bet · H001UU10 · 2013-05-30 00:00:00 — Internationellt samarbete är helt avgörande för en framgångsrik narkotikapolitik. Det är därför viktigt att samordna våra insatser inom EU och även samarbetet med länder utanför EU. Det är särskilt viktigt att vi vidhåller vår restriktiva inställning till narkotika i Europasamarbetet och håller emot när starka krafter i många länder verkar för att legalisera olika former av narkotika. Vi vill också införa snabba och gemensamma profilanalyser av narkotika för att förhindra att nya syntetiska droger får fäste i . Det ovan anförda innebär att vi anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2012/13:U12 (S) yrkande 2. Verksamheten i Europeiska unionen beslutade att ge bl.a. civilutskottet tillfälle att yttra sig över om EU, regeringens skrivelse 2012/13:80 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen och motioner som väckts med anledning av skrivelsen i de delar som rör utskottets beredningsområde. har beslutat att yttra sig över skrivelsen i de delar som rör civilutskottets beredningsområde samt över motion 2012/13:U12 av m.fl. (S) yrkandena 5 och 9 (i denna del). anser inte att det finns någon anledning att ställa sig bakom de initiativ som efterfrågas i motionen. Yrkandena bör därför avstyrkas. I yttrandet finns en avvikande mening. I skrivelsen redogör regeringen för verksamheten i Europeiska unionen i enlighet med 10 kap. 2 § riksdagsordningen. Skrivelsen tar upp beslut och händelser i unionen och redovisar bredden i unionens frågor utifrån arbetet i rådets olika sammansättningar. beredningsområde berörs bl.a. av avsnitten Civilrättsligt samarbete (s. 125128) och Jämställdhet och arbetet mot diskriminering (s. 163). Makars och partners förmögenhetsförhållanden I avsnittet Civilrättsligt samarbete (s. 125 f.) redogör regeringen bl.a. för att kommissionen presenterade två förslag till förordningar på familjerättens område (se 2010/11:FPM101 och 2010/11:FPM102). Det är fråga om ett förslag till förordning om makars förmögenhetsförhållanden och ett förslag till förordning om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap, KOM(2011) 126 och KOM(2011) 127. Förslagen innehåller regler om behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet i frågor om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. I praktiken rör det främst frågor om bodelning och andra slags ekonomiska uppgörelser mellan makar eller partner i samband med laglig separation eller dödsfall. Regleringen omfattar även den löpande förvaltningen av makars respektive registrerade partners egendom, såsom bodelning under bestående äktenskap eller partnerskap. Förslagen syftar till att skapa rättslig klarhet för internationella par och förenkla hanteringen av främst bodelningsärenden oavsett var i egendomen finns. Regeringens bedömning är att det finns ett stort praktiskt behov av gemensamma internationellt privaträttsliga regler i fråga om de förmögenhetsrättsliga verkningarna av äktenskap respektive registrerade partnerskap. Sådana regler kan för den enskilda medborgaren vara av märkbar nytta. Regeringen har därför välkomnat att förslagen lagts fram. Förhandlingar i rådsarbetsgrupp har pågått och kan förväntas pågå ytterligare . Vid rådsmötet nåddes en politisk överenskommelse om riktlinjer för det fortsatta arbetet med delar av förslagen. Regeringen har samrått med och civilutskottet har informerats om förhandlingarna. I motion 2012/13:U12 av m.fl. (S) finns en begäran i yrkande 5 om ett tillkännagivande om makars och partners förmögenhetsförhållanden. Motionärerna är positiva till förordningsförslagen och de delar regeringens bedömning att det finns ett stort praktiskt behov av gemensamma internationellt privaträttsliga regler i fråga om de förmögenhetsrättsliga verkningarna av äktenskap respektive registrerade partnerskap. Enligt motionärerna måste dock unionen om den på allvar ska leva upp till sina mål om fri rörlighet gå ett steg längre och kraftigt förstärka samkönade pars rättigheter på