· H001JuU12 · 2013-03-07 13:29:24 — Kriminalvården är en av rättsväsendets absolut viktigaste verksamheter. Det är en av de allra svåraste, för när alla andra samhällsinsatser har misslyckats kommer man till Kriminalvården.Det är Kriminalvården som ska verkställa utdömda påföljder och sedan göra allt den kan för att de dömda efteråt ska vara bättre rustade att leva ett liv utan kriminalitet.Att bara låsa in människor utan rehabilitering tror jag inte att det är många som förespråkar. Det är bra varken för samhället eller för den enskilde eftersom alla intagna ska ut i samhället igen.Därför är det viktigt att Kriminalvården har resurser och möjligheter att satsa på de dömda så att de är så rustade som möjligt att leva ett liv utan kriminalitet i Kriminalvården.Herr talman! När vi ökade antalet poliser till ca 20 000 trodde vi väl alla att detta skulle få konsekvenser även för Kriminalvården. Fler poliser borde normalt innebära fler uppklarade brott, fler fällda och större tryck på våra häkten och fängelser.Nu vet vi alla att det inte har blivit så. levererade polisen färre förundersökningar än man gjort tidigare. Situationen inom kriminalvården är lite speciell. I stället för ett beräknat tryck och behov av minst 1 000 nya platser till , vilket var rättsväsendets bedömning , hade vi 2012 det lägsta antalet personer i fängelse , närmare bestämt 4 852 personer.Kriminalvården har själv svårt att förklara den minskning som vi nu kan se. Vi hoppas såklart att det beror på en minskad brottlighet, men det är nog inte hela förklaringen.Vissa menar att det beror på att rättsväsendet oftare ger åtalsunderlåtelse eller dömer till böter. Andra menar att har ändrat praxis för narkotikabrott och att strafftiden därför har minskat.En undersökning från Brå visar också att straffskärpningen för våldsbrott inte har lett till att domstolarna dömer ut längre straff, vilket man trodde skulle ske.Detta sammantaget innebär att det akuta tryck vi hade på fler platser inom har minskat, och vi har i stället ett överskott på flera håll. Den beräknade genomsnittliga beläggningen 2013 är på såväl häkte som anstalt, vilket är historiskt lågt.Nu är det så att även om det totalt sett finns ett överskott på platser finns det problem. Exempelvis har projektet lagts på is.Här handlar det om ersättning av ett antal äldre anstalter som är och . Dessa gamla lokaler måste kanske avvecklas eller totalrenoveras även utan ersättningsplatser. Detta skulle kunna innebära en platsbrist i södra är det viktigt att man inte förivrar sig och börjar stänga och lägga ned fängelser innan man har en långsiktig och klar bild över situationen. gäller det att använda den goda platssituationen till att åtgärda det omfattande och eftersatta behovet av renovering och underhåll av just gamla och slitna lokaler.Herr talman! Vi har åtta reservationer i detta betänkande. Vi står självklart bakom samtliga, men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 5. Jag tänker trots allt ta upp lite om några av våra reservationer.Först har vi särskilda handlingsplaner vid återfall i brott. Tyvärr är återfallsmängden förhållandevis stor. Arbetet för att förhindra återfall kan därför inte sägas vara fullgott. Vi har därför den uppfattningen att Kriminalvården bör ta fram särskilda handlingsplaner för de personer som döms för återfall i likartad brottslighet.Ett av de största problemen för intagna inom är den utbredda sysslolösheten. Det är hög tid att vi försöker komma till rätta med denna problematik.Regeringen bör i regleringsbrevet till Kriminalvården eller på annat sätt ge myndigheten i uppdrag att ta fram en nationell strategi som innebär att alla personer som har möjlighet att delta i någon form av relevant sysselsättning ska ges möjligheter till det.Sedan har vi frågan om häktesrestriktioner för barn. har kritiserat för det sätt som barn hålls häktade på. av 15-17-åringar i häkte är belagda med restriktioner.