· H001KrU7 · 2013-05-02 15:05:57 — Vi kan titta på hur det ser ut över huvud taget i landet. Jag kan tänka mig att det är mycket stor skillnad om man har möjlighet att ha ett skolbibliotek eller om man behöver en verksamhet som är skolbiblioteksverksamhet i ett folkbibliotek. Är det möjligt? Jag tror att det på lite olika ställen i står att det är någonting som man kan utveckla. Då kan jag se att folkbiblioteken får ett ännu större uppdrag när det gäller allt annat som man gör och som är otroligt viktigt för demokratin och grunden i samhället och som inte bara är någonting som vi kan ta för givet. Även om vi har hört att alla tycker att det är självklart så är det inte det. Vi ser också att verksamheten med bokbussar läggs ned. 31 kommuner har lagt ned verksamheten med bokbussar, och många filialer försvinner runt om i landet. Den utvecklingen är allvarlig om vi kanske behöver mycket mer av dem i samarbetet när det gäller hur skolbiblioteksverksamhet ska kunna fungera på orter som kanske är glest befolkade. Jag tror därför att detta är ganska bråttom. En viktig del är att trycka på för att både biblioteken och skolbiblioteken ska lyftas upp i den politiska sfären. Det finns mycket lyckade integreringsprojekt där man har skolbiblioteken tillsammans med folkbiblioteken. Man får verkligen hoppas att varje kommun kan arbeta så om det inte fungerar i skolan. Men jag tycker att det viktigaste är att man har utbildad personal eftersom det är den som verkligen kan vägleda lärare och elever till en god litteraturinhämtning, förutom all annan information som du nämnde, till exempel kritisk källgranskning och så vidare. När det gäller detta med bokbussar är det ingenting som denna regering har pushat på. Det är varje kommun som bestämmer om det. Tyvärr är det kommunerna själva som driver bibliotek och skola. Vi i har kanske åsikter om det och hur man prioriterar medlen. Jag har talat med en länsbibliotekarie som säger att om man verkligen behöver böcker - det gäller inte bara äldre i glesbygden utan även yngre - kan man få hjälp av biblioteken. De ställer upp och har en service som kallas boken kommer. Detta förtjänar verkligen att diskuteras även i fortsättningen. Det är mycket viktigt att värna om. Och jag ser fram emot förslag efter hela remissomgången. Men jag tackar för dina frågor. Jag skulle vilja ha ett klarläggande. Jag tyckte att sade någonting om en nationell biblioteksstrategi. Jag vill bara ha bekräftat att kommer att verka bland sina regeringskamrater för att vi ska få den strategi som rekommenderar. Inom har man möjlighet att träffa författare. Det är jättebra. Problemet är att Skapande skola bara når ungefär hälften av landets elever. Skolorna väljer själva vad de vill göra. Det är inte alla skolor som väljer författarmöten, utan de väljer andra kulturinsatser. Jag undrar om det inte är mycket angeläget att så snabbt som möjligt komma med detta läslyft som det har talats så mycket om. Vi har sett negativa trender när det gäller läsning. I mitt anförande talade jag om djupa oro för särskilt pojkars utanförskap när det gäller läsning. Det som jag sade var att det finns ett uppdrag. och regional biblioteksverksamhet ska utvärdera kommunernas biblioteksplaner med hjälp av kvalitetsindikatorer och så vidare. Då tänkte jag att det kanske utmynnar i en nationell biblioteksstrategi. Sedan är det inte så att skolorna från dags dato och fram tills förslag kommer inte arbetar med alla dessa frågor. Läslyftet kommer att vara mycket viktigt. Men jag tar för givet att man jobbar stenhårt med dessa frågor redan nu i skolan, annars har vi en mycket dålig skola, och det tror jag inte att vi har. Tvärtom har man adresserat detta problem och jobbar på olika sätt i olika årskurser med frågan. Men detta är mycket oroväckande. Som jag sade förut ska det bli mycket spännande att se slutliga förslag. Det är riktigt att ska utvärdera kommunernas biblioteksplaner. Men