bet · H101JuU1 · 2013-11-22 00:00:00 — Regeringen anser inte att det sammantagna resultatet för utredning och lagföring motsvarar de förväntningar som regeringen har på verksamheten. Målet om en högre brottsuppklaring har inte uppnåtts. I vissa avseenden har dock effektiviteten och kvaliteten i ärendehanteringen blivit bättre. har t.ex. fortsatt att korta genomströmningstiderna och minska ärendebalanserna. Regeringen anser (s. 37) att det är av avgörande betydelse att myndigheterna själva och gemensamt fortsätter att vidareutveckla brottsutredningsverksamheten. Myndigheterna måste säkerställa att det finns en hög kompetens hos de befattningshavare som ska utreda brott och leda förundersökning. Det ska också vara en kompetens som är hållbar i längden, bl.a. för att vidtagna utvecklingsinsatser ska ge bästa möjliga resultat. Då polis och åklagare är ömsesidigt beroende av varandras insatser behöver samverkan dem emellan fortsätta att utvecklas i såväl frågor om prioriteringar i verksamheterna som handläggningen av enskilda ärenden. Regeringen förväntar sig att myndigheterna ytterligare förstärker och utvecklar sina insatser på brottsutredningsområdet så att verksamhetsresultaten förbättras. För en effektiv brottsbekämpning krävs att myndigheterna i utredningsverksamheten inte bara ser till ärendena vart och ett för sig, utan även försöker finna kopplingar dem emellan för att lättare identifiera möjliga gärningspersoner och förekomsten av seriebrottslighet. Enligt regeringen (s. 37) indikerar polisens och granskning att det finns en potential att öka brottsuppklaringen ytterligare. I partimotion 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 3 anförs det att miljöbrottsutredarna borde vara anställda direkt av riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål. Motionärerna anför bl.a. att miljöbrottsutredarna med det nuvarande systemet ofta får ägna sig åt andra polisiära uppgifter än miljöbrottsutredningar, vilket leder till att dessa utredningar blir försenade. Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 32. Motionärerna anför bl.a. att riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål borde ha ett antal egna utredare med uppgiften att utreda arbetsmiljöbrott. I motion 2013/14:Ju294 av (S) föreslås det att åklagartjänsterna i och ska återbesättas. Enligt motionären gör avsaknaden av åklagare på dessa orter att handläggningstiderna blir så långa att det äventyrar rättssäkerheten och gör verksamheten ineffektiv. I motion 2013/14:Ju402 av m.fl. (S) framhålls vikten av en effektiv samverkan mellan åklagarna och polisen. Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål inrättades som en nationell operativ enhet inom . Vid enheten handläggs ärenden om brott mot med tillhörande förordningar och föreskrifter, arbetsmiljöbrott och brott mot arbetsmiljölagen, brott mot lagen om åtgärder mot förorening från fartyg med tillhörande förordningar och föreskrifter, miljöbrottslighet som åtalas med stöd av annan primär lagstiftning (t.ex. ) och grova jaktbrott som avser de fredade rovdjuren. Riksenheten bedriver verksamhet på sex ställen i landet: , , , , och . Rikspolischefen och riksåklagaren beslutade om en gemensam strategi för att skapa goda förutsättningar för att förebygga, upptäcka och utreda miljöbrott på ett effektivt sätt. I strategin anförs det bl.a. att en nyckelfråga när det gäller en effektiv hantering av misstänkta miljöbrott är att tillräckliga utrednings- och åklagarresurser avsätts. Dessa resurser bör enligt strategin även vara fredade och uthålliga i längden. har låtit granska polismyndigheternas hantering av miljöbrott i en inspektion som pågick 2013 (tillsynsrapport 2013:6). Inspektionsgruppens iakttagelser visar att polisens bekämpning av miljöbrott är begränsad till att vara en uppgift för de utredare som handlägger miljöbrott. Som en konsekvens av detta är polisens miljöbrottsbekämpning i huvudsak reaktiv, dvs. Polismyndigheterna har inte på något strukturerat sätt följt rekommendationen att implementera miljöbrottsstrategin som beslutades . Inspektionsgruppen rekommenderar att i en överenskommelse med lägga fram riktlinjer som ger ett gemensamt förhållningssätt i hela landet när det gäller mottagandet av anmälningar och de beslut som då ska fattas. Polismyndigheterna bör enligt inspektionsgruppen bl.a. påbörja ett planlagt arbete för att implementera miljöbrottsstrategin och lägga strategin till grund för den fortsatta utvecklingen av miljöbrottsbekämpningen. Utskottet har fått information från att styrelsen har omhändertagit, eller börjat omhänderta, alla punkter i inspektionsrapporten. Man har bl.a. genomfört en ny central kurs för kriminaltekniker om hur de ska hantera platsundersökningar och bevissäkring vid miljöbrott. har vidare inlett samtal med för att genomföra en ny struktur för att anmäla brott. Därutöver har fått i uppdrag att ge blivande poliser bättre grundkunskaper om miljöbrott. Enligt regleringsbrev ska myndigheten tillsammans med polismyndigheterna kontinuerligt förbättra kvaliteten och effektiviteten i det brottsutredande arbetet. Det anges särskilt i regleringsbrevet att detta förutsätter en nära samverkan mellan myndigheterna på både lokal och central nivå. I samma regleringsbrev ställs det även krav på att ska redovisa bl.a. hur samverkan och samordningen med polisen fungerar i ärenden där barn och unga är inblandade samt i mängdbrottsärenden. I förra årets budgetbetänkande (bet. 2012/13:JuU1 s. 58–59) behandlades och avstyrktes ett motionsyrkande om miljöbrottsutredarnas anställningsställe. Utskottet ansåg inte att det fanns anledning för att vidta någon åtgärd med anledning av motionen, bl.a. med hänvisning till myndigheternas pågående arbete för att effektivisera hanteringen av miljöbrott. I samma betänkande behandlades och avstyrktes även en motion om att åklagartjänsterna i och borde återbesättas. I den delen framhöll utskottet att själv ansvarar för sin verksamhet, och att det alltså är myndigheten som måste avgöra vilken organisationsmodell som är bäst lämpad för verksamheten på en viss ort. följde utskottets förslag (rskr. 2012/13:124). Utskottet anser fortfarande att det inte finns någon anledning för att göra ett tillkännagivande om var miljöbrotts- och arbetsmiljöbrottsutredare ska vara anställda. Det vore för det första inte lämpligt med hänsyn till den kommande stora omorganisationen av polisen. Dessutom pågår det, som framgår ovan, redan ett aktivt arbete inom polisen och för att effektivisera hanteringen av miljöbrott. bör därför avslå motion 2013/14:Ju316 (V) yrkande 3 och motion 2013/14:A409 (S) yrkande 32. Som utskottet har framhållit tidigare ansvarar själv för sin verksamhet inom de ekonomiska ramar som och regeringen har bestämt. Det är alltså som måste avgöra vilken organisationsmodell som är bäst lämpad för verksamheten på en viss ort. bör därför inte göra något tillkännagivande om åklagartjänsterna i och , och motion 2013/14:Ju294 (S) bör alltså avslås. Som framgår ovan kräver regeringen att ska samverka med polisen i olika avseenden, vilket sedan ska redovisas till regeringen. Till detta kommer den pågående omorganisationen av , som ju bl.a. syftar till att ge goda möjligheter till samverkan med polisen. Utskottet anser inte att det behövs något tillkännagivande om en effektiv samverkan mellan åklagarna och polisen, och utskottet avstyrker därför motion 2013/14:Ju402 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med förslag om att mark- och miljödomstolarna ska överta ansvaret för vissa mål och att det ska inrättas specialdomstolar för vissa ärenden om barn. avslår vidare motionsyrkanden om att ska tillkännage att det inte ska läggas ner ytterligare domstolar. Jämför reservationerna 24 (V), 25 (S, MP, V) och 26 (SD). Regeringens övergripande mål för Domstolar är att mål och ärenden ska avgöras med hög kvalitet och effektivitet (prop. 2013/14:1 utg.omr.4 s. 37). Målbalanserna och omloppstiderna ska hållas på en rimlig nivå. Regeringen