Även om det ibland kan finnas skäl till restriktioner mot unga som häktas måste det vägas mot de negativa konsekvenser det kan bli för dessa barn. Vi menar att regeringen måste låta utreda hur skadeverkningar som sker via restriktioner kan begränsas och anpassa såväl lagstiftning som häkten efter detta.Vi lyfter också frågan om användning av straffregisterutdrag. Inom allt fler sektorer krävs att arbetssökande ska visa upp straffregisterutdrag. Detta sker i syfte att öka tryggheten inom bland annat vård, skola och omsorg. Men det innebär också ett nervärderande och utpekande av den som redan har avtjänat sitt straff.Denna utveckling är bekymmersam. Effekterna av det ökande användandet av olika registerutdrag för dem som avtjänat sitt straff och deras möjligheter att rehabiliteras bör enligt vår uppfattning utvärderas.Herr talman! Sedan måste jag också lyfta upp frågan om utslussningsavtal. Det är en mycket viktig fråga. I många fall kan det vara helt avgörande för en lyckad övergång från anstalt till frihet. Förberedelserna för den intagnes frigivning ska vara särskilt inriktade på konkreta åtgärder för att underlätta denna övergång.Det är viktigt att kommuner har en god beredskap för att kunna erbjuda bostad och utbildning samt stöd och den vård som kan behövas efter frigivandet. För att underlätta kommunernas möjlighet till detta menar vi att det bör utredas hur alla de resurser som finns inom missbruksvård, socialtjänst, arbetsförmedling etcetera kan samordnas på ett bättre sätt.Sedan bör man införa utslussningsavtal, detta för att kunna ge varje individ ett så bra stöd som möjligt i samband med frigivningen. Stödet ska vara individuellt, och insatserna ska vara riktade mot exempelvis fortsatt missbruksvård, arbetspraktik, utbildning och boende. Insatserna ska vara dokumenterade i en handlingsplan som skrivits under av den enskilde, Kriminalvården och kommunen.Regeringen bör initiera samverkan mellan exempelvis Arbetsförmedlingen och Kriminalvården. Det är också angeläget att Kriminalvården samverkar med Kommuner och Landsting, SKL, för att förbättra samverkan kring de intagna i kriminalvården.Avslutningsvis vill jag betona vikten av att samhället satsar mer på förebyggande arbete så att de som har avtjänat sitt fängelsestraff inte återfaller i kriminalitet. Det är viktigt att övergången mellan anstalten, frigivningen och häktet förbättras och utvecklas.Jag är övertygad om att införande av utslussningsavtal är en åtgärd som skulle vara till stor hjälp i detta arbete. Vi debatterar justitieutskottets betänkande 12 Kriminalvårdsfrågor. Det är ett betänkande som behandlar drygt 50 motionsyrkanden om kriminalvård.Jag står givetvis bakom samtliga reservationer. Här i kammaren yrkar jag bifall till reservationerna 1, 2 och 6, trots att det finns mycket att säga om de andra reservationerna. har här motiverat en hel del av dem som vi har gemensamt. Jag kommer att här att fokusera på de tre reservationerna.Inför årets allmänna motionstid skrev vi i en ganska omfattande kommittémotion om kriminalvård. Vi menar att det finns ganska mycket som talar för att det går att göra betydligt mer än vad som görs när det gäller att förebygga återfall i brott och få tidigare brottslingar att börja ett liv i samhället i stället för utanför.När man ser på vilka grupper av personer som finns i fängelse vet vi att det finns en tydlig överrepresentation av personer som missbrukar eller har adhd eller andra neuropsykiatriska diagnoser. Det finns också en överrepresentation av personer med läs- och skrivsvårigheter och en del psykiska problem. En stor andel är också själva brottsoffer. De har ekonomiska problem och trassel med jobb, boende och familj.Alla dessa siffror blir alldeles särskilt tydliga när man tittar på återfallsförbrytare och dem som återfaller i brott väldigt , de så kallade livstidskriminella.För några veckor sedan var halva justitieutskottet i för att titta på deras kriminalvård. Det var mycket där som var svårt att ta till sig: de trånga