bet · H001UU10 · 2013-05-30 00:00:00 — Även krav på registrering av nanomaterial bör skyndsamt arbetas fram inom EU. Regeringen är däremot inte övertygad om att kommissionens förslag, dvs. ändringar i bilagor till Reach och ändringar i vägledningsdokument, är tillräckliga för att Reach fullt ut ska kunna tillämpas på nanomaterial. Kommissionen har meddelat att en konsekvensbedömning av det lagda förslaget kommer att genomföras . Regeringen betonar att konsekvensbedömningen bör utföras på ett sådant sätt att det belyser dels alternativet med införande av separat lagstiftning, dels behovet av ändringar i artikeltext avseende nanomaterial. Utskottet delar regeringens bedömning när det gäller frågorna om Reach och nanomaterial. Utskottet har tidigare behandlat förslag om en kemikaliepanel i FN:s regi (se bl.a. 2010/11:MJU15). Som utskottet då anförde är det internationella arbetet av mycket stor betydelse för att produktionen och användningen av farliga ämnen ska minska. Utskottet utgick från att regeringen även fortsättningsvis skulle vara drivande för att skapa en starkare, mer effektiv och framåtsyftande global kemikaliepolitik. När det gäller det internationella arbetet har världssamfundet enats om ett globalt mål om en säker kemikaliehantering till 2020. Inom ramen för detta driver den kemikaliefrågorna internationellt för att ytterligare stärka regelutvecklingen inom kemikalieområdet. har exempelvis bidragit aktivt till att nå ett ambitiöst globalt bindande instrument för kvicksilver, vilket världens länder enades om . Som anförs i skrivelsen nådde och rådet en överenskommelse om en ändring av det s.k. svaveldirektivet (1999/32/EG) beträffande svavel i bränslen. Ändringarna framgår av direktiv /33/EU och innebär att Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) ändring av Marpolkonventionens bilaga VI, som antogs 2008, införs i . De viktigaste förändringarna är följande: I svavelkontrollområden får fartyg endast använda bränslen med en svavelhalt om högst 0,1 viktprocent. Svavelkontrollområden finns i , och Engelska kanalen samt runt Nordamerikas kuster och . får fartyg som färdas på EU:s vatten utanför svavelkontrollområdena endast använda bränslen med en svavelhalt om högst 0,5 viktprocent. Enligt IMO:s beslut kan denna tidsgräns skjutas upp i fall det råder global brist på bränsle. Enligt EU:s beslut ska denna möjlighet inte utnyttjas. Som ett alternativ till bränsle med lågt svavelinnehåll kan fartygen vara försedda med teknik som sänker utsläppen i motsvarande utsträckning eller drivas med andra bränslen. Direktivet innehåller även bestämmelser som innebär att medlemsstaterna ska kontrollera efterlevnaden och införa sanktioner för den som bryter mot bestämmelserna. Tillsammans med lämnade enligt skrivelsen en röstdeklaration med innebörden att de båda länderna förespråkade att samma krav som ska gälla i svavelkontrollområdena, av miljö- och konkurrensskäl borde gälla inom hela EU. Samråd med ägde rum . På initiativ togs det i direktivet in en uppmaning till kommissionen att utarbeta ett stödprogram som motsvarar flygsektorns Clean sky. Det innebär att kommissionen ska bjuda in berörda aktörer från näringslivet att samfinansiera viktiga utvecklingsprojekt som ligger en bit från marknadsintroduktion. När det gäller luftfrågor vidhåller utskottet följande, som anfördes i betänkande 2012/13:MJU11. Utskottet noterar att luftkvaliteten är förhållandevis god i men att det krävs ytterligare insatser för att nå det tillstånd som beskrivs i miljökvalitetsmålet luft och preciseringarna. Enligt budgetpropositionen tycks halterna av mindre partiklar (PM 2,5) minska och det långsiktiga målvärdet bedöms kunna nås till 2020 med beslutade och planerade styrmedel. Förutsättningarna att nå halterna som anges i preciseringen har förbättrats eftersom länder enades om en ändring av Göteborgsprotokollet om kortlivade gränsöverskridande luftföroreningar. Protokollet innehåller uppdaterade nationella utsläppstak till 2020 för