bet · H001MJU14 · 2013-05-03 00:00:00 — Biträde av polismyndigheten får endast begäras när det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att kontrollen inte kommer att kunna utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver användas eller det annars finns synnerliga skäl för begäran. Beträffande föreläggande föreslås att en kontrollmyndighet även fortsättningsvis ska kunna meddela förelägganden och förbud för att bestämmelserna om ekologisk produktion och de beslut som har meddelats med stöd av sådana bestämmelser ska följas samt att förena sådana förelägganden och förbud med vite. ska också kunna ta hand om en vara som omfattas av ett föreläggande eller ett förbud om föreläggandet eller förbudet inte följs. Om en vara har tagits om hand ska ägaren ges möjlighet att under överinseende av kontrollmyndigheten ändra benämningen på eller sammansättningen av varan eller göra någon annan ändring så att den överensstämmer med de EU-förordningar som kompletteras av lagen och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Annars ska kontrollmyndigheten låta förstöra varan på ägarens bekostnad. Av förslaget framgår vidare att kontrollmyndigheten ska kunna besluta om rättelse på den enskildes bekostnad om han eller hon inte fullgör sina skyldigheter enligt de EU-förordningar som kompletteras av den nya lagen, de beslut som har meddelats med stöd av EU-förordningarna, lagen, de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av lagen. När det gäller sanktionsavgifter föreslår regeringen att en administrativ sanktionsavgift ska tas ut av den som låter bli att anmäla sin verksamhet i strid med artikel 28.1 i rådets förordning (EG) nr 834/2007. Avgiften ska tas ut även om överträdelsen inte har skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. De myndigheter som regeringen bestämmer ska ges rätt att besluta om sådana sanktionsavgifter. Avgiften ska tillfalla staten. Enligt förslaget får regeringen meddela ytterligare föreskrifter om en sådan administrativ sanktionsavgift som ska tas ut av den som i strid med artikel 28.1 i rådets förordning (EG) nr 834/2007 underlåter att anmäla sin verksamhet. Av sådana föreskrifter ska det framgå hur sanktionsavgiften ska beräknas. Avgiften ska vara lägst och högst . Hel eller delvis befrielse från sanktionsavgiften ska beslutas om det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. Vid bedömningen av denna fråga ska det särskilt beaktas om överträdelsen har berott på sjukdom som medfört att den avgiftsskyldige inte förmått att på egen hand göra det som ålegat honom eller henne och inte heller förmått att uppdra åt någon annan att göra det om överträdelsen annars berott på en omständighet som den avgiftsskyldige varken kunnat förutse eller borde ha förutsett eller inte kunnat påverka eller vad den avgiftsskyldige gjort för att undvika att en överträdelse skulle inträffa. Någon sanktionsavgift får inte beslutas för en gärning som omfattas av ett vitesföreläggande. Innan en myndighet beslutar att ta ut sanktionsavgift ska den som avgiften gäller ges tillfälle att yttra sig. En sanktionsavgift får tas ut endast om den som avgiften gäller har getts tillfälle att yttra sig från det att anmälningsskyldigheten har upphört. Ett beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken. En sanktionsavgift faller bort om beslutet om avgift inte har verkställts från det att beslutet har vunnit laga kraft. När det gäller avgifter föreslås att den nuvarande lagens bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att avgift ska tas ut för tillsynen ska i sak föras över till den nya lagen om kontroll av ekologisk produktion. Det ska dock utformas som ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om en skyldighet att betala avgifter för kontroll. Bemyndigandet ska därutöver omfatta föreskrifter om skyldighet att betala avgift för prövning av ärenden. En upplysningsbestämmelse förs in i lagen om att regeringen meddelar föreskrifter om de avgifter som tas ut av statliga förvaltningsmyndigheter. Det ska också införas ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för ett kontrollorgan att ta ut avgifter för kontroll och prövning samt föreskrifter om grunderna för beräkning av avgifternas storlek. Det innebär att kontrollorganen också i fortsättningen själva kan besluta om den närmare storleken på de avgifter som de är skyldiga att ta ut för sin kontroll och prövning och att de kan ha olika avgifter för sin kontroll om de har olika kostnadsläge. Bestämmelsen ska även innehålla ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om skyldighet för en kommun att ta ut avgifter för kontroll och prövning. Regeringen ska få disponera de avgiftsintäkter som tas ut för prövning, registrering och kontroll, inklusive extra kontroll. Regeringen föreslår vidare att ett beslut som en statlig myndighet har fattat enligt de EU-förordningar som kompletteras av den nya lagen om kontroll av ekologisk produktion eller som har fattats enligt denna lag ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Beslut av en kommun som har fattats enligt de EU-förordningar som kompletteras av den nya lagen eller som har fattats enligt lagen får överklagas till . En myndighet får bestämma att även andra beslut än beslut om sanktionsavgift ska gälla även om beslutet överklagas. Regeringen föreslår att bestämmelserna om rätten att ta del av allmänna handlingar och bestämmelserna om sekretess ska göras tillämpliga på de kontrollorgan som kontrolluppgifter har delegerats till enligt lagen om kontroll av ekologisk produktion. Enligt förslaget ska den nya lagen om kontroll av ekologisk produktion träda i kraft . ska lagen (1995:551) om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter upphävas. Lagen om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) föreslås träda i kraft . I motionerna 2012/13:MJ4 m.fl. (S) yrkande 1 i denna del och 2012/13:MJ5 av (MP) i denna del yrkas att regeringens lagförslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen avslås. Motionärerna anser att det finns tveksamheter till att kontrollorganen betraktas som myndigheter vad gäller krav på bl.a. offentlighet. Ökade förvaltningsrättsliga krav på kontrollorganen kan leda till ökade administrativa kostnader, vilket blir ett hinder för den utökning av ekologisk produktion som motionärerna eftersträvar. Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden när det gäller förslaget till lag om kontroll av ekologisk produktion. Vid all myndighetsutövning är utgångspunkten att offentlighetsprincipen bör gälla. När det gäller de nu berörda kontrollorganen bör man dock uppmärksamma att de enligt rådets förordning (EG) nr 834/2007 är skyldiga att informera de behöriga myndigheterna om resultatet av de kontroller de utför och om de oegentligheter och överträdelser som de upptäcker vid kontrollerna. Denna information kommer därmed att finnas tillgänglig hos myndigheterna. Allmänhetens intresse av insyn i kontrollverksamheten kan därigenom anses vara tillgodosett. Enligt utskottets mening finns det därför inte skäl att göra offentlighetsprincipen tillämplig på kontrollorganens verksamhet. Det innebär att kontrollorganen inte kommer att vara skyldiga att registrera handlingar eller att följa bestämmelserna om arkivering. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Därmed tillstyrker utskottet delvis motionerna 2012/13:MJ4 (S) yrkande 1 i denna del och 2012/13:MJ5 (MP) i denna del. Kontrollsystem i andra länder Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag (S) om att analysera kontrollsystemets utformning i andra länder. Jämför reservation 2 (S). I motion 2012/13:MJ4 av m.fl. (S) yrkande 3 begärs att regeringen ska analysera hur andra medlemsländer hanterar kontrollfrågan så att tillämpningen blir så likartad som möjligt. En sådan analys är väsentlig för att säkerställa konkurrenskraften och exportmöjligheten för det svenska ekologiska lantbruket. Utskottet vill inledningsvis nämna att Europeiska revisionsrätten har gjort en granskning av medlemsstaternas kontrollsystem för ekologiska produkter (Revision av det kontrollsystem som reglerar produktionen, bearbetningen, distributionen och importen av ekologiska produkter, Särskild rapport nr 9 2012). Syftet med EU:s rättsliga ram, som reglerar sektorn för ekologisk produktion, är att ge en grund för hållbar utveckling av den ekologiska produktionen som den garanterar sund konkurrens, inger förtroende hos konsumenterna och skyddar deras intressen samt sörjer för en väl fungerande inre marknad. Med detta syfte har ett kontrollsystem införts som omfattar alla stadier i den ekologiska försörjningskedjan, t.ex. produktion på lantgård, bearbetning, distribution och import av livsmedel samt detaljhandelsverksamhet. Varje aktör i kedjan måste följa samma uppsättning regler för ekologisk produktion, bearbetning, distribution, märkning och kontroller. I granskningen konstaterar att det finns brister när det gäller kontrollsystemet och på grundval av dessa iakttagelser lämnar Revisionsrätten bl.a. följande rekommendationer. Behöriga myndigheter bör stärka sin tillsynsroll gentemot kontrollorganen genom att tillämpa lämpliga dokumenterade förfaranden för godkännande och tillsyn av kontrollorgan, se till att definitionen av överträdelser, oegentligheter och motsvarande påföljder harmonieras och genom att främja den goda praxis som finns. Informationsutbytet inom medlemsstaterna, mellan medlemsstaterna och kommissionen och mellan medlemsstaterna bör förbättras så att det garanterar att kontrollerna och övervakningen håller god kvalitet. Kontrollerna bör stärkas så att man kan garantera att aktörerna uppfyller de lagstadgade kraven för spårbarhet. I detta avseende bör kommissionen klargöra de olika aktörernas roller och ansvarsområden. Kommissionen bör stärka sin tillsyn av medlemsstaternas kontrollsystem genom att göra granskningsbesök och samla in och använda sig av de uppgifter och den information som krävs. Utskottet har vidare inhämtat kompletterande uppgifter från Landsbygdsdepartementet som menar att det är svårt att göra rättvisande jämförelser om kontrollsystemets utformning med andra medlemsstater eftersom de har en relativt stor frihet att välja hur kontrollsystemet ska utformas (privat eller statlig kontroll). De länder som har valt en modell med kontrollorgan har i varierande utsträckning överlåtit beslutsfunktioner till dem. har t.ex. valt att använda sig av kontrollorgan men har inte lämnat över något beslutsfattande till sina kontrollorgan. Utskottet anser att det är väsentlig att resultatet av medlemsstaternas kontroll av den ekologiska produktionen blir föremål för en löpande bevakning. Syftet är att tillvarata konsumenternas intressen oavsett var den ekologiska produktionen sker och att säkerställa sunda konkurrensförhållanden mellan producenterna. Om det finns skäl att misstänka att kontrollsystemets utformning i olika länder har betydelse för resultatet utgår utskottet från att regeringen vidtar de åtgärder som behövs för att tillvarata både de svenska konsumenternas och de svenska producenternas intressen. Revisionsrättens granskning bör enligt utskottets mening kunna ligga till grund för eventuella åtgärder för att säkerställa en bra kontrollverksamhet i alla medlemsländer. Därmed anser utskottet att motion 2012/13:MJ4 (S) yrkande 3 kan lämnas utan vidare åtgärd i den mån den inte kan anses tillgodosedd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om mål och strategier för ekologisk produktion och offentlig konsumtion av ekologiska livsmedel (S, M och MP). Jämför reservationerna 3 (MP, V), 4 (S), 5 (S, V) och 6 (SD). Enligt motion 2012/13:MJ377 av (M) yrkande 1 bör inte nationella mål för ekologisk produktion fastställas eftersom produktionen måste öka och bli effektivare för att kunna möta den globala utmaningen att mätta en växande befolkning. Enligt motionären saknas vidare entydig forskning som visar att klimat- och miljönyttan blir bättre med ekologisk odling. I motion 2012/13:MJ425 av m.fl. (S) yrkande 5 föreslås att ett nytt mål om att av den offentliga konsumtionen av livsmedel ska bestå av ekologiska varor 2020 ska fastställas. Den offentliga sektorn har ökat sin efterfrågan på ekologiska livsmedel, vilket har bidragit till en ökad försäljning av ekologiska livsmedel. Det finns en stark politisk vilja i många kommuner och landsting för att konsumtionen av ekologiska livsmedel ska öka. Det finns således flera anledningar att fortsätta att arbeta med ett nationellt mål, styrmedel och åtgärder för att stödja ekologisk odling. I samma motion förordas vidare att ett nytt mål om att av jordbruksmarken ska vara ekologiskt certifierad till 2020 ska beslutas (yrkande 20). Den ekologiska odlingen minskar jordbrukets miljö- och klimatpåverkan. Detta beror på att man i begränsad omfattning använder kemikalier, och att man inte alls använder handelsgödsel, vilket påverkar klimatet negativt genom utsläpp av den mycket starka växthusgasen dikväveoxid (lustgas). Ekologisk produktion kan vidare innebära att det svenska jordbruket blir mer konkurrenskraftigt, och motionärerna menar att den ekologiska odlingen kan utgöra en större andel av produktionen än vad den gör . Av motion 2012/13:MJ445 av m.fl. (MP) yrkande 11 framgår att en ny sammanhållen strategi för att uppnå satta mål för ekologisk produktion bör tas fram eftersom det behövs förbättringar i alla led för att främja en positiv utveckling inom området. Dagens prissystem missgynnar ekologisk produktion, och statligt stöd behövs för att utjämna missförhållanden i prisbildningen. Regelverk ska inte missgynna ekologiska producenter som offentliga upphandlare måste ta sitt ansvar. Utskottet har behandlat frågor som rör ekologisk produktion och konsumtion , bl.a. i en särskild uppföljning (2010/11:RFR1). Utskottets uppföljning var inriktad på att kartlägga vilka olika insatser som staten gör för att stimulera den ekologiska produktionen och den offentliga konsumtionen av ekologiska livsmedel, vilka resultat som dessa insatser har haft samt vilka problem och möjligheter det finns när det gäller den fortsatta utvecklingen. Utskottet konstaterade att konsumenternas efterfrågan på ekologiska livsmedel har ökat starkt . Utvecklingen av den ekologiska produktionen har också varit starkt positiv. Det fanns, enligt utskottet, förutsättningar för att den ekologiska livsmedelsproduktionen skulle fortsätta att öka, förutsatt att konsumenternas intresse för ekologiska produkter höll i sig. I utskottets uppföljning behandlades även målen för den ekologiska produktionen, den certifierade jordbruksmarken och den offentliga sektorns livsmedelskonsumtion. I landsbygdsprogrammet 20072013 finns mål för den ekologiska produktionen som till stor del motsvarar produktionsmål. Huvuddelen av de medel som avsätts för att stimulera den ekologiska produktionens miljöeffekter finansieras via landsbygdsprogrammet. Utskottet ansåg att frågan om att formulera nya mål för den ekologiska produktionen och den offentliga sektorns konsumtion av ekologiska livsmedel efter 2010 borde analyseras vidare. När det gäller frågan om huruvida fastställda mål har uppnåtts vill utskottet hänvisa till regeringens skrivelse 2011/12:124 Miljö-, klimat- och energiinsatser inom jordbruket som utskottet behandlade (bet. 2011/12:MJU24). Av skrivelsen framgår att målen i vissa fall har nåtts och i andra fall inte har nåtts. När det gäller att utforma nya mål för ekologisk produktion vill utskottet uppmärksamma resultatet av regeringens uppdrag till om att analysera behov och utformning av nya mål för ekologisk produktion i det kommande landsbygdsprogrammet 20142020. avrapporterade resultatet i rapporten 2012:37, Behov av nya mål och åtgärder