cellerna, som dessutom kunde vara dubbel- eller trippelbelagda, och det faktum att barn kan hamna i särskilda ungdomsfängelser.Men en sak som jag tror att vi som var med i delegationen var eniga om och grundligt imponerade av var den gedigna utredning som varje dömd person gick igenom efter det att personen blivit dömd men innan den dömde fått sin påföljd. Där gick man igenom allting i detalj från fysisk och psykisk hälsa, bakgrund vad gäller utbildning och jobb till familjesituation och boende med mera för att hitta de nycklar som skulle kunna vara det som skulle kunna få den dömde tillbaka till ett liv i samhället. Det handlade både om att kunna hitta motivation till att bryta sin kriminalitet och starta ett program och, förstås, om att hitta ett relevant program, en relevant utbildning eller en jobbsatsning som skulle kunna vara vägen ut ur det kriminella livet.Utredningen pågick ganska länge, oftast i över , och det blev uppenbart hur nyckeln till en god rehabilitering låg i en grundlig plan och just i denna utredning som kunde motivera den dömde till att fullfölja planen. Det var uppenbart att det var just för de tyngre kriminella, som genom att de hade ett längre straff också kunde genomföra ett längre program, som man lyckades förhindra återfall i brott. Jag tror också att det var detta vi var särskilt imponerade av.Mot denna bakgrund känns det särskilt angeläget att yrka bifall till reservation 1 och 2, som just handlar om att få till stånd bättre handlingsplaner och en kontaktperson.Vi har en hel del verksamma program inom svensk kriminalvård . I vårt betänkande redovisas att det finns ca 5 800 program som genomfördes på anstalt och 3 700 i frivård bara . Redan genom att få in en enda återfallsförbrytare i ett program kan man minska risken för återfall avsevärt. Ett exempel är användningen av tolvstegsbehandlingen, som beräknas minska återfallsrisken . Andra program som visar signifikanta resultat är One-to-One och Våga Välja. Men det behövs fler verksamma program, och jag hoppas mycket på de försök som har gjorts på till exempel Södertäljeanstalten med adhd och att den typen av program ska få större spridning.Droger och missbruk är förklaringen till en stor del av de brott som begås. Ett liv utan droger och missbruk är i de allra flesta fall en grundförutsättning för att bryta med det kriminella livet. Att kunna bryta kan därför tyckas vara en självklarhet. Trots det är inte våra fängelser fullständigt drogfria. Vi tycker att det behövs en nolltolerans mot droger och missbruk inne på anstalterna. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 6. Jag yrkar bifall till tre reservationer, nämligen reservation 8, 9 och 14. Jag tänker kort hålla mig till dessa tre reservationer här i dag.Enligt Brottsförebyggande rådets uppgifter - jag tror att siffrorna nämndes i den förra debatten - återfaller av alla dem som döms för brott efter lagföringstillfället. Det är ganska aktuella siffror. Jag hittade dem i går; de finns att hitta på internet om man letar. I de flesta fall verkar dessutom återfallen komma . Och ska vi komma ihåg att procentsatsen bygger på de återfallsbrott som kommer till polisens kännedom. Den skulle alltså i teorin kunna vara högre än så.Statistiken visar att risken för återfall ökar med de lagförda personernas tidigare brottsbelastning. Det är ett mönster som kan observeras över en längre tidsperiod. Med anledning av detta föreslår att grova våldsbrottslingar och sexualbrottslingar men också narkotikabrottslingar vid frisläppandet förses med elektronisk fotboja. Tanken är att den tid de ska bära bojan ska stå i proportion till hur länge de har suttit i fängelse. De ska ha full frihet såklart, men fotbojan innebär att samhället har en viss kontroll över individerna efter frisläppandet. Vi tror att det kommer att sätta större press på dessa individer att sköta sig. Fotbojan ska naturligtvis kunna kombineras med andra metoder för att få dessa människor in i samhället. Men vi tror att fotbojan kan vara en viktig faktor för att se till att de inte återfaller.Jag går över till reservation 9. Jag såg också på nätet i går, , att antalet människor som rymmer har minskat ganska kraftigt . Det är glädjande. Det finns statistik på detta också. 