kväveoxider, svaveldioxid, ammoniak och flyktiga organiska ämnen. Dessutom har ett nytt tak för små partiklar, där svart sot (black carbon) ingår som en delmängd, tillkommit. Utskottet välkomnar att planerar ett luftvårdspaket med en översyn av direktivet om nationella utsläppstak för luftföroreningar och av EU:s luftkvalitetsdirektiv som förbättrar luftkvaliteten. Dessutom håller EU på att genomföra den internationella sjöfartsorganisationens (, IMO) skärpningar av kraven på svavelhalten i bränslen, vilket bl.a. leder till sänkta bakgrundshalter av mindre partiklar. Så som framhålls i budgetpropositionen tar det innan exempelvis äldre bilar och arbetsmaskiner med höga utsläpp byts ut, och det tar då också innan de nu beslutade åtgärderna ger effekt. Utskottet delar därför regeringens uppfattning att de långsiktiga besluten behöver kompletteras med åtgärder som ger effekt både lokalt och . När det just gäller kraven i det reviderade protokollet är de inte så ambitiösa som skulle ha velat enligt . har även upplyst utskottet om att liksom många andra länder redan uppfyller, eller kommer att uppfylla, de krav som ställs utan att behöva besluta om ytterligare åtgärder. För att kunna få bättre luftkvalitet är beroende av att åtgärder vidtas i andra länder. Luftföroreningar är ett stort problem för många medborgare inom EU. Som ovan nämns gör nu en översyn av luftvårdslagstiftningen i syfte att fastställa nya långsiktiga mål efter 2020 och har lanserat 2013 som ett Year of Air (luftens år). Förhoppningen är att EU 2013 ska kunna anta en ny tematisk strategi för luftföroreningar, ett kompletterat luftkvalitetsdirektiv samt ett nytt s.k. takdirektiv. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att de förslag som tas upp i de aktuella motionsyrkandena antingen kan anses tillgodosedda eller i övrigt inte bör föranleda någon åtgärd från sida. bör därmed avstyrka motionerna 2012/13:U12 (S) yrkande 13 och 2012/13:U13 (SD) yrkandena 21 och 22. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (FP), (S), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (C). Vissa jordbrukspolitiska och miljöpolitiska frågor m.m. (S) (S), (S), i (S), (S), (S) och (S) anför: Den nya utformningen av EU:s jordbrukspolitik kommer att antas . Vi delar regeringens uppfattning i flera principfrågor. Vi menar liksom regeringen att jordbrukssubventioner och marknadsinterventioner i EU:s jordbrukspolitik bör avskaffas. Vi anser att den viktigaste principen i det arbetet är att jordbruksstöden omdirigeras till det som kallas kollektiva nyttigheter i form av klimat- och miljöåtgärder. Landsbygdsprogrammets andel av den gemensamma jordbrukspolitiken bör därför öka. Stöd till jordbruket kan endast rättfärdigas om det genererar ett mervärde för samhället i stort och riktas till viktiga insatser som marknaden inte klarar av. förslag om att miljöåtgärder ska bli krav för mottagandet av gårdsstöd har urholkats. Det finns egentligen inget som tyder på att morgondagens jordbrukspolitik kommer att bli grönare än gårdagens. Undantagen kan komma att gälla av jordbrukarna. Regeringen måste agera mot de förändringar som har föreslagits. Viktigt är också att ersättning inte ska kunna utgå dubbelt för åtgärder i pelare 1 enligt förgröningskraven och i pelare 2. Förgröningen måste anpassas till förhållandena i norra . Regeringen bör stå fast vid det som regeringen och miljö- och jordbruksutskottet var eniga om vid överläggningen i utskottet och agera mot att stora belopp överförs från pelare 2 till pelare 1. Effekten av en sådan överföring kan bli minskade miljöambitioner för jordbruket i samt en snedvriden konkurrens, när länder med minskade miljökrav och högre direktstöd kan producera billigare livsmedel. Stödet är skevt fördelat mellan gamla och nya medlemsländer. Därför är det bra att de nya medlemsländerna nu föreslås få större del av kakan. Den nya prioriteringen Riskhantering inom jordbruket bör strykas i landsbygdsprogrammet. Det är en krisreserv som ska möta