detta område. Inom Europeiska unionen förs förhandlingar om kommissionens förslag till förordningar om makars och partners förmögenhetsförhållanden. Som ett led i detta hade utskottet en överläggning med företrädare för regeringen. Regeringen presenterade då den svenska ståndpunkten vid förhandlingarna. Enligt regeringens bedömning finns det ett stort praktiskt behov av gemensamma internationellt privaträttsliga regler i fråga om de förmögenhetsrättsliga verkningarna av äktenskap respektive registrerade partnerskap. Det är fråga om regler som kommer att vara av märkbar nytta för den enskilda medborgaren. Regeringen har därför välkomnat att förslagen till EU-instrument lagts fram. I förhandlingsarbetet verkar regeringen för lösningar som motsvarar de behov som finns och som leder till att syftet med förslaget uppnås, dvs. att skapa en klar och tydlig EU-rättslig ram som gör det möjligt att fastställa behörig domstol och tillämplig lag i mål om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden och att underlätta rörligheten för domar och handlingar mellan medlemsstaterna. Regeringen verkar också för att det ska finnas en möjlighet att under vissa förutsättningar undvika tillämpningen av utländsk lag till förmån för vissa bestämmelser i till skydd för den svagare parten. I förhandlingsarbetet bevakar regeringen också nordiska intressen. Det är vidare av stor vikt för regeringen att förslagen inte leder till diskriminering på grund av kön eller sexuell läggning. Exempelvis bevakar regeringen att förslaget till förordning om makars förmögenhetsförhållanden även omfattar samkönade äkta par. Av samma skäl är det en utgångspunkt i förhandlingsarbetet att lösningarna ska vara lika i de båda förslagen, om inte sakliga skäl talar emot. Utskottet gav enhälligt sitt stöd till regeringens ståndpunkt vid överläggningen (prot. § 3). Utskottet anser att det är viktigt att regeringen inom EU arbetar för att samkönade pars rättigheter på det aktuella området stärks. Som framgår av regeringens ståndpunkt är det av stor vikt för regeringen att förslagen inte leder till diskriminering på grund av kön eller sexuell läggning. Exempelvis bevakar regeringen att förslaget till förordning om makars förmögenhetsförhållanden även omfattar samkönade äkta par. Av samma skäl är det en utgångspunkt i förhandlingsarbetet att lösningarna ska vara lika i de båda förslagen, om inte sakliga skäl talar emot. Mot denna bakgrund ser utskottet inte något behov av ett tillkännagivande i frågan. Utskottet anser därför att motionsyrkandet bör avstyrkas. I avsnittet Jämställdhet och arbetet mot diskriminering (s. 163) redogör regeringen för att kommissionen beslutade om ett förslag till direktiv om förbättrad könsbalans i börsbolagens styrelser (KOM(2012) 614). Förslaget innebär att styrelserna för börsbolag med mer än 250 anställda och en årlig omsättning på ska bestå av av vartdera könet. Offentligt ägda företag ska uppnå målet . Förslaget har bl.a. föregåtts av en öppen konsultation om möjliga åtgärder på EU-nivå. Som ett inspel i den processen diskuterade jämställdhetsministrarna i ministerrådet frågan . Jämställdhetsministerns inlägg i debatten behandlades i , efter samråd med civilutskottet. Ämnet var också uppe för debatt på och behandlades i . I motion 2012/13:U12 av m.fl. (S) finns en begäran om ett tillkännagivande om jämställdheten i . För att främja en ökad jämställdhet i krävs ett antal åtgärder. Motionärerna framhåller att en jämnare könsfördelning i bolagsstyrelser inte löser problemet med bristen på jämställdhet i samhället, men att det ändå är ett steg som tillsammans med andra flyttar fram positionerna i riktning mot ett samhälle där kvinnor har halva makten och hela lönen. Enligt motionärerna måste även regeringen börja arbeta för detta inom EU (yrkande 9 i denna del). Kommissionens förslag till direktiv om könskvotering i bolagsstyrelser var föremål för subsidiaritetsprövning av utskottet. I enlighet med utskottets förslag ansåg att direktivförslaget