bet · H101JuU1 · 2013-11-22 00:00:00 — Resultaten pekar på att det finns föreställningar inom rättsväsendet om att vissa minoritetsgrupper och vissa brottstyper hör ihop. Det finns också föreställningar om att personer med vissa typer av minoritetsbakgrund alltid förnekar brott och de tas därför inte på allvar i rättsliga sammanhang. Andra exempel handlar om att personer med utländsk bakgrund betraktas som mindre trovärdiga än etniska svenskar – på brottsplatsen, under brottsutredningen och i domstolsförhandlingen. Att det förekommer diskriminering från företrädare för rättsväsendets myndigheter i förhållande till enskilda är väl utrett, dock inte exakt i vilken omfattning eller vilka följder detta får här i . Den forskning som finns baseras i huvudsak på förhållanden i . Om personer som har utsatts för brott eller själva har utsatt någon för brott upplever att de diskrimineras av polis, åklagare eller domstol minskar sannolikheten att de ska vittna eller tro sig få en korrekt behandling i övrigt. Vi anser att en lämplig myndighet bör ges i uppdrag att genomföra aktiva insatser inom rättsväsendet för att upptäcka och förebygga diskriminering. Vi anser vidare att rättsväsendets anställda inte bara ska utbildas i ett korrekt bemötande och ett icke-diskriminerande förhållningssätt. Myndigheterna själva ska också aktivt informera enskilda om deras rätt att anmäla eventuella felaktigheter i bemötandet och upprätta handlingsplaner för anmälningar som bedöms ha grund för sig. Såväl som olika ideella organisationer kan spela en stor roll i att bidra till myndigheternas ökade kunskap om förekomsten av diskriminering och vilka åtgärder som behöver vidtas för att bekämpa diskriminering. Vi anser att samtliga myndigheter inom rättsväsendet som en del i sitt värdegrundsarbete ska arbeta med frågor om antidiskriminering och allas lika rätt. En utbildningssatsning för rättsväsendets aktörer som fokuserar på att upptäcka och åtgärda diskriminerande strukturer och praktiker inom rättssystemet bör genomföras. Närpolisen och civilsamhället, de goda krafterna, bör samverka för att öka förtroendet för polisen och skapa nya kontaktytor. Vidare bör enligt vår mening polisens piketstyrkor ha genomgått en värdegrundsutbildning . Kommission för lika rättigheter, punkt 76 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 76 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju214 av m.fl. (MP) yrkande 7. Vi anser att regeringen bör tillsätta en kommission för lika rättigheter inom rättsväsendet med uppdrag att komma med förslag till regeringen om hur rättsväsendets strukturer och aktörer kan respektera alla människors lika värde. Utbildning för nämndemän, punkt 77 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 77 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 63 och 2013/14:Ju427 av m.fl. (MP) yrkande 7 och 2013/14:Ju320 av (FP). Nämndemännen företräder befolkningen i stort och ska inte vara jurister. Det är till och med olämpligt att de är jurister eller har juristutbildning. Om så vore fallet skulle de varken vara representativa för befolkningen i stort eller kunna komplettera juristdomarna på avsett sätt. Det är däremot viktigt att de har kunskap om vad uppdraget innebär och de regler som gäller för uppdraget, liksom om domstolarnas verksamhet och viss grundläggande kunskap om de måltyper de är satta att döma i. Nämndemän måste ha vetskap om när de kan misstänkas vara jäviga, vad som är en partipolitisk åsikt och inte och hur dessa åsikter hanteras, liksom vilka rättigheter och skyldigheter de har. Den som tjänstgör som nämndeman ska vara lika säker på sina rättigheter och skyldigheter som juristdomaren. De ska t.ex. veta när de kan begära kompletterande utredningar och inte och hur det går till att ställa frågor till vittnen samt hur de kan ingripa om parter i domstolen agerar på ett otillåtet sätt. Tyvärr finns här stora brister , och såväl omfånget som kvaliteten i utbildningarna varierar från domstol till domstol, kanske från till . Detta är inte bra, och därför anser vi att alla nämndemän ska få en grundläggande utbildning som man ska ha genomgått innan man förordnas till nämndeman. Domstolar ska ansvara för utbildningen som ska vara likvärdig över hela landet. Vi konstaterar att i sitt betänkande Nämndemannauppdraget, breddad rekrytering och kvalificerad medverkan (SOU 2013:49) bl.a. föreslår att genomgången introduktionsutbildning ska vara en förutsättning för att en ny nämndeman ska kunna påbörja sin tjänstgöring i domstolen. Detta anser vi vara positivt, och