bet · H001SfU6 · 2013-03-06 00:00:00 — bedömer i sitt yttrande till utskottet att för mellan 10 000 och 15 000 personer finns behov av arbetsförberedande och arbetslivsinriktade insatser, dvs. i av de sjukfall som passerar . Därtill kommer de personer som har behov av rehabilitering på arbetsplatsen. kan dock inte bedöma hur stort detta behov är. I det sammanhanget vill utskottet betona vikten av att, som arbetsmarknadsutskottet anför, mer behöver göras för att stärka arbetsgivarnas roll i rehabiliteringsarbetet och att öka företagshälsovårdens betydelse. Utskottet kan konstatera att sedan rehabiliteringskedjan infördes är det än viktigare för individen att få rehabilitering för återgång i arbete och att få insatserna på ett tidigt stadium i sjukskrivningsprocessen. Det tycks emellertid råda oklarhet om vad som menas med rehabilitering och vilka effekter en åtgärd eller insats har. Som framgår av ISF:s underlagsrapport till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen kan det vara svårt eller omöjligt att skilja mellan medicinsk rehabilitering och arbetslivsinriktad rehabilitering. Ett exempel är fysisk träning i grupp som leds av en sjukgymnast. Om det är medicinsk eller arbetslivsinriktad rehabilitering beror mycket på deltagarna och deras individuella mål. Avslutningsvis anger ISF bl.a. följande. Om det inte är lätt att definiera vad som utgör en arbetslivsinriktad rehabilitering blir det inte heller lätt att ge en samstämmig bild om effekter av densamma. Dessutom finns det ett mycket begränsat stöd för att arbetslivsinriktad rehabilitering och samverkansinsatser leder till minskad sjukfrånvaro. Mot bakgrund av vad som anförts gör utskottet följande bedömning. För att socialförsäkringarna ska fungera väl krävs att människor kan lita på och ha förtroende för dem. För detta krävs att man kan vara förvissad om att erhålla den rehabilitering och stöd i övrigt som krävs för en återgång i arbete samt att systemet fungerar på ett rättssäkert sätt. uppnådde de första personerna till följd av de ändrade sjukförsäkringsreglerna den bortre tidsgränsen för sjukpenning och flera av dem kommer att uppnå denna gräns för . Det är nu av stor vikt att fortsatt följa hur dessa personer erhåller såväl rehabiliteringsinsatser och stöd i övrigt för att kunna återgå i arbete samt vilken ekonomisk ersättning de beviljas . Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har kommit i gång med sitt arbete men ska, efter att ha fått förlängd tid, inte lägga fram sina förslag förrän . Utredningens uppdrag är att finna långsiktiga och konstruktiva lösningar för sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna. Utskottet delar uppfattningen att rehabilitering är en komplex fråga och att den därför lämpar sig för en utredning av det slag som den parlamentariska socialförsäkringsutredningen representerar. Emellertid är det enligt utskottets mening nödvändigt att snabbt finna en lösning som säkerställer att människor får de rehabiliteringsinsatser som respektive rehabiliteringsaktör bedömer som nödvändiga för att den enskilde ska kunna återfå arbetsförmåga. Trots vissa betänkligheter vad gäller såväl definitionen av begreppet rehabilitering som effekterna av vidtagna insatser eller åtgärder, anser utskottet att så länge den bortre gränsen för sjukpenning finns kvar bör alla som bedömts ha behov av rehabilitering för återgång i arbete få det innan denna bortre gräns nås. har som påpekats inte något ansvar för att genomföra rehabiliteringsåtgärder. Som framgår ovan föreskriver socialförsäkringsbalken att dock har skyldighet att under vissa förutsättningar upprätta en rehabiliteringsplan i samråd med den försäkrade. Utskottet anser att det är viktigt att fortlöpande tillser att planen följs och vid behov ändras. Utskottet konstaterar att det i balken även slås fast att har ett samordningsansvar för rehabilitering och att detta ansvar innebär att myndigheten ska verka för att andra aktörer inom sina respektive