2012 rymde en person från en högsäkerhetsanstalt, och 25 personer avvek från anstalter med säkerhetsklass 3. Det är ganska få om man jämför med hur det var bara . Trots att det har minskat menar jag att det finns en viktig sak att ta upp i sammanhanget, nämligen att det inte är brottsligt att rymma. Det tycker jag är ganska konstigt.Genom att brottslingen tar emot och avtjänar ett straff som står i proportion till det begångna brottet är tanken att han eller hon ska få möjlighet till förlåtelse. Man ska försonas med brottsoffer och med samhälle, och man ska betala sin skuld till samhället. Det finns många sätt att uttrycka det på. Det är såklart viktigt.Om man då rymmer från sitt fängelsestraff - må vara att det är ganska få som gör det - är det att göra det motsatta. Om man till och med begår brott efter det att man har rymt är det definitivt ett bevis på att man inte har förstått vad det handlar om. Man signalerar att man inte bryr sig. Man signalerar att man inte ställer upp på rättssamhällets grundvalar. Man söker inte botgöring för de brott man har begått. Detta är ett jätteklandervärt beteende, och jag menar att det borde kriminaliseras i lag.Efter att ha läst på har jag förstått att man kan få sin fängelsevistelse förlängd vid sådana här tillfällen. Men det är att anse som en mycket liten disciplinåtgärd i sammanhanget. Därför menar jag att vi i likhet med våra grannländer helt enkelt bör kriminalisera rymning och avvikelse från permission. När det gäller straffen kan man titta på hur våra grannländer har gjort. Där kan detta ge fängelse i maximalt två till , enligt den information jag har kunnat hitta. Jag tycker att det är fullt rimligt att kriminalisera rymning och se till att de som rymmer får ett straff.Jag kommer till den sista reservationen, nämligen nr 14. Jag skulle vilja säga följande: På grund av uppluckring av vårt gränsskydd har utländska ligor fått en betydligt större chans att härja i vårt land, att komma hit och att begå brott. Det är en uppenbar nackdel. Man kan tycka att är bra, och man kan tycka att det är dåligt. Men utländska ligor finns i större omfattning i och begår brott.Svensk kriminalvård ska vara human. Jag tror på det. Jag delar uppfattningen om ; det finns saker som vi upplevde där som känns ungefär som i , och det finns andra saker där det känns som att det skiljer sig ganska mycket även om länderna har mycket gemensamt. Detta påpekade också många.Vi ska ha en human svensk kriminalvård; så är det. Men jag menar också att den ska anpassas efter verkligheten. Därför vill jag föreslå att regeringen återkommer med ett förslag om att bygga en ny form av kriminalvårdsanstalt där utländska medborgare kan placeras. Det gäller utländska medborgare som kommer till och begår brott i väntan på att avvisas eller utvisas eller i väntan på beslut om en sådan åtgärd. Där ska de kunna placeras. Det tycker jag att regeringen bör titta på och återkomma med ett förslag om.Tanken är också att den här sortens anstalt i och för sig ska vara human, men den ska kunna vara mer spartansk. Man ska ge mat och husrum, men det är i stort sett allt. Jag ser två fördelar med detta. De blir billigare att bygga, de blir billigare i drift, och vi kan ha fler platser till ett lägre pris. Jag tror också att eftersom standarden blir lägre kommer det att bli mindre attraktivt att sitta inlåst som utländsk medborgare.Förslagsvis skulle man kunna placera de här förvaringsplatserna eller kriminalvårdsanstalterna i närheten av våra gränspassager - detta för att underlätta hanteringen.Jag vill också kort nämna att detta inte är något som vi är ensamma om att tycka. Detta är något som är på gång i våra grannländer, både i och i . I kunde man