strider mot subsidiaritetsprincipen (utl. 2012/13:CU14). I det motiverade yttrandet anförde att det är viktigt att könsfördelningen blir avsevärt jämnare när det gäller deltagandet i ekonomiskt beslutsfattande. anser också att det är positivt med initiativ på ett så viktigt område. Det aktuella förslaget framstår emellertid inte som anpassat till att aktieägarna i många EU-länder har stort inflytande över bolagsstyrningen. I utses styrelsen av ägarna på bolagsstämman. Styrelseuppdraget bygger på ett förtroende och är inte en anställning i arbetsrättslig mening. Ägarna har den yttersta makten i bolagen och kan när som helst avsätta styrelsen. Kommissionens förslag innebär i praktiken att styrelseledamöter utses utifrån ett arbetsrättsligt synsätt som inte går att kombinera med den svenska ordningen. De regler som ska gälla för hur ägarna utser styrelseledamöter bör enligt förbli en sak för varje medlemsstat att bestämma. Det bedöms att det finns förutsättningar för att arbeta vidare nationellt med olika åtgärder för att stärka jämställdheten inom näringslivet. ansåg inte att det finns tillräckliga skäl att införa könskvotering på EU-nivå. Varje EU-land bör själv få bestämma reglerna för hur ägarna i ett företag utser styrelseledamöter. Därför ansåg att förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen enligt vilken besluten fattas på den effektivaste nivån så nära medborgarna som möjligt. Utskottet har inte någon annan uppfattning än den som gav uttryck för i det motiverade yttrandet. Mot bakgrund av detta ser utskottet inte någon anledning att ställa sig bakom det initiativ som efterfrågas i motionen. Utskottet anser därför att motionsyrkandet i den nu aktuella delen bör avstyrkas. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD) och (V). Verksamheten i Europeiska unionen (S, MP, V) (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V) anför: Vi börjar med frågan om makars och partners förmögenhetsförhållanden. Ett enhälligt utskott gav sitt stöd till den svenska ståndpunkten vid överläggningen om de två förordningarna. Enligt vår mening är det positivt att den svenska ståndpunkten innebär att det är av stor vikt att förslagen inte leder till diskriminering på grund av kön eller sexuell läggning. Exempelvis kommer regeringen att bevaka att förslaget till förordning om makars förmögenhetsförhållanden även omfattar samkönade äkta par. Det är också positivt att det enligt regeringen är en utgångspunkt i förhandlingsarbetet att lösningarna ska vara lika i de båda förslagen, om inte sakliga skäl talar emot. Vi menar att de föreslagna förordningarna utgör ett första steg mot att inom unionen erkänna samtliga registrerade partnerskap och äktenskap. Framför allt samkönade par får sin rätt till fri rörlighet kraftigt inskränkt eftersom deras civilstånd inte erkänns av många medlemsstater. Vi anser att om unionen på allvar ska leva upp till sina mål om fri rörlighet måste samkönade pars rätt på detta område kraftigt förstärkas. Regeringen måste vara pådrivande inom unionen i denna fråga. Vi övergår nu till frågan om kvotering i bolagsstyrelser. Enligt vår uppfattning måste man sträva efter en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. Att främja ökad jämställdhet i handlar om att använda ett helt batteri av åtgärder. Jämnare könsfördelning i bolagsstyrelser löser inte problemet med bristen på jämställdhet i samhället, men är ett steg som tillsammans med andra flyttar fram positionerna i riktning mot ett samhälle där kvinnor har halva makten och hela lönen. Det måste nu även regeringen börja arbeta för inom EU. Med det anförda anser vi att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2012/13:U12 yrkandena 5 och 9 (i denna del). Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen beslutade att ge bl.a. försvarsutskottet tillfälle att yttra sig över om EU, regeringens skrivelse 2012/13:80 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen och följdmotioner som väckts med anledning av skrivelsen i de delar som rör utskottets beredningsområde. har beslutat att yttra sig över skrivelsen i delar som rör försvarsutskottets beredningsområde samt över motionerna 2012/13:U12 (S) yrkande 25 och 2012/13:U13 (SD) yrkande 5. föreslår att utrikesutskottet avstyrker motionsyrkandena. I yttrandet finns tre avvikande meningar (S, SD, V). Frågor som faller under försvarsutskottets beredningsområde behandlas i skrivelsens avsnitt 9.1 om den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. I avsnittet anförs att EU:s militära och civila krishanteringsinsatser inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken är ett konkret uttryck för unionens vilja och förmåga att bidra till fred och säkerhet i konfliktområden. har EU:s engagemang för fred och säkerhet i utvecklats med nya insatser runt , i och . Sammanlagt bedrevs insatser i , och . deltog i samtliga insatser. I avsnittet framhålls vidare att EU:s förmåga att bidra till internationell fred och säkerhet är beroende av effektiva strukturer och kapaciteter för att besluta, planera, bemanna och genomföra militära och civila insatser. Regeringen redogör i skrivelsen för hur arbetet med att säkerställa EU:s tillgång till militära kapaciteter för internationell krishantering har fortsatt , bl.a. genom arbetet inom Europeiska försvarsbyrån () som aktivt stödjer. har fortsatt att stödja medlemsstaterna med fokus på att utveckla samutnyttjande och gemensamt ägande av militära förmågor som ett instrument för att kunna bibehålla den militära förmågebredden. En frivillig uppförandekod om att inlemma samarbete i de nationella planeringsprocesserna har antagits för det fortsatta arbetet. gav EU:s stats- och regeringschefer kommissionen och den höga representanten i uppdrag att rapportera om initiativ och utveckla förslag om hur den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken kan stärkas och tillgängligheten till civila och militära förmågor säkerställas. I det senare ingår även att se hur försvarsindustrin och försvarsmaterielmarknaden kan utvecklas. Underlaget, som ska tas fram i samråd med medlemsstaterna, ska ligga till grund för en diskussion vid . I motion 2012/13:U12 av m.fl. (S) yrkande 25 om den europeiska försvarsindustrin framhålls att ska vara en aktiv part i mellanstatligt samarbete kring försvarsfrågor och frågor som gäller civil krishantering. Motionärerna menar att det är positivt om länder utnyttjar sina resurser på ett mer effektivt sätt, genom sammanslagning och/eller gemensamt utnyttjande av resurser. Dock är det viktigt att hävda och andra staters självständighet och att samarbetet bygger på frivillighet och förtroende. ska ta aktiv del i att stärka försvarsindustri genom att uppmuntra och stödja svensk medverkan i industriellt samarbete som också gynnar svenskt försvar och svensk säkerhet. Den svenska försvarsindustrin har ett mångårigt och unikt kunnande som gör till en självklar deltagare i utveckling av framtida försvarsindustri och kan bidra till att utveckla en mer integrerad, hållbar och konkurrenskraftig industri. Motionärerna anser att ska delta i genomförandet av direktiven om offentlig upphandling och om överföringar inom EU men förbehålla sig rätten att göra undantag för delar som är av väsentlig säkerhetsmässig betydelse för landets försvar. Samarbetet ska ske på mellanstatlig nivå och bygga på frivillighet och förtroende. I motion 2012/13:U13 av m.fl. (SD) yrkande 5 framförs att motionärerna inte kan ställa sig bakom den utveckling inom EU som innebär att alltmer av utrikespolitiken förflyttas från respektive medlemsland till EU och EU:s utrikestjänst. är inte principiellt emot deltagande i internationella insatser och ifrågasätter inte att flera av de insatser som EU utför har goda syften, men ser med oro på att alltmer engagerar sig i internationella militära insatser som är beslutade på EU-nivå. När ett överstatligt EU beslutar om militära insatser där inflytande är begränsat innebär det i praktiken att är med i en militär allians, menar