kraftiga prisvariationer och innebär att länderna kan stödja sitt lands näring för inkomststabilisering. Vi är starkt kritiska till att regeringen nu har öppnat för uppluckrade tvärvillkor. Regeringen bör liksom arbeta mot sådana förslag. Regeringen har meddelat att den kan tänka sig att acceptera ett förslag om frivilliga fonder som ska finnas i en reserv för kristider. Vi menar att detta går tvärtemot grundsynen om en fri marknad i EU. Ett statsstöd av detta slag motverkar den fria rörlighetens grundprinciper. Prissvängningar är normalt i en marknadsekonomi och är något som alla branscher måste hantera. Vi menar att jordbrukssektorn långsiktigt måste stå på egna ben. Det kan den inte göra om den inte tar höjd för skiften i efterfrågan och tillgång. Regeringen bör även fortsättningsvis arbeta för att sockerkvoterna, vinplanteringsrättigheterna och stödet till producentorganisationerna ska avvecklas i den takt som planerats. I den nya fiskeripolitiken i EU bör försiktighetsansatsen tillämpas och ekosystemansatsen gälla, och målet bör vara att fiskeripolitiken ska nå ett maximalt hållbart nyttjande . Reformen bör säkerställa att fiske- och vattenbruksverksamheten skapar långsiktigt hållbara miljömässiga förhållanden, att fiskeripolitiken följer de mål som finns i unionens miljölagstiftning samt att utkastförbudet utformas som ett generellt förbud med en lista på undantag, snarare än det partiella förbud som föreslås. Vi anser också att en ökad regionalisering är rätt väg att gå. Vi anser liksom regeringen att det är viktigt att fiskeflottornas kapacitet överensstämmer med fiskemöjligheterna men vi delar inte regeringens uppfattning att överlåtbara fiskenyttjanderätter (TFC, Transferable fishing concessions,) är rätt lösning. Vi ser med tillfredsställelse på att en majoritet av medlemsländerna nu ställt sig bakom ett frivilligt system. EU:s beslut om fiskeriförvaltning i och i ska alltid hålla sig inom ramen för den vetenskapliga rådgivningen och de förvaltningsplaner som finns för hotade arter. Det är den enda sättet att säkra jobben i fiskerisektorn och i förädlingsindustrin samt ge svenska konsumenter möjlighet till fiskprodukter av hög kvalitet . Ålen är en art som är starkt hotad. Ålfisket i EU behöver stoppas tills beståndet är livskraftigt igen. Vi anser att regeringen måste driva detta aktivt om vi över huvud taget ska ha kvar ett ålbestånd i . Vi är kritiska till att EU ännu inte har beslutat om maxtransporttider för slaktdjur . Regeringen bör i alla sammanhang uppmärksamma rådet på den resolution som antog som innebär att frågan om en begränsad transporttid bör tas upp till ny prövning. Vi menar att denna fråga bör vara prioriterad för den . Regeringen bör arbeta för en minskad antibiotikaanvändning inom djuruppfödningen i EU eftersom den bidrar till problemen med resistenta bakterier som också påverkar människors hälsa. Vi vill se bättre, jämförbar statistik över hur mycket antibiotika som används i djuruppfödning. Det är ett första steg för att sedan kunna slå fast minskningsmål för användningen av antibiotika inom EU. Den senaste tidens uppmärksammade bedrägerifall stärker behovet av nya krav på ursprungsmärkning av kött. När EU beslutade om obligatorisk ursprungsmärkning av färska köttvaror sköts frågan om ursprungsmärkning på övriga sammansatta köttprodukter . Vi menar att det borde vara prioriterat för regeringen att driva denna fråga vidare. Att minska kassationen av livsmedel är en viktig fråga i EU. Vi vill se över bästföremärkningen och hitta ett nytt sätt att informera om hållbarheten. En möjlighet skulle vara att gå över till märkningen minst hållbar till. Den bör agera för att få till en översyn av detta inom EU. I uppföljningsarbetet efter + 20 bör vara en viktig röst både inom EU och internationellt för att fästa uppmärksamhet på den rådande ojämlika maktsituationen i världen som exempelvis gör att fattiga länder tvingas till privatiseringar av vatten för att få lån via . Konferensen i lyfte begreppet