bet · H001MJU13 · 2013-04-08 00:00:00 — 2012/13:MJU13 Fiskeripolitik Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I betänkandet behandlas sammanlagt 34 motionsyrkanden om fiskeripolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor som rör den gemensamma fiskeripolitiken, vattenbruk, samverkansfrågor m.m. Samtliga motionsförslag avstyrks, i huvudsak med hänvisning till att arbetet med reformen av den gemensamma fiskeripolitiken pågår. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. I betänkandet finns tre reservationer och två särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Skyldighet att landa fångster 2012/13:MJ272 av och (båda S), 2012/13:MJ354 av (M), 2012/13:MJ419 av (M) och 2012/13:MJ425 av m.fl. (S) yrkandena 25 och 28. Reservation 1 (S, MP, V) 2012/13:MJ263 av m.fl. (S). Fredat område för torskfiske i 2012/13:MJ338 av (KD) yrkande 1 och 2012/13:MJ353 av (M). Skydd av ål och hälleflundra inom EU 2012/13:MJ425 av m.fl. (S) yrkande 30. Reservation 2 (S, MP, V) 2012/13:MJ425 av m.fl. (S) yrkande 31. Reservation 3 (S) Samverkan mellan myndigheter och fiskare 2012/13:MJ338 av (KD) yrkande 2. 2012/13:MJ407 av (KD). Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), i (S), (M), (S), (FP), (S), (S), (M), (KD), (SD), (V), (S), (M), (C) och (MP). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas sammanlagt 34 motionsyrkanden om fiskeripolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor som rör den gemensamma fiskeripolitiken, vattenbruk, samverkansfrågor m.m. Samtliga motionsförslag avstyrks, i huvudsak med hänvisning till att arbetet med reformen av den gemensamma fiskeripolitiken pågår. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, KD) om den gemensamma fiskeripolitikens regler för bifångster, om yrkesfiske av lax i , fiske av havskräfta i och skydd av ål och hälleflundra. Jämför reservationerna 1 (S, MP, V) och 2 (S, MP, V). I kommittémotion 2012/13:MJ425 av m.fl. (S) yrkande 25 framförs att regeringen bör verka för ett dumpningsförbud i det pelagiska fisket på t.ex. sill och makrill. För andra arter bör frågan om dumpningsförbud noggrant analyseras och utredas. I motion 2012/13:MJ354 av (M) anförs att man i regleringen av den gemensamma fiskeripolitiken inte bör förbjuda utkast av sådan fångst som har en chans att överleva, t.ex. havskräfta och plattfisk. Enligt motion 2012/13:MJ419 av (M) bör en ordning med utkastförbud kombineras med ett system för individuellt överlåtbara fångsträtter. Motion 2012/13:MJ272 av och (båda S) tar upp frågan om skyldighet att redovisa bifångster. Med större kännedom om bifångsternas storlek skulle det kunna upprättas regelverk för att minska slöseriet med havets resurser. En för stor bifångstandel av en hotad art bör leda till begränsningar av fiskemöjligheten av målarten. Det bör vara obligatoriskt att föra i land all bifångst vid pelagiskt fiske. Motion 2012/13:MJ425 (S) yrkande 28 lyfter fram behovet av ett regelverk som styr fisket så att en för stor bifångstandel av en hotad art begränsar möjligheten till fiske av målarten. Motion 2012/13:MJ263 av m.fl. (S) behandlar yrkesfisket efter lax i södra . Havs- och vattenmyndigheten bör enligt motionen överväga att upphäva sitt beslut att yrkesfisket efter lax i öppet hav i stoppas från . Beslutet får stora konsekvenser för yrkesfiskare i södra . Den lekande laxen i våra svenska älvar är livskraftig och av stor mängd. Enligt motion 2012/13:MJ353 av (M) bör fiske efter havskräfta med artsorterande rist tillåtas i hela . Förslaget från Havs- och vattenmyndigheten om en utökning av den fredade zonen för torskfiske leder, om det genomförs, till en katastrof för den halländska fiskenäringen. Ett sådant genomförande skulle omöjliggöra även det selektiva fisket efter havskräfta med rist som inte fångar torsk. Även i motion 2012/13:MJ338 av (KD) yrkande 1 anförs att regeringen bör avvisa förslaget från Havs- och vattenmyndigheten