bet · H001UU12 · 2013-02-26 00:00:00 — Man får inte romantisera kring en bild av den småskaliga bonden. Vi måste satsa på medelstora och stora företag också inom det här området. Framtidens jordbruk måste bli klimatneutralt. Det innebär en rad olika insatser som jag naturligtvis inte kan gå in på i detalj. Men jag kan säga att jordbruket är en källa och inte en sänka för koldioxid. Vi måste ha en bredare analys av hur vi använder jordbruksmark. Jag nämnde förut den enorma förlusten av jordbruksmark. Vi kan ta ett exempel från . Där förlorade man jordbruksmark motsvarande i storlek enbart på grund av bebyggelse och infrastruktur. Vilken betydelse har det om det händer i ? Ja, är en av de stora producenterna på den globala marknaden. Vilka effekter får det på livsmedelssäkerhet? Vi måste också utveckla och titta på metoder för att stimulera investeringar. Här måste vi tänka brett. Marknader är ett perspektiv, men vi måste också se på möjligheten för den enskilda jordbrukaren att använda resurser för att investera, få tillgång till marknader och så vidare. Jag vill också nämna att vi måste ha ett mycket bredare angreppssätt när vi tittar på hur våra olika policyer, inte bara i utan inte minst i EU, påverkar den globala livsmedelssituationen. Det var mycket intressant när vi kunde se att EU sänkte ambitionen vad gäller deras direktiv för förnybar energi från på grund av den kritik som har framförts om att det har drivit fram en förändrad markanvändning i många utvecklingsländer. får vi inte förenkla. Effekterna slår väldigt olika i olika länder. Det är viktigt att ha med sig det. Sedan har jag ytterligare några punkter under den . Jag kan inte personligen, med min bakgrund från vattenområdet, låta bli att nämna att vattenresursfrågor är helt centrala för den här frågan. I nästan all forskning vi gör som handlar om jordbrukets utveckling är vatten centralt. Men vatten glöms ofta bort. Det är väldigt bra att inte minst regeringen satsar på just bistånd inom vattenområdet. Men ofta handlar det om tillgång till vatten, dricksvatten. Det är otroligt viktigt, men det är i grunden inte en vattenresursfråga. Jordbruket använder av allt vatten i världen. Det är här den stora utmaningen ligger för framtiden. Detta handlar inte bara om att säkra resurser för jordbruk. Det handlar också om gränsöverskridande floder, potentiella konflikter och konkurrens med andra sektorer. Det är framför allt där som energi och jordbruk hamnar i konflikt med varandra. Jag vill inför biståndsministern understryka att vi har ett starkt intresse av att medverka i diskussionerna kring hållbarhetsmålen och hur de kan utvecklas. Jag vill uttrycka en viss oro över hur processen sett ut. Det har varit ett starkt fokus på fattigdom, vilket är jättebra. Men det är inte millenniemål plus vi pratar om, utan hållbarhetsmål. Det handlar även om vårt ansvar, om våra målsättningar i vår del av världen. Något som i diskussionerna kring målen absolut inte finns med i tillräckligt hög utsträckning är naturresursfrågor. Jag håller med om att det handlar väldigt mycket om vårt eget liv och vår egen livsstil. Biståndsministern nämnde siffran ; det handlar om mat som försvinner från våra bord utan att vi använder den till följd av andra användningsområden. Detta är viktigt. Den fråga vi ofta får när vi presenterar forskning, framför allt kring globala förändringar, är: Vad kan jag göra som konsument? Det här är naturligtvis det viktigaste området. Hur kan vi stimulera till en mer hållbar konsumtion och till att vi minskar på svinnet? Mat kanske är för billigt, trots allt. Om vi har en bil som läcker bensin lovar jag att vi fixar den ganska snabbt. Men om vi slänger mat för ett par miljarder tycks det inte vara en tillräcklig drivkraft. Det är naturligtvis otroligt viktigt att vi hanterar frågan även på den nivån. Jag tackar för min möjlighet att få vara med i den här diskussionen och ser fram emot de frågor och diskussioner som vi kommer att ha fortsättningsvis. Ordföranden: tack