regeringen bör återkomma med förslag till en utbildning med beaktande av vad som anförts ovan och i linje med vad som föreslås i betänkandet. Ökad kunskap inom polisen om arbetsmiljörelaterade brott, punkt 78 (S, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 78 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 2. Vi anser att regeringen har nedmonterat arbetsmiljötillsynen som arbetsmarknadens villkor har försämrats och antalet olyckor ökat. Vi vill se en upprustning av arbetsmiljötillsynen. För att förebygga olyckor är det också oerhört viktigt att misstankar om att brott har begåtts på arbetsplatser utreds på ett adekvat sätt. Polisen måste även på detta område ha specialkompetens. Polisens lokala myndigheter bör ges i uppdrag att se till att denna kompetens finns i hela landet. Tillgång till djurskyddspolis i hela landet m.m., punkt 79 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 79 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 6, 2013/14:Ju399 av m.fl. (MP) yrkande 5 och 2013/14:MJ518 av m.fl. (MP) yrkande 12. Djurskydd är viktigt i sig, bl.a. för att djur inte kan föra sin egen talan. Brott mot djur kan också vara del av annan brottslighet. Det kan t.ex. handla om smuggling eller om brott mot artskyddsförordningen. I bl.a. har man särskilda djurskyddspoliser som arbetar enbart med brott mot djur i nära samarbete med som är tillsynsmyndighet. Djurskyddspoliser har en mycket viktig roll och bör finnas att tillgå över hela landet, antingen lokalt eller genom regional samverkan. Djurskyddsbrott kräver vidare en särskild kompetens som inte alltid är självklar bland polis och åklagare. Vi vill därför ge polis- och åklagarmyndigheten i uppdrag att förstärka djurskyddskompetensen. Nationell djurskyddspolis m.m., punkt 80 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 80 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju431 av m.fl. (SD) och 2013/14:MJ501 av (SD) yrkandena 2 och 3. Djur som far illa väcker starka känslor, och attacker mot djur kan med fog tolkas som ett tecken på ett alltmer avhumaniserat samhälle. Det finns forskning som visar på starka samband mellan våld mot djur och annat våld i samhället. Mot denna bakgrund är det viktigt att arbete med djur och hanterande av brott mot djurskyddslagen sköts på ett korrekt och effektivt sätt. Att arbeta med djur och hantera brott mot djurskyddslagen kräver ofta både resurser och en särskild kompetens som dessvärre ofta saknas inom den ordinarie polisorganisationen . För att effektivisera arbetet med denna typ av brottslighet anser jag att en nationell djurskyddspolis bör inrättas. Den nationella djurskyddspolisen bör också ges ett samordnande ansvar för metodutveckling och utbildning på djurskyddsområdet. Samverkan, punkt 82 (S, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 82 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 12 och 2013/14:Ju398 av (KD) yrkande 1. För att arbeta effektivt med brottsförebyggande arbete krävs det samverkan mellan flera aktörer. De flesta kommuner har tecknat samverkansavtal med polisen, men inte alla. Vi anser att det är viktigt att alla kommuner arbetar med samverkan som grund. För att garantera detta föreslår vi att obligatoriska samverkansavtal införs. Alla parter ska veta vad som förväntas av dem. menar vi att också landstingen borde ingå i samverkan, då det inte sällan krävs insatser från hälso- och sjukvården. Det är även viktigt att använda sig av den verksamhet och beprövade kunskap som finns i föreningar och hos organisationer i det brottsförebyggande arbetet. Samordning av det brottsförebyggande arbetet, punkt 83 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 83 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju213 av m.fl. (MP) yrkande 2. Jag anser att det behövs en nationell samordnare för det brottsförebyggande arbetet. Dessutom anser jag att det bör göras en översyn av vem som har det heltäckande ansvaret för både det brottsbekämpande och brottsförebyggande arbetet och för att föreslå förbättringsåtgärder. Ökad förståelse mellan polis och invånare, punkt 84 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 84 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju214 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 6. Vi anser att polishatet måste tas på allvar och motverkas. Att det sprids nidbilder av poliser och desinformation som syftar till att öka motsättningar och locka människor till upplopp är oacceptabelt. För att öka förtroendet och förståelsen för polisen är det också avgörande med en