bet · H001JuU22 · 2013-05-17 00:00:00 — Det föreslagna undantaget gäller sådan övervakning som Försvarsmakten bedriver från fordon, fartyg eller luftfartyg som ett led i en militär insats eller militär övning eller som behövs för att prova utrustning för sådan kameraövervakning. I den delen redogör regeringen (s. 54 f.) för beslut om målet för det militära försvaret och för att regeringen måste ha godkännande för att kunna besluta om anskaffning av materielsystem av särskild betydelse. Som ett exempel på ett materielsystem som har godkänt nämner regeringen anskaffningen av taktiska obemannade flygfarkoster för att samla in information vid nationella och internationella insatser. Regeringen anför att det förekommer att utrustning för bildupptagning används i samband med att Försvarsmakten utför sina uppgifter. Ofta är det fråga om bildupptagning med kameror som är monterade i och på Försvarsmaktens fordon, fartyg och luftfartyg, och som vanligtvis utgör en integrerad del av dessa. Vissa av kamerorna används för att underlätta vid framförandet av fordonet eller för att säkerställa att skottfältet är fritt. Andra används vid fotospaning, bl.a. med obemannade flygfarkoster, för att skaffa information om omgivningen under Försvarsmaktens uppdrag. Syftet kan t.ex. vara att upptäcka fientliga stridskrafter. Fotospaning förekommer också vid fredsfrämjande insatser utomlands. Sådan spaning kan även i vissa fall behöva användas i samband med insatser i , t.ex. enligt förordningen (1982:756) om Försvarsmaktens ingripanden vid kränkningar av territorium under fred och neutralitet m.m. eller då höjd beredskap råder. Vidare måste Försvarsmaktens utrustning provas ut och användas i övningar för att kunna användas på ett säkert och effektivt sätt. Regeringen framhåller att den beskrivna utrustningen för bildupptagning är ett viktigt verktyg i Försvarsmaktens verksamhet, vilken har beslutats av och regeringen. Ofta är även anskaffningen av själva materielsystemen en fråga som avgörs av och regeringen. Eftersom utrustningen för bildupptagning normalt är en integrerad del av materielsystemen har man redan vid anskaffningen tagit ställning för att utrustningen också ska få användas. Enligt regeringen står det klart att det finns ett starkt samhälleligt intresse av att Försvarsmakten kan använda övervakningsutrustning i sin verksamhet. Syftet med användningen av utrustningen är inte att bedriva personövervakning, men detta kan ibland bli en bieffekt. Intresset av att Försvarsmakten ska kunna använda utrustningen får enligt regeringen generellt sett anses väga tyngre än det begränsade ingrepp i den personliga integriteten som användningen kan medföra. Regeringen föreslår därför att användningen av övervakningsutrustningen undantas från tillståndsplikten. En förutsättning för undantagets tillämplighet bör vara att övervakningen sker som ett led i en militär insats eller en militär övning, eller att den behövs för att prova övervakningsutrustningen. Regeringen understryker att även om övervakningen undantas från tillståndsplikten omfattas den av övriga bestämmelser i kameraövervakningslagen. Detta innebär bl.a. att övervakningen måste vara förenlig med den allmänna hänsynsregeln, som innebär att all övervakning ska ske med tillbörlig hänsyn till enskildas personliga integritet. Vid överträdelser av denna eller någon annan regel kan tillsynsmyndigheten ingripa genom förelägganden och förbud. Regeringen konstaterar att uppgifter om aktuell övervakning ofta omfattas av försvarssekretess, vilket innebär att det sällan är praktiskt möjligt att upplysa om övervakningen. Regeringen föreslår därför att den militära övervakningen även undantas från upplysningsplikten (se nedan s. 39). I kommittémotion 2012/13:Ju21 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslår motionärerna att ska avslå regeringens förslag om undantag från tillståndsplikten för Försvarsmakten. Enligt motionärerna kan förslaget få långtgående konsekvenser