för det! har vi för frågeställningar innan avslutar mötet. är det interpellationsdebatter i kammaren, och det börjar med utrikespolitiska spörsmål. Först får en företrädare för vart och ett av riksdagspartierna möjlighet att ställa frågor. Därefter har publiken möjlighet till det. Tänk på att denna offentliga utfrågning handlar om PGU med inriktning på det ekonomiska utanförskapet. (S): Jag tackar våra tre talare för intressanta inlägg. Ni ska få varsin fråga av mig. Jag börjar med . Som biståndsminister pekar du på att PGU inte är enbart ditt utan hela regeringens ansvar. Vad gäller det helhetsansvaret och det som borde vara hela regeringens PGU-arbete är min känsla tyvärr att någon i regeringen har tryckt ned pausknappen. Det händer inte särskilt mycket med det samlade PGU-arbetet. Hur tänker du som biståndsminister jobba nu för att aktivera resten av regeringen att på alla politikområden jobba med samstämmigheten, så att det vi gör på ett område inte motverkar det som du och andra försöker göra på biståndsområdet? tog utgångspunkt i Concords återkommande utvärdering av PGU-arbetet. Om man ska försöka göra verkstad av de slutsatser ni har och de målkonflikter som ni pekar på: Vilken av de målkonflikterna tycker du skulle vara den lättaste för oss som har det politiska ansvaret att börja jobba med att komma till rätta med? ska jag vara lite osportslig; jag tror att jag vet vilken du tycker är den lättaste, så jag ska ta bort ett svarsalternativ, vapenexportfrågan, för den har vi börjat utreda . Egentligen är frågan: Vilken är den näst lättaste enligt ditt sätt att se det? vill jag fråga om livsmedelsförsörjningen och livsmedelssäkerheten. Det finns de som påstår att vi egentligen inte har livsmedelsbrist. Du pekade i viss mån på det. Det handlar i stället om distribution, lagring och sådana saker. Vilken bild har du som forskare? Finns det tillräckligt med livsmedel i världen, och vad är det vi i så fall behöver göra? Inte för att ironisera över uttalanden om att dela ut spisar, men är det så att vår biståndspolitik borde handla om att dela ut kylskåp och frysboxar, eller vad är det vi behöver göra? Ordföranden: Jag vill påminna alla som ska svara om att vi hinner med fler frågeställare ju kortare och koncisare svar ni ger. Statsrådet (M): Jag är väldigt mycket för både transparens och samstämmighet men också försök till samsyn. Det var det jag försökte säga när vi tittade på politiken för global utveckling. Vi delade analysen. Jag är öppen med de dilemman som vi ställs inför och som inte minst Bo har visat på. Det handlar om de långsiktiga utmaningarna kring hur mycket vi vet, vad vi mer behöver kunna för att förstå de snabba förändringar som sker och vad det är för framtida dilemman vi måste hantera. Jag vill svara på fråga i den andan. Han sade att det har tryckts på någon pausknapp. Jag kan snabbt gå igenom de olika definierade områdena. Vi sitter och pratar om ekonomiskt utanförskap och PGU. Regeringen har slutit en mängd skatteavtal med andra länder för att bland annat se till att vi får mer av transparens och koll på skatter. Det fanns en väldigt stor bulk, och det går fortfarande för långsamt. Det är ett exempel på hur vi kan använda den svenska politiken. Vi håller på och jobbar med politik för global utveckling. Jag nämnde ägardirektiven i de statliga bolagen som exempel. Jag berättade om det ekonomiska utanförskapet. Har vi en pausknapp på detta som handlar om migrationsströmmar? tar per capita emot både fler flyktingar och fler invandrare än något annat land . Vi tar en stor del av det globala ansvaret, kanske mer än vad vi själva tycker borde vara bördan om det vore en rimligare bördefördelning. Vi har också öppnat för arbetskraftsinvandring. Men vi har inte skyggat undan för migrationens besvärliga del, nämligen utnyttjandet. Vi förstärker polisens resurser. Människor som inte ens har en identitet i vårt land utnyttjas illegalt som arbetskraft. Barn används i prostitution, alltså trafficking. Vi har gjort saker