om ett utvidgat fiskeförbud i . Torsken i hotas inte av det nuvarande fisket av havskräfta, enligt motionen. I motion 2012/13:MJ425 (S) yrkande 30 bör regeringen agera starkt inom EU för att få till stånd en förvaltningsplan som reglerar fisket av hälleflundra. Regeringen bör även arbeta för ett stopp för ålfisket i hela EU. När det gäller det föreslagna förbudet mot utkast av fisk vill utskottet inledningsvis hänvisa till sitt tidigare ställningstagande i frågan (bet. 2010/11:MJU11 Fiskeripolitik m.m. och 2011/12:MJU15 Fiskeripolitik). Utskottet framhöll i betänkandena att utkast av fisk är ett stort problem och ett oacceptabelt resursslöseri som omöjliggör en korrekt bestämning av fiskeridödligheten. Det är därför viktigt att utkast av fisk stoppas och att bifångster av andra hotade fiskarter samt fåglar och däggdjur minskas så att bestånden kan återhämta sig och att man undviker att viktig genetisk variation går förlorad. En nyckelfaktor för att komma åt problemet är att utveckla och nyttja effektiva selektiva fiskeredskap. I detta sammanhang anförde utskottet att ligger väl till i arbetet med selektiva redskap och är starkt drivande i EU:s arbete med att verka för skonsamma och selektiva fiskeredskap. Vidare anförde utskottet att regeringen arbetar för att det föreslagna utkastförbudet skärps på så sätt att ett generellt utkastförbud införs och att all kommersiell fångst landas och räknas av kvoten. Utskottet har även uttalat sig när det gäller frågan om att begränsa fiske som leder till en för stor andel bifångst av en hotad art (bet. 2011/12:MJU15). Utskottet hänvisade då till de åtgärder som föreslås inom ramen för den reformerade fiskeripolitiken om bl.a. förvaltningsplaner, selektiva redskap och utkastbegränsningar. Vidare konstaterade utskottet att det finns en återhämtningsplan för torsk i som reglerar inte bara fisket efter torsk utan också andra typer av fisken som får torsk som bifångst. Utskottet konstaterar att arbetet med reformen av EU:s gemensamma fiskeripolitik ännu inte är slutfört. Frågorna om bl.a. utkastförbud och bifångsters avräkning mot kvoter behandlas inom reformarbetet (artikel 1516 i kommissionens förslag till och rådets förordning om den gemensamma fiskeripolitiken KOM(2011) 425). Även frågan om överlåtbara fiskenyttjanderätter behandlas i förslaget till förordning (artikel 2733). Vid sitt möte nådde rådet en överenskommelse om en allmän riktlinje om huvuddelen av förslaget. Kvarstående frågor behandlades av rådet . Regeringen har i förhandlingarna drivit linjen att ett utkastförbud ska införas och att all kommersiell fångst därmed måste landas men att en regional anpassning av tidsfristerna kan vara acceptabel. Det är dock viktigt att det för alla fisken finns angivna slutdatum för när landningsskyldigheten ska gälla. Regeringen anser vidare att eventuella undantag från landningsskyldigheten ska baseras på vetenskapliga grunder och faktiska problem. Regeringen har förordat att oönskade fångster avräknas mot målartens kvot, då detta ger ett tydligt incitament för fiskaren att införa selektiva fångstmetoder och andra åtgärder för att minimera oönskad bifångst. Fisk som inte är målart och som kan överleva ska återgå till havet och inte tas i land. För att möjliggöra ett utkastförbud och ge fiskarna ett verktyg för att följa ett utkastförbud stöder regeringen att det ska vara möjligt för medlemsländerna att välja att införa ett system för överlåtbara fiskenyttjanderätter (transferable fishing concession, TFC). TFC möjliggör för fiskaren att ha en adekvat kvotsammansättning. Om en medlemsstat väljer att införa ett TFC-system är det enligt regeringen viktigt att medlemsländerna själva kan besluta hur systemet ska utformas. Vid jordbruks- och fiskerådets möte nåddes en kompromiss om reformen av EU:s gemensamma fiskeripolitik bl.a. vad gäller skyldigheten att landa alla fångster. kunde inte stödja överenskommelsen. Landsbygdsminister