bet · H001KrU11 · 2013-05-15 00:00:00 — 2012/13:KrU11 Kulturskaparnas villkor och kultur i den offentliga miljön Kulturskaparnas villkor och kultur i den offentliga miljön I betänkandet behandlas motionsyrkanden om kulturskaparnas villkor och om kultur i den offentliga miljön från den allmänna motionstiden . Samtliga yrkanden avstyrks. När det gäller yrkanden som syftar till att långsiktigt stärka kulturskaparnas villkor framhåller utskottet att en lång rad insatser har gjorts och görs i detta syfte. Förslag om medverkans- och utställningsavtalet () avstyrks bl.a. med hänvisning till att verkar för att samtliga regioner som ingår i kultursamverkansmodellen ska skriva in i sina kulturplaner att de avser att följa avtalet. Motionsyrkanden om enprocentsregeln vid offentligt byggande torde i hög grad vara tillgodosedda genom att och har inlett en undersökning av i vilken omfattning kommunerna, landstingen, regionerna och staten ger konstnärer uppdrag för byggnadsanknuten konst och hur dessa uppdrag administreras och finansieras. Ett motionsyrkande om biblioteksersättning avstyrks med hänvisning till det arbete som pågår inom med anledning av bl.a. förslag. Med anledning av yrkanden som syftar till att uppmärksamma slöjdfrågor hänvisar utskottet till det arbete som bedrivs av . Utskottet avstyrker dessutom motionsyrkanden om musikarkiv, fristäder, ett nytt samt behovet av en modern . Två motionsyrkanden behandlas förenklat. Till betänkandet har fogats nio reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Strategi för kulturskaparnas villkor 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkande 17. Reservation 1 (S, V) 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkande 18. Reservation 2 (S, MP, V) 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkande 19. Reservation 3 (S, V) 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkande 20. Reservation 4 (S, MP, V) Förstärkt information om enprocentsregeln 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkande 21. Reservation 5 (S, V) 2012/13:Kr326 av m.fl. (V) yrkande 7. Reservation 6 (S, MP, V) 2012/13:Kr204 av (KD), 2012/13:Kr222 av (M) och 2012/13:Kr297 av och (båda SD). Reservation 7 (SD) 2012/13:Kr245 av (MP) yrkandena 13 och 6. Reservation 8 (MP) 2012/13:Kr218 av (S). 2012/13:Kr290 av (FP). 2012/13:Kr293 av m.fl. (MP) yrkande 2. Reservation 9 (S, MP, V) 2012/13:Kr278 av (KD) och 2012/13:Kr326 av m.fl. (V) yrkande 13. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: i (S), (FP), (M), (M), (S), (M), Per (S), (S), (S), (M), (MP), (KD), (V), (S), (M), (C) och (SD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet motioner från den allmänna motionstiden om kulturskaparnas villkor och om kultur i den offentliga miljön. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en strategi för kulturskaparnas villkor. Från statens sida har gjorts och görs kontinuerligt en lång rad insatser som syftar till att professionella kulturskapare ska kunna leva på sin konstnärliga och kulturella yrkesverksamhet. Jämför reservation 1 (S, V). I kommittémotion 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkande 17 understryks behovet av att långsiktigt stärka kulturskaparnas villkor. I motionen framförs därför att regeringen bör utarbeta en strategi för att stärka kulturskaparnas villkor. Utgångspunkten för kulturpolitiken är de nationella kulturpolitiska målen, som antogs av (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145). Av betydelse för kulturskaparna är framför allt målet att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund samt målet att kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. En av regeringens tre övergripande prioriteringar för kulturpolitiken är förbättrade villkor för den nyskapande kulturen. Kulturskapare ska ha goda möjligheter att fritt utveckla sitt konstnärliga skapande. Nyskapande ska gynnas, och det ska finnas bra förutsättningar för att göra konsten tillgänglig för fler. Bidrags- och ersättningssystemen ska vara öppna och rättvisa, och hänsyn ska tas till kulturskapares speciella arbetsvillkor. I tider av ekonomisk kris har regeringen i budgetpropositionen stärkt kulturområdet. Satsningen Skapande skola och kultursamverkansmodellen samt förstärkningar av anslag till museer har kunnat genomföras och har kommit kulturskapare till del. För det långsiktiga arbetet är en ansvarsfull ekonomisk politik och en budget i balans en garant för kulturskaparnas villkor. Sänkta inkomstskatter leder också till att konstnärernas ekonomiska situation förbättras som hushållens ekonomiska utrymme att ta del av kulturupplevelser ökar. Utskottet vill understryka att goda villkor för det konstnärliga skapandet är en av grundförutsättningarna för ett vitalt och mångfacetterat kulturliv. Omfattande insatser görs också på detta område. Som exempel kan nämnas regeringens satsning på kulturella och kreativa näringar, som syftar till att öka kunskaperna och bredda arbetsmarknaden för kulturskapare. Vidare kan nämnas det ökade internationella kulturutbytet som bidrar till utökade kontakter och en vidgad arbetsmarknad. Inrättandet av en struktur för internationellt kulturutbyte inom musikområdet genom är en annan av regeringens satsningar inom området. Utskottet vill i detta sammanhang också understryka betydelsen av satsningen Skapande skola. fördelar statsbidrag för satsningen som omfattar årskurserna 19 samt förskoleklass. har anvisats för ändamålet. Syftet med Skapande skola är dels att medverka till att kulturella och konstnärliga uttryck långsiktigt integreras i , dels att öka den professionella kulturverksamheten för och med eleverna, så att tillgången till kulturens alla uttrycksformer samt möjligheterna till eget skapande ökar. Statens kulturråds olika uppföljningar av verksamheten visar på att samverkan mellan skola och kulturliv har förbättrats sedan Skapande skola infördes. Satsningen har bidragit till ett ökat engagemang och intresse för kultur hos såväl elever som lärare och uppfyller väl målen på både det kulturpolitiska och det utbildningspolitiska området (se t.ex. Skapande skola en nulägesanalys, skriftserie 2012:2). Skolans huvudmän pekar på en större ambition att integrera kulturella uttryck i undervisningen och att insatserna har bidragit till ett förbättrat samarbetsklimat i skolorna. Därutöver har elevernas självkänsla och självförtroende stärkts. Kulturaktörerna lyfter särskilt fram positiva erfarenheter från arbetet med eleverna men också samarbetet med lärarna. Utskottet vill också påminna om att anslaget 5:2 Ersättning och bidrag till konstnärer uppgår till . Anslaget används för ersättning inom bild-, form-, musik, teater-, dans-, ord- och bildområdet. ska, i enlighet med sin instruktion (2007:1199), genom bevakning och analys fördjupa och sprida kunskap om konstnärernas sociala och ekonomiska situation samt förutsättningar för konstnärligt skapande. En arbetsgrupp inom kulturutskottet gjorde en uppföljning och utvärdering av scenkonstalliansernas verksamhet. Resultatet av arbetet överlämnades till kulturutskottet i form av en rapport, Verksamheten vid scenkonstallianserna En utvärdering (2011/12:RFR10). Gruppen konstaterade bl.a. att scenkonstallianserna på ett avgörande sätt har ökat den sociala och ekonomiska tryggheten för dem som anställts, som många kvalificerade frilansare står utanför allianserna. gjorde , efter förslag från kulturutskottet, ett nytt tillkännagivande till regeringen om scenkonstpensionerna (bet. 2011/12:KrU1, rskr. 2011/12:74). I budgetpropositionen uttalade regeringen sin ambition att reformera scenkonstsinstitutionernas pensionssystem. Bland annat anförde regeringen att arbetsmarknadens parter bör ta över ansvaret för att genom kollektivavtal reglera pensionsvillkoren på scenkonstområdet och att frågan bereds inom . Kultur- och idrottsministern informerade utskottet om att avsikten är att återkomma i frågan i budgetpropositionen . Sammantaget visar det anförda att en lång rad insatser har gjorts och görs kontinuerligt på det konstnärspolitiska området. Utskottet anser sig kunna utgå från att regeringen även fortsättningsvis kommer att bedriva en aktiv konstnärspolitik med samma syfte som , nämligen att de professionella konstnärerna ska kunna leva på sin yrkesverksamhet och ha goda möjligheter att fritt utveckla sitt konstnärliga skapande. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 2012/13:Kr320 (S) yrkande 17. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om . verkar för att samtliga regioner som ingår i kultursamverkansmodellen ska skriva in i sina kulturplaner att de avser att följa avtalet. inledde en översyn av avtalet. Jämför reservationerna 2 (S, MP, V) och 3 (S, V). I kommittémotion 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkande 18 föreslås att alla kulturinstitutioner som har statligt stöd ska ha skyldighet att följa . I motionen framförs att riktlinjer för detta bör utarbetas. Motionärerna uppmanar regeringen att skyndsamt bereda denna fråga och återkomma till med förslag. I samma motions yrkande 19 begärs att bör få i uppdrag att följa hur efterlevs. Medverkans- och utställningsavtalet (), som är ett ramavtal för konstnärers medverkan och ersättning vid utställning, godkändes av regeringen och trädde i kraft . Avtalet har upprättats mellan staten representerad av å den ena sidan och (), Föreningen och Industriformgivare, och å den andra sidan. Avtalet reglerar villkor och ersättningsnivåer vid visning av konstverk som ägs av konstnärerna själva. Det omfattar nu levande konstnärer som har sin huvudsakliga verksamhet i och/eller är stadigvarande bosatta i landet, oberoende av organisationstillhörighet. Avtalet omfattar även statliga myndigheter och institutioner som får statliga anslag eller bidrag för sin verksamhet. Vidare är det regeringens avsikt att avtalet ska tjäna som förebild för andra offentliga utställare och för privata utställare (prop. 2009/10:1 utg.omr. I enlighet med avtalet har en referensgrupp tillsatts av avtalsparterna. Gruppen ska följa hur avtalets bestämmelser implementeras och tillämpas. För att fullgöra sina uppgifter ska gruppen få tillgång till enskilda avtal som har upprättats mellan konstnärer och arrangörer. inledde en översyn av avtalet . Ett underlag till ett reviderat avtal kommer, enligt uppgift, att redovisas till . verkar vidare för att samtliga regioner som ingår i kultursamverkansmodellen ska skriva in i sina kulturplaner att de avser att följa . Det kan tilläggas att regeringen tilldelade KRO för att bedriva ett informations- och utbildningsarbete för att avtalet ska få en så bred tillämpning som möjligt både regionalt och kommunalt. har tidigare uttalat att det är angeläget att tillämpas inte bara av statliga institutioner utan även av icke-statliga institutioner som får statligt stöd (bet. 2011/12:KrU6). Utskottet förutsätter att så sker. Utskottet delar motionärernas uppfattning att tillämpningen av avtalet bör följas upp och konstaterar att har inlett en sådan översyn. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 2012/13:Kr320 (S) yrkandena 18 och 19. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om enprocentsregeln vid offentligt byggande med hänvisning till att och har inlett en undersökning av i vilken omfattning kommunerna, landstingen, regionerna och staten ger konstnärer uppdrag för byggnadsanknuten konst och hur dessa uppdrag administreras och finansieras. Jämför reservationerna 4 (S, MP, V) och 5 (S, V). I kommittémotion 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkande 20 begärs en utvärdering av enprocentsregeln. I motionen framförs att det saknas kunskap om i vilken utsträckning enprocentsregeln efterlevs. Det är därför angeläget med en utvärdering av hur enprocentsregeln efterlevs i kommuner, landsting och på statlig nivå samt hos privata aktörer i byggbranschen. Motionärerna vill därför att bl.a. och får i uppdrag att genomföra en sådan utvärdering. I samma motions yrkande 21 anförs att det behövs förstärkt information om enprocentregeln. Den s.k. enprocentsregeln introducerades för att skapa arbetsuppgifter för bildkonstnärerna (prop. I propositionen framhöll regeringen att det i anslag till statliga byggnader under vissa förutsättningar regelmässigt borde beräknas ett icke alltför ringa belopp till konstnärlig utsmyckning. Bidraget skulle inte generellt fastlåsas vid ett visst procenttal, utan bestämmas från fall till fall, men det borde i allmänhet inte understiga en procent av byggnadskostnaderna. I enlighet med förslaget i propositionen tillkom , numera , som skulle avgöra hur disponibla medel skulle fördelas på olika slags arbeten, såsom skulptur och stafflikonst. Efter att medelsanvisningen för den konstnärliga utsmyckningen under avbrutits infördes fr.o.m. /48 ett fast belopp. Därefter har vid upprepade tillfällen behandlat motionsyrkanden som har syftat till att enprocentsregeln skulle tillämpas som norm vid beräkningen av medel för statliga konstinköp. Dessa har avslagits bl.a. med hänvisning till att de statliga konstinköpen borde grundas på en kulturpolitisk bedömning snarare än att kopplas till omfattningen av byggandet . Dock har en procent av den totala byggkostnaden ansetts kunna vara ett rimligt riktmärke. Utskottet konstaterar inledningsvis att den s.k. enprocentsregeln inte är tvingande för vare sig staten, landstingen eller kommunerna. Däremot utgör den ett riktmärke som går ut på att medel ska avsättas för konstnärlig gestaltning i offentliga miljöer. och har påbörjat en studie för att få en tydligare bild av hur regeln efterlevs . Tillsammans med Kommuner och Landsting har de båda myndigheterna vänt sig till regioner, landsting och kommuner i landet med en enkät med frågor om hur arbetet med konstnärlig gestaltning i offentliga miljöer är organiserat lokalt och regionalt. En motsvarande enkät är riktad till statliga myndigheter och verk för att få en så komplett bild som möjligt. En del av studien kommer också att lyfta fram exempel på hur samarbetet mellan enskilda konstnärer, det offentliga och eventuella privata intressenter fungerar. Bland annat hoppas myndigheterna få en bild av konstnärens roll i processen och av ersättningsfrågan. Syftet med enkäterna är att undersöka i vilken omfattning kommunerna, landstingen, regionerna och staten ger konstnärer uppdrag för byggnadsanknuten konst och hur dessa uppdrag administreras och finansieras. Myndigheterna avser därefter att utarbeta en idéskrift om hur man kan arbeta med offentlig gestaltning utifrån olika förutsättningar. Utskottet anser att det är angeläget att medel avsätts för konstnärlig utsmyckning i samband med byggnation. Utskottet konstaterar att och genomför en studie för att bl.a. undersöka i vilken omfattning konstnärer får uppdrag som gäller konstnärlig gestaltning i offentliga miljöer. Myndigheterna hoppas att arbetet i förlängningen ska leda till en idéskrift om hur man kan arbeta med offentlig gestaltning utifrån olika förutsättningar. Därmed torde motionsyrkandena i hög grad redan vara tillgodosedda utan ett tillkännagivande för regeringen. Därmed avstyrks motion 2012/13:Kr320 (S) yrkandena 20 och 21. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att upphovsmännen även fortsättningsvis ska ha rätt att förhandla om biblioteksersättningen med hänvisning till det arbete som pågår inom med anledning av bl.a. betänkande. Jämför reservation 6 (S, MP, V). I kommittémotion 2012/13:Kr326 av m.fl. (V) yrkande 7 anförs att biblioteksersättningens förhandlingsordning måste värnas och respekteras. I motionen framförs att upphovsmännen även fortsättningsvis ska ha rätt att förhandla om biblioteksersättningen. Upphovsmannens ensamrätt att sprida sitt verk konsumeras i och med att en överlåtelse skett med upphovsmannens samtycke (19 § första stycket lagen [1960:729] om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk). Med stöd av denna bestämmelse har biblioteken möjlighet att låna ut böcker till allmänheten utan upphovsmannens samtycke. Konsumtion av spridningsrätten om överlåtelsen skett med upphovsmannens samtycke kan bara inträda när det gäller fysiska exemplar av ett verk. Vad gäller bibliotekens tillhandahållande av e-böcker måste biblioteken ha tillstånd av rättighetshavaren. Villkoren för detta regleras generellt i licensavtal mellan biblioteken och rättighetshavaren. Upphovsmän har alltså enligt svensk rätt inte någon rätt till ersättning enligt upphovsrättsliga regler för den utlåning av exemplar av litterära verk som sker på bibliotek. infördes därför biblioteksersättningen. Denna lösning har i allt väsentligt bestått till . Systemet har dock successivt utvecklats; nya stödformer har införts, beräkningsgrunderna har modifierats och sammansättningen av fondstyrelsen förändrats. Biblioteksersättningen är en av staten finansierad ersättning till upphovsmän för utlån av litterära verk vid folk- och skolbibliotek i . Utlån vid andra typer av bibliotek, t.ex. forskningsbibliotek, ligger inte till grund för ersättning, och systemet omfattar därför bara en viss andel av de lån som görs inom ramen för det allmänna biblioteksväsendet. Biblioteksersättningen är ett erkännande av vad som internationellt brukar kallas Public Lending (PLR), dvs. författarnas rätt att få ersättning för nyttjandet av deras verk vid bibliotek. förmedlar den statliga biblioteksersättningen till upphovsmännen för användningen av deras verk genom de svenska folk- och skolbiblioteken. finns en överenskommelse mellan regeringen och , Föreningen och om rätt till förhandlingar om biblioteksersättningens grundbelopp. Förhandlingar förs, enligt huvudregeln, mellan parterna. Om parterna inte kan komma överens finns en medlingsmöjlighet. Den totala ersättningen från staten bygger dels på det grundbelopp som fastställts för varje boklån, dels på statistik över utlåningen från folkbiblioteken. Biblioteksersättningen uppgår till för hemlån av originalverk. Bidrag fördelas inom ramen för anslaget 5:2 Ersättningar och bidrag till konstnärer, utgiftsområde 17. och upphovsmännens organisationer enades om en höjning av biblioteksersättningens grundbelopp med till och . Den totala ersättningen uppgår då till , vilket är en höjning med ca . har biblioteksersättningen ökat med . föreslog i sitt slutbetänkande Läsandets kultur slutbetänkande av (SOU 2012:65), en revidering av förordningen (1962:652) om i syfte att förenkla systemet med biblioteksersättningen och för att minska behoven av detaljstyrning från regeringens sida. Utgångspunkterna för de ändringar som föreslog är att systemet ska bli lättare att förstå, särskilt för enskilda upphovsmän, att det ska bli mindre detaljstyrande och att det ska bli mer robust i den bemärkelsen att det inte ska behöva ändras . som dessa förslag minskar detaljregleringen innebär det enligt utredningen inte att karaktären av ersättning överges. Vad gäller förhandlingsordningen görs bedömningen att parterna bör sluta en ny överenskommelse som bl.a. tydliggör att beslut ska fattas för längre tidsperioder än och att ersättningen däremellan ska räknas upp enligt systemet med pris- och löneomräkning i staten. Betänkandet har remissbehandlats och förslagen bereds i . I en interpellationsdebatt (prot. 2012/13:76) framhöll kulturministern att regeringen värnar biblioteksersättningen och att författare, översättare, tecknare och fotografer självklart ska ersättas för att de låter sina verk lånas ut vid folk- och skolbibliotek. Att författare och andra litterära upphovsmän ges bra förutsättningar för sitt arbete är avgörande för litteraturens utveckling i landet. Kulturministern konstaterar också att den nuvarande förhandlingsordningen fungerat väl. En proposition med förslag till ny bibliotekslag lämnades till (Ny bibliotekslag, prop. 2012/13:147). Bibliotekslagen reglerar inte, vare sig i sin nuvarande eller föreslagna form, förhållandet mellan bibliotek och upphovsmän. I förslaget till ny bibliotekslag fastslås att allmänheten vid folkbiblioteken avgiftsfritt ska få låna eller på annat sätt få tillgång till litteratur oavsett publiceringsform, dvs. oavsett om den tillhandahålls i fysisk form eller digitalt som t.ex. e-böcker. I propositionen skriver regeringen att vilka affärsmodeller som bäst tillgodoser olika intressen och hur villkoren för t.ex. licenser ska se ut är en förhandlingsfråga för biblioteken och rättighetshavarna. Här hänvisas också till ovan nämnda slutbetänkande, som innehåller förslag som rör hur folkbibliotekens arbete med elektronisk litteratur ska kunna bli effektivare och hur förhandlingar underlättas. Bland annat menar utredningen att Kommuner och Landsting borde träda in som avtalspart för folkbibliotekens räkning för att på så sätt stärka förhandlingskapaciteten på bibliotekssidan. Regeringen lämnade en proposition till om förslag till förbättrade möjligheter till licensiering av upphovsrätt (Förbättrade möjligheter till licensiering av upphovsrätt, prop. 2012/13:141). Propositionen innehåller bl.a. ett antal förslag som syftar till att skapa större möjligheter för användare av upphovsrättsligt skyddade verk att med en organisation som företräder upphovsmän ingå avtal som ger rätt att använda även verk av upphovsmän som inte företräds av organisationen (avtalslicens). Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motion 2012/13:Kr326 (V) yrkande 7 bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden dels om Svenskt Rockarkiv, dels om musikarkiv med hänvisning till det regionala ansvaret och det arbete som pågår inom ramen för kultursamverkansmodellen. Jämför reservation 7 (SD). I motion 2012/13:Kr204 av (KD) anförs behovet av att rädda Svenskt Rockarkiv. I motionen understryks bl.a. att den svenska populärmusikens historia är en nationell angelägenhet och att Svenskt Rockarkiv bör inrymmas inom statens satsning på kulturarvsfrågor. I motion 2012/13:Kr222 av (M) anförs att regeringen bör se över möjligheten att göra Svenskt Rockarkiv till ett interaktivt upplevelsehus. och (båda SD) anför i motion 2012/13:Kr297 att möjligheten att rädda verksamheten vid visarkiv genom att införliva arkivet i bör utredas. Svenskt Rockarkiv (SRA) bildades . Syftet var att rädda material som skildrar den svenska rockens pionjärtid . främsta syfte är att samla in inspelningar och dokumentation som speglar svensk rockmusik ur olika aspekter, t.ex. grammofonskivor, ljudband, filmer, videoupptagningar, foton, affischer, böcker och andra trycksaker. Sedan SRA flyttade till 2003 har samlingarna vuxit från några tusen objekt till ca 300 000 objekt. får SRA från kommun för arkivverksamheten. SRA har som mål att bygga ut sin verksamhet till att också bli ett upplevelsehus. visarkiv drivs av . inledde sin verksamhet. Myndigheten, som innefattar verksamheten vid tidigare Statens musiksamlingar och delar av Rikskonserters verksamhet, ska främja ett varierat musikaliskt utbud i hela landet som är präglat av konstnärlig förnyelse och hög kvalitet. ska också stödja utvecklingen av ett professionellt musikliv. ska även, liksom tidigare Statens musiksamlingar, dokumentera, främja och bygga upp kunskap om och tillgängliggöra teaterns, dansens och musikens kulturarv i enlighet med 1 § andra stycket förordningen (2010:1922) med instruktion för . Svenskt visarkiv är en enhet inom . En viktig uppgift för myndigheten är givetvis att främja och tillgängliggöra teaterns, dansens och musikens kulturarv. Utskottet vill i detta sammanhang lyfta fram det regionala ansvaret och möjligheten att inom kultursamverkansmodellen prioritera och visarkiv. Utskottet har tidigare anfört att det med tillfredsställelse ser att Svenskt Rockarkivs verksamhet har utökats , men har också lyft fram det regionala ansvaret och kultursamverkansmodellen som innefattar ett ökat ansvar och utrymme för regionala prioriteringar (bet. 2011/12:KrU10). Utskottet har ingen annan uppfattning nu och anser att det inte heller nu finns skäl för något initiativ från sida med anledning av motionsyrkandet.