grön ekonomi men vi menar att det bör fyllas med innehåll. Kyotoprotokollets alla överskott av utsläppskrediter måste annulleras. bör annullera sina krediter omgående för att säkerställa att alla ansträngningar som gjorts i inte blir förgäves, eftersom utsläppen annars sker någon annanstans. EU bör ta på sig utsläppsminskningar till 2020 oavsett andra länders åtaganden och anta den färdplan mot 2050 som kommissionen har lagt fram. Detta har blockerats av några medlemsländer. Här måste och EU:s insatser för att övertyga de tveksamma länderna öka. Regeringen bör stödja kommissionens arbete i detta. Vi vill att FN:s miljöprogram stärks och utvecklas till ett centralt miljöorgan inom FN som bör prioritera arbetet som görs inom ramen för FN:s klimatpanel (IPCC). Detta bör arbeta för inom EU. Vi anser att ska vara pådrivande för att skapa nya internationella finansieringskällor för klimatomställningsåtgärder. En av de internationella klimatförhandlingarnas få framgångar är upprättandet av den gröna klimatfonden (), vars syfte är att finansiera klimatåtgärder i utvecklingsländerna. Vi menar att ska vara drivande för att ska stå för en generös andel av fonden. Intäkterna från EU:s utsläppshandel bör bidra till finansieringen. Det är också viktigt att EU snabbt klarlägger för omvärlden hur stor EU:s insats i fonden ska bli. Kemikaliespridningen är ett av de stora miljöhoten i världen just . Vi menar att FN behöver tillsätta en forskningspanel så som redan har gjorts för klimatfrågan och som planeras för biologisk mångfald. Regeringen bör verka för att EU driver denna fråga. ska driva ett mer aktivt arbete för att skärpa och stärka EU:s kemikalieförordning Reach. Fler ämnen med farliga egenskaper ska föras upp på EU:s lista över särskilt farliga ämnen (kandidatlistan), tillstånd ska krävas för fler ämnen och kontrollen av att reglerna följs ska utvecklas. Substitutionsprincipen och försiktighetsprincipen bör skärpas och lågvolymämnen inkluderas i Reach. Även nanopartiklar bör granskas djupare för att se om de uppfyller kraven för att införas på kandidatlistan. Definitioner av ämnen som hormonstörande eller kraftigt allergiframkallande bör leda till att ämnena förs upp på kandidatlistan. De hormonstörande ämnena bör klassas med större försiktighet . För många av de hormonstörande ämnena räcker det inte med tuffa gränsvärden eftersom de får allvarliga effekter eller kombinationseffekter även i låga halter. I dessa fall är ett totalt förbud enda alternativet; vi menar t.ex. att ett totalt förbud bör införas för bisfenol A i EU. EU bör också inleda ett arbete med att förhindra att farliga ämnen finns i textilier. Användningen av bekämpningsmedlet parakvat bör stoppas internationellt. bör inom EU verka för detta. Vi vill påminna regeringen om tillkännagivande i frågan (miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU15). Regeringen bör ta initiativ i EU för att skärpa den gemensamma lagstiftningen för att fasa ut tungmetaller. Utsläppen från sjöfarten är den enskilt största källan till försurning i . Tydliga åtgärder behövs för att minska koldioxidutsläppen och utsläppen av svavel, kvävedioxider och partiklar från sjöfarten. EU har beslutat om införlivandet av IMO:s konvention om förebyggande av föroreningar från fartyg (Marpol), i det s.k. svaveldirektivet. Genom Marpolkonventionens införande beräknas nedfallet av svaveldioxid från sjöfarten minska i . Vi socialdemokrater tror att det går att hitta en långsiktig lösning på frågan där både basindustrins konkurrensvillkor och miljökraven går att förena. Sjöfarten måste fortsätta att minska sina svavelutsläpp precis som andra branscher, och samma tuffa krav måste ställas på samtliga fartyg. Vi är därför kritiska till den insats som den gjorde i framtagandet av svaveldirektivet eftersom en del av EU fick lägre krav, vilket drabbar den gemensamma marknaden. Det är nu av stor vikt att EU, ensamt eller tillsammans med IMO, tar initiativ till ett globalt system med handel med