läsa att man funderar på att införa B-fengsel för utlänningar, och man diskuterar att det ska kunna vara lägre standard på de anstalterna. Till och med i har socialdemokraterna föreslagit att man skulle kunna bygga den här sortens anstalt.Jag tycker att det är ett väldigt bra förslag, och jag skulle önska att vi kunde tänka oss att göra samma sak här i . Ni kanske redan tittar på det, vem vet? Annars får ni hemskt gärna låna vårt förslag. Till skillnad från tycker jag att det i det här fallet vore bra. Jag tycker att det är ett jättebra förslag som ni bör titta på och återkomma. Jag skulle kunna sätta mig och diskutera detta med vår regering, om ni kan tänka er det. Vi är gärna samarbetspartner i de här frågorna. Bollen ligger hos er. Vi har åter på justitieområdet ett motionsbetänkande som handlar om kriminalvårdsfrågor. Det har redan sagts en del i debatten, till exempel att det är en viktig verksamhet inom rättsväsendet. Det håller jag med om. Verksamheten är av stor vikt när man har avtjänat sitt straff och ska anpassa sig till ett liv utan kriminalitet.Som sade har det förekommit många olika siffror när det gäller platser. Hur det är med den analysen har jag inte mäktat med att ta reda på eftersom det har figurerat olika siffror vid olika tillfällen olika år. Det har varit platsbrist, och är det överskott. En sak kan jag dock säga och det är att detta överskott skulle kunna användas på bästa sätt eftersom vi har så föråldrade anstalter.Vi står givetvis bakom våra reservationer, men för tids vinnande har det yrkats bifall endast till de reservationer vi har tillsammans med S och MP. Jag vill dock lyfta upp reservation 10 som handlar om villkor för häktade. I har vi hårda restriktioner för dem som sitter häktade, och vi har fått internationell kritik för det.Jag har i en interpellationsdebatt tagit upp detta med ministern, men jag ser inga förslag om att man ska lätta på detta.I den kritik som har framförts från mot svenska häkten konstateras bland annat att personer i svenska häkten har bristande tillgång till medicinsk personal. Man har också konstaterat att det kan vara en orsak till de många självmord och andra destruktiva handlingar som sker i våra häkten.En annan riskfaktor kan vara att den som häktas befinner sig i ett akut avgiftningstillstånd, vilket inte är något konstigt. Att genomgå en hastig avgiftning utan adekvat medicinsk tillsyn kan vara livshotande.Jag anser därför att det bör göras en förstärkning när det gäller tillgång till sjukvård i häktet och att regeringen bör komma med förslag om åtgärder.Detta tog jag också upp med ministern under en frågestund, och hon ställde sig då positiv till att förbättra detta.Kritiken mot har varit både hård och omfattande när det handlar om restriktioner för häktade. Användandet av restriktioner har lett till såväl kritik som rekommendationer från konventionsorganen. Rekommendationerna har varit inriktade på det sammantagna bruket av restriktioner och deras längd. Att sitta i häkte med restriktioner ökar riskerna för den intagne. Då den häktade inte kan delta i eventuell daglig sysselsättning kan det innebära att han eller hon tvingas vara i sin cell per dygn.Jag anser att det är skrämmande att en rättsstat som under inte har lyckats komma till rätta med denna fråga. Därför ber jag regeringen att återkomma med förslag.Man vet att i ett inledande skede är den som blivit häktad mycket benägen att ändra sitt beteende. Därför är det bra att sätta in åtgärder redan där.Så till den reservation som vi har tillsammans med S och MP om utslussningsavtal. Genom har man lyckats väl. För kvinnor finns som startade i , och det har gett bra resultat.När man kommer ut och står där med sin påse är det svårt att sköta sig om man inte har en rejäl uppbackning, vilket jag tycker att man ska ha. Man har sonat sitt brott och avtjänat sitt straff, och ska man ha riktiga möjligheter att komma tillbaka.Därför tycker vi att arbetet med utslussningsavtal är