som är svåra att överblicka, och i yrkande 2 i samma motion begär motionärerna att regeringen ska återkomma till med en konkret avgränsning av undantaget från tillståndsplikten i militärt syfte. I motion 2012/13:K354 av och (båda SD) begär motionärerna att reglerna för polisens hantering av bilder från s.k. fartkameror ska ändras så att polisen vid misstanke om grov brottslighet även kan använda sig av bilden från passagerarsidan i bilen. Målet för det militära försvaret har beslutats av , och har även godkänt anskaffningen av sådana materielsystem som är av särskild betydelse. Det står klart att olika typer av utrustningar för bildupptagning är viktiga verktyg i Försvarsmaktens verksamhet. Som regeringen framhåller måste genom att godkänna anskaffningen av utrustningen för bildupptagning anses ha tagit ställning för att utrustningen också ska få användas. Utskottet anser i likhet med regeringen att det finns ett starkt samhälleligt intresse av att Försvarsmakten kan använda övervakningsutrustning i sin verksamhet. Utskottet instämmer vidare i bedömningen att detta intresse väger tyngre än det begränsade ingrepp i den personliga integriteten som användningen kan medföra. Försvarsmaktens kameraövervakning i militärt syfte bör alltså undantas från tillståndsplikten, och bör anta regeringens förslag i denna del. Med detta avstyrker utskottet motförslaget i kommittémotion 2012/13:Ju21 (V) yrkande 1. Inte heller finner utskottet skäl att begära att regeringen återkommer till med en konkret avgränsning av Försvarsmaktens undantag från tillståndsplikten, och bör alltså avslå även yrkande 2 i motionen. Polisens närmare hantering av bilder från polisens automatiska hastighetsövervakning (s.k. fartkameror) regleras inte i någon lag utan i tjänsteföreskrifter från (POA-331-2604/06). Av föreskrifterna framgår att passagerarutrymmet på varje fordon maskeras manuellt oavsett om det sitter någon person där eller inte. Även text på fordon och andra personuppgifter som kan förekomma maskeras, liksom eventuella personer som finns på bilden utanför fordonet. Utskottet ser inte anledning för att ta initiativ till en förändring av polisens internt upprättade regler om den automatiska hastighetsövervakningen. bör alltså avslå motion 2012/13:K354 (SD). Tillfälliga undantag från tillståndsplikten Enligt den gällande regleringen är det möjligt att i vissa fall bedriva kameraövervakning i högst en månad utan att en ansökan om tillstånd har getts in till . Om man i dessa fall ansöker om tillstånd inom en månad får övervakningen bedrivas utan tillstånd till dess att har prövat ansökningen. En möjlighet till ett sådant tillfälligt undantag från tillståndsplikten finns för övervakning som utförs av en polismyndighet eller räddningsledare, om övervakningen är av vikt för att avvärja en hotande olyckshändelse eller att begränsa verkningarna av en inträffad olyckshändelse. Denna bestämmelse är främst avsedd att komma till användning i anslutning till att en avspärrning har gjorts på grund av en olycka, en katastrof eller en annan nödfallsliknande situation. Dessutom får en polismyndighet enligt gällande regler bedriva kameraövervakning utan tillstånd i högst en månad om det av någon särskild anledning finns en risk för att allvarlig brottslighet kommer att utövas på en viss plats. I propositionen föreslår regeringen att dessa regler ska föras in i den nya kameraövervakningslagen. Därutöver föreslår regeringen (s. 56 f.) att undantaget för övervakning som utförs av en räddningsledare ska utvidgas till att även avse sådan övervakning som är av vikt för att efterforska en försvunnen person. För sådan övervakning föreslås det också ett undantag från upplysningsplikten. I denna del framhåller regeringen bl.a. vikten av att eftersökningar av försvunna personer kan sättas igång så snabbt som möjligt. Dessutom är integritetsriskerna vid denna typ av övervakning normalt sett begränsade, eftersom övervakningen ofta sker i områden där få människor vistas. I kommittémotion 2012/13:Ju21 av m.fl. (V) yrkande 4 föreslår motionärerna att den tidsperiod om en månad under vilken en polismyndighet kan bedriva kameraövervakning utan tillstånd ska förkortas för de fall då syftet med övervakningen är att förebygga eller förhindra brott. Regeringens förslag om ett s.k. tillfälligt undantag från tillståndsplikten för kameraövervakning som utförs av en räddningsledare för att efterforska en försvunnen person har inte mött några invändningar i motioner. Av de skäl som regeringen anför ställer sig utskottet bakom förslaget. Vidare anser inte utskottet att tiden för polisens tillfälliga undantag från tillståndsplikten vid risk för allvarlig brottslighet bör förkortas från en månad , som föreslås i motion 2012/13:Ju21 (V) yrkande 4. bör avslå motionsyrkandet. Enligt den gällande regleringen är det tillåtet att på vissa platser och under vissa förutsättningar sätta upp en övervakningskamera efter endast en anmälan till . gör i dessa fall inte någon prövning av övervaknings- och integritetsintresset i varje enskilt fall. är således bl.a. kameraövervakning av betalningsautomater och liknande anordningar tillåten efter anmälan, dock endast om anordningen ligger i anslutning till en banklokal, en lokal hos ett kreditmarknadsföretag eller ett postkontor. I propositionen (s. 57 f.) föreslår regeringen att detta begrepp ändras till uttagsautomater och liknande anordningar, vilket inte innebär någon ändring i sak. Regeringen föreslår också att kameraövervakning efter anmälan ska tillåtas även vid automater som inte ligger i anslutning till en viss typ av lokal. Uttagsautomater och liknande anordningar ska alltså få kameraövervakas efter anmälan till oavsett var de är belägna. I denna del anför regeringen bl.a. att det kan konstateras att övervakningsintresset generellt sett är lika starkt oavsett var en automat är placerad. Som en konsekvens av det stora övervakningsbehovet i butiker är det enligt gällande ordning tillåtet att kameraövervaka i butiker efter anmälan till . Denna typ av tillståndsfri övervakning är dock begränsad på så sätt att den endast gäller övervakning i realtid. Inspelning av bilder får endast ske av kassaområdet samt av in- och utgångar. För inspelning av bilder från övriga delar av en butik krävs tillstånd. Även för övervakning av området utanför in- och utgångarna krävs det tillstånd. Regeringen föreslår (s. 60 f.) att det ska vara tillåtet att efter anmälan till kameraövervaka och spela in bilder i butikslokaler dock inte i omklädningsrum, provhytter, toalettutrymmen eller liknande utrymmen. För kameraövervakning av området utanför en butiks in- och utgångar ska det enligt förslaget krävas tillstånd även i fortsättningen. I denna del anför regeringen (s. 62) att det står klart att det allmänt sett finns ett starkt övervakningsintresse i butiker. Även om stölder och snatterier inte kan anses höra till de allra allvarligaste brotten innebär den stora mängden sådana brott allvarliga konsekvenser för många näringsidkare. I detaljhandeln förekommer en omfattande övervakning, och människor får alltså normalt räkna med att övervakas när de rör sig i en butik. Övervakning i butiker får anses vara allmänt accepterad. Regeringen konstaterar att om kameraövervakning i butiker ska ha en effektiv brottsförebyggande verkan måste materialet från övervakningen verkligen kunna användas för att avslöja och utreda brott. Gärningsmän rör sig ofta över stora ytor i butikerna, och tillgrepp sker inte enbart i området vid kassorna. Vidare kan bilder från andra delar av butiken också visa personer som rekognoserar inför ett brott. För att kunna bekämpa den brottslighet som riktas mot butiker finns det enligt regeringen ett behov av att spela in övervakningsbilder från andra delar av en butik än kassan och in- och utgångarna. Övervakning i realtid är enligt regeringen inte tillräckligt. Regeringen anser att det finns tillräckligt starka skäl för att anmälningspliktig