bet · H001FiU33 · 2013-06-12 00:00:00 — Åren innan hade dock avsättningarna relativt sett ökat med mer än garantitillgångarna på grund av den finansiella oron och konjunkturnedgången. Garantiverksamheten finansieras i normalfallet av avgifter som betalas av garantitagarna. betalade garantitagarna i avgifter varav huvuddelen var avgifter för insättningsgarantin, bankgarantierna och exportkreditgarantierna. Från tidigare utbetalningar vid infrianden återvanns , varav huvuddelen gällde exportkreditgarantier. Utbetalningarna för infriade garantier var och rörde uteslutande exportkreditgarantier. Administrationskostnaderna uppgick till . Inbetalningarna till garantiverksamheten översteg således utbetalningarna med 2012. Statliga lån, liksom statsbidrag och statliga garantier, ges till verksamheter som staten finner angelägna. Den statliga kreditgivningen utgör ett komplement till den övriga kreditmarknaden. och regeringen beslutar om all statlig utlåning, antingen genom särskilda beslut för ett enskilt lån eller genom lagar och förordningar om låneprogram, t.ex. studielån. Ett lån med kreditrisk innebär samma risk för staten som en kreditgaranti. Skillnaden är att finansieringen av lånet sköts av staten och finansieringen av garantier av en bank eller annat kreditinstitut. Merparten av statens utlåning finansieras direkt genom upplåning genom . Garantiverksamheten, i enlighet med garantimodellen, är självfinansierad på lång sikt eftersom garantiavgifterna ska täcka de förväntade kostnaderna. finns det även för utlåning ett generellt krav på att en riskavspeglande avgift ska tas ut och att en reserv ska byggas upp för framtida kreditförluster. Hanteringen av studielånen har dock ännu inte anpassats fullt ut till kreditmodellen. Statens utlåning till privatpersoner, företag och projekt, dvs. lån med kreditrisk, uppgick till före nedskrivning för osäkra fordringar. Den dominerande posten är studielånen från () om , vilket motsvarar av statens utlåning med kreditrisk. CSN har också beviljat hemutrustningslån till flyktingar om . utlåning om går främst till olika infrastrukturprojekt. Övriga myndigheter har en utlåning som tillsammans är (inom biståndet samt till småföretagare, jordbrukare, fiskare m.fl.). Enligt grundläggande redovisningsregler ska lånefordringar skrivas ned till det värde som förväntas inflyta. Kreditmyndigheterna har uppskattat de osäkra fordringarna till eller av utlånat belopp. CSN:s studielån står för eller av de osäkra fordringarna. Portföljen av statens garantier och utlåning ökade markant under den finansiella oron. Denna ökning av statens garanti- och utlåningsportfölj innebär enligt skrivelsen att behovet av en fördjupad portföljanalys har ökat. Det anses gälla oberoende av vad analysen visar eftersom ökad transparens och förbättrad information om portföljen och dess risker är positivt i sig. Regeringen har gett i uppdrag att i samverkan med EKN, CSN, Sida, BKN (numera ) och övriga berörda myndigheter göra en samlad riskanalys av statliga garantier och krediter. Syftet med analysen av kreditrisken är att ge en tydlig bild av risken för att staten ska drabbas av stora förmögenhetsförluster kopplade till garanti- och utlåningsverksamheten. Syftet med analysen av likviditetsrisken är att ge en tydlig bild av risken för att staten måste ta fram finansiering för infrianden inom garantiverksamheten och därmed vilka effekter detta kan väntas få för lånebehov och upplåningskostnader. Dessutom bör analysen belysa de implicita garantiåtaganden som finns inom den finansiella sektorn, i de fall det finns en tydlig koppling till stora explicita garantiåtaganden. Uppdraget redovisas i en särskild rapport. Regeringen lämnade en första redovisning till i Årsredovisning för staten 2011. I den senaste rapporten har bl.a. följande iakttagelser gjorts: Som underlag till analysen av kreditrisken har en fördjupad redovisning av den ordinarie portföljens innehåll och sammansättning sammanställts. Denna redogörelse visar inte på något uppseendeväckande. I en analys av oförväntade förluster bedöms sannolikheten att enskilt stora exponeringar, som ger upphov till volymkoncentration, skulle leda till stora samlade förluster vara förhållandevis låg. Portföljens geografiska koncentration har enligt rapporten av naturliga skäl en tydlig vikt mot företag och hushåll i . I övrigt bedöms portföljen vara väldiversifierad utifrån geografiska aspekter. De likviditetsrisker som är förknippade med den ordinarie portföljen bedöms vara mycket små. Nationellt intygande samt avgifter till och bidrag från EU Regeringen lämnar ett intygande avseende EU-medel och en redovisning av avgifter till och bidrag från EU. Intygandet grundar sig på ansvariga myndigheters intyganden och bedömningar avseende hanteringen av EU-medel samt revisionens utlåtanden från granskningar. Regeringen lämnar följande intygande: Sammanställningen av EU-räkenskaperna, omfattande resultat- och balansräkning samt en kassamässig redovisning, har upprättats enligt god redovisningssed. Regeringen bedömer att räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande. Det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medlen. avgift till EU uppgick kassamässigt (enligt statens budget) till , vilket var en ökning med jämfört med . Bidragen från EU uppgick till , vilket var en minskning med jämfört med . Det kassamässiga nettoflödet från statens budget till EU uppgick till , vilket var en ökning med jämfört med . Dessa uppgifter ger dock inte en helt rättvisande bild av effekterna på statens budget av EU-medlemskapet. Utöver de anslag som helt eller delvis finansieras av EU-bidrag måste hänsyn tas till att det förekommer utgifter föranledda av den medfinansiering som staten ofta står för genom anslag på statens budget, t.ex. inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, utgiftsområde 19 Regional tillväxt och utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel. Medfinansieringen är en förutsättning för att ska kunna tillgodogöra sig medel från många av fonderna i EU-budgeten, bl.a. strukturfonderna och landsbygdsprogrammet. tog statliga myndigheter, inklusive universitet och högskolor, emot ca i bidrag från EU-budgeten som enbart redovisas som intäkter av bidrag i resultaträkningen och som därmed inte framgår av redovisningen i statens budget. redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2012 (2012/13:RR4) inkom revisionsberättelse i form av redogörelse /13:RR4. bedömning är att årsredovisningen för staten i allt väsentligt är upprättad i enlighet med 510 § § budgetlagen (2011:203). I samband med granskningen av årsredovisningen för staten lämnar viktigare iakttagelser i en revisionsrapport, som finns inkluderad i redogörelse /13:RR4. I rapporten framhålls att två större förändringar har påverkat granskning av årsredovisningen. Den ena är att har infört de internationella revisionsstandarderna för finansiell revision (International Standards of Supreme Audit Institutions, Issai). Sedan dessa infördes har en anpassning pågått, vilket har påverkat granskningen av årsredovisningen. Den andra förändringen är den nya budgetlag som trädde i kraft . Den nya lagen innebär att ska granska hela årsredovisningen och inte som tidigare enbart den finansiella rapporteringen. I rapporten pekar på ett antal områden där det föreligger förbättringsmöjligheter. Iakttagelserna avser framför allt behov av förtydliganden och vidareutveckling av redovisningen med syfte att bl.a. öka transparensen. Eftersom tillämpar de nya internationella revisionsstandarderna (Issai) ansåg myndigheten att den inte kunde uttala sig om huruvida årsredovisningen ger en rättvisande bild. Detta eftersom budgetlagen inte anses utgöra ett allmänt vedertaget ramverk för upprättande av årsredovisning. Det internationella ramverk som använder vid sin granskning avser vidare endast finansiell revision. Som en följd av detta anser dessutom att myndigheten inte kan uttala sig om regeringens redovisning av det offentliga finansiella sparandet. Enligt lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. ska bl.a. granska statens årsredovisning. Enligt budgetlagen (2011:203) ska årsredovisningen bl.a. innehålla en uppföljning av beslut om den offentliga sektorns finansiella sparande. Efter det att infört de nya standarderna lämnades upplysningar av särskild betydelse i samband med revisionsberättelsen avseende Årsredovisning för staten 2010 (Fi2011/2094). Upplysningarna pekade bl.a. på att de normer och principer som hade tillämpats för att upprätta årsredovisningen inte följer ett enhetligt fastställt regelverk för redovisning upprättat för att nå en rättvisande bild. kommenterade upplysningen i revisionsberättelsen (bet. 2010/11:FiU33) och konstaterade att skälet till att regeringen inte ansågs följa ett enhetligt fastställt regelverk inte var att redovisningsprinciperna för årsredovisningen hade förändrats utan att tillämpar nya internationella standarder för sin granskning. Utskottet förutsatte att regeringen skulle återkomma i Årsredovisning för staten 2011 med en bedömning av hur redovisningen kunde utvecklas och anpassas till internationella redovisningsstandarder. Mot bakgrund av synpunkter och finansutskottets påpekanden gav regeringen () i uppdrag att göra en jämförelse mellan redovisningsregler som tillämpas i årsredovisningen för staten och internationella redovisningsstandarder för offentlig sektor (Ipsas), vilket även beskrivs i föreliggande Årsredovisning för staten 2012. Uppdraget slutredovisade (dnr Fi2012/4646). I föreliggande skrivelse redovisas uppdragets slutsatser och bedömningar. I dessa konstaterar ESV bl.a. att det statliga regelverket och tillämpningen