har uttalat att förslaget innebär förbättringar jämfört med den nuvarande fiskeripolitiken men inte tillräckligt långtgående. Förbudet mot att kasta tillbaka oönskad fisk i havet mildrades i rådets överenskommelse. Förbudet genomförs senare och får även fler undantag. Ministern anser att situationen för fisken är allvarlig och att förslaget inte förbättrar situationen tillräckligt mycket. Det är enligt ministern positivt att vi nu har ett förslag mot utkast, något som kämpat för länge, men det borde införas snabbare. Ministern är även kritisk till att det kommer att vara tillåtet med en viss mängd utkast även i fortsättningen. och ska nu förhandla med ambitionen att nå en slutlig politisk överenskommelse . Regeringen har anfört att den kommer att fortsätta att arbeta mycket aktivt för att påverka de förhandlingar som inleds nu för att få en långsiktigt hållbar fiskepolitik. Utskottet, som kommer att följa de fortsatta förhandlingarna, finner inte skäl att nu föreslå några åtgärder med anledning av motionerna 2012/13:MJ425(S) yrkandena 25 och 28, 2012/13:MJ354 (M), 2012/13:MJ419 (M) och 2012/13:MJ272 (S). Enligt Havs- och vattenmyndigheten bedrivs laxfisket i södra på en blandning av dels odlade laxbestånd, dels en blandning av starka och svaga vildlaxbestånd. Detta lyfts fram av (Ices) som ett problem eftersom det inte går att förvalta respektive bestånd utifrån dess bärkraftighet i ett sådant blandfiske. Även i förslag till flerårig förvaltningsplan för lax lyfts frågan om förvaltning utifrån respektive vildlaxsälvs bärkraftighet fram som en viktig fråga. Även i detta sammanhang pekas blandfisket ut som ett problem. Enligt Havs- och vattenmyndigheten krävs åtgärder i nära anslutning till de enskilda laxförande vattendragen för att återuppbygga vilda laxbestånd och skydda svaga laxförande vattendrag. I ett fiske med fasta fällor är det möjligt att i högre utsträckning anpassa fisketrycket och fångsten till varje enskild älvs bevarandestatus och skyddsvärde. Myndigheten stöder den målsättning som anges i förslag om en flerårig plan för laxbestånd och i Helcoms plan att se till att bevarandestatusen för alla laxälvars bestånd är gynnsam och att det finns förutsättningar för ett hållbart utnyttjande. Mot denna bakgrund har Havs- och vattenmyndigheten beslutat att yrkesfisket efter lax i öppet hav i ska fasas ut . Syftet med beslutet är att öka skyddet för den vilda laxen i . Den svenska laxkvoten ska i stället i första hand gå till det fiske som bedrivs med fällor nära älvarnas utlopp, framför allt i där de flesta och viktigaste laxälvarna finns. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motion 2012/13:MJ263 (S). redovisade Havs- och vattenmyndigheten ett regeringsuppdrag om en utvärdering av det område i där torsken är fredad. Bakgrunden till att ett stängt område i inrättades 2009 var enligt myndigheten att tidigare förvaltningsåtgärder för att minska fiskeridödligheten för torsk, och därigenom försöka återuppbygga beståndet, inte hade visat sig framgångsrika. Förslaget från svenska och danska forskare hade till syfte att, mot bakgrund av goda biologiska kunskaper om lekbeteende och vandringsmönster, förflytta fiskeansträngningen av det blandade trålfisket efter torsk, havskräfta och plattfisk till ett område med lägre fångster av torsk. Genom en sådan förflyttning av fiskeansträngningen bedömdes det som möjligt att minska dödligheten i det hotade torskbeståndet med minimal påverkan på infiskningen av övriga arter. Myndigheten bedömer i rapporten att en kombination av ett ökat användande av selektiva redskap och fortsatt fiskeförbud kan bidra till såväl en återuppbyggnad av torskbeståndet som en förbättring av miljötillståndet i . Myndigheten föreslår därför att det helstängda området behålls och att även det semi-stängda området stängs helt för trålning. Vidare föreslås att endast fiske med rist tillåts i buffertzonen och att