de behöver få ett utvidgat uppdrag. En strategi går ut på att göra en bred samhällsanalys och utifrån den formulera mål och sedan sprida kompetens och kunskap. Det är lite mer än det uppdrag som KB har fått. Annars hade vi inte stått här och talat om det. Men jag hoppas att hjälper till i den frågan. När det gäller läsningen är det klart att skolorna arbetar med läsningen. Det finns många jätteduktiga pedagoger i skolans verksamhet. Men vi har sett hur skolresultaten internationellt sett har sjunkit i . Det har faktiskt ansvar för. I det ingår läsningen. Har man inte knäckt läskoden är det otroligt svårt att ta till sig andra ämnen och klara matematik och allt vad det är. Jag tycker alltså att det nog behövs ett rejält läslyft. Det handlar också om att skicka med ekonomiska förutsättningar till kommunerna. Jag håller absolut med dig, . Ett läslyft kommer sedan. tappade jag tråden. Jag hade ett väldigt bra svar till dig - förlåt mig. Det är i alla fall väldigt viktigt att man jobbar vidare med de här frågorna i skolan, självklart. Herr talman!Vägen till kärlekens paradis är gammal men evigt ny: Två händer kan mötas - händelsevis, inunder ett paraply. Två händer kan mötas i glädje, Två händer kan mötas i sorg. Och två händer kan mötas för skull på världens marknadstorg.Det var dikten april av , från diktsamlingen som gavs ut . dikter har följt mig sedan skolåren. I gymnasiet var det jag valde för specialarbetet. Att jag tidigt i skolan fick möjlighet att fördjupa mig i bakgrund, historia och dikter har betytt otroligt mycket för min förståelse och inte minst för min förståelse för och upplevelse av just dikter. bodde under sina sista år inte långt ifrån där jag själv bor. ser jag inte här inne - jag vet att var från , men han bodde faktiskt i Roslagen. Historierna om är också väldigt utbredda och intressanta att lyssna på bland de äldre i byarna runt omkring där jag bor.Nils dikter är dokument av sin tid, och fungerar de som poesi också . De skapar tankar och känslor också för dagens människor när de läser dem. Genom litteraturen speglas vårt samhälle som det också bevaras för framtidens historiebeskrivning. De skrivna orden kan oroa eller roa, skapa frågor och ge svar. Litteraturen är en viktig samhällsberättare och en samhällsbärare. För mig och är det därför väsentligt att alla har möjlighet att få tillgång till litteraturen. med sin fria utlåning av böcker är en mycket viktig del i vårt demokratiska samhälle. fick vi också en bibliotekslag som garanterade just den avgiftsfria utlåningen av böcker. är det dock mycket som har hänt, inte minst inom litteraturen och den snabba teknikutvecklingen i vårt informationssamhälle. Regeringen har kommit med en proposition om en ny bibliotekslag. Debatt om den återkommer vi till , men jag vill redan nu kommentera några punkter ur den. Att låna litteratur på bibliotek ska också fortsättningsvis vara avgiftsfritt. Det är en viktig grundregel, och det gäller oberoende av om litteraturen tillhandahålls i fysisk form eller i form av till exempel e-böcker. Det står i propositionen. En komplikation kan vara att vi inte har någon exakt definition av vad en e-bok är. e-boksutredning har haft följande beskrivning av e-boken: en elektronisk version av en tryckt bok avsedd att läsas med hjälp av en dator, smartphone, läsplatta eller annat mobilt läsverktyg. Vi sätter alltså i alla fall någon typ av avgränsning av vad en e-bok kan vara. Även med denna definition går det dock inte att sätta ett likhetstecken mellan tryckta böcker och e-böcker exempelvis när det gäller upphovsrätten. Därmed kan utlåning på samma villkor av böcker i de olika formaten vara svårt. Det handlar i det här fallet också om hur vi ska kunna få en levande, bred och växande marknad för just e-böckerna. Det behövs nämligen en marknad så att förlagen ser en möjlighet att satsa på en digital utgivning av böcker vid sidan av de tryckta böckerna.Tillgängligheten