verksamhetsområden vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. Utskottet vill poängtera att det är viktigt att , på det sätt som föreskrivs i socialförsäkringsbalken, faktiskt tar ansvar för att följa upp att behövliga åtgärder vidtas. Om konstaterar att de rehabiliteringsåtgärder som den enskilde bedömts vara i behov av inte har vidtagits anser utskottet att den försäkrade inte ska hänvisas till deltagande i hos Arbetsförmedlingen innan åtgärderna genomförts. En bestämmelse med detta innehåll skulle kunna införas i socialförsäkringsbalken eller säkerställas i annan ordning. Mot bakgrund av vad som anförts bör regeringen ekonomiska vårproposition avisera att man avser att återkomma till i budgetpropositionen med förslag om en ordning som säkerställer att människor som behöver det får rehabiliteringsinsatser för återgång i arbete innan de har nått den bortre tidsgränsen för sjukpenning. Förändringarna bör träda i kraft . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Rehabilitering tillbaka till arbete beslutade att bereda finansutskottet tillfälle att yttra sig över ett förslag till utskottsinitiativ rörande rehabilitering tillbaka till arbete. Förslaget till utskottsinitiativ lyder: tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen ska återkomma till dels ekonomiska vårproposition med ett förslag till hur en ordning skulle kunna utformas som säkerställer att människor som behöver det får rehabiliteringsinsatser för återgång i arbete innan de har nått den bortre tidsgränsen för ersättning i form av sjukpenning, dels i budgetpropositionen med konkreta förslag som kan träda i kraft . har avgränsat sitt yttrande till ärendets budgetmässiga och i viss mån samhällsekonomiska aspekter. Utskottet framhåller den breda parlamentariska förankring som finns kring behovet av sunda offentliga finanser och hur det finanspolitiska ramverket ska användas för att uppnå detta. Utskottet betonar också vikten av att varje ny utgift för staten alltid föregås av en grundlig beredning av regeringen. har med anledning av initiativförslaget och som ett led i beredningen av ärendet begärt in yttranden över vissa frågeställningar från och Arbetsförmedlingen. Vidare har företrädare för , Arbetsförmedlingen och Kommuner och Landsting vid socialförsäkringsutskottets sammanträde lämnat synpunkter på förslaget till utskottsinitiativ. Kommuner och Landsting har även lämnat skriftliga synpunkter på förslaget. Professor emeritus och professor , båda vid , lämnade vid socialförsäkringsutskottets sammanträde synpunkter på rehabilitering ur individens perspektiv. Här framkom bl.a. att när det gäller forskning om effekterna av rehabilitering finns endast små studier och det är inte mycket man vet om effekterna. bedömer i förslaget till utskottsinitiativ att sjukförsäkringen uppvisar stora brister, både när det gäller rehabilitering tillbaka till arbete och när det gäller den ekonomiska tryggheten för människor som drabbas av sjukdom. Detta är inte tillfredsställande vare sig från rättssäkerhetssynpunkt eller vad gäller tilltron till systemet. Trots vissa betänkligheter vad gäller såväl definitionen av begreppet rehabilitering som effekterna av vidtagna insatser eller åtgärder anser socialförsäkringsutskottet att så länge den bortre gränsen i sjukförsäkringen finns kvar bör alla som behöver det få rehabilitering för återgång i arbete innan denna bortre gräns nås. framhåller att utöver samordningsansvar även bör ha ansvar för att följa upp att tillräckliga åtgärder vidtas innan den försäkrade hänvisas till deltagande i hos Arbetsförmedlingen. Om konstaterar att tillräckliga rehabiliteringsåtgärder inte har vidtagits i det enskilda fallet ska åtgärderna genomföras innan den försäkrade hänvisas till . En bestämmelse med detta innehåll bör lämpligen införas i socialförsäkringsbalken. Mot bakgrund av vad som anförts bör regeringen ekonomiska vårproposition återkomma till med ett förslag till hur en ordning skulle kunna utformas som säkerställer att människor som behöver det får rehabiliteringsinsatser för återgång i arbete innan de har nått den bortre tidsgränsen för ersättning i form av sjukpenning. Regeringen bör därefter i budgetpropositionen återkomma till med konkreta förslag som kan träda i kraft . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt den s.k. rehabiliteringskedjan gäller att vid bedömningen av om arbetsförmågan är nedsatt ska beakta om den försäkrade på grund av sjukdomen är ur stånd att utföra sitt vanliga eller ett annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder den anställde. Från och med dag 91 i sjukperioden ska det även beaktas om den försäkrade kan försörja sig efter en omplacering till ett annat arbete hos arbetsgivaren. Från och med dag 181 ska det dessutom, om det inte finns särskilda skäl som talar mot det eller det i annat fall kan anses oskäligt, beaktas om den försäkrade har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller genom ett annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. med rehabiliteringskedjan infördes en bortre gräns för hur länge sjukpenning kan betalas ut. Sjukpenning på normalnivån (av sjukpenninggrundande inkomst, SGI) betalas ut inom en ramtid av . Om den försäkrade har en allvarlig sjukdom lämnas sjukpenning på normalnivån . på normalnivån kan en försäkrad få sjukpenning på fortsättningsnivån (av SGI) i . Sjukpenning på fortsättningsnivån kan därutöver lämnas för ytterligare dagar bl.a. om sjukperioden beror på en godkänd arbetsskada. För att öka möjligheterna till arbete för personer som har fått maximalt antal ersättningsdagar i sjukförsäkringen infördes det arbetsmarknadspolitiska programmet . Målet är att den som har deltagit i programmet ska ha fått sitt behov av stöd för återgång till arbete utrett. kan som längst pågå . I 30 och 31 kap. socialförsäkringsbalken (SFB) finns bestämmelser om rehabilitering och rehabiliteringsersättning. har ett ansvar för att samordna samhällets resurser för rehabilitering tillbaka till arbete. har även att betala ut rehabiliteringsersättning till den som är i behov av en rehabiliteringsåtgärd för vilken rehabiliteringsersättning kan lämnas. har däremot inte ansvar för att genomföra rehabiliteringsåtgärderna. I den mån den enskilde behöver medicinsk rehabilitering (t.ex. sjukgymnastik, funktionsprövning eller arbetsterapi) är det hälso- och sjukvården som bedömer behovet av och har att genomföra lämplig åtgärd. På motsvarande sätt har Arbetsförmedlingen ansvar för den arbetsmarknadsinriktade rehabiliteringen (t.ex. vägledning, utbildning eller arbetsförberedande åtgärder) och kommunen för den sociala rehabiliteringen (t.ex. missbruksvård). Enligt regleringsbrev för ska och Arbetsförmedlingen i samarbete vidareutveckla metoder och arbetssätt i de sjukfall där insatser bedöms nödvändiga för att stödja den enskildes återgång i arbete. Samarbetet ska vidare bidra till att klargöra ansvarsfördelningen mellan myndigheterna. avsattes respektive år till detta samarbete. infördes lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Finansiell samordning kan ske frivilligt mellan , ett eller flera landsting, Arbetsförmedlingen och en eller flera kommuner. Därigenom ska en effektiv resursanvändning underlättas. var 83 samordningsförbund i drift, vilket omfattar 220 av landets 290 kommuner. Regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) har undertecknat överenskommelse om en medicinsk rehabiliteringsgaranti för evidensbaserade och medicinska rehabiliteringsinsatser i syfte att åstadkomma återgång i arbete. Överenskommelsen omfattar totalt respektive år. har under beredningen begärt in information från . Även om en mer ingående beräkning är möjlig först när förslaget konkretiserats, önskade finansutskottet få en översiktlig statsfinansiell konsekvensanalys av förslaget till utskottsinitiativ. Därutöver ville finansutskottet ha en sammanställning av vilka insatser på rehabiliteringsområdet