på det här området. Vi kan titta på till exempel klimatförändringarna. Vi har en egen nationell vision om att ska vara koldioxidneutralt. Vi har gjort stora insatser för att försöka ställa om till minskade koldioxidutsläpp, inte minst inom transportsektorn. Det är en del av PGU. Det handlar om vad vi har gjort här hemma, men också om att vi därmed sporrar andra. Jag kan gå vidare med att tala om konflikter och sviktande situationer och kanske också koppla det till förtryck. Bo nämnde mänskliga rättigheter. Vi jobbar nu med mänskliga rättigheter i utvecklingspolitiken på ett sätt som vi kanske inte har torts göra tidigare, bland annat inom EU. är förtrycket en av orsakerna till fattigdom. Förtrycket i sig gör att det skapas en grogrund för att man inte ska komma åt det ekonomiska utanförskap som är problematiskt, nämligen korruption och brist på tillit och good governance. Där tycker jag att vi har en jättebra ingång. Vi ska titta på den globala utmaningen. I situationer med sviktande stater ska vi ha möjligheter att snabbare kunna bidra gemensamt med andra för att försöka hindra länder att återfalla i konflikter. Det har vi gjort tillsammans i just den anda som PGU bygger på. Vi kan också gå in på smittsamma sjukdomar och se på allt det regelrätta arbete som sker internationellt i . Det vi saknar är hur detta ska kopplas ihop med en tydligare styrning, vilket jag också sade i mitt anförande. Kanske behövs ännu mer återrapportering. Vi har absolut återrapporterat till om PGU. Det här året har vi haft lite olika teman. Men det behövs mer kunskap och diskussion om detta, inte minst för att öka allmänhetens tillit, kunskap och förståelse. Det handlar inte bara om vad regeringen eller företag gör utan också om hur vi själva jobbar med hållbar konsumtion, distribution och produktion. Där tror jag att det absolut finns mycket mer att göra. Jag talade om detta i mitt anförande, men också om hur regeringen kan styra det. Det finns en hel del kvar att göra, men det är inte så att vi har tryckt på någon pausknapp, tvärtom. Och vet ni varför? Jo, för att också omvärlden ställer de kraven. Det är inte bara för att vi har en alliansregering, utan även för att omvärlden har denna typ av krav på att vi ska ha mer av globalt ansvarstagande. Vi behöver mer av globalt beslutsfattande. Problemet för den , som är redo att göra detta, är att det ännu inte finns tillräckligt många andra länder som har det tänkande som vi har. : För det första: Kapitalflykten och skatteflykten tror jag hör till de centrala utmaningar vi har, som jag sade i mitt anförande. Det tas internationella initiativ. Jag nämnde också EU, som sitter och diskuterar en början till detta. Jag skulle vilja se bland de ledande i den debatten. Vi bör ha det som en av profilfrågorna. Skulle vi komma åt detta och skapa ett internationellt regelverk på ett eller annat sätt skulle många utmaningar vad gäller ekonomiskt utanförskap lösas. För det andra vill jag nämna de exportfrämjande organen och deras uppdrag och mandat. De mänskliga rättigheterna är själen i hela politiken för global utveckling. De ska genomsyra allt vad vi gör. Vi skulle vilja öka transparensen vad gäller de investeringar som görs via de här organen. Vi skulle vilja att det gjordes en uppföljning, en rapportering om de lån som har givits, de krediter som har givits och de stimulanser till investering som har gjorts. Hur har de kopplats till resonemang om mänskliga rättigheter och de ägardirektiv som man har fått av regeringen? : Tack för den väldigt viktiga frågan! Ja, så är det. Det finns tillräckligt med livsmedel i världen, och det finns egentligen ingen som pekar på att vi inte skulle kunna klara den ökade produktion som krävs . Men det finns alltid ett men, annars skulle man inte vara forskare, för då behöver man mer resurser för att titta på det vi utgår från en värld där vi ska kunna utöka uttaget av naturresurser på samma sätt. Jordbruket är en enorm användare av vatten, mark och många olika naturresurser. Vi