till e-böcker på biblioteken är en mycket angelägen fråga. Där har också biblioteken i vårt land kommit olika långt i hur man kan erbjuda ett smidigt system för utlåning av e-böcker som ett komplement till det klassiska . I förslaget till ny bibliotekslag föreslås också att folkbiblioteken ska främja kunskapen om hur informationsteknik kan användas för kunskapsinhämtning, lärande och delaktighet i kulturlivet. Med ökad kunskap inom området kan då också än mer fungera som ett för mediekonsumtion. Här finns många möjligheter att utveckla nya tjänster på biblioteken. är inte bara en bokdepå - en utlåningscentral av litteratur - även om det är en viktig del. kan i många fall också vara ett kommunalt informationscentrum eller en lokal för många olika kulturella yttringar. Det kan finnas samarbete med föreningar och folkbildningen, med studiecirklar och kulturevenemang. På många orter är det självklara kulturcentret i vid bemärkelse. Biblioteken är i dessa fall i första hand en samhällsresurs och måste också få fortsätta att vara det. Det är inom kommunen, på orten där finns, man ska utveckla sitt bibliotek - sitt kulturcentrum. Det kan handla om nya och moderna sätt att göra tillgängligt. Kanske ska man flytta ut en del av tjänsterna utanför bibliotekens fysiska väggar eller samverka med omgivningen på nya sätt. Kanske ska man samverka med företag och föreningar. Många exempel finns i vårt land där man ser på och använder som en resurs och en samhällsutvecklare. Jag är övertygad om att de flesta av dessa goda exempel inte hade kommit fram om hade setts som en statlig angelägenhet. För att ska vara den samhällsresurs det kan vara och vara en del i en långsiktig och hållbar utveckling av det samhälle det verkar i måste också i fortsättningen vara en angelägenhet. Principen om det kommunala självstyret är i det här fallet viktig att bevara. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionerna. besökte jag i . Det är en kommun som ligger i mitt hemlän, alltså län. Vi var en grupp som där fick möta bibliotekarie och kulturchef, och vi blev förevisade allt som sker på ett modernt bibliotek ute i en kommun . Det handlar nämligen inte bara om att låna ut böcker tryckta på vitt papper med tjocka pärmar, utan biblioteken är spännande samlingsplatser för människor i olika åldrar och med olika kulturell bakgrund. Där finns regelbundet föreläsningar, berättarstunder, utställningar och olika kulturprogram. Människor som besöker de här platserna kommer i en strid ström. Det kommer barn, studerande, arbetslösa, pensionärer och människor med olika funktionshinder för att ta del av litteraturen och olika kulturutbud. Biblioteken verkar för läskunnighet, utbildning och ett livslångt lärande. De barn och unga jag mötte i är bara några av dem som får ta del av den resurs som biblioteken i kommunerna innebär. Biblioteken förnyas i takt med det omgivande samhället. Med kommunens stöd kan de nå nya målgrupper och ta sig an nya uppgifter som gör dem till en viktig arena för den lokala demokratin. Det är därför viktigt att biblioteken aldrig får förändras så att de förlorar sin identitet och ursprungliga uppgift, nämligen att göra böcker tillgängliga för medborgarna och därmed stärka läsandet och läskunnigheten i landet. Bibliotekens kulturella prägel är dominerande medan lärandeaspekten ofta är underförstådd. anser att biblioteken har en viktig roll att spela i det livslånga lärandet och menar att det är ett politiskt ansvar att ta till vara de erfarenheter som biblioteken och deras bibliotekarier besitter på det här området. Jag önskar att alla i vårt land fick se djupen i dikterna, i böckerna, i konsten och i kulturen. Våra barn och unga tillbringar alltmer tid framför datorskärmar och andra skärmar, vare sig vi pratar om deras tid hemma eller i skolan. Det är inget fel; en del undersökningar visar att läsandet faktiskt har ökat mer än någonsin i vårt uppkopplade