viktigt, och man ska involvera kommuner och Arbetsförmedlingens resurser i detta. har avsatt medel i sin budgetmotion för att detta fortare ska komma till stånd.Det vore trevligt att höra Alliansens åsikter om utslussningsavtal. Är det något sådant på gång? Hur ser man på detta problem, och vill man göra något åt det?Som jag sade har vi stränga restriktioner på häktena i . Ministern har i frågestund sagt att hon tar detta på stort allvar och att hon är beredd att vidta åtgärder. Det skulle därför vara trevligt om Alliansen kunde berätta för oss hur man ska lätta på dessa restriktioner.Vi tar också upp utbildning, arbete och programverksamhet när det gäller kriminalvården. Vi har varit ute på studiebesök, och jag vet att det på kvinnliga anstalter har varit svårt att få tillgång till sysselsättning, det vill säga arbete.Jag skulle vilja ha ett svar från Alliansen om hur man ser på detta med arbete på våra anstalter, hur man ska förstärka det. Detsamma gäller utbildning. Många av dem som sitter på anstalt har missbruksbakgrund och behöver hjälp med utbildning. Det finns många bra program för det. Huvudsaken är att man har individuella verkställighetsplaner för att följa upp en individ så att han får rätt åtgärd. Det är många som har missat mycket av sin grundskolekompetens. Just detta att klara av grundutbildningen när man sitter på anstalt tycker vi är mycket viktigt.Vi står bakom alla våra reservationer, men jag vill speciellt yrka bifall till reservation 10, eftersom ingen har yrkat bifall till den förut.I detta anförande instämde (V). Detta är det årliga betänkandet om kriminalvårdsfrågor, även om vi inte hade något , så det har inte riktigt blivit något . I stället hanterar vi motionsyrkanden från både 2011 och 2012. Det är ett femtiotal motionsyrkanden, och vi har 15 reservationer och två särskilda yttranden.Jag vill börja med att säga att har en mycket väl fungerande kriminalvård. Jag skulle till och med våga påstå att vi har en av världens bästa. Den är nu förmodligen bättre än någonsin tidigare.Det är många olika signaler som visar att det går åt rätt håll. har vi haft en enda rymning från sluten anstalt. Vi minns hur det såg ut för . var det väl rymning på rymning. Vi har en historiskt låg nivå av narkotika inne på anstalterna. Vi har historiskt få avvikelser, det vill säga när man lämnar från permissioner.Inom kriminalvården är det ett större lugn och en bättre trygghet, som också ger förutsättningar för det som är viktigt inom kriminalvården, nämligen att bedriva vård, behandling och utbildning. Bara som ett exempel, för att visa att det fungerar bättre: utfärdas det ungefär dubbelt så många betyg på inlästa ämnen som det gjordes 2007. Även när det gäller utbildning har det verkligen gått åt rätt håll.Allt detta är bra för att nå det riktiga målet, som är att så få som möjligt ska återfalla i brott efter det att man har avtjänat sin tid i kriminalvården.Precis som vi var inne på i förra debatten finns det preliminära siffror som man kan läsa i Kriminalvårdens budgetunderlag . Återfallsfrekvensen har minskat från till . Det är en markant nedgång som verkligen är positiv. Man kan tycka att är alldeles för högt, men det går definitivt åt rätt håll.För många grova brott är fängelse den enda tillräckligt ingripande påföljd som är möjlig. Fängelse måste utdömas, men i fängelset är inlåsning i sig inget mål. Målet är att medborgarna ska vara så laglydiga som möjligt när de kommer ut. För att nå det målet handlar det om vissa förutsättningar. Jag var inne på lugn och trygghet. Men det gäller också att ha en utbildning så att man kommer närmare arbetsmarknaden, och att komma ifrån sitt missbruk är mycket viktigt.Det finns mycket kvar att göra - det finns det anledning att säga också - men jag tycker ändå att vi kan vara stolta över den kriminalvård som vi har.Halva justitieutskottet var och besökte . har redan gått igenom lite av vad vi upplevde där. Jag tyckte att det var en mycket bra studieresa.