i årsredovisningen för staten till största delen överensstämmer med IPSAS när det gäller grundläggande principer och definitioner. Det statliga regelverket bedöms vidare ligga väl framme i internationell jämförelse. ESV föreslår också en del förändringar i syfte att anpassa det statliga regelverket ännu mer till Ipsas. Förslagen i ESV:s rapport bereds i . Enligt regeringen är ambitionen att åstadkomma lämpliga anpassningar och förändringar i det statliga regelverket. Slutsatserna av rapporten redovisas även i denna föredragningspromemoria under redovisningsprinciper. Utskottet har tidigare kommenterat uppföljningen av överskottsmålet, bl.a. i betänkande 2010/11:FiU33. Där instämde utskottet i regeringens bedömning om att den lagreglerade redovisningsskyldigheten främst bör vara framåtblickande, eftersom det ger överskottsmålet en styrande roll för finanspolitiken. menade utskottet att det inte fanns något som hindrade att regeringen redovisade hur överskottsmålet har uppfyllts och analyserade vilka lärdomar eventuella avvikelser från överskottsmålet kan ge upphov till. I det sammanhanget menade utskottet att det är naturligt att den framåtblickande redovisningen görs i vårpropositionen och budgetpropositionen, när ska ta ställning till riktlinjerna för den ekonomiska politiken, och att större vikt läggs vid den bakåtblickande redovisningen i Årsredovisningen för staten när regeringen redovisar hur överskottsmålet har uppfyllts. Utskottet står fast vid detta och kan konstatera att regeringen också gör en bakåtblickande analys i Årsredovisningen för staten 2012. Utskottet kan notera att genomsnittet för det finansiella sparandet , 20032012, uppgick till av BNP. Det konjunkturjusterade sparandet beräknas till . Utskottet kan även notera att , i Konjunkturläget , har utvärderat måluppfyllelsen för överskottsmålet bakåt i tiden. Enligt var det finansiella sparandet i genomsnitt av BNP . beräknas det konjunkturjusterade sparandet till . Sammantaget bedömer att finanspolitiken har förts inom ramen för överskottsmålet . Enligt utskottet indikerar dessa bakåtblickande mått att det finansiella sparandet i genomsnitt var i linje med överskottsmålet 20032012. Utskottet kan vidare notera att () har lämnat sin slutrapport om jämförelser mellan redovisningsregler som tillämpas i årsredovisningen för staten och internationella redovisningsstandarder för offentlig sektor (Ipsas). I rapporten konstateras att det statliga regelverket och tillämpningen i årsredovisningen för staten till största delen överensstämmer med Ipsas när det gäller grundläggande principer och definitioner. Det statliga regelverket bedöms vidare ligga väl framme i internationella jämförelser. I likhet med regeringen anser ESV att en vidare successiv anpassning till Ipsas bör göras när det bedöms som lämpligt och rimligt. ESV ser stora svårigheter och sakliga nackdelar med ett fullständigt införande av Ipsas. Det bedöms vidare bli kostnadskrävande och ta . Utskottet kan notera att ESV:s rapport bereds i och att regeringens ambition är att åstadkomma lämpliga anpassningar och förändringar i det statliga regelverket. Utskottet kan även notera att regeringen följer arbetet med om harmonierade redovisningsstandarder för den offentliga sektorn i medlemsländerna, som lämnades . Utskottet föreslår att lägger skrivelsen och redogörelsen till handlingarna. Årsredovisning för staten 2012 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Det finanspolitiska ramverket har tjänat väl. Ordning och reda i de offentliga finanserna är en viktig konkurrensfördel för . Grunden för det regelverk som har satts upp är att det också efterlevs. har regeringens uppdrag att bedöma om finanspolitiken är förenlig med de budgetpolitiska målen, i synnerhet överskottsmålet och utgiftstaket. konstaterar i årets rapport att överskottsmålet inte nås. De indikatorer regeringen använder visar att målet inte nås. Rådet pekar på att det kommer att ställas stora krav på finanspolitiken för att målavvikelsen ska kunna korrigeras. För att upprätthålla trovärdigheten i det finanspolitiska ramverket anser rådet att regeringen bör presentera en plan för hur överskottsmålet ska kunna nås. Vi menar att det är uppseendeväckande att finansutskottet i denna fråga gör en annan bedömning än . Vi vill vidare särskilt belysa att utfallet under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv uppgick till , vilket är eller lägre än vad som anvisades i statens budget . Givet att ungefär 400 000 personer var arbetslösa och de brister som finns i matchning på arbetsmarknaden och i arbetsmarknadspolitiken är även detta utfall anmärkningsvärt. Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2012/13:101 Regeringens skrivelse 2012/13:101 Årsredovisning för staten 2012. Redogörelse /13:RR4 redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2012.