som gjorts , samt vilka effekter dessa insatser bedöms ha fått när det gäller rehabilitering tillbaka till arbete. En promemoria med svar på finansutskottets frågor inkom till finansutskottet . Enligt är en statsfinansiell konsekvensanalys inte möjlig att genomföra. menar att det underlag från socialförsäkringsutskottet som tagit del av är alltför vagt formulerat för att det ska gå att analysera eventuella kostnader. I promemorian från finns emellertid en sammanställning över vilka insatser som vidtagits på rehabiliteringsområdet och omfattningen av dessa, samt insatser i den mån det finns, en bedömning av insatsernas effekter. Rehabiliteringsåtgärderna framgår av tabell 1. Den totala omfattningen av statens befintliga rehabiliteringsåtgärder är ca 2013. Tabell 1 Rehabiliteringsåtgärder 2013 Hälso- och sjukvård: Finansiell samordning FK/HS Arbetsförmedling (kommun/landsting): Samverkan FK/AF Syftet med miljardsatsningen är att åstadkomma en effektiv och kvalitetssäker sjukskrivningsprocess samt att öka landstingens drivkrafter att prioritera sjukskrivningsfrågan. De åtgärder som har vidtagits inom ramen för sjukskrivningsmiljarden har bl.a. bidragit till att stärka vårdens arbete med att effektivisera sjukskrivningsprocessen genom ett mer strukturerat och metodiskt arbetssätt. Två studier som rör sjukskrivningsfrågan inom hälso- och sjukvården från kommer att redovisas . Studierna kommer bl.a. att innehålla en analys av de förändringar som skett när det gäller uppfattningar om arbetet i sjukskrivningsprocessen hos läkare och hos befattningshavare på olika ledningsnivåer inom hälso- och sjukvården. Regeringen har genom överenskommelser med Kommuner och Landsting avsatt till rehabiliteringsgarantin. Syftet är att stimulera landstingen att erbjuda evidensbaserade medicinska behandlingar för att åstadkomma en ökad återgång i arbete eller att förebygga sjukskrivning för de diagnosgrupper som ur ett sjukförsäkringsperspektiv är särskilt intressanta. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har av regeringen fått i uppdrag att analysera effekterna av de behandlingar som ges inom ramen för rehabiliteringsgarantin. Resultaten visar bl.a. på positiva effekter i form av lägre sjukfrånvaro av KBT-behandling för patienter som inte var sjukskrivna när behandlingen påbörjades. För gruppen sjukskrivna som fick KBT-behandling kunde någon effekt på sjukfrånvaron inte konstateras. Däremot återfanns en minskad läkemedelsförskrivning i behandling. MMR (multimodal) behandling i sin tur uppvisar negativa effekter i form av ökad sjukfrånvaro för såväl sjukskrivna som inte sjukskrivna. Den förordning som reglerar företagshälsovårdssatsningen trädde ikraft . Utifrån den ska den utvidgade företagshälsovården, utöver det som framgår av arbetsmiljölagen, även tillhandahålla tjänster för att tidigt initiera och koordinera lämpliga medicinska, rehabiliterande och arbetsanpassade insatser. Av resultaten framgår att de koordinerade insatserna är svåra att få till stånd. Företagshälsovårdsbranschens förklaring till detta är bl.a. att de inte tillräckligt tidigt får kännedom om aktuella sjukdomsfall. och Arbetsförmedlingen har ett strukturerat samarbete i syfte att underlätta sjukskrivnas övergång från sjukförsäkringen till aktivt arbetssökande och nytt arbete. Reformerna inom sjukförsäkringen har inneburit att detta samarbete utvecklats och fördjupats. Myndigheterna hade genomfört ca 13 000 gemensamma kartläggningar. Cirka hälften av de personer som deltog i kartläggningsmöte hade varit sjukskrivna . cirka 50- av de gemensamma kartläggningarna ledde till aktiva insatser arbetsförberedande eller arbetslivsinriktade hos Arbetsförmedlingen. Myndigheterna kommer in med en gemensam rapport som redovisar utfallet . Enligt en registerstudie från över de försäkrade som uppnådde maximalt antal dagar med sjukpenning hade fått sitt rehabiliteringsbehov utrett. Av dem som når bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen lämnar sjukförsäkringen och resterande får antingen sjukersättning eller fler dagar med sjukpenning. Av dem som lämnar försäkringen går till . Enligt är kunskaperna om hur rehabiliteringsinsatser påverkar den försäkrades möjlighet att utveckla arbetsförmåga och dess effekter på sjukfallslängder otillräckliga. och Arbetsförmedlingen har därför också i uppdrag att vetenskapligt effektutvärdera rehabiliteringssatsningen. Effektutvärderingen ska redovisas . och Arbetsförmedlingen har ett samarbete med målet att återföra personer till arbetslivet. Detta sker genom den s.k. handlingsplanssamverkan. Resultatet 2011 var att av deltagarna var i arbete eller utbildning 12 månader efter påbörjad insats. tillsköts myndigheterna ytterligare resurser för att vidareutveckla samverkan och de myndighetsgemensamma rehabiliteringsinsatserna. Syftet är att insatser ska sättas in tidigare och mer systematiskt än förut och på så sätt stödja den enskilde att hitta fler vägar tillbaka till arbetsmarknaden. Samverkan enligt lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser (Finsam) infördes med syfte att ge ytterligare möjligheter till samverkan inom rehabiliteringsområdet. var 83 samordningsförbund i drift, vilket omfattar 220 av landets 290 kommuner. Av 5 666 individer som avslutat aktiviteter som finansierats av samordningsförbunden hade arbete eller studerade när de avslutade aktiviteten. Av dessa hade drygt hälften fått ett arbete med lönesubvention. har valt att avgränsa yttrandet till ärendets budgetmässiga och i viss mån samhällsekonomiska aspekter. I förslaget till utskottsinitiativ anförs att regeringen ska återkomma till dels ekonomiska vårproposition med ett förslag till hur en ordning skulle kunna utformas som säkerställer att människor som behöver det får rehabiliteringsinsatser för återgång i arbete innan de har nått den bortre tidsgränsen för ersättning i form av sjukpenning, dels i budgetpropositionen med konkreta förslag som kan träda i kraft . Vad gäller förslagets statsfinansiella konsekvenser ger formuleringen av utskottsinitiativet tämligen lite vägledning för att göra en sådan bedömning. Också bedömer att en statsfinansiell konsekvensanalys inte är möjlig att genomföra utifrån nuvarande underlag. har dock sammanställt befintliga rehabiliteringsåtgärder och omfattningen av dessa (se tabell 1). redogör i promemorian också för effekterna av befintliga rehabiliteringsinsatser i den mån sådana bedömningar finns. Utskottet har tidigare yttrat sig till socialförsäkringsutskottet i en närliggande fråga om förändringar i sjukförsäkringen som också innefattade rehabilitering tillbaka till arbete (se yttr. 2010/11:FiU7y). Utskottet har i det nu aktuella förslaget till utskottsinitiativ samma principiella utgångspunkter. Utskottet har , bl.a. i behandlingen av regeringens skrivelse för finanspolitiken, framhållit den breda parlamentariska förankring som finns kring behovet av sunda offentliga finanser och hur det finanspolitiska ramverket ska användas för att uppnå detta (bet. 2010/11:FiU42). Den nya budgetprocessen, med bl.a. användningen av rambeslutsmodellen i , har varit en starkt bidragande faktor till den goda utvecklingen av de offentliga finanserna . Utskottet vill därför betona vikten av att varje ny utgift för staten alltid föregås av en grundlig beredning av regeringen. Rambeslutsmodellen innehåller ett tydligt medelfristigt perspektiv samt en ordning där utgifter ställs mot varandra och prövas utifrån ett på förhand fastställt ekonomiskt utrymme som ges av utgiftstaket och överskottsmålet. En grundbult i budgetprocessen är vidare att det finns väl genomarbetade beslutsunderlag som ger möjlighet att bedöma konsekvenserna av olika reformer. De underlag som utskottet har tagit del av är inte tillräckliga för att någon bedömning ska kunna göras av ändringarnas statsfinansiella effekter. Också bedömer att en statsfinansiell konsekvensbedömning inte är möjlig att genomföra utifrån nuvarande