ser en konkurrens. Vi ska också tillgodose alla människor med energi till exempel. En och en halv miljard människor saknar elektricitet; att skicka frysboxar till dem är ingen bra idé. Vi har många utmaningar som kommer att kräva naturresurser, och det är därför vi säger att vi inte kan fortsätta på samma sätt. Svaret är i teorin ja, men i praktiken nej. Därför måste forskningen fokusera på hur vi kan öka effektiviteten och produktiviteten, inte bara med traditionella metoder. Jag pratade om ekologisk sanitet eller hållbar sanitet, som är ett viktigt forskningsområde för oss. Därigenom kan man öka produktiviteten snabbt och billigt. Man bör framför allt titta på områden där vi har låg produktivitet , det vill säga , och delar av . För att lägga till ett område som biståndsministern nämnde: Vi måste kanske titta på hur man utvecklar skattesystem och sådana saker och även hur man utvecklar mer effektiva marknader och handelsvägar. I svenska tidningar tryckte man för någon vecka sedan på att det är billigare för de flesta att importera från än från grannlandet på grund av handelshinder inom kontinenterna. Att ge stöd till att utveckla de effektiva marknader och handelssystem som krävs tror jag är ett viktigt område, och där måste forskningen finnas med för att titta på vilka effekter olika policybeslut får. (M): Jag tänker ställa frågor dels om PGU och migration, dels om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Biståndsministern nämnde migrationen och dess betydelse i sitt tidigare inlägg. Men på vilket sätt kan den svenska samstämmighetspolitiken inom migration bidra till mer positiva effekter för utvecklingsländer? Vilken påverkan kan vi migrationsmässigt ha på EU:s gemensamma politik? Vad kan göras för att framöver ytterligare stärka utvecklingsperspektivet och de ekonomiska effekterna av migrationen? Det är frågor som kan besvaras av biståndsministern, men jag kan tänka mig att även har en och annan synpunkt om detta. politik på SRHR-området sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter förstärks genom PGU och är en prioriterad fråga. Vad behöver göras ytterligare för att stärka de här effekterna och stärka kvinnors rättigheter, säkerhet och delaktighet? Hur går vi vidare? Utöver de humanitära effekterna är det helt självklart att det får stora ekonomiska effekter om man ger ytterligare rättigheter och möjligheter till hälften av befolkningen i länder som saknar dessa rättigheter. Vi har senast fått rapporter om vad som händer i östra , som kanske är ett av de länder där kränkningarna av de sexuella rättigheterna för kvinnor är som allra värst. Statsrådet (M): Herr ordförande! Vi kan titta på vad som har hänt och hur har påverkats. Jag tror att det är få andra EU-länder där man kan sätta sig och prata om migration som en positiv hävstång och någonting som tjänat landet väl på det sätt som vi gör i den svenska . Vi sitter och pratar om vad det har betytt för vårt eget land, men ser också hur globala migrationsströmmar kan vara ett verktyg för att bidra till att minska risken för fattigdom. Men det finns också hot mot globala migranter. Jag har lärt mig att av alla som migrerar är i jakt på arbete. De kanske respekterar arbetsvillkor som är långt sämre än vad som är standard i det land de kommer till. Här tycker jag att vi har haft bra diskussioner om det svenska regelverket, men vi har också inom ramen för det ansvar jag har för biståndet försökt se hur vi kan jobba med mer ansvarstagande kring fackliga rättigheter, kunskap och förståelse. Där tror jag att det finns mer att göra för att på något sätt etablera idén om att det finns globala arbetsmarknader som ska kunna vara tillräckligt rättvisa, starka eller vad ni vill kalla det. finns fenomenet att människor som migrerar hamnar i informell sektor eller riskerar att göra det, såvida de inte är välutbildade. Det finns behov av att titta mer på dels migrationen som sådan, dels cirkulär migration. Här jobbar jag och migrationsministern tillsammans