området är stängt för trålfiske januari t.o.m. april. Sammantaget är myndighetens bedömning att dessa åtgärder kommer att ha minimal socioekonomisk effekt då det svenska kvotutnyttjandet inte kommer att påverkas. Ett ökat torskbestånd kommer i stället att gynna yrkesfisket och öka dess lönsamhet som riksintresset för friluftsliv kan påverkas positivt. Utskottet har fått besked om att Havs- och vattenmyndighetens rapport är under beredning i . Mot bakgrund av detta föreslår utskottet att motionerna 2012/13:MJ353 (M) och 2012/13:MJ338 (KD) yrkande 1 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller fiske av ål inom EU antog rådet 2007 förordning (EG) nr 1100/2007 om åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål. Enligt förordningen skulle medlemsstaterna upprätta planer för förvaltning av ålbeståndet. Målet med förvaltningen är att minska dödligheten så att av ålens biomassa i ett av människan opåverkat bestånd ska kunna påbörja lekvandringen till . nationella förvaltningsplan för ål godkändes av . Utskottet har tidigare behandlat frågan om ålförvaltning och fisket efter hälleflundra och anfört bl.a. följande (bet. 2011/12:MJU15). Utskottet utgick från att regeringen inom EU-samarbetet drev frågan om att skapa förutsättningar för en tillväxt av ålbeståndet. och andra medlemsstater i EU arbetade enligt utskottet efter de nationella ålåterhämtningsplaner som hade fastställts. Planen bestod av fyra huvudinriktningar: skärpta regleringar av fisket, utökade kontrollåtgärder, ökade utsättningar av ål och åtgärder för att minska dödlighet hos blankål i vattendrag. Förvaltningen skulle vara adaptiv med kontinuerlig uppföljning och anpassning av åtgärderna. Särskild vikt borde läggas vid samverkan mellan relevanta myndigheter och intressenter utanför fiskesektorn som påverkade ålens beståndssituation och vandring. Vidare konstaterade utskottet att medlemsstaterna enligt EU-förordningen om åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål skulle lämna en rapport om den nationella ålförvaltningsplanen till kommissionen. I rapporten skulle medlemsstaten redogöra för övervakning, effektivitet och resultat till följd av planen. Kommissionen ska presentera en rapport för och rådet med en statistisk och en vetenskaplig utvärdering av vilka resultat som uppnåtts genom förvaltningsplanerna för ål, åtföljd av ett utlåtande från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen. Mot bakgrund av rapporten ska kommissionen föreslå lämpliga åtgärder som med hög sannolikhet leder till att beståndet av europeisk ål återhämtar sig. Utskottet har fått en uppgift om att har lämnat sin rapport om den nationella förvaltningsplanen för ål till kommissionen. Utskottet konstaterar liksom tidigare med tillfredsställelse att det pågår ett omfattande arbete för att ålen ska återhämta sig och emotser resultatet av den utvärdering som ska ske av EU-medlemsstaternas återhämtningsplaner för ål. När det gäller begränsning av fisket efter hälleflundra har utskottet fått följande uppgifter från Havs- och vattenmyndigheten. införde ett förbud mot att fiska hälleflundra (den 20 decemberden ). har infört samma förbud. Detta förbud minskar enligt myndigheten starkt möjligheten att bedriva ett riktat fiske efter hälleflundra. pågår enligt myndigheten ett arbete för att samma regler ska gälla inom EU. Utskottet förutsätter att detta arbete fortsätter. Utskottet föreslår att motion 2012/13:MJ425 (S) yrkande 30 lämnas utan vidare åtgärd med hänvisning till det anförda. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, KD) om vattenbruk, samverkan mellan myndigheter och fiskare samt kräftfisket i . Jämför reservation 3 (S). Enligt motion 2012/13:MJ425 (S) yrkande 31 bör en nationell handlingsplan för vattenbruket tas fram. En handlingsplan bör innefatta väsentliga regelförenklingar, stöd och hjälp för marknadsföring både internationellt och nationellt, samt för en certifiering av fiskodlingens miljö- och klimatpåverkan och en satsning på utbildning. Det finns stora möjligheter för fiskodling t.ex. i de svenska vattenmagasinen. Musselodlarna bör ersättas för sin miljöinsats på samma sätt som lantbrukare ersätts för fångstgrödor. I motion 2012/13:MJ338 av (KD) yrkande 2 anförs att Havs- och vattenmyndigheten bör få i uppdrag att utöka samverkan med yrkesfiskarna. Det pågående arbetet med att utveckla fiskeredskap och metoder hos bl.a. yrkesfiskare måste beaktas och ingå som en naturlig del i samverkan mellan yrkesutövare och den beslutande myndigheten . Enligt motion 2012/13:MJ407 av (KD) bör en begränsad fisketid och en fiskevårdsavgift för kräftfisket i införas. Detta kan bidra till ett stabilare fiske på en lägre nivå där kräftpopulationen ges långsiktiga förutsättningar för en gynnsam och uthållig utveckling. Genom avgiften frigörs dessutom ekonomiska medel som kan användas till lokal fisketillsyn, fångstrapportering och fiskevård. När det gäller vattenbrukets utveckling har utskottet tidigare uttalat sig om detta i betänkande 2010/11:MJU11. Utskottet anförde i betänkandet att den svenska fiskerinäringen är viktig för att skapa arbete och tillväxt på landsbygden och att det är möjligt att utveckla såväl det småskaliga lokala fisket som vattenbruk och förädling av fisk. Utskottet ansåg det därför glädjande att produktionen av odlad fisk har vuxit och omsättningen har ökat. Utskottet hänvisade även till att regeringen uppdrog åt en särskild utredare att analysera förutsättningarna för samt identifiera hinder mot att ett ekonomiskt och ekologiskt bärkraftigt svenskt vattenbruk ska kunna utvecklas. Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU 2009:26, Det växande vattenbrukslandet). Utskottet anförde att medel hade tillförts för att t.ex. koordinera den svenska vattenbruksnäringen, till riktade insatser till vattenbruket samt till forskning. Det operativa programmet för fiskenäringen i ligger till grund för satsningar för att utveckla verksamheten. Utskottet framhöll att regeringen avsätter som tillsammans med medel från kommer att uppgå till för att utveckla den småskaliga fiskeverksamheten. När det gäller forskning och utveckling bedriver () forskning om hållbar fiskodling. Utskottet anförde att regeringen också har fördelat medel för avelsarbete för att förbättra den odlade fiskens egenskaper. Av budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 23) framgår att har övertagit ansvaret för främjandet av vattenbruksnäringen . En gemensam myndighetsingång har skapats för vattenbruksföretagare, vilket bidrar till att underlätta för den enskilda vattenbruksföretagaren, bl.a. vad gäller information och praktisk hjälp. Vidare framgår av propositionen att regelförenklingsarbetet för vattenbruksföretagare har fortsatt även . har presenterat en nationell vattenbruksstrategi i dialog med näringen i syfte att utveckla näringen till att bli hållbar. För att underlätta utvecklingen av vattenbruket i har regeringen bl.a. förstärkt medfinansieringen i fiskeriprogrammet. arbete med avel av odlad fisk har förstärkts. För att ytterligare bidra till tillväxten av vattenbruksbranschen har regeringen finansierat kontrollen av musslor . Produktionen inom svenskt vattenbruk ökade enligt SCB till sammanlagt matfisk i slaktad vikt, vilket motsvarar i beräknad hel färskvikt. Det är högre än produktionen . Produktionen av musslor uppgick till jämfört med 2010. presenterade , som nämnts ovan, en gemensam strategi för det svenska vattenbruket (Svenskt vattenbruk en grön näring på blå åkrar). Strategin gäller för 20122020 och ligger till grund för en fortsatt utveckling av ett långsiktigt lönsamt och hållbart vattenbruk. Många aktörer står bakom strategin och deltog också i arbetet med att ta fram den. Strategin ska kompletteras med en handlingsplan. Arbetet med handlingsplanen påbörjades . Strategin visar vägen för ett