bör erbjudas ett ändamålsenligt stöd i arbetet med att ta fram och följa upp överenskommelserna samt att överenskommelserna bör följas upp av regeringen för att säkerställa att de leder till förbättringar för den enskilda individen. Regeringen avser därför att i samarbete med Kommuner och Landsting och utifrån huvudmännens behov utforma ett ändamålsenligt stöd för överenskommelsernas innehåll, utformning och uppföljning liksom för hur andra aktörer, t.ex. Kriminalvården, och organisationer som företräder brukare och deras närstående, kan involveras i detta arbete. Vidare avser regeringen att följa upp huvudmännens genomförande av överenskommelserna. Regeringen vill i det sammanhanget framhålla vikten av att analysera hur de personer som behöver samordnade insatser av både och hälso- och sjukvården eller av olika delar av hälso- och sjukvården får sina behov tillgodosedda. I kommittémotion 2012/13:So21 av m.fl. (S) begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om behovet av samverkan och sammanhållna vårdkedjor i tvångsvården. Motionärerna påpekar att det krävs särskilda insatser för tiden efter behandling i tvångsvård. Samordningen mellan landsting och kommuner måste förbättras, och som modell för det arbete kan det tidigare initiativet i tvångsvården Ett kontrakt för livet användas. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att staten bör ta en aktivare del när det gäller övergripande styrning, ledning och samordning av insatserna inom missbruksområdet för att koordinera olika aktörers insatser och koordinera mellan olika samhällssektorer. Motionärerna anser att det är rimligt att staten, som i sista hand kan räkna in vinsterna av ett effektivt missbruksarbete, tar en aktivare del i de nämnda delarna. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om en samlad nationell resurs för arbetet mot narkotika och alkohol. Motionärerna vill återinföra en nationell resurs för arbetet mot narkotika och alkohol och anser att det bör utredas hur en sådan resurs ska organiseras. I motion 2012/13:So208 av (S) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om att ett statligt ansvarstagande krävs för att se till att öka narkotikamissbrukares tillgång till vård och behandling, oavsett var de bor i landet. I kommittémotion 2012/13:So557 av m.fl. (S) begärs i yrkande 42 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med en samlad proposition om missbruksvården. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:So208 av (S) yrkande 8. I kommittémotion 2012/13:So22 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att lagstiftningen bör ändras så att som huvudman för hälso- och sjukvården ska ta ansvar för tillnyktringsverksamhet, abstinensvård och behandling av personer med missbruks- och beroendeproblematik. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att det lokalt ska vara möjligt att sluta överenskommelser om att överlåta uppgifter när det gäller missbruks- och beroendevård mellan landsting och kommuner. Motionärerna delar regeringens bedömning att kravet på överenskommelser skrivs in i HSL och SoL även om landstingen tar över ansvaret för behandling. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om vård, rehabilitering och socialt stöd. Motionärerna påpekar att det förändrade ansvaret inte får medföra att vården på något sätt försvagas. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att regeringen ska återkomma med ett förslag om att brukare och brukarorganisationer ges ett tydligt, formellt inflytande i stället för ett rådgivande. Motionärerna anser att regeringens nuvarande hållning i denna fråga är alltför försiktig och ickeförpliktande. I motion 2012/13:So19 av (SD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förslag till en lag med bestämmelser om att ska ha hela ansvaret för vård och behandling när det gäller missbruks- och beroendevården. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om att ska göras till ett nationellt för frågor gällande missbruk och ungdomar. I yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om vad som anförs i motionen om ett nationellt rörande läkemedelsmissbruk. Motionärerna anser att det behövs ett sådant centrum för att förbättra och sprida kunskaper om läkemedelsmissbruk och hur det ska behandlas. I yrkande 22 finns en begäran om ett tillkännagivande om vad som sägs om ett nationellt rörande dopning. Motionärerna anser att det finns ett stort behov av att utveckla kunskaperna om behandling av dopningsmissbruk och att det bör inrättas ett nationellt för detta. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om vad som anförs i motionen om gemensamma integrerade missbruks- och beroendemottagningar. Motionärerna påpekar att det behövs en mångfald av kunskapsbaserade behandlingsmodeller och att det är ett problem att man i mindre kommuner ofta har endast en behandlingsmodell att erbjuda. Genom samarbete mellan landsting och flera mindre kommuner kan de senare få tillgång till ett större utbud av kompetens och behandlingar än vad de kan på egen hand. Därför bör det inrättas gemensamma och integrerade missbruksmottagningar. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om gemensamma lokala och regionala mottagningar för unga. Motionärerna anser att en variant kan vara att bredda de befintliga ungdomsmottagningarnas verksamhet. Verksamheterna utvidgas då till att omfatta information och rådgivning i frågor som rör droger och missbruk samt behandling av beroende och missbruk och de olika psykosociala insatser som behövs i samband med det. I kommittémotion 2012/13:So22 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om samsjuklighet. Motionärerna anser att problem med samsjuklighet, särskilt när det gäller psykisk sjukdom och missbruk, behöver lyftas särskilt i riktlinjer från . I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 15 ett tillkännagivande om att uppdra åt att utveckla missbruks- och beroendevården för människor med utländsk bakgrund. Utskottet delar regeringens bedömning att landsting och kommuner ska ha ett fortsatt gemensamt ansvar för missbruks- och beroendevården samt att huvudmännens ansvar på området förstärks genom en skyldighet i lag för landsting och kommuner att ingå överenskommelser om samarbete med varandra i fråga om personer som missbrukar alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel eller dopningsmedel. Både och hälso- och sjukvården har därmed viktiga uppgifter att fylla som ska värderas likvärdigt och samordnas i ett välfungerande vård- och stödsystem som utgår från individernas olika behov och önskemål.