väldigt mycket. Vi kommer också att ha ett forum i för att lyfta fram de här effekterna och visa på behovet av mer av gemensamt beslutsfattande på området. Det jag vill vädja om är mer förståelse för att man inom EU behöver bli duktig på att hantera migrationsfrågorna för den egna dynamikens skull, för den egna demografins skull och för att ta ett globalt ansvar. Det handlar om positiva hävstångseffekter men också om de negativa effekter vi ser av den illegala migrationen och utnyttjandet av människor, som tyvärr riskerar att öka i . Jag har inga fler raka svar på detta. Vad gäller sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter tror jag att ett av problemen, inte minst när vi nämner jag tror att Bo kan fylla på mycket mer här är att kvinnors rättigheter inte erkänns i enskilda länder, att det också finns traditioner och normer. I många länder finns även monumentala problem vad gäller rättskipningen och möjligheterna att stoppa straffrihet. Det spelar ingen roll vad vi säger och hur mycket vi pratar; när man begår dessa fruktansvärda övergrepp leder det inte till konsekvenser. Någonting som jag tror att vi ytterligare behöver titta på är hur man stärker de legala systemen för att kunna skapa bättre förutsättningar för kvinnors rättigheter att bli skyddade. : Jag börjar med migrationsfrågorna. Trots den debatt vi har här hemma är jag stolt över att är den nation som tar emot flest flyktingar per capita. Men också vår biståndsminister vet att vi har varit kritiska till att flera av de kostnader som vi har i tas på biståndsbudgeten, när vi ändå har så stora internationella utmaningar för hur biståndet ska användas. Jag försökte säga i mitt första anförande att vi med dagens globala utmaningar kommer att få se ett allt större antal klimatflyktingar i världen. Detta knyter an till politiken för global utveckling och ekonomiskt utanförskap. Allt fler människor kommer att ha problem med att försörja sig i de områden där de finns. Därför kommer de att bli tvingade att förflytta sig. Vi ser det i östra , och vi ser i västra att folk börjar vandra från de områden där det blir omöjligt att överleva. Där handlar det inte bara om vår roll i . De flesta av dessa kommer aldrig till eller ens till , utan det är omflyttningar i regionerna, där någon ska ta ansvar för de här människorna. Här har vi en utmaning. Det handlar också om politik för global utveckling dels om att vara öppna själva vad gäller mottagandet, dels om hur vi kan stärka de länder som drabbas . Det är redan fattiga länder som måste ta ansvar för andra som kommer från alltmer omöjliga områden. Sexuell och reproduktiv hälsa är det oerhört viktigt att arbeta med. Vi har en välkänd samarbetspartner i östra . känner honom också. Det är en läkare som har gjort stora insatser. Han säger till oss: Det är jättebra att ni är med och stöttar arbetet för de här rättigheterna och rehabiliteringen av de kvinnor som redan har drabbats. Men grundorsakerna är det viktigaste. Då är vi tillbaka vid stora internationella gruvkonsortier som har fått koncessioner på grund av en korrupt regering. Dessa tar inte något ansvar i landet utan är bara där för att plocka ut största möjliga vinst på investerat kapital. Det finns miliser som är kopplade till det här och naturligtvis politiska intressen i grannländerna, som spelar ett spel. Kvinnorna är de som blir utsatta. är uppmaningen: Tack för ert stöd i det arbete jag gör! Men snälla, gör er hemläxa och rensa upp, så att vi kommer åt grundorsakerna! Annars kommer aldrig någon lösning. (MP): sade tidigare att politiken för global utveckling ska genomsyra alla politikområden. Man hade hoppats att så skulle vara fallet, men vi vet att det inte riktigt är så, även om de flesta ministrar nämner politik för global utveckling. Till exempel nämndes den här vapenexportutredningen, men den ska inte vara klar förrän . Politiken för global utveckling måste dock gälla även vapenexporten och under inledningen av 2014. har vi inte någon av de ministrarna