underlag. Skulle besluta om ett tillkännagivande om ändrade regler för sjukförsäkringen i enlighet med det aktuella förslaget är det därför viktigt att regeringen låter göra ytterligare kostnadsberäkningar av ändringarna, inklusive de indirekta effekterna av dessa, samt att berörda myndigheter och organisationer ges tillfälle att lämna synpunkter i sedvanlig ordning. Förändringar i regelverken bör också utformas på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt. Detta innefattar inte minst att ta hänsyn till vilka effekter ändrade regler kan väntas få på sysselsättning och arbetade timmar. Utskottet vill slutligen påminna om att en parlamentarisk utredning tillsatts för att göra en översyn av budgetprocessen (dir. 2012:124). Syftet med uppdraget är bl.a. att överväga hur dagens strikta praxis för budgetbehandling bör regleras i syfte att även fortsättningsvis hävda och tydliggöra nu gällande ordning. Uppdraget ska redovisas . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), Per Åsling (C), Per (MP), (KD), (SD), (V), (M), (S) och Edip Noyan (M). Rehabilitering tillbaka till arbete beslutade att ge bl.a. socialutskottet tillfälle att yttra sig över ett förslag till utskottsinitiativ (utkast till bet. 2012/13:SfU6) i de delar det berör socialutskottets beredningsområde. ställer sig bakom och tillstyrker socialförsäkringsutskottets förslag till initiativ. I yttrandet finns en avvikande mening (M, FP, C, KD). Med stöd av initiativrätt i 3 kap. 7 § riksdagsordningen föreslår socialförsäkringsutskottet i ett utkast till betänkande 2012/13:SfU6 att tillkännager för regeringen att regeringen ekonomiska vårproposition ska återkomma till med ett förslag till hur en ordning skulle kunna utformas som säkerställer att människor som behöver det får rehabiliteringsinsatser för återgång i arbete innan de har nått den bortre tidsgränsen för ersättning i form av sjukpenning. Regeringen bör därefter enligt socialförsäkringsutskottet i budgetpropositionen återkomma till med konkreta förslag som kan träda i kraft . gjorde följande bedömning när det gäller förslaget till initiativ (utkastet s. 16): För att socialförsäkringarna ska fungera väl krävs att människor kan lita på och ha förtroende för dem. Sjukförsäkringen uppvisar emellertid stora brister, både när det gäller rehabilitering tillbaka till arbete och när det gäller den ekonomiska tryggheten för människor som drabbas av sjukdom. Detta är inte tillfredsställande vare sig från rättsäkerhetssynpunkt eller vad gäller tilltron till systemet. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har kommit igång med sitt arbete men ska, efter att ha fått förlängd tid, inte lägga fram sina förslag förrän . Utredningens uppdrag är att finna långsiktiga och konstruktiva lösningar för sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna. uppnådde de första personerna till följd av de ändrade sjukförsäkringsreglerna den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen och flera av dem kommer att uppnå denna gräns för . Konsekvenserna för de enskilda människor som lämnat sjukförsäkringen syns tydligt. Ytterst få har kommit i arbete och alltför många som är inskrivna hos Arbetsförmedlingen har inte någon ersättning alls, från vare sig arbete, arbetslöshetsförsäkringen eller i form av aktivitetsstöd. Vidare väntar många på besked om de ska få komma tillbaka till sjukförsäkringen eller inte. Trots vissa betänkligheter vad gäller såväl definitionen av begreppet rehabilitering som effekterna av vidtagna insatser eller åtgärder anser utskottet att så länge den bortre gränsen i sjukförsäkringen finns kvar bör alla som behöver det få rehabilitering för återgång i arbete innan denna bortre gräns nås. Utskottet konstaterar att det i socialförsäkringsbalken slås fast att har ett samordningsansvar för rehabilitering och att detta ansvar innebär att verka för att andra aktörer inom sina respektive verksamhetsområden vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade.