bet · H001FiU20 · 2013-06-12 00:00:00 — Ni talar båda om att jobben ska bli fler, men era kombinationer av skattehöjningar gör att just småföretagen som Per säger sig värna riskerar att drabbas av en ordentlig skattechock som gör det dubbelt så dyrt att betala skatt på att anställa ungdomar och riskerar att kraftigt fördyra transporter, energi och allt sådant som gör att man faktiskt kan producera varor och tjänster samt få ekonomin att växa i landet. Det skulle hota jobben och tillväxten just när vi behöver flest jobb.Vi har råd att investera trots lågkonjunktur. Det är viktigt, och vi ska återkomma till hur vi gör. De allra flesta av oss är överens om att vi kvinnor är mer beroende av den offentliga välfärden än männen. Dels för att vi jobbar i den i större utsträckning, dels för att välfärdens tjänster är avgörande för att vi ska kunna delta på arbetsmarknaden.LO har släppt en rapport som konstaterar att välfärden omfördelar från män till kvinnor. Män har redan betalat så mycket i skatt att de har finansierat den välfärd de förbrukar, medan vi kvinnor aldrig någonsin kommer upp i så mycket skatt som betalar den välfärd vi förbrukar. Vi förbrukar mycket mer välfärd än vad vi förmår betala i skatt. Dessutom vet vi att skatter och transaktioner omfördelar från män till kvinnor. Kvinnors inkomster i förhållande till mäns är före skatt och efter skatt.Nu visar det sig att kommunsektorn kommer att få stora ekonomiska problem framöver. För att klara målet om god ekonomisk hushållning och upprätthålla den kommunala konsumtionen i nivå med den behöver kommunsektorn . Det kommer den inte att få. Besparingar kommer att vänta, och utgångsläget är redan besvärligt och ansträngt. Bland annat ser vi att storleken på barngrupperna i förskolan och på fritis har ökat. Lärartätheten är också alldeles för låg. Det är 12 000 färre anställda i äldreomsorgen än när ni tillträdde. Landstingen kom med sitt delårsbokslut, som visar att de förväntas gå med 6 miljarder i underskott . Vi ser redan att förlossningsvården är ansatt och att barnmorskor slutar. Många sjuksköterskor slutar på grund av dålig arbetsmiljö och låga löner. Men regeringen väljer att prata om sänkt skatt. Jobbskatteavdrag fem, sex eller om det nu är sju ska komma, men man pratar aldrig om finansieringen av välfärden och dess betydelse för oss kvinnor. När ska inse att välfärden är vår gemensamma lösning och stärker kvinnors möjligheter? Sänkt skatt stärker framför allt mäns möjligheter. Jag pratar gärna om både kvinnor, arbetsmarknad och välfärd, särskilt med . Jag är tacksam för att tar upp välfärdssektorn eftersom vi då kan diskutera hur det faktiskt ser ut. Då får jag tillfälle att visa hur Alliansen står upp för ordning och reda i välfärden. Vi har stärkt välfärden i många avseenden för att komma till rätta med brister i kvalitet och tillgänglighet, som syns ibland i offentlig regi, ibland i privat. Det är viktigt att det är ordning och reda. Därför har vi startat den nya Inspektionen för vård och omsorg. Vi har inrättat Skolinspektionen. Vi har kommit överens brett om friskolorna. Det framgår också i betänkandet. har vi, tack vare välskötta statsfinanser, slagit vakt om och stärkt resurserna till välfärden, vilket är otroligt centralt för att det ska funka både för dem som behöver välfärdstjänster och för alla som jobbar i den.Det är viktigt och bra för både kvinnor, män och familjer att det nu finns till exempel närmare 200 nya vårdmottagningar att gå till, tack vare att det finns flera olika vårdgivare som driver dem. Det är viktigt och bra för kvinnor på arbetsmarknaden att det finns flