bet · H101JuU1 · 2013-11-22 00:00:00 — SKL har dock inte något eget anslag utan verksamheten finansieras via polisorganisationens anslag. Laboratoriets huvudsakliga uppgift är att utföra kriminaltekniska undersökningar åt polismyndigheterna, och domstolarna. av undersökningarna och analyserna utförs åt rättsväsendets myndigheter. SKL har också det övergripande ansvaret för kriminalteknisk utrustning och metodik inom polisen. Ärendet och dess beredning har godkänt att och de 21 polismyndigheterna ombildas till en sammanhållen myndighet (prop. 2012/13:1 utg.omr. 4, bet. 2012/13:JuU1, rskr. 2012/13:124). Denna reform grundar sig på de förslag som den parlamentariskt sammansatta lämnade i betänkandet En sammanhållen svensk polis (SOU 2012:13). I det betänkandet behandlade kommittén även SKL:s organisatoriska placering. Kommittén föreslog att SKL ska ingå i den nya polismyndigheten och bilda en egen avdelning där. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning över remissinstansernas synpunkter när det gäller SKL:s roll i polisorganisationen finns i årets budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4 s. 53). I budgetpropositionen föreslår regeringen att godkänner att SKL ska ingå i den nya polismyndigheten när myndigheten påbörjar sin verksamhet . Inga följdmotioner har väckts med anledning av förslaget. Utskottet har tagit emot en skrivelse med synpunkter på SKL:s roll i polisorganisationen. Regeringen föreslår att godkänner att SKL ska ingå i den nya polismyndigheten när myndigheten påbörjar sin verksamhet . Regeringen anför att SKL:s kunskap har stor betydelse för polisens förutsättningar att utveckla en hög kvalitet i det kriminaltekniska arbetet. Täta kontakter och en nära samverkan med den nya polismyndigheten är avgörande för att uppnå detta. Möjligheten att stärka och utveckla en sammanhållen forensisk process, från brottsplats till laboratorium, ökar om laboratoriet blir en del av polismyndigheten. Regeringen lägger stor vikt vid en effektiv polisverksamhet. Minst lika viktigt är dock att laboratoriets opartiskhet inte kan ifrågasättas. I likhet med bedömer regeringen att SKL:s opartiskhet främst garanteras genom att det forensiska arbetet utförs på ett kvalitetssäkert sätt, genom att man även fortsättningsvis ansvarar för och leder forsknings- och utvecklingsverksamheten på området samt genom att laboratoriets uppgifter läggs fast i författning. Det finns också en möjlighet att vid behov få undersökningsresultat prövade av ett annat laboratorium genom samarbetet mellan forensiska laboratorier i . Regeringens samlade bedömning är att SKL bör ingå i den nya polismyndigheten. Inga motioner har väckts med anledning av regeringens förslag. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att bör ingå i den nya polismyndighet som påbörjar sin verksamhet . bör därför godkänna detta. Övriga frågor om polisens organisation m.m. Statistik över anmäld brottslighet och uppklarade brott m.m. Regeringen anför (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4 s. 14) att de kraftiga resursförstärkningarna till myndigheterna inom rättsväsendet är en central del i regeringens arbete med att förbättra brottsbekämpningen och öka människors trygghet. Förstärkningarna har inneburit att myndigheterna genom hela rättskedjan har kunnat utveckla och utöka sina verksamheter. Regeringen konstaterar (s. 26–27) att den anmälda brottsligheten har ökat markant , vilket har ställt nya krav på myndigheterna. Det totala antalet anmälda brott ökade . Därefter har antalet anmälda brott stabiliserats kring 1,4 miljoner brott , vilket är den högsta nivån . Enligt regeringen tyder mycket på att ökningarna i anmälningsstatistiken för vissa brottstyper inte i första hand förklaras av att det begås fler brott. Ökningarna kan delvis bero på att de kraftiga resursförstärkningarna till rättsväsendet har gett myndigheterna möjlighet att på eget initiativ upptäcka ett större antal brott. Sannolikt handlar den tydliga ökningen av brott i anmälningsstatistiken delvis också om en ökad anmälningsbenägenhet. Antalet uppklarade och lagförda brott har ökat tydligt , men den positiva utvecklingen i brottsuppklaringen har mattats av . Enligt regeringen behöver arbetet med utredning och lagföring vidareutvecklas och effektiviseras. Regeringen framhåller att ett kontinuerligt utvecklingsarbete ska vara en integrerad del av rättsväsendets verksamhet. Människors förtroende för rättsväsendet har ökat tydligt . Regeringen konstaterar (s. 30) att utvecklingen i ett längre perspektiv har varit positiv även om den senaste nationella trygghetsundersökningen, , visade på en liten tillbakagång i förtroendet för polisen och befolkningens upplevda trygghet. Regeringen konstaterar vidare (s. 33) att antalet ärenden som polisen redovisade till åklagaren minskade inom de flesta brottskategorier. Antalet öppna ärenden hos polisen ökade , vilket till stor del beror på en kraftig ökning av bedrägeriärenden. Medelgenomströmningstiden för ärenden där förundersökning eller någon annan slags brottsutredning har bedrivits var oförändrad i förhållande till 2011 och låg . Enligt den officiella kriminalstatistiken klarades 533 000 brott upp , vilket ligger i nivå med föregående år. Uppklaringsprocenten var också oförändrad på . Antalet personuppklarade brott minskade dock , medan antalet tekniskt uppklarade brott ökade . Antalet personuppklarade brott minskade i de flesta enskilda brottskategorier, med undantag för narkotikabrott där antalet personuppklarade brott i stället ökade markant. har polisen och arbetat med två gemensamma regeringsuppdrag som består i att analysera resultatet och kvaliteten i brottsutredningsverksamheten. Myndigheternas redovisning visar att kvaliteten i de granskade förundersökningarna i stort är tillfredsställande med små möjligheter till ökad lagföring. I två av sju granskade brottstyper, nämligen fakturabedrägerier och rån mot barn , finns det dock brister, och lagföringen borde kunna vara högre. Regeringen anför (s. 35) att har genomfört ett antal fördjupade uppföljningar av verksamheten i syfte att identifiera vilka hinder som finns för ett effektivare ärendeflöde. Kvaliteten i anmälan, de initiala utredningsåtgärderna och brottssamordningen var de faktorer som bedömdes ha störst betydelse för effektiviteten i ärendeflödet. De problem som förekom inom dessa områden var ofta väl kända av polismyndigheterna. Bedömningen var dock att flera myndigheter behövde vidta ytterligare och mer ändamålsenliga åtgärder. Rättskedjeperspektiv och samverkan med andra aktörer Regeringen framhåller (s. 16) att den har prioriterat arbetet med att myndigheterna gemensamt och med ett tydligt rättskedjeperspektiv tar ansvar för och utvecklar formerna för brottmålshanteringen. Genom att ta fram myndighetsgemensamma arbetssätt och standarder har man gjort det möjligt att koppla ihop myndigheternas it-stöd och på så sätt effektivisera brottmålsprocessen. Regeringens satsning på att digitalisera brottmålshanteringen fortsätter, och nio myndigheter deltar nu i det praktiska genomförandearbetet. För att polisen ska kunna bidra till att minska brottsligheten krävs ett utvecklat samarbete med andra aktörer. Regeringen anför (s. 30) att samverkan med kommunerna har fortsatt att prioriteras . Antalet samverkansöverenskommelser har gradvis ökat , och 2012 fanns det överenskommelser i samtliga 21 län och i 253 av landets 290 kommuner. har kartlagt överenskommelserna, och den bild som framträder är positiv. Samverkan mellan polisen och kommunerna har utvecklats och blivit mer strukturerad. Regeringen framhåller (s. 22) vikten av att minska nyrekryteringen till ungdomsbrottsligheten. Trots att vissa positiva utvecklingstrender kan urskiljas är det fortfarande alltför många unga som hamnar i kriminalitet. I propositionen (s. 23 och 31) redogör regeringen för den pilotverksamhet med sociala insatsgrupper som inleddes . I de sociala insatsgrupperna har polisen tillsammans med och andra aktörer stöttat och vidtagit åtgärder för unga personer som har riskerat att fastna i allvarlig kriminalitet. Enligt , som redovisade uppdraget till regeringen , är arbetssättet framgångsrikt. Flera ungdomar har minskat eller totalt upphört med sina kriminella aktiviteter när de har haft stöd från en social insatsgrupp. Regeringen har gett ett fortsatt uppdrag till att aktivt stödja arbetet med de sociala insatsgrupperna. Enligt regeringen (s. 22) vittnar många unga om att insatserna kommer . Regeringen framhåller att polisen har möjlighet att i fler fall än tidigare utreda brott som har begåtts av barn . Detta sänder en tydlig signal om att samhället tar brottslighet bland unga på stort allvar. Regeringen har gett i uppdrag att utvärdera resultatet av lagändringen. Regeringen framhåller (s. 31–32) att polisen bedriver ett arbete för att förbättra förmågan att systematiskt följa upp och utvärdera olika brottsförebyggande insatser. Därmed förbättras förutsättningarna för att identifiera fler arbetsmetoder som kan konstateras ge bra effekt och därefter spridas till alla polismyndigheter. Polismyndigheternas förmåga att bedriva brottsförebyggande arbete är enligt oförändrad jämfört med . Av 35 geografiska bedömningsområden anser att 28 områden har en medelgod förmåga att bedriva brottsförebyggande arbete. Tre områden har enligt en hög förmåga och fyra har en låg. Det är nödvändigt att arbetet fortsätter att förbättras. Regeringen anser att det är viktigt att fortsätter att se över strukturen för hur det brottsförebyggande arbetet följs upp. Regeringen noterar (s. 30) att flera polismyndigheter har utökat sin lokala polisverksamhet för att öka tillgängligheten och närvaron i lokalsamhället. Regeringen redogör vidare (s. 21 och 30) för att man gett polisen i uppdrag att göra en nationell satsning mot de s.k. livsstilskriminellas brottslighet. De livsstilskriminella som polisen har fokuserat på i uppdraget är personer som är välkända av polisen och som återkommande begår brott som leder till kortare fängelsestraff. Många av dessa har ett pågående missbruk av alkohol eller narkotika. De begår ofta brott som stölder samt inbrott i bostäder och bilar och andra mängdbrott. Målet är att polisen ska begränsa de livsstilskriminellas handlingsutrymme att begå nya brott. Som en del av uppdraget har polisen tagit fram en vägledning om hur polismyndigheterna på ett strukturerat sätt ska identifiera och arbeta kring livsstilskriminella. har ca 1 200 livsstilskriminella individer prioriterats av polisen, och sammanlagt har satsningen resulterat i över 3 400 brottsmisstankar, 1 300 domar och 300 vårdinsatser. Satsningen fortsätter, och en utvärdering av arbetssättet pågår. Enligt regeringen (s. 15) är kompetent och motiverad personal rättsväsendets viktigaste resurs. Den framtida polisverksamheten är beroende av att rekryteringen och utbildningen av nya poliser är anpassad efter verksamhetens behov och de krav som ställs på polisen. För att bidra till en ändamålsenlig utbildning för poliser har fått i uppdrag av regeringen att utveckla polisens grundutbildning. All grundutbildning för poliser ska bedrivas som uppdragsutbildning vid universitet och högskolor. I uppdraget ingår också att polisutbildningen ska varva teori och praktik i större utsträckning än . Regeringen noterar (s. 49–50) att mångfaldsarbetet vid rättsväsendets myndigheter har resulterat i att andelen personer med utländsk bakgrund har ökat, vilket är positivt. Utvecklingen går också i rätt riktning när det gäller andelen kvinnor på ledande befattningar. En sammansättning av kvinnor och män med olika etnisk bakgrund och erfarenheter skapar goda förutsättningar för en effektiv verksamhet, bättre resultat och större öppenhet för olika idéer och lösningar. Enligt regeringen (s. 16) finns det ett behov av att öka polisorganisationens möjligheter att ta till vara kompetensen hos personer med annan utbildning än polisutbildning. Det finns många uppgifter inom polisen där annan kompetens är värdefull. För att fullt ut kunna ta till vara sådan kompetens kan det finnas skäl att ge personer med annan utbildning än polisutbildning polisiära befogenheter. En utredare har fått i uppdrag att närmare analysera hur detta behov ser ut. När det gäller kompetensen inom polisen noterar regeringen vidare (s. 35) att de polisiära förundersökningsledarna har fått utbildning av åklagare med anledning av polisens utökade befogenheter att leda förundersökningar i ungdomsärenden. Resultat och effektiviseringsåtgärder i brottsutredningsverksamheten Regeringen konstaterar (s. 36) att antalet personuppklarade brott minskade trots att brottsutredningsverksamheten fick mer resurser än föregående år. För att fördjupa kunskapen om effekterna av de resursförstärkningar som polisen har tilldelats har regeringen (s. 37) gett i uppdrag att utvärdera regeringens satsning på polisen. I uppdraget ingår att följa upp hur resurstillskotten använts och analysera faktorer som haft en inverkan på resultatet, både positivt och negativt. Det gäller interna faktorer, t.ex. förändringar i arbetssätt, men också förändringar i omvärlden som påverkar polisens arbete. redovisade sin första delrapport (rapport 2013:12). I rapporten konstateras det att polisverksamheten har förstärkts till följd av regeringens satsning men att även befolkningen och antalet anmälda brott har ökat . Därutöver har polisen haft ovanligt stora pensionsavgångar , vilket har medför att andelen unga och oerfarna poliser är stor. Polisens resultatförbättringar får enligt ses som ganska marginella, även om tendensen är positiv när alla resultatmått vägs samman. poängterar dock att det mot ovanstående bakgrund inte är rimligt att ha alltför stora förväntningar på ett förbättrat verksamhetsresultat. Regeringen anser (s. 37) att det är av avgörande betydelse att myndigheterna själva gemensamt fortsätter att vidareutveckla brottsutredningsverksamheten. Myndigheterna måste säkerställa att det finns en hög kompetens hos de befattningshavare som ska utreda brott och leda förundersökning. Det ska också vara en kompetens som är hållbar i längden, bl.a. för att vidtagna utvecklingsinsatser ska ge bästa möjliga resultat. Då polis och åklagare är ömsesidigt beroende av varandras insatser behöver samverkan dem emellan fortsätta att utvecklas såväl i frågor om prioriteringar i verksamheterna som i handläggningen av enskilda ärenden. Regeringen förväntar sig att myndigheterna ytterligare förstärker och utvecklar sina insatser på brottsutredningsområdet så att verksamhetsresultaten förbättras. som myndigheternas effektiviseringsarbete behöver stärkas ska regeringen löpande verka för att förbättra myndigheternas förutsättningar att utvecklas och nå resultat. Som ett led i detta arbete har regeringen tagit initiativ till en omorganisation av polisen som innebär att och de 21 polismyndigheterna ombildas till en myndighet . Syftet med reformen är att öka förutsättningarna för ett bättre verksamhetsresultat och en högre kvalitet i polisens arbete. Polisens ombildning till en sammanhållen myndighet kommer att skapa tydligare strukturer för ledning och styrning, underlätta ett mer optimalt resursutnyttjande, ge mer likartade förutsättningar för polisarbetet över hela landet och ge bättre förutsättningar för samarbete med andra. Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att genomföra reformen. Arbetet ska vara slutfört vid utgången av 2014. I flera motioner lämnas förslag som rör polisens uppgifter och inre organisation och närliggande frågor. I kommittémotion 2013/14:Ju344 av och (båda SD) yrkande 3 föreslås det att ska få huvudansvaret för att bekämpa organiserad brottslighet nationellt, och då även kunna delegera befogenheter till lokala polismyndigheter eller motsvarande. I yrkande 4 föreslås det att får ett eget anslag inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet. I motion 2013/14:Ju419 av och (båda SD) yrkande 1 föreslås det en utredning av möjligheten att inrätta en svensk motsvarighet till den brittiska myndigheten and (). Motionärerna anför bl.a. att den brittiska myndigheten har samlat ett sextiotal experter från olika områden för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn. De arbetar både med förebyggande åtgärder riktade mot barn och föräldrar och med utredande och brottsbekämpande insatser. I yrkande 2 begär motionärerna en skyndsam utredning av möjligheten att införa ett system med en larmknapp på internet som är direkt kopplad både till polisen och till den svenska motsvarigheten till CEOP. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 98 begärs det att en nationell resurs för hedersrelaterad brottslighet inrättas hos polisen. I motion 2013/14:Ju329 av (SD) anförs det att flera av polisens uppgifter bättre skulle kunna utföras av andra aktörer. Som exempel på sådana uppgifter nämner motionären utfärdande av pass, vissa tillståndsärenden och omhändertagande av hittegods. I motion 2013/14:Ju360 av (KD) framhålls vikten av att den nya polismyndigheten avdelar särskilda resurser och stärker arbetet mot människohandel. I motion 2013/14:Ju267 av (M) yrkande 3 föreslås att man vid den kommande ombildningen av polisen överväger möjligheten att inrätta en särskild avdelning för trafikpolisen. Det finns även motioner som behandlar polisens effektivitet och närliggande frågor. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 10 anförs det att polisen måste få tydliga och mätbara mål för sitt brottsförebyggande arbete. Även i kommittémotion 2013/14:Ju213 av m.fl. (MP) yrkande 3 framhålls vikten av att utveckla relevanta indikatorer för måluppfyllelse och kvalitet inom polisen. I motion 2013/14:Ju311 av och (båda SD) yrkande 2 föreslås att en parlamentarisk utredning tillsätts för att utreda om polisens samlade byråkrati kan minskas och organisationen göras effektivare. I motion 2013/14:Ju268 av och (båda M) yrkande 1 föreslås att en översyn görs av möjligheten att få en effektivare polis och poliser med lokalkännedom. Det finns även motioner som behandlar rekrytering och arbetssätt inom polisen och närliggande frågor. I kommittémotion 2013/14:Ju214 av m.fl. (MP) yrkande 5 begärs det ett tillkännagivande om att polisen bör arbeta aktivt för att rekrytera utrikes födda och personer som bor i miljonprogramsområden. Enligt motionärerna måste rekryteringen till polisen breddas för att poliskåren bättre ska spegla befolkningen. I motion 2013/14:Ju441 av (SD) yrkande 7 föreslås det att polisen inte ska tillåtas bedriva riktade kampanjer i syfte att rekrytera personer från minoritetsgrupper eller ett visst kön. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 22 begärs att personalhandledning blir en obligatorisk del av polisens verksamhet. Ett liknande yrkande finns i kommittémotion 2013/14:Ju213 av m.fl. (MP) yrkande 5. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 23 framhålls vikten av ett internationellt polisiärt samarbete för att motverka och bekämpa den organiserade brottsligheten. I yrkande 24 föreslås en utredning av om en nationell s.k. exitverksamhet bör inrättas. Syftet skulle vara att underlätta för personer i kriminella miljöer att bryta med kriminaliteten. I motion 2013/14:Ju288 av och (båda M) framhålls vikten av att bl.a. polisen samverkar med andra myndigheter för att skapa bättre förutsättningar för s.k. avhopparverksamhet för vuxna kriminella. Ett liknande yrkande finns i motion 2013/14:Ju439 av Per Lodenius och (båda C). I kommittémotion 2013/14:Ju399 av m.fl. (MP) yrkande 2 framhålls vikten av att bl.a. polisen samverkar med ideella aktörer. Motionärerna vill ha en utredning av hur man inom rättsväsendet bättre kan ta till vara den ideella sektorn. I motion 2013/14:Ju314 av och (båda M) framhålls vikten av fungerande it-system inom polisen. Flera motioner betonar vikten av polisens närvaro, tillgänglighet och förtroende. I partimotion 2013/14:C419 av m.fl. (MP) yrkande 25 framhålls att förtroendet och förståelsen mellan polisen och invånare i miljonprogramsområden måste stärkas. I kommittémotion 2013/14:Ju399 av m.fl. (MP) yrkande 3 betonas vikten av att polisen är närvarande i människors vardag. I kommittémotion 2013/14:Ju213 av m.fl. (MP) yrkande 4 föreslår motionärerna att en polisombudsman inrättas. Allmänheten skulle kunna vända sig till polisombudsmannen för att påpeka eventuella brister och lämna synpunkter på polisens arbete. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 18 framhålls vikten av en polisnärvaro i hela landet. I partimotion 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 8 begärs det ett tillkännagivande om att polisens tillgänglighet och service på landsbygden måste förbättras. I motion 2013/14:Ju401 av och (båda S) yrkande 1 efterfrågas fler synliga poliser och fler lokala poliskontor i . Även i motion 2013/14:Ju381 av och (båda C) betonas vikten av en polisverksamhet med en tydlig lokal närvaro. I motion 2013/14:Ju350 av m.fl. (M) framhålls vikten av en polisiär närvaro på landsbygden. Motionärerna anför bl.a. att det kan finnas anledning att se över möjligheten att skapa regionala resurser som går lätt att flytta vid olika polisiära arbetsuppgifter. Även i motion 2013/14:Ju267 av (M) yrkande 1 framhålls vikten av en närvarande lokal polis i alla kommuner. Ett liknande yrkande finns i motion 2013/14:Ju311 av och (båda SD) yrkande 1, där det föreslås att alla kommuner ska få en lagstadgad rätt till viss minimibemanning av poliser. Flera motioner handlar om polisutbildningen ur olika aspekter. När det gäller antagningen till polisutbildningen föreslås det i motion 2013/14:Ju441 av (SD) yrkande 1 att de fysiska kraven vid polisantagningen ska höjas för båda könen till den nivå som tidigare gällde för män. I yrkandena 3 och 4 föreslås det att det tidigare provet i svenska återinförs vid antagning till polisutbildningen, liksom det tidigare kravet på skrivet högskoleprov. I yrkande 5 föreslås det att den som är mindre kvalificerad än någon annan sökande aldrig ska få antas till polisutbildningen endast för att han eller hon är av ett visst kön eller har invandrarbakgrund. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 19 begärs att polisutbildningen ska bli en högskoleutbildning. Motionärerna framhåller bl.a. att detta skulle skapa bättre förutsättningar för forskning på området. Motsvarande yrkanden finns också i kommittémotion 2013/14:Ju213 av m.fl. (MP) yrkande 6 och i partimotion 2013/14:Ju316 av m.fl. (V) yrkande 1. Även i kommittémotion 2013/14:Ub430 av m.fl. (MP) yrkande 7 anförs det att poliser borde genomgå en högskoleutbildning. Motionärerna anser att det är och dess myndigheter som har rätt kunskap för att avgöra frågan om polisutbildningen. De föreslår därför ett tillkännagivande om att ansvaret för polisutbildningen borde flyttas från till . I motion 2013/14:Ju406 av Finn och (båda M) framhålls vikten av att poliser får utbildning i beteendevetenskap och psykiatri. I motion 2013/14:Ju273 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås det att all brottsbekämpande personal inom polisen, och ska ha en gemensam grundutbildning. Enligt motionärerna skulle detta öka möjligheten till ett effektivare samarbete mellan myndigheterna. I yrkande 2 föreslår motionärerna att om polisutbildningen blir en högskoleutbildning måste det övervägas om detta även ska gälla för och utbildning. I motion 2013/14:Ju326 av (M) föreslås det att man återinför möjligheten till polisutbildning på distans i . I motionerna 2013/14:Ju223 av (M), 2013/14:Ju252 av (FP), 2013/14:Ju264 av (KD) och 2013/14:Ju361 av i (C) framhålls som en lämplig region för en ny polisutbildning. tog regeringen initiativ till en nationell mobilisering mot den grova organiserade brottsligheten. fick då i uppdrag att tillsammans med , , , , , och säkerställa en effektiv och uthållig verksamhet för bekämpning av den grova organiserade brottsligheten. undertecknades en överenskommelse mellan myndigheterna. anslöt även till den myndighetsgemensamma satsningen mot grov organiserad brottslighet.