samhälle.Men det råder ingen tvekan om att de texter som syns på skärmen ofta är kortare och mer fragmentariska än den textmassa som möter oss exempelvis i en pappersbok. Jag hade förmånen att för sedan tillsammans med några andra från kulturutskottet få bevista den internationella barnboksmässan i . Det är världens största barnboksmässa med utställare från i princip hela världen. En jättesamling var det. presenterade som hedersgäst en stor utställning över samtida svensk illustration. Det svenska programmet innehöll seminarier och aktiviteter med svenska författare och illustratörer både på själva mässan och ute på stan i . Vi besökte flera seminarier och lyssnade på flera intressanta föredrag, några av dem mer futuristiska än andra. Barnböcker är utan tvekan en jättemarknad, och där har ett gott renommé internationellt sett. har valt att lyfta fram barns och ungas rätt till kultur under årets ordförandeskap i . Regeringen har, som en följd av slutbetänkande, föreslagit att biblioteken särskilt ska främja läsande och tillgång till litteratur. Vidare fördelar pengar till bland annat läsfrämjande insatser. Men vi ser en negativ utveckling när det gäller läsförståelse och litteraturintresse hos barn och unga, och det är naturligtvis allvarligt. Det är framför allt pojkar som läser mindre och har lägre läsförståelse. Vi vet att det ofta är socialt betingat. Barn som kommer från läsande familjer fortsätter att läsa mer, medan de som kommer från icke läsande familjer fortsätter att inte läsa. Det är naturligtvis allvarligt.En avgörande fördel med böcker är att vi skapar våra egna bilder i stället för att som på film få allt serverat. Vem har inte jämfört filmatiseringar med originalen, alltså böckerna, som vi ofta konstaterar har varit bättre än filmen? Jo, det handlar just om att vi skapar våra egna bilder när vi läser.Det är viktigt att vi värnar vår litterära historia så att barn och unga inte förlorar kontakten med historien. Det handlar också om den globala litterära utvecklingen, där har stor betydelse i sammanhanget. Jag skulle vilja avsluta med ett ämne som ligger mig varmt om hjärtat, nämligen förutsättningar för landets teckenspråkiga. I mitt hemlän, län, bor av alla döva. varierar tillgången till vardagstolkning stort över landet mycket på grund av att statsbidraget till teckenspråkstolkning inte fördelas utifrån antalet brukare, alltså utifrån behoven, utan utifrån det totala invånarantalet i respektive län. Det är någonting som jag har jobbat ganska länge med, dels som oppositionsråd i , dels engagerat mig här i . Det innebär att många personer som är i behov av tolkar inte får sina rättigheter tillgodosedda.I går kväll sändes en tv-debatt om teckenspråkstolkning där jag medverkade. I den debatten kunde jag bekräfta att det pågår ett arbete med en departementspromemoria med förslag till framtida reglering, organisering, finansiering och placering av en nationellt samordnad tolktjänst till döva, hörselskadade och personer med dövblindhet. Om förslag lämnas om ett sammanhållet statligt huvudmannaskap, vilket är tanken, kommer denna funktion att föreslås placeras inom en befintlig myndighet. Annars var förslaget från början, utifrån utredningen om en samlad tolktjänst, att det skulle vara en särskild myndighet. Men det viktiga, menar jag, är att det blir en samlad verksamhet där det inte ska skilja sig så mycket över landet som det gör . Ett statligt huvudmannaskap kräver samordning med annan lämplig statlig verksamhet för att bli effektiv. Förslaget ska kostnadsberäknas och analyseras även ur ett långsiktigt perspektiv, och det ska vara kostnadsneutralt i förhållande till nuvarande organisation och möjliggöra en god budgetkontroll och styrning från huvudmännen. Arbetet med departementspromemorian beräknas vara klart , och avsikten är att den efter sedvanlig beredning ska skickas ut på remiss. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.