har ställt upp kvantitativa målsättningar för hur långa omloppstider olika typer av mål högst bör ha i domstolarna. Utöver regeringens verksamhetsmål sätter varje enskild domstol upp egna verksamhetsmål. Regeringen konstaterar (s. 38) att tingsrätterna uppnådde verksamhetsmålet för brottmål och hovrätterna målet för tvistemål 2012. Tingsrätterna var nära att uppnå målet för tvistemål. För övriga målkategorier förbättrades resultatet även om målen inte nåddes. Antalet inkomna mål till domstolarna fortsatte att öka . Ökningen var totalt ca 5 200 mål eller . avgjordes det ca 7 600 fler mål än , vilket motsvarar en ökning på . Eftersom antalet avgjorda mål översteg antalet inkomna mål minskade balanserna inom Domstolar . Regeringen pekar på (s. 28) att antalet lagföringsbeslut i linje med utvecklingen av antalet personuppklarade brott ökade , varefter ökningen har mattats av och gått tillbaka. Trots att även antalet brottmål i tingsrätterna minskade något avgjordes drygt 20 000 fler brottmål i tingsrätterna detta år jämfört med . Regeringen konstaterar (s. 16–17) att de allmänna domstolarna avgör över 90 000 brottmål . Handläggningen av brottmål och genomförandet av huvudförhandlingar i sådana mål är en central och resurskrävande uppgift för rättsväsendet. Regeringen gav 2010 en särskild utredare i uppdrag att se över brottmålsprocessen för att skapa ett mer ändamålsenligt brottmålsförfarande. I uppdraget ingick bl.a. att överväga hur handläggningen av brottmål i högre grad kan anpassas till vad som behövs i det enskilda fallet. Utredningen, som tog namnet , överlämnade betänkandet Brottmålsprocessen (SOU 2013:17) till regeringen. Enligt utredningen är det grundläggande att öka parternas inflytande och medverkan i processen för att anklagelser om brott ska kunna prövas inom rimlig tid och med hög kvalitet. Utredningen föreslår därför bl.a. att rättegången ska bli mer förutsebar för den enskilde, att domstolens och åklagarens roller ska bli tydligare, att handläggningen av målen ska anpassas efter vad målet kräver, att åtgärder för att minska risken för inställda huvudförhandlingar ska vidtas och att stödet till målsäganden ska förbättras. Tonvikten i straffprocessen ska ligga på den första instansen. förslag bereds i , och en proposition planeras . Regeringen anför (s. 17) att ungefär en tredjedel av verksamheten vid landets domstolar gäller mål i förvaltningsdomstolarna. För att skapa en modernare och mer flexibel förvaltningsprocess har en rad förändringar av processreglerna i de allmänna förvaltningsdomstolarna genomförts. Regeringen har gett en utredare i uppdrag att ta fram ytterligare förslag för att modernisera och effektivisera förvaltningsprocessen samt stärka rättssäkerheten ytterligare (dir. 2013:49). Uppdraget ska redovisas . Regeringen framhåller (s. 22) vikten av en tydlig koppling mellan brottet och samhällets reaktion när ungdomar begår brott. Det krävs en snabb handläggning av ungdomsärenden. På uppdrag av regeringen har en utredare sett över de lagstadgade tidsfrister som gäller när barn och unga är misstänkta eller målsägande. Utredarens förslag har presenterats i en departementspromemoria (Ds 2013:30) som bereds i . En rättegång kan för en ung person upplevas som både obehaglig och svårbegriplig. Regeringen konstaterar att domstolarna arbetar på olika sätt med ungdomsmålen. Vissa tingsrätter har t.ex. särskilt specialiserad personal för ungdomsmålen, och andra har infört fasta dagar för huvudförhandlingar i dessa mål. Regeringens samlade bedömning (s. 39) är att resultatet för den dömande verksamheten har förbättrats . Det förbättrade resultatet beror troligen på flera olika faktorer, bl.a. mer effektiva arbetsformer, ökade resurser och förbättrade förutsättningar till följd av en rad reformer. vidtogs en rad olika åtgärder för att minska handläggningstiderna vid Domstolar. Som exempel nämner regeringen en förstärkningsstyrka med ett antal domare som har kunnat rycka in vid frånvaro på grund