utsläppsrätter för sjöfarten. Utsläppshandeln kan bli ett viktigt verktyg i arbetet med att minska sjöfartens klimatpåverkan. , det s.k. Göteborgsprotokollet, innebär en minskning av svaveldioxidutsläppen i till 2020 jämfört med . Inom EU kommer ett nytt takdirektiv med utsläppskrav på både svaveldioxid och kvävedioxid att vara klart . bör här vara drivande för tuffa mål. menar att för att få till stånd ytterligare utsläppsbegränsningar i EU krävs ett strategiskt aktivt arbete. Vi anser att regeringen ska ta fram en plan för en sådan aktiv strategi. arbetar med ett underlag till en sådan strategi. bör inom EU arbeta för en internationell konvention eller motsvarande om hållbar havsförvaltning för att få ett slut på dagens ohållbara plundring av havets resurser. Det skräpet är ett stort miljöproblem. Regeringen bör arbeta fram ett program för rena kuster inom ramen för EU. Fiskare bör, så som skett inom projektet the North Sea, kunna lämna det avfall de fått i sina fiskeredskap avgiftsfritt i hamn. Ett sådant system kan uppmuntra fiskebåtar att forsla skräpet till hamn i stället för att låta det gå tillbaka i havet. Vi måste börja se problemet med marint skräp som en gemensam EU-angelägenhet eftersom skräpet genereras i ett land men drabbar ett annat eller kommer från internationell sjöfart. I samband med partsmötet inom konventionen om biologisk mångfald togs viktiga steg mot Intergovernmental Platform on Biodiversity and (), ett forskarsamarbete inom det området. Ett motsvarande samarbete på området grön ekonomi skulle vara av stort värde. bör vara drivande i dessa frågor i EU. Frågorna om biologisk mångfald är gränsöverskridande. Ett av EU:s starkaste redskap för att klara den biologiska mångfalden är art- och habitatdirektivet. Men vi socialdemokrater vill se att den lista över hotade arter som skyddas i direktivet omarbetas oftare. Regeringen bör i EU arbeta för att nya arter som hotas kan föras upp på listan och arter där en gynnsam bevarandestatus uppnåtts kan avföras från listan. Det behövs en mekanism i direktivet för detta. Detta innebär att vi anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2012/13:U12 (S) yrkandena 12 och 13. Vissa jordbrukspolitiska och miljöpolitiska frågor m.m. (SD) (SD) anför: motsätter sig större delen av EU:s internationella fiskeripolitik. Vi ifrågasätter kostnadseffektiviteten i framför allt fiskeavtalen och menar att avtalen inte ska förlängas när det gäller utvecklingsländerna. Man använder fiskeripolitiken och pengar från den svenska medlemsavgiften, där vi är stora nettobetalare, för att upprätthålla en fiskeflotta, främst i och , som borde ha anpassats till hållbara fiskenivåer vid det här laget. Vidare finns det en demokratisk och folkrättslig hänsyn som måste visas . anser därför att den svenska ståndpunkten ska vara att inte ge kommissionen mandat att förhandla om köp av externa fiskeavtal. Ett omfattande fusk med innehållet i köttprodukter uppdagades . Först visade det sig att vissa färdiglagade lasagner innehöll hästkött. Efter det har ytterligare fusk med innehållet i olika produkter rullats upp på löpande band. Fläskkött har hittats i kebab, och vissa produkter har inte innehållit något kött alls. För att få ett slut på fusket och öka spårbarheten samt för att underlätta för konsumenterna att göra upplysta och medvetna val är det uppfattning att regeringen gentemot EU ska driva frågan om att alla animaliska produkter, även sammansatta, ska ursprungsmärkas för varje led i produktionskedjan. Vid klimatmötet i enades man om ett paketbeslut för en andra åtagandeperiod enligt Kyotoprotokollet där en del av beslutet avsåg de internationella bokföringsreglerna för Land Use, Land Use Change and Forestry (LULUCF). Inom denna sektor gjorde man det obligatoriskt att upprätta ett bokföringssystem för redovisning av nybeskogning, återbeskogning, avskogning och skogsförvaltning. Enligt beslutet i ska LULUCF också inkluderas i länders utsläppsåtaganden som en integrerad del. Som med så