här, så jag kan inte ställa den frågan. Jag får nöja mig med att ställa frågor om biståndet i stället, som är det vi oftast förknippar med politiken för global utveckling. Den utgår från fattigdomsbekämpning, som vi har sagt. I fattigdomsbekämpningen är biståndet bara en del. Den består av två delar, dels det som regeringen delar ut direkt genom multilaterala program och även bilateralt, dels civilsamhället. Jag kan inte låta bli att fråga om det som vi läste om i går: att ministern vill ta bort stödet till information via civilsamhället. Jag undrar vem som ska ge informationen . Biståndsviljan är i mycket hög tack vare skulle jag vilja påstå att vi har så många civilsamhällsorganisationer som arbetar väldigt brett och har gjort det och som kan ge den där informationen som UD eller Sida inte alltid kan ge av olika skäl. Man har helt andra relationer till andra länder, och man kan inte säga de obekväma sanningarna. Jag skulle vilja höra från både biståndsministern och hur de ser på informationen framöver. Om det här informationsstödet tas bort tror jag att det blir väldigt svårt för civilsamhällsorganisationer att söka medel. Det är svårt att be människor att bidra till informationskampanjer. Däremot är det väldigt lätt att med hjälp av informationskampanjer få människor att bidra till andra projekt runt om i världen. Jag vill också ställa en fråga till . Kan du se någon relation till hur miljörörelsen har arbetat med information genom civilsamhällsorganisationer för att höja medvetenheten här i om situationen för miljön? Jag har sett att det inte alls är likadant i många andra länder i , där civilsamhället inte är lika starkt som här. Ordföranden: Jag tror att hänvisade till den artikel som fanns i Riksdag & Departement i går. (MP): Just det. Statsrådet (M): Det är i stor utsträckning vikten av ett starkt civilt samhälle i utvecklingsländerna som vi pratar om . Det handlar om politik för global utveckling och vad som händer i våra utvecklingsländer. Alliansregeringen har jobbat väldigt mycket med att definiera roller för civilsamhället. En stor del av biståndet kanaliseras via civilsamhällsorganisationer som utförare av svenskt bistånd. Men vi vet också att civilsamhällets andra styrkor är att vara röstbärare, att kunna påtala orättvisor, att kunna komma med förslag till lösningar och att skapa sammanhållning och tillit. Vi använder en stor del av våra biståndsresurser till att jobba tillsammans med civilsamhället i utvecklingsländerna. Det är där vi har den stora bulken av pengar som går från biståndet. Sedan gäller frågan . Jag sade innan att politik för global utveckling också måste innebära att vi i har stöd för vår politik och att vi jobbar samstämmigt och håller ihop i för att sedan kunna göra avtryck globalt och ta ansvar. Vilken betydelse har då ett informationsanslag som för biståndet uppgår till ? Det är knappt att något annat politikområde har så mycket pengar för informationsverksamhet, och detta tycker jag att man kan diskutera lite grann. Det är kanske så att vi behöver samma informationsverksamhet på andra politikområden för att öka legitimiteten. Ofta är det så att partier tycker att det är viktigt i en representativ demokrati att ha ansvaret för väljarutbildning, så att vi har möjligheter att ha ett fortsatt starkt engagemang och en betalningsvilja för ett bistånd som levererar resultat utifrån vad man uppställt. Det är därför jag snarare velat angripa det här problemet på så sätt att det inte ska vara kampanjverksamhet; människor ska känna stolthet och glädje över att jobba i snitt för det svenska biståndet därför att man vet att det gör skillnad. Därför är det så viktigt att prata om biståndets resultat och informera om i vilka miljöer det verkar. Varför blir det ibland fel? Hur höga är korruptionsriskerna? Hur kan vi återkoppla? Vi har från regeringens sida infört någonting som heter Öppna biståndet. Det syftar till att fler än bara biståndsaktörerna ska känna delaktighet och ansvar för att vara med i detta.