av t.ex. utbildning och långvarig sjukskrivning. För tingsrätternas del har det även funnits en särskild balansavarbetningsstyrka som har inriktat sig på mål som är äldre än . har på uppdrag av regeringen dokumenterat det utvecklingsarbete som bedrivs vid domstolarna kring organisations- och arbetsformer och skapat förutsättningar för ett regelbundet erfarenhetsutbyte mellan domstolarna i dessa frågor. Regeringen framhåller vikten av att erfarenhetsutbytet fortsätter (s. 22). Regeringen konstaterar (s. 39) att det processrättsliga regelverket har stor betydelse för domstolarnas effektivitet. Det förbättrade resultatet för domstolarna kan, som anförts ovan, delvis förklaras av de reformer som har genomförts . Utvärderingen av reformen En modernare rättegång som trädde i kraft visar att handläggningen har blivit mer effektiv och ändamålsenlig som kvaliteten har förbättrats i olika hänseenden (SOU 2012:93). Vidare bedömer regeringen att genomförda förändringar i de yttre tingsrätts- och förvaltningsrättsorganisationerna har haft långsiktigt goda effekter för måluppfyllelsen vid Domstolar. Trots resultatförbättringen nåddes endast två av regeringens verksamhetsmål avseende omloppstiderna. Enligt domstolarna (s. 39) beror detta bl.a. på hög personalomsättning och rekryteringssvårigheter. Även det stora antalet inkomna mål och förekomsten av omfattande mål har lyfts fram som orsak till att målen inte nåtts. Sådana utmaningar måste enligt regeringen mötas av ständiga förbättringar av verksamheten och dess förutsättningar. De resurstillskott som regeringen har gett Domstolar skapar enligt regeringen goda förutsättningar för att öka antalet anställda så att omloppstiderna ska kunna fortsätta att minska som verksamheten bedrivs med fortsatt hög kvalitet. I partimotion 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 4 föreslås att mark- och miljödomstolarna får ansvar för alla miljöbrott som handläggs vid tingsrätterna. I motionen framhålls att denna typ av brottmål behöver handläggas av domare med rätt kompetens. I kommittémotion 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkande 13 föreslås det att handläggningen av gruvärenden ska centraliseras till mark- och miljödomstolarna och att dessa domstolar ska förstärkas. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 69 föreslås det ett tillkännagivande om att antalet tingsrätter inte bör minska ytterligare. I motionen anförs bl.a. att ytterligare nedläggningar skulle innebära ett hot mot rättssäkerheten med hänsyn till det redan stora trycket på de allmänna domstolarna. Ett liknande yrkande finns i kommittémotion 2013/14:Ju427 av m.fl. (MP) yrkande 6. Motionärerna vill inte att fler tingsrätter eller förvaltningsdomstolar läggs ner. De anför bl.a. att centraliseringen av den dömande verksamheten har fått negativa effekter i form av inställda mål och längre resor för t.ex. nämndemän. I motion 2013/14:Ju388 av (KD) yrkande 3 föreslås en utredning av behovet av domstolar som är specialiserade på ärenden om sexuella övergrepp och andra brott mot barn. Motionären anför att rättsväsendet, framför allt domarna, måste ha större barnfokus. I motion 2013/14:C301 av (KD) yrkande 4 föreslås att det inrättas specialdomstolar för handläggning av brottet egenmäktighet med barn. I motion 2013/14:Ju385 av (SD) föreslås det att regeringen ska ge i uppdrag att fortlöpande föra statistik över vem – mannen eller kvinnan – som tillerkänns vårdnaden i vårdnadstvister. har tingsrättsorganisationen varit föremål för omfattande förändringar. –2011 minskade antalet tingsrätter från 96 till 48. överlämnade regeringen skrivelsen Reformeringen av domstolsväsendet – En handlingsplan (skr. 1999/2000:106) till . I skrivelsen lämnade regeringen en redogörelse för inriktningen av det pågående utvecklingsarbetet inom domstolsväsendet. Skrivelsen behandlades i betänkande /2000:JuU22 och lades därefter till handlingarna (rskr. 1999/2000:255). Regeringen har därefter i skrivelser och propositioner