mycket annat lägger sig EU i genomförandet av de åtaganden vi gjort enligt detta internationella avtal, och på vägen hinner man förvränga intentionerna med avtalet som för länderna innebär starka incitament för att hantera skogen på ett hållbart sätt. har i stället beslutat att LULUCF-sektorn inte ska inkluderas i EU-ländernas EU-interna utsläppsåtaganden och på så sätt får vi det sämsta av två världar, nämligen ett kostsamt och resurskrävande bokföringssystem, utan att det skapas några som helst incitament till ett bättre skogsbruk. uppfattning är att LULUCF möjligt ska införas som en integrerad del av EU-interna åtaganden, i linje med ingångna avtal i och med Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Företrädare för det svenska näringslivet är med rätta bekymrade över det svaveldirektiv som är tänkt att träda i kraft och som innebär att sjötransporterna till och från ska ske med ett fartygsbränsle med högst svavelinnehåll. Dessa villkor kommer dock enbart att gälla i norra , och i södra anger direktivet ett gränsvärde för svavelinnehållet på och då först . Detta kommer att bli mycket kostsamt, inte minst för den svenska basindustrin, och man räknar med ökade transportkostnader på . Detta kommer tveklöst att påverka investeringsklimatet negativt och få stora och långsiktigt negativa konsekvenser för centrala delar av det svenska näringslivet. Man kan också utgå från stora strukturella förändringar i hur olika råvaror transporteras och att många transporter kommer att övergå till transport med lastbil, vilket mångdubblar oljeförbrukningen per transporterat ton jämfört med fartygstransport. I ekvationen om en ökad transport på våra vägar måste man också väga in dödligheten i trafiken. Till saken hör också att sura regn på grund av utsläpp av svaveldioxid inte är ett i närheten lika påtagligt problem som det var för sedan, och direktivet ger därmed bara en marginell betydelse till väldigt stora kostnader. Utöver den konkurrensnackdel som svaveldirektivet innebär för den svenska basindustrin finns flera frågetecken angående genomförandet. Inte minst är det svårt att säga om det kommer att finnas tillräckligt med lågsvavligt bränsle på marknaden och om tekniken för rening genom s.k. skrubbrar är klar för användning. uppfattning är att måste verka för en ändring av direktivet med längre tidsplaner för norra så att man får tid på sig för anpassning och teknikutveckling. Hela förslaget måste omarbetas från grunden så att en rimlig hänsyn tas till svenska företags unika förutsättningar och landets välstånd. Detta innebär att anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2012/13:U13 (SD) yrkandena . Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen 2012 gav bl.a. arbetsmarknadsutskottet möjlighet att yttra sig över regeringens skrivelse 2012/13:80 om EU: Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen och kommittémotionerna 2012/13:U12 (S) och 2012/13:U13 (SD) som väckts med anledning av skrivelsen. yttrande begränsar sig till de delar av skrivelsen och motionerna som berör utskottets beredningsområde. Utskottet ställer sig bakom regeringens skrivelse 2012/13:80 och anser att motionerna 2012/13:U12 (S) och 2012/13:U13 (SD) kan avstyrkas i de delar som rör utskottets beredningsområde. I yttrandet finns en avvikande mening från Socialdemokraterna. I skrivelsen redogör regeringen för verksamheten i Europeiska unionen i enlighet med 10 kap. 2 § riksdagsordningen. Skrivelsen ger en övergripande beskrivning av Europeiska unionens utveckling och förbindelser med omvärlden, det ekonomiska och sociala samarbetet, det rättsliga och inrikes samarbetet samt unionens institutioner. Den tar upp beslut och händelser i unionen och redovisar bredden i unionens frågor utifrån arbetet i rådets olika sammansättningar. I avsnittet om sysselsättningspolitik anför regeringen bl.a. att den anser att det är betydelsefullt för tillväxten, välfärden och jämställdheten i EU att öka sysselsättningsgraden bland kvinnor och män.