för ekologisk produktion i landsbygdsprogrammet. I rapporten föreslår ett övergripande mål för den ekologiska produktionen med följande lydelse: Den ekologiska produktionen ska bedrivas i sådan omfattning och med sådana metoder att den är samhällsekonomiskt optimal och därmed sammantaget ger bästa möjliga livsmedel, folkhälsa, djurvälfärd samt klimat- och miljöeffekter med hänsyn till samhällets totala kostnader. Vidare föreslås ett mål för den ekologiska produktionen för kommande landsbygdsprogram 20142020 med följande lydelse: Certifierad ekologisk jordbruksmark ska 2020 omfatta av den svenska jordbruksmarken. Den certifierade ekologiska jordbruksmarken i slättbygd ska ha ökat med jämfört med nivå. föreslår vidare att en grundläggande miljöersättning ges till certifierad ekologisk produktion i hela landet. Det tillkommer en omställningsersättning till certifierad ekologisk produktion i slättbygd. Man rekommenderar att en grundläggande miljöersättning ges till certifierad ekologisk produktion i hela landet. Ersättningen föreslås bli differentierad på två nivåer så att den är högre i slättbygd än i övriga landet. Till detta läggs en omställningsersättning till den certifierade ekologiska produktionen i slättbygden. Omställningsersättningen ges och är högre . De föreslagna målen föranleds av effektanalyser där den ekologiska produktionens effekt på klimat, växtnäringsförluster, kemiska bekämpningsmedel, biologisk mångfald, landsbygdsutveckling, människors hälsa och djurvälfärd har analyserats. De föreslagna målen grundas på effektanalyser som visar att den ekologiska produktionen bidrar till en positiv utveckling på flera områden. Det gäller framför allt biologisk mångfald och minskad användning av bekämpningsmedel. I slättbygd får man de största positiva effekterna. medför den ekologiska produktionen en lägre avkastning särskilt i slättbygd, vilket påverkar den samhällsekonomiska lönsamheten. Regelverket för ekologisk produktion medför även tydliga fördelar för djurvälfärd. Även inom landsbygdsutveckling har ekologisk produktion en god potential att kunna bidra till en levande landsbygd. Det gäller främst genom att ekologisk produktion i vissa fall har en ekonomiskt mer förmånlig produktion (både genom merpris på produkter och genom miljöersättningen) i områden där det konventionella jordbruket har svårt att få långsiktig lönsamhet i produktionen. När det gäller klimatpåverkan, växtnäringsförluster och människors hälsa är situationen mer osäker och inga klara slutsatser kan dras, enligt . När det gäller frågan om mål för offentlig konsumtion av ekologiska livsmedel är det främst offentliga aktörer som har ett ansvar att ställa krav i samband med upphandlingar. Utskottet har tidigare framhållit att det är viktigt att beslutsfattare på lokal och regional nivå ger sina tjänstemän mandat och medel att köpa in ekologiska livsmedel (bet. 2011/12:MJU2). Det är inte enbart genom statliga ekonomiska åtgärder som man kan och ska verka för en ökad produktion och konsumtion av ekologiska produkter. Utvecklingen måste komma från de aktörer som verkar på marknaden, och konsumenternas efterfrågan är helt avgörande för utvecklingen. Utskottet vill vidare uppmärksamma att det pågår olika insatser när det gäller att utveckla den offentliga upphandlingen. presenterade upphandlingsstödsutredningen sitt förslag som bl.a. innebär att en ny myndighet inrättas. Det finns enligt utredningen ett stort intresse för att ta miljöhänsyn vid offentlig upphandling, vilket kan vara ett viktigt instrument som både minskar miljöpåverkan och medverkar till att förändra förutsättningarna på marknaderna. Upphandlingsstödet bör enligt utredningens förslag ha det övergripande ansvaret för att ge vägledning och stöd beträffande miljöhänsyn vid offentlig upphandling (SOU 2012:32, Upphandlingsstödets framtid). Utredningens förslag är föremål för beredning inom . En annan utredning, , har haft regeringens uppdrag att utreda hur upphandlingsstödet bör samordnas i syfte att öka kompetens, tillgänglighet, enhetlighet och synlighet gentemot upphandlingsmarknadens aktörer (direktiv 2011:78). En central del av utredningens uppdrag har varit att utreda möjligheterna att effektivt använda offentlig upphandling för att bidra till olika samhällspolitiska mål, som hänsyn till miljö och klimat, hushållning med naturresurser och en socialt ansvarsfull utveckling (SOU 2013:12, Goda affärer en strategi för hållbar offentlig upphandling). Resultatet presenterades och underlaget kommer att remissbehandlas. Utskottet konstaterar att regeringen i olika sammanhang, senast i budgetpropositionen för utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel (prop. 2012/13:1), uppger att man avser att inför det kommande Landsbygdsprogrammet 20142020 ta ställning till behov och utformning av nya mål för ekologisk produktion. Utskottet ser fram emot att ta del av regeringens ställningstaganden och utgår från att såväl underlag som utskottets synpunkter kommer att tas tillvara i det fortsatta beredningsarbetet. Därmed bör bl.a. behovet av strategier och styrmedel för att främja en önskad utveckling samt behovet av mål för offentlig konsumtion av ekologiskt producerade livsmedel kunna tillgodoses. Som redovisats har utskottet tidigare uppmärksammat att konsumenternas efterfrågan på ekologiska livsmedel har ökat. Enligt utskottets bedömning kan det nu behandlade lagförslaget ytterligare främja en positiv utveckling av marknaden eftersom konsumenternas förtroende för ekologiska livsmedel ökar eftersom kontrollen syftar till att säkerställa att gällande regler efterlevs. Därmed föreslår utskottet att motionerna 2012/13:MJ377 (M) yrkande 1, 2012/13:MJ425 (S) yrkande 5 och 20 samt 2012/13:MJ445 (MP) yrkande 11 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag (S och MP) om att olika åtgärder ska vidtas för att främja den ekologiska produktionen. Åtgärderna avser t.ex. att ta bort hinder för produktion, att fastställa en aktionsplan och finansiera certifieringskostnader samt införa särskilda stöd. Jämför reservationerna 7 (S), 8 (MP, V) och 9 (MP). I motion 2012/13:MJ4 av m.fl. (S) yrkande 4 begärs att regeringen ska vidta åtgärder som tar bort hinder för ökad ekologisk produktion. Efterfrågan på ekologiska produkter i har ökat, men den har inte kunnat följas upp av svensk produktion. Exempelvis behövs en satsning på forskning och utbildning inom området för produktutveckling och för att stärka konkurrenskraften. En annan åtgärd är att se över och bredda användningen av EU:s landsbygdsprogram för att främja produktion och konsumtion av och handel med ekologiska produkter. Det bör vidare införas en modell för finansiering av certifieringskostnaderna där samtliga som köper livsmedel betalar för gröna certifikat som betalar certifieringen. I motion 2012/13:MJ445 av m.fl. (MP) yrkande 1 framhålls att det behövs en ny aktionsplan för ekologisk produktion. Även ett certifieringsbidrag bör införas för att täcka en del av certifieringskostnaderna för småbrukare eftersom certifieringskostnaden är ett hinder för många småbrukare. Ett sådant bidrag skulle också vara ett incitament till omställning av jordbruk till ekologisk produktion (yrkande 4). Det är enligt motionärerna också viktigt att använda det nationella handlingsutrymme som finns inom den gemensamma jordbrukspolitiken för att styra över det svenska jordbruket till ett hållbart och ekologiskt jordbruk. I ökad utsträckning bör medel föras över från direktstöd (gårdsstöd) till landsbygdsutveckling och miljöersättningar. Inom landsbygdsutvecklingen bör åtgärder prioriteras som leder till bärkraftiga, uthålliga och långsiktigt produktiva jordbrukssystem. Detta innebär att man måste prioritera det ekologiska lantbruket, där man tar stor hänsyn till och stort ansvar för ekosystemet, den biologiska mångfalden och kretsloppet (yrkande 10).