motionärerna. Det är tveksamt om denna förändring i svensk utrikespolitik är förankrad hos det svenska folket, anför man. Regeringen bör därför inom EU verka för att säkerhets- och försvarspolitiken i huvudsak ska ligga på respektive medlemsland och för att samarbete ska ske på mellanstatlig basis, om det är nödvändigt i stora frågor. Svenskt deltagande i internationella insatser Den gemensamma försvars- och säkerhetspolitiken är en del av EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP), som är ett mellanstatligt samarbete. Beslut som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser fattas enligt gällande fördrag med enhällighet, och varje medlemsstat har därmed vetorätt i dessa frågor. Vidare är regeringen enligt svensk grundlag skyldig att samråda med i EU-frågor, och svensk medverkan till ett beslut i om en insats föregås alltid av samråd mellan regeringen och i . Om det rör sig om ett bidrag med svenska väpnade styrkor krävs riksdagsbeslut, eftersom regeringsformen anger att regeringen inte får sända svensk väpnad styrka utomlands utan medgivande (15 kap. 16 §). Inför varje militär insats som deltar i lämnar regeringen en proposition till med uppgift om hur många personer som kan skickas från för att delta i insatsen, det svenska bidraget kan ges och hur insatsen ska finansieras. Vidare lämnas information om bakgrunden till regeringens vilja att ska delta i insatsen, vilka förberedelser för insatsen som har gjorts och vilken folkrättslig grund insatsen vilar på. Enligt den etablerade ordningen är det en förutsättning att det finns ett mandat från för deltagande. Utskottet har tidigare behandlat den övergripande frågan om svenskt deltagande i internationella insatser, senast i samband med behandlingen av regeringens förslag om den nordiska stridsgruppen 2015 (bet. 2011/12:FöU8). Utskottet framhöll då att EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik ska tillförsäkra unionen en operativ civil och militär kapacitet för att utanför unionen bevara freden, förebygga konflikter och stärka den internationella säkerheten i enlighet med . Resurserna ska tillhandahållas av medlemsstaterna. Utskottet anförde vidare att framtida säkerhet numera bygger på gemenskap och samverkan med andra länder och att ska tillhöra det europeiska samarbetets kärna och driva på utvecklingen i GUSP. Utskottet vill erinra om de gällande rättsliga förutsättningar och politiska beslutsprocesser som redovisats ovan. Utskottet delar mot den bakgrunden inte motionärernas bedömning att det europeiska säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet präglas av överstatlighet eller att inflytande över beslut om svenskt deltagande i internationella militära insatser är begränsat. Utskottet har tidigare framhållit att EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik ska tillförsäkra unionen civil och militär kapacitet för att utanför unionen bevara freden, förebygga konflikter och stärka den internationella säkerheten i enlighet med och att resurserna ska tillhandahållas av medlemsstaterna. Utskottet vidhåller denna uppfattning och anser att svenskt deltagande i fredsfrämjande insatser också handlar om att främja vår nationella säkerhet och svenska intressen. Mot denna bakgrund anser utskottet att motion 2012/13:U13 yrkande 5 bör avslås. På EU-nivå har kommissionen arbetat för att skapa en inre marknad också för försvarsmateriel. Kommissionens meddelande om en strategi för en starkare och konkurrenskraftigare europeisk försvarsindustri (KOM(2007) 764 slutlig) utgör tillsammans med två direktiv om överföring av försvarsrelaterade produkter inom EU respektive upphandlingar på försvars- och säkerhetsområdet ett försvarspaket, som syftar till att skapa rättvisa villkor för den europeiska industrin och en effektiv europeisk försvarsmarknad. har ställt sig bakom kommissionens strategi, och i den gällande svenska materielförsörjningsstrategin, som infördes i samband med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet (bet. 2008/09:FöU10) som en utveckling av tidigare principer enligt regeringens skrivelse 2005/06:131, framhålls att det internationella samarbetet inom materielområdet bör öka när det gäller både anskaffning av befintlig materiel och nyutveckling av materiel. Under det svenska ordförandeskapet i EU drev frågan om att stärka en öppen europeisk försvarsmaterielmarknad och likvärdiga konkurrensvillkor för den europeiska försvarsindustrin. har också varit en av de pådrivande staterna vad gäller ett ökat mellanstatligt försvarsmaterielsamarbete i , bl.a. som en av initiativtagarna till det s.k. Gentinitiativet 2010, som syftar till ökad sammanslagning och samutnyttjande av resurser. Överföringsdirektivet har genomförts i svensk rätt genom ändringar i lagen (1992:1300) om krigsmateriel och i förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Ändringarna trädde i kraft . Försvarsupphandlingsdirektivet har genomförts i svensk rätt genom lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet, förkortad LUFS, som trädde i kraft . I enlighet med bestämmelserna om direktivets tillämpningsområde gäller lagen inte för kontrakt som kan undantas med hänvisning till väsentliga säkerhetsintressen enligt artikel 346 i EUF-fördraget. Direktivet, som innebär att försvarsinköp och känsliga inköp omfattas av de särskilda reglerna för den inre marknaden, är dock avsett att minska möjligheten att tillämpa undantagsklausulen. Utskottet har behandlat frågor om internationellt försvarsmaterielsamarbete och tillvaratagandet av nationella säkerhetsintressen. Vid utskottets behandling av kommissionens meddelande En strategi för en starkare och mer konkurrenskraftig försvarsindustri i EU (utlåtande /09:FöU3) framhölls att en oberoende och konkurrenskraftig industri förutsätter en väl fungerande marknad även på det försvarsindustriella området, och utskottet välkomnade särskilt förslaget om en striktare tillämpning av den undantagsklausul som tillåter åsidosättande av inremarknadsbestämmelserna med hänvisning till nationella säkerhetsskäl. Utskottet anförde att en väl fungerande försvarsindustrimarknad utgör en viktig komponent i uppfyllandet av de gemensamma åtagandena inom den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken, men erinrade om vikten av att värna den svenska försvarsindustrins ställning i . I utskottets yttrande (2010/11:FöU2y) över regeringens förslag till genomförande av försvars- och säkerhetsupphandlingsdirektivet anfördes att en konkurrenskraftig industri behöver en väl fungerande marknad även på det försvarsindustriella området. Utskottet gjorde bedömningen att direktivet och lagförslagen främjar utvecklingen mot en mer öppen och fri försvarsmaterielmarknad inom EU, och välkomnade därmed initiativet. har, framhöll utskottet, i förhållande till landets storlek och försvar fortfarande en omfattande och kvalitativt framstående försvarsindustri. Huvuddelen av försvarsindustrins omsättning är exportrelaterad. Svenska staten och försvaret är inte den helt dominerande kunden. En öppnare och mer transparent marknad med lika, rättvisa och sunda konkurrensvillkor är därmed en fördel för och inte ett hot mot den svenska försvarsindustrin. betonade utskottet att medlemsländernas försvar är en rent nationell angelägenhet, trots ett fördjupat försvarssamarbete inom EU. När det gäller frågan om att tillvarata väsentliga nationella säkerhetsintressen förutsatte utskottet att regeringen noga följer rättsutvecklingen av direktivet, även i andra länder inom EU, och informerar om denna. Detta för att göra det möjligt för upphandlande myndigheter att göra korrekta bedömningar om när det föreligger väsentliga svenska säkerhetsintressen som gör det möjligt att tillämpa undantagsregeln. Utskottet förutsatte vidare att regeringen i varje konkret situation noga analyserar huruvida svenska säkerhetsintressen motiverar att undantaget används. Utskottet ville på detta sätt understryka vikten av att regeringen säkerställer det svenska säkerhetsintresset.