växande, hållbart svenskt vattenbruk . Utmaningen är att kombinera ekonomisk, ekologisk och social hänsyn. Genom samverkan mellan branschen, forskningen, intresseorganisationer, myndigheter och beslutsfattare kan denna utmaning mötas på bästa sätt. Strategin är ett verktyg som kan medverka till att stärka den växande vattenbruksnäringen runt om i . Strategin är indelad i tre områden som behandlar näringen, produkterna och regional utveckling. Inom varje område finns ett antal mål som bidrar till vattenbrukets utveckling mot en lönsam, växande och hållbar näring. Strategin innehåller även en fördelning av ansvar mellan branschen och berörda myndigheter för att nå målen. Strategin syftar till att underlätta förverkligandet av visionen om ett växande och hållbart vattenbruk som producerar god och miljömässigt bra mat med ringa påverkan på ekosystemen och klimatet. Svenskt vattenbruk ska enligt strategin bli en grön näring som skapar sysselsättning och tillväxt på landsbygden. Enligt väntas arbetet med handlingsplanen för vattenbruket slutföras . har även tagit fram ett förenklings- och förbättringsförslag för svensk vattenbruksnäring. Arbetet har genomförts på uppdrag av regeringen. Förslagen innebär bl.a. att tillsynen av vattenbruksverksamhet ska bli effektivare och bättre samt att kostnaden för tillsyn ska sänkas. Det ska också bli lättare för vattenbruksföretag att hitta lämpliga områden att starta odling i. När det gäller stöd till vattenbruk kan medel sökas ur Europeiska fiskerifonden. Vattenbrukare kan söka stöd för investeringar och miljövårdande åtgärder, t.ex. för gårdsförsäljning av produkter från vattenbruket. Förutom individuella stöd kan odlare också tillsammans med andra odlare söka stöd för sådant som är av gemensamt intresse för branschen. Utskottet har tidigare uttalat sig om musselodlingar (bet. 2008/09:MJU29 och 2011/12:MJU9). I proposition 2008/09:170 En sammanhållen svensk havspolitik förklarade regeringen att en satsning behövs för att möjliggöra en storskalig utbyggnad av musselodlingen inom utvalda områden längs den svenska kusten. Utskottet anförde i betänkandet att det delade regeringens bedömning om behovet av en sådan satsning. Utskottet avstyrker med det anförda motion 2012/13:MJ425 (S) yrkande 31 i den mån den inte kan anses tillgodosedd. När det gäller samverkan mellan myndigheter och fiskare har utskottet fått uppgifter om att Havs- och vattenmyndigheten samverkar med yrkesfisket i olika former beroende på frågans karaktär. Havs- och vattenmyndigheten redovisade 2012 ett regeringsuppdrag om utökad samverkan med avseende på datainsamling mellan forskningen och fisket. Inom ramen för uppdraget diskuterades även samverkan i vidare bemärkelse. Syftet med uppdraget var att hitta framtida samverkansformer mellan Havs- och vattenmyndigheten, och yrkesfisket. I regeringsuppdraget ingick att lämna förslag på hur samverkan avseende datainsamling kan stärkas. Havs- och vattenmyndigheten har enligt redovisningen för avsikt att arbeta vidare med följande struktur för att uppnå stärkt samverkan. Man planerar att bilda ett fiskeriråd som ska inkludera representanter för forskningen, näringen och andra fiskeorganisationer och förvaltningen. Rådets huvuduppgift blir att ansvara för att utveckla samverkan och planera för olika samarbetsprojekt. Rådet ska även fungera som en tydlig informationskanal mellan forskningen, myndigheter och näringen, t.ex. gällande fångstkvoter och regleringar och för att nå en samsyn när det gäller de årliga beståndsuppskattningarna. Avsikten med att bilda ett fiskeriråd är att strukturera och prioritera samverkan men också att förstärka fiskeriförvaltningen generellt genom att öka informationsutbytet i kedjan av intressenter. Samverkansgrupper bildas där forskare kan nyttja fiskets infrastruktur och lokala kännedom och där representanter för fisket får möjlighet att diskutera tekniska frågeställningar på lokal nivå.