övervakning ska få omfatta inspelning av bilder i hela butiken. Den integritetsförlust det innebär att spela in material i butiker jämfört med att endast övervaka i realtid kan enligt regeringen normalt betraktas som förhållandevis liten. Den aktuella integritetsförlusten får anses bli kompenserad av den skärpning av kraven på säkerhet för inspelat material som föreslås. Regeringen konstaterar att det även i fortsättningen kommer att krävas en skriftlig överenskommelse om övervakningen med ett skyddsombud, en skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen. När det gäller övervakning av områdena utanför in- och utgångarna till butiker anför regeringen (s. 64) att denna övervakning i stor utsträckning syftar till att förebygga rånbrottslighet, som är en allvarlig typ av brottslighet. Rånares eventuella maskering och demaskering sker ofta i nära anslutning till butikers in- och utgångar. Anställda som arbetar ensamma i butiker och nätter befinner sig ofta i en särskilt utsatt position. Enligt regeringen finns det fall där intresset av övervakning av området utanför butikers in- och utgångar är mycket starkt och därför kan väga tyngre än integritetsintresset. konstaterar regeringen att alla butiker som omfattas av lagens butiksbegrepp inte torde ligga i riskzonen för allvarlig brottslighet. I detta avseende skiljer sig butiker från banklokaler, där det får anses finnas en generell risk för rån. När det gäller övervakning av området kring in- och utgångarna till butiker gör sig vidare integritetsintresset starkare gällande än inne i butikslokalerna. Även personer som inte besöker butikslokalen, och som därmed inte är beredda på att övervakas, kan omfattas av övervakningen. En omfattande övervakning utanför butiker skulle kunna medföra att stora delar av centrala stadsmiljöer blir föremål för övervakning och att det blir svårt att röra sig i sådana områden utan att bli övervakad. Enligt regeringen bör det därför inte införas ett generellt undantag från tillståndsplikten för övervakning utanför in- och utgångarna till butiker. Att i lagen peka ut en viss typ av butiker där övervakningsintresset är särskilt starkt låter sig enligt regeringen inte heller göras. Det bör alltså även i fortsättningen göras en prövning i varje enskilt fall av om övervakningsintresset väger tyngre än integritetsintresset vid övervakning utanför butiker. Genom att det sker en prövning i det enskilda fallet kan bestämma villkor som är anpassade efter förhållandena i det enskilda fallet. Ett starkt behov av kameraövervakning kan finnas i butiker som har varit utsatta för allvarlig brottslighet, liksom i butiker med omfattande kontanthantering och där en eller få personer arbetar under kvälls- och . Risken för integritetskränkningar kan minskas, t.ex. genom att det övervakade området begränsas och att övervakning endast tillåts under och i anslutning till butikernas öppettider. Vidare kan integritetsintrånget begränsas genom användningen av övervakningstekniker som främjar skyddet av den personliga integriteten. Övervakning av allmänna transportmedel Regeringen föreslår i propositionen (s. 65 f.) att det ska vara tillräckligt med en anmälan till för att få bedriva övervakning av tunnelbanestationer och tunnelbanevagnar. För att undantaget för tunnelbanan ska gälla måste övervakningen ha till enda syfte att förebygga, avslöja eller utreda brott, eller att förhindra eller begränsa verkningar av olyckor. Övervakningskamerorna ska vidare vara fast monterade och försedda med fast optik. Kameraövervakningen i tunnelbanan ska enligt förslaget få förenas med inspelning, i likhet med övervakning efter anmälan i banker och butiker. För avlyssning eller upptagning av ljud ska det däremot krävas tillstånd. När det gäller tunnelbanestationer ska endast själva stationen få övervakas efter anmälan. Området utanför stationen ska alltså inte få övervakas utan tillstånd. Regeringen konstaterar i denna del (s. 66) att övervakningsintresset i tunnelbanan är mycket starkt. Dels är tunnelbanevagnar och tunnelbanestationer platser som ofta är brottsutsatta, dels behöver dessa platser övervakas för att förhindra och begränsa verkningarna av olyckor. Människor känner sig ofta mer utsatta i tunnelbanan än på andra allmänna platser. Normalt är det samma personer som övervakas och skyddas av övervakningen. Enligt regeringen finns det inte skäl att göra undantag från tillståndsplikten vid övervakning av andra allmänna transportmedel eller hållplatser än tunnelbanan och dess stationer. Ytterligare en nyhet i regeringens förslag (s. 68 f.) är att det ska vara tillräckligt med en anmälan till för att få bedriva övervakning i parkeringshus. Övervakning efter anmälan ska endast vara tillåten inne i ett parkeringshus och inte utanför dess in- och utfarter eller in- och utgångar. Detta innebär att kameror endast får riktas mot inomhusmiljön i parkeringshusen. Om det i anslutning till ett parkeringshus finns parkeringsplatser utomhus, får inte dessa omfattas av den tillståndsfria övervakningen. Övervakning i parkeringshus efter anmälan ska, liksom vid övervakning efter anmälan i banker och butiker, få förenas med inspelning. Avlyssning och upptagning av ljud ska dock inte få ske utan tillstånd. Regeringen anför i denna del bl.a. att det har framkommit att övervakning i parkeringshus har en brottsförebyggande effekt. Det kan vidare konstateras att det generellt finns ett starkt intresse av att kunna använda övervakningsutrustning på sådana platser, framför allt för att förebygga tillgreppsbrott. De som rör sig i sådana byggnader vistas normalt där under korta tidsperioder. Regeringen konstaterar att en övervakningskamera i ett parkeringshus fångar bilars registreringsnummer, vilket kan innebära att integritetsintrånget blir större än när det är fråga om enbart personövervakning. understryker regeringen att de som övervakas är samma personer som kan komma att bli offer för den brottslighet som övervakningen ska förebygga. Enligt regeringen (s. 72) finns det ett samhälleligt intresse av att kunna använda kameraövervakning för att bedriva en effektiv jakt. Behovet av kameraövervakning vid jakt finns i första hand för arter som t.ex. vildsvin och mårdhund, vilka kan orsaka skador för jordbruket och den biologiska mångfalden. Regeringen redogör i propositionen för en dom från Kammarrätten i , där tillstånd meddelades för övervakning av en åtelplats (kammarrättens dom i mål nr 2585-10). Såväl som förvaltningsrätten hade avslagit tillståndsansökan med motiveringen att övervakningsintresset inte vägde tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Kammarrätten konstaterade att övervakningen hade ett samhälleligt intresse och ett legitimt syfte, nämligen att kartlägga vildsvinens rörelsemönster för att kunna bedriva en mer effektiv jakt. Enligt kammarrättens uppfattning var integritetsriskerna i det aktuella fallet försumbara, och sökanden fick därför tillstånd till kameraövervakning. För att övervakning av det aktuella slaget ska kunna godtas är det enligt regeringen avgörande att kamerorna fångar ett begränsat område. Om övervakningen inte uppfyller detta krav riskerar t.ex. motionärer och andra som vistas i skog och mark i rekreationssyfte att bli föremål för övervakning i en utsträckning som inte kan anses vara acceptabel. Regeringen framhåller att människor normalt inte förväntar sig att bli övervakade på sådana platser. Regeringen anför (s. 73) att det finns skäl att utreda om det är möjligt att göra undantag från tillståndsplikten för övervakning av vilt. Det finns dock inte förutsättningar att behandla denna fråga närmare i detta lagstiftningsärende. Regeringen avser därför att återkomma till frågan i ett annat sammanhang. Övervakning av andra platser Regeringen gör i propositionen (s. 71 f.) bedömningen att det inte finns skäl att göra undantag från tillståndsplikten för kameraövervakning av andra platser, t.ex. skolgårdar, sport- och