informerat om planerade förändringar för tingsrättsorganisationen (se bl.a. skr. 2000/01:112, 2002/03:126, 2003/04:153, prop. 2006/07:35 och skr. 2007/08:117). Regeringen har även i bl.a. budgetpropositioner informerat om planerade förändringar. upprättade en promemoria med förslag om att fyra av de tingsrätter som tidigare ansvarade för den fastighetsrättsliga inskrivningsverksamheten skulle läggas samman med andra domstolar. Med anledning av promemoria föreslog justitieutskottet , med begagnande av sin initiativrätt i 3 kap. 7 § riksdagsordningen, att skulle tillkännage för regeringen att förändringar av tingsrättsorganisationen inte får innebära nedläggning av fler domstolar (bet. 2010/11:JuU27). Utskottet anförde bl.a. att förslag om nedläggning av fyra domstolar riskerar att leda till såväl sämre tillgänglighet som sämre service för medborgarna. Utskottet pekade också på den omständigheten att måltillströmningen ökar och anförde att detta talar emot att minska antalet domstolar ytterligare. I betänkandet fanns en reservation med yrkande om att skulle avslå utskottets förslag. biföll kammaren reservationen (prot. 2010/11:73). Regeringen uttalade i budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 4 s. 27) att promemoria med förslag till vissa förändringar av tingsrättsorganisationen inte gav anledning till något initiativ till förändringar från regeringens sida. har fått följande information från . tog regeringen ställning till samtliga då inneliggande förslag om förändringar av tingsrättsorganisationen. I samband med det förklarade regeringen att den hade för avsikt att ge tingsrättsorganisationen arbetsro. Regeringen beslutade därefter att inte ta några initiativ till förändringar med anledning av en framställan från om att lägga ned tingsrättens kansli i . Regeringen har inte heller för avsikt att ta några andra initiativ till att förändra tingsrättsorganisationen. Det finns inte heller några planer på att förändra organisationen för förvaltningsdomstolarna. För undersökning och bearbetning av fyndigheter av vissa mineraliska ämnen gäller minerallagen (1991:45). Med stöd av minerallagen kan det meddelas flera olika sorters beslut. Olika typer av beslut överklagas till olika instanser. I 16 kap. 1 § minerallagen finns en förteckning över vilken instans olika beslut kan överklagas till. Vissa beslut, t.ex. beslut om undersökningstillstånd, överklagas till allmänna förvaltningsdomstolar. Andra beslut, t.ex. beslut om mineralersättning, överklagas till mark- och miljödomstolar. Det finns även vissa typer av beslut enligt minerallagen som överklagas till regeringen och till . Täktverksamhet är tillståndspliktig verksamhet enligt . Som huvudregel prövas sådana ansökningar av mark- och miljödomstolarna (9 kap. 8 § ). antog regeringen mineralstrategi – för ett hållbart nyttjande av mineraltillgångar som skapar tillväxt i hela . Med mineralstrategin ska konkurrenskraften i svensk gruv- och mineralnäring ökas så att behåller och förstärker sin position som EU:s ledande gruvland. I mineralstrategin identifierar regeringen fem strategiska områden som bedöms vara av särskild vikt för att nå strategins vision. Ett av dessa områden är ramvillkor och infrastruktur för konkurrenskraft och tillväxt, där regeringen bl.a. vill åstadkomma ett tydligare och effektivare regelverk. Regeringens mål är att tillståndsprövningen ska ske i transparenta, effektiva och rättssäkra processer utan avkall på miljökraven. En åtgärd för att åstadkomma detta är att mark- och miljödomstolarna får ett tillskott på . De ökade anslagen kan bl.a. medge en effektivare hantering av gruvärenden. Ytterligare en åtgärd är kartläggning och analys av tillståndsprocessen. arbete har resulterat i en modell för att identifiera flaskhalsar i miljöprövningsverksamheten och komma till rätta med dessa. i har fått i uppdrag att arbeta vidare med modellen. Uppdraget ska genomföras och fortlöpande rapporteras till regeringen. I förra årets budgetbetänkande (bet. 2012/13:JuU1 s. 64) behandlade och avstyrkte utskottet motioner med förslag om att flytta alla miljöbrottsärenden och alla gruvärenden till mark- och miljödomstolarna. Med hänsyn bl.a. till att mark- och miljödomstolarna hade varit verksamma endast var utskottet inte berett att föreslå att dessa domstolar skulle tilldelas nya måltyper. följde utskottets förslag (rskr. 2012/13:124). I samma betänkande behandlade och avstyrkte utskottet även en motion om att inte lägga ner ytterligare tingsrätter. I den delen hänvisade utskottet till att regeringen inte hade för avsikt att ta något initiativ till förändring av tingsrättsorganisationen. följde utskottets förslag (rskr. 2012/13:124). I betänkandet om rättsväsendets budget (bet. 2011/12:JuU1 s. 48) behandlade utskottet en motion med ett förslag om att ge i uppdrag att föra statistik över utgången i vårdnadstvister. Utskottet ansåg inte att något sådant tillkännagivande borde göras och avstyrkte motionen. följde utskottets förslag (rskr. 2011/12:95). Mark- och miljödomstolarna bildades , och verksamheten i dessa domstolar är alltså fortfarande relativt ny. Utskottet är inte berett att föreslå något tillkännagivande om att flytta miljöbrotten från tingsrätterna till mark- och miljödomstolarna, och bör alltså avslå motion 2013/14:Ju316 (V) yrkande 4. När det gäller gruvärendena konstaterar utskottet att regeringen har antagit en mineralstrategi där ett av målen är att tillståndsprövningen ska vara transparent, effektiv och rättssäker. får mark- och miljödomstolarna därför ökade anslag som bl.a. kan bidra till en effektivare hantering av gruvärenden. Enligt utskottet är önskemålet i motion 2013/14:N226 (V) yrkande 13 i vart fall delvis tillgodosett genom detta. Motionen bör avslås. Regeringen har inte för avsikt att ta initiativ till någon förändring av domstolsorganisationen, vare sig när det gäller de allmänna domstolarna eller förvaltningsrätterna. Det är därför fortfarande inte aktuellt med något tillkännagivande om att inte lägga ner fler domstolar. Utskottet kan inte heller ställa sig bakom förslagen om att inrätta nya specialdomstolar för olika barnrelaterade domstolsärenden. bör alltså avslå motion 2013/14:Ju412 (S) yrkande 69, motion 2013/14:Ju427 (MP) yrkande 6, motion 2013/14:Ju388 (KD) yrkande 3 och motion 2013/14:C301 (KD) yrkande 4. Utskottet anser fortfarande inte att bör ta något initiativ till att införa sådan statistik över utgången i vårdnadstvister som begärs i motion 2013/14:Ju385 (SD). Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motioner som gäller Kriminalvårdens effektivitet, tillsynen över kriminalvården, barn- och föräldraperspektivet i kriminalvården samt förslag om geografisk placering av häkten. Jämför reservationerna 27 (S, V) och 28 (S, V). Målen för Kriminalvårdens verksamhetsområde är att påföljder ska verkställas på ett säkert, humant och effektivt sätt och att antalet återfall i brott ska minska. Den verksamhet som ingår är verkställighet av påföljderna fängelse, skyddstillsyn, villkorlig dom med samhällstjänst, intensivövervakning med elektronisk kontroll och övervakning av villkorligt frigivna samt transportverksamhet. Regeringen konstaterar (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4 s. 40) att antalet intagna på anstalter och antalet frivårdsklienter fortsatte att minska 2012. Medelbeläggningen på anstalterna var 4 346, en minskning med i förhållande till 2011. genomfördes en rymning från en anstalt i högre säkerhetsklass. Antalet rymningar från anstalter i den lägsta säkerhetsklassen låg i nivå med föregående år. Sammantaget håller sig antalet rymningar fortfarande på en mycket låg nivå. Antalet rapporterade allvarliga incidenter på anstalterna ökade i förhållande till föregående år. Kriminalvårdens bedömning är dock att det faktiska antalet incidenter inte ökade. I stället förklarar myndigheten höjningen med att redovisningsbenägenheten har ökat, och att hot mot andra intagna har räknats med i statistiken .