aktiv medverkan från miljonprogramsbor såsom t.ex. skedde under upploppen i där många nattvandrade för att säkra en trygg vuxennärvaro. och gemensamma dialogprojekt som syftar till att skapa ökad förståelse mellan polisen och ungdomar är ett mycket positivt exempel. Liknande projekt och verksamheter är viktiga pusselbitar för att öka förtroendet och förståelsen mellan polisen och invånare. Vi vill därför stödja projekt som syftar till att öka förståelsen mellan polis och invånare. Dessutom bör arbetet med att stärka polisens förtroende göras till en prioriterad fråga från såväl politiskt håll som polisledningens håll. Vittnesskydd, punkt 85 (S, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 85 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju234 av (S) och 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 30 och 2013/14:Ju309 av (MP), 2013/14:Ju344 av och (båda SD) yrkande 12, 2013/14:Ju367 av (M), 2013/14:Ju370 av (KD) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:Ju379 av m.fl. (SD) yrkande 3. Utvecklingen med fler våldsbrott och ett ökat inslag av grov organiserad brottslighet i samhället innebär ett betydligt hårdare samhällsklimat . Att det finns en rättstrygghet är grundläggande för att rättssystemet ska fungera. Under har vi kunnat se att antalet anmälda övergrepp i rättssak ökat kraftigt. Många av dem som arbetar inom rättsväsendet drabbas av hot och trakasserier och allt fler känner otrygghet och osäkerhet vid domstolsförhandlingar. förekommer det incidenter vid domstolar, och farliga föremål tas kontinuerligt i beslag. Polisen vittnar om att det är svårt att få vittnen att vittna. För att öka skyddet för dem som vittnar behövs bl.a. ett förbättrat vittnesskyddsprogram. Här skulle ett ökat nordiskt samarbete kunna hjälpa till. Vittnesskydd, punkt 85 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 85 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju309 av (MP) och 2013/14:Ju234 av (S), 2013/14:Ju344 av och (båda SD) yrkande 12, 2013/14:Ju367 av (M), 2013/14:Ju370 av (KD) yrkandena 1 och 2, 2013/14:Ju379 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 30. Enligt polisen är det svårt att få kommuner att ställa upp och ta emot personer som får vittnesskydd. Problemet är att polisen ska stå för skyddet och kommunerna för kostnaden. Det kan också vara skillnad vilka skyddspersoner det handlar om. Det är lättare att få personskydd för kvinnor och barn än män. För att skapa tydliga riktlinjer i frågan anser jag att det behövs rekommendationer från . Vittnesskydd, punkt 85 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 85 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju344 av och (båda SD) yrkande 12 och 2013/14:Ju379 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2013/14:Ju234 av (S), 2013/14:Ju309 av (MP), 2013/14:Ju367 av (M), 2013/14:Ju370 av (KD) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 30. Även goda medborgare som sätter sig i vittnesbåset, med fara för eget liv, är extra utsatta. Rättsväsendet har inte förmått hantera den organiserade brottsligheten, och vittnestrakasserier blir allt vanligare, ibland med våldsam utgång. Övergrepp i rättssak är ett mycket allvarligt brott då det inte bara riktar in sig mot individer utan utgör ett hot mot rättsstaten, och i slutändan det demokratiska statsskicket. Jag vill därför se ett kraftigt utökat stöd till vittnesskyddet. Det handlar om polisskydd, hjälp med bostadsbyte och andra säkerhetsåtgärder. Även de juridiska ombuden har fått utstå både hot, trakasserier och rena våldsdåd från kriminella nätverk. Även här bör ökat skydd prioriteras. Jag anser inte heller att vittnen ska behöva sitta i samma väntrum som de som de vittnar emot, vilket förekommer . För att bättre komma till rätta med de brister som bl.a. gett uttryck för bör få ansvar för uppgiften att hantera hela vittnesprocessen när det gäller brott som faller inom DIKO – den nya lag som föreslår och som kriminaliserar delaktighet i organiserad brottslighet, kriminellt nätverk eller kriminell organisation: lagen om deltagande i kriminell organisation (DIKO). Detta ansvar bör innefatta personskydd, transport till och från rättegång, vittnesskyddsprogram och bemötande i allmänhet. Det bör då bli uppgift att ta hand om vittnet under hela processen och också, i de fall det behövs, efter avslutad rättegång. Permanenta säkerhetskontroller, punkt 86 (S, SD) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (SD) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 86 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 31. Förutom ett förbättrat vittnesskydd anser vi att det finns ett starkt behov av att förbättra säkerheten vid domstolarna. Inriktningen i säkerhetsarbetet på domstolarna bör vara att gå mot permanenta säkerhetskontroller. Tolkars villkor och organisering, punkt 87 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 87 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:K394 av m.fl. (MP) yrkande 13. Mångfalden av språk som används i har inneburit att tolkuppdraget försummats i fråga om resursanvändning och villkor när det borde vara tvärtom, nämligen att tolkarnas status behöver höjas i ett mångkulturellt samhälle. Självklart ska tolkar arbeta under goda arbetsvillkor och till en skälig lön. Vi delar den bedömning som har gjorts av Statskontoret, som har utrett frågan om auktorisation och åtgärder för fler tolkar, nämligen att den enskilda åtgärd som på kort sikt kan öka antalet formellt kompetenta tolkar mest är bättre möjligheter att ge tolkar utan formell utbildning möjlighet att validera och få ett intyg på sin kompetens. Ett hinder mot att fler auktoriserar sig är att det i många fall saknas möjligheter, och att det är glest mellan proven. Tolkutbildningen behöver bli bättre så att fler fullföljer den. Resurserna bör i första hand satsas på att skapa en bättre balans mellan utbud och efterfrågan när det gäller de vanligaste språken. Tolkarbetet behöver vidare integreras på ett bättre sätt och utvärderas inom ramen för rättsväsendets verksamhet. Anslagen inom utgiftsområde 4, punkt 1 (S) (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S) och (S) anför: beslutade om ramar för statsbudgetens utgiftsområden och om en beräkning av statens inkomster. I motion 2013/14:Fi308 presenteras Socialdemokraternas budgetförslag och riktlinjer för den ekonomiska politiken. är ett av världens bästa länder att leva i. Svensk ekonomi är underliggande stark, och har vi klarat oss jämförelsevis lindrigt undan krisen i . Men syns allt fler tecken på att är på väg åt fel håll. Oron för framtiden växer när det gäller jobben, välfärden och klimatutmaningen. En viktig anledning till de växande problemen är att inte investerar på det sätt som vi tidigare gjort. Regeringen lånar till skattesänkningar, och den politiken är inte förenlig med det finanspolitiska ramverket. Överskottsmålet nås inte. Vi socialdemokrater menar att det är dags att tänka om. Vår övergripande politiska prioritering är full sysselsättning. Riksdagsmajoriteten har ställt sig bakom regeringens budgetproposition och de utgiftsramar och beräkningar av statens inkomster som föreslås där. Socialdemokraternas budgetförslag ska ses som en sammanhållen helhet där inte någon del kan brytas ut och behandlas isolerat. Eftersom riksdagsmajoriteten i det första steget av budgetprocessen har gett budgetpolitiken en helt annan inriktning än den vi önskat avstår vi från att delta i beslutet om anslag inom utgiftsområde 4. I stället redovisar vi i detta yttrande den anslagsfördelning och de förslag som Socialdemokraterna föreslår i motion 2013/14:Ju412 samt det förslag som lämnas i motion 2013/14:Ju405 av (S). Den grova organiserade brottsligheten har fått fäste i , och den utvecklingen skapar en otrygghet i samhället som vi inte tidigare haft. Regeringens satsning mot den organiserade brottsligheten har inte fått förväntat resultat. Därför måste kampen mot denna typ av brottslighet prioriteras. Vi anser att arbetet mot den grova organiserade brottsligheten behöver förstärkas centralt i form av en nationell spjutspetsorganisation. För detta ändamål anslår vi mer än regeringen till polisen. Tillskottet ska användas för att skapa fler tjänster vid med specialistkompetens om den grova organiserade brottsligheten. Trots att polisen har fått kraftigt ökade resurser finns en bristande effektivitet när det gäller styrning, ledning och resultat. Problemen har funnits och har uppmärksammats av bl.a. och Statskontoret. I en (2010:3) framgår att svensk polis kännetecknas av en anmärkningsvärd brist på systematiska utvärderingar av verksamhetens effektivitet, och enligt är polisen inte tillräckligt bra på att utvärdera brottsförebyggande insatser (2013:12). Regeringen har inte lyckats åtgärda bristerna. Det är tydligt att polisen borde bygga sin verksamhet på vetenskap och beprövad erfarenhet i betydligt större utsträckning än . Den nuvarande kunskapen om polisverksamheten och dess effektivitet räcker inte för att verksamheten ska gå att styra på ett bra sätt. Vi vill därför att det skapas en utvecklings- och