fritidsarenor, entréer till bostadsfastigheter, restauranger och hotell. Enligt regeringen bör det i dessa miljöer göras en avvägning mellan övervaknings- och integritetsintresset och meddelas lämpliga villkor för övervakningen i varje enskilt fall. Även i de fall övervakningsintresset väger tyngre än integritetsintresset är det av stor betydelse hur övervakningen utförs, t.ex. vilket område som fångas av övervakningen. Övervakning i butiker, allmänna transportmedel och parkeringshus I kommittémotion 2012/13:Ju24 av m.fl. (MP) yrkande 1 begär motionärerna att det ska införas ett tillståndskrav när det gäller övervakning i butiker, alla allmänna transportmedel och hållplatser samt parkeringshus. Motionärerna framhåller bl.a. att övervakningen innebär ett intrång i enskildas integritet, och de anser inte att regeringens förslag innehåller tillräckliga kompensatoriska åtgärder för det försämrade integritetsskyddet. I motion 2012/13:Ju23 av och (båda SD) yrkande 2 anförs att det för butiker och företag borde vara tillräckligt med en anmälan till för att få bedriva kameraövervakning strax utanför sina entréer. I kommittémotion 2012/13:Ju21 av m.fl. (V) yrkande 3 begär motionärerna att regeringen ska återkomma med ett förslag som återställer det nuvarande kravet på tillstånd för att spela in bilder vid kameraövervakning i butiker. Övervakning vid jakt och viltvård m.m. I kommittémotion 2012/13:Ju22 av m.fl. (S) yrkande 3 begär motionärerna att kameraövervakning vid jakt och viltvård ska underlättas. Motionärerna pekar särskilt på behovet av övervakning av vildsvin och mårdhund. I yrkande 4 i samma motion föreslår motionärerna att regeringen ska återkomma med förslag som gör det lättare att få tillstånd till kameraövervakning för att förebygga, utreda och bekämpa brott vid skogs- och lantbruk. I motion 2011/12:Ju280 av (C) föreslås det ett undantag från tillståndskravet för sådan kameraövervakning som bedrivs av en jakträttsinnehavare med markägarens tillstånd för att övervaka vilt. Motionären framhåller att risken för intrång i den personliga integriteten vid övervakning med s.k. åtelkamera är försumbar. Det gällande tillståndskravet försvårar i onödan den effektivare vildsvinsförvaltning som samhället efterfrågar. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:Ju304 av och (båda C). Övervakning av andra platser I kommittémotion 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 70 efterfrågas en effektiv kameraövervakning på idrottsarenor för att man ska kunna identifiera huliganer. I motion 2011/12:Ju211 av och (båda SD) föreslår motionärerna att kommunala och statliga skolor alltid ska få tillstånd till kameraövervakning om det inte finns synnerliga skäl mot en sådan övervakning. Motionärerna anför att samhället måste reagera med kraft mot den stora och onödiga kapitalförstöring som orsakas av skolbränder. För att det ska vara möjligt att göra en sådan markering måste gärningsmännen kunna identifieras. Yrkandet återkommer i motion 2012/13:Ju309 av samma motionärer. Regeringens förslag att uttagsautomater och liknande anordningar ska få kameraövervakas efter anmälan till oavsett var automaterna är belägna har inte mött några invändningar i motioner. Som regeringen anför är övervakningsintresset generellt sett lika starkt oavsett var automaten är placerad. Utskottet tillstyrker därför förslaget. Även förslaget om hur övervakningen i butiker ska regleras är enligt utskottet väl avvägt. Av de skäl som regeringen anför ställer sig utskottet alltså bakom förslaget att införa en möjlighet att förena kameraövervakning efter anmälan med inspelning i hela butiken (med undantag för provhytter osv.). Utskottet vill i den delen understryka att inspelningsmöjligheten är ett väsentligt inslag i kameraövervakningens brottsförebyggande verkan. Som regeringen framhåller måste övervakningsmaterialet verkligen kunna användas för att avslöja och utreda brott för att övervakningen ska ha en brottsförebyggande verkan.