analysfunktion inom polisen. Funktionen ska vara central och ha i uppgift att både leda och styra verksamhetsutvecklingen inom polisen och utvärdera polisverksamheten. Detta skulle förbättra kvalitetsgranskningen och bidra till en effektivare polis. För detta ändamål anslår vi mer än regeringen till polisorganisationen. Det kan tilläggas att vårt förslag i denna del hänger ihop med vårt krav i reservation 18 (s. 99 f.) på att göra polisutbildningen till en högskoleutbildning. Det skulle gynna forskningen och metodutvecklingen. Ett av problemen inom polisen är att det saknas civilanställda. Alltför få av de poliser som har tillkommit ägnar sig åt utryckningsverksamhet. I stället tvingas de utföra uppgifter som tidigare sköttes av civilanställd personal, t.ex. att svara i telefon eller sitta i en reception. Vi vill öronmärka av polisorganisationens anslag för att anställa fler civilanställda så att poliserna kan arbeta ute där de behövs. Den ekonomiska brottsligheten kostar samhället långt mer pengar än den traditionella brottsligheten. Ekonomisk brottslighet skadar konkurrensen i de branscher där den uppträder, göder svartjobb och drabbar hederliga företagare hårt. uppskattade summan av uteblivna skatter på grund av fel och brott till . Vi menar att ansträngningarna för att bekämpa ekonomisk brottslighet måste stärkas. Vi ökar därför resurserna till med utöver regeringens anslag . Dessa resurser kan bidra till att förbättra möjligheten att återföra brottsvinster samt förstärka it-stödet och arbetet mot omfattande och komplicerad brottslighet. Det är viktigt att kommunerna har en god beredskap att erbjuda bostad, utbildning, stöd och vård till dem som har frigetts från anstalt. För att underlätta detta anser vi att resurserna inom missbrukarvården, , Arbetsförmedlingen osv. borde samordnas på ett bättre sätt. Vi vill starta ett pilotprojekt för en sådan samverkan vid utslussning, s.k. utslussningsavtal. Projektet ska främst inriktas mot yngre intagna i ålderskategorin 20–. Stödet i ett utslussningsavtal ska vara individuellt, och insatserna ska vara riktade mot t.ex. fortsatt missbruksvård, arbetspraktik, utbildning och boende. Insatserna ska dokumenteras i en handlingsplan som skrivs under av den enskilde, Kriminalvården och kommunen. Kriminalvården ska vara huvudansvarig för att en handlingsplan upprättas och även vara den myndighet som ansvarar för utbetalning av de ekonomiska medlen. I vårt budgetförslag öronmärks av Kriminalvårdens anslag för detta ändamål. Brottsofferjourernas verksamhet har i princip inte fått någon resursförstärkning , trots att allt fler människor söker stöd där. Jourerna är därför i starkt behov av utökade resurser, inte minst när det gäller arbetet med våld i nära relationer. Utan ytterligare resurser får jourerna svårt att arbeta vidare med våld i nära relationer, vilket skulle vara förödande för brottsoffren. Vi anslår utöver regeringens anslag till . Syftet är att myndigheten ska dela ut detta tillskott till brottsofferjourerna. Samordningen av det brottsförebyggande arbetet behöver förbättras, och för det ändamålet vill vi inrätta en nationell samordnare. Samordnaren ska bl.a. få i uppdrag att driva på och koordinera det brottsförebyggande arbetet lokalt, regionalt och nationellt. I många kommuner och myndigheter, inte minst hos , finns det en stor kunskap om vilka insatser som krävs för det brottsförebyggande arbetet. Det behövs emellertid någon som kan se över myndighetsgränserna, utvärdera och föreslå förbättringar i detta arbete. Vi anslår i vårt budgetförslag för att inrätta en nationell samordnare för det brottsförebyggande arbetet. Anslagen inom utgiftsområde 4, punkt 1 (MP) (MP) anför: beslutade om ramar för statsbudgetens utgiftsområden och om en beräkning av statens inkomster. I motion 2013/14:Fi319 presenteras de grönas budgetförslag och riktlinjer för den ekonomiska politiken. står inför stora utmaningar där vi måste möta problem med hög arbetslöshet, ett förändrat klimat och en ekonomiskt orolig omvärld. menar därför att behöver satsningar på nya jobb och en ekonomisk politik som gynnar en långsiktigt hållbar grön omställning. Företagens villkor behöver förbättras genom sänkta kostnader för att anställa personal och minskat krångel med sjuklöneansvar. Unga människors möjligheter att få jobb och utbildning behöver underlättas så att deras chanser på arbetsmarknaden stärks. Riksdagsmajoriteten har ställt sig bakom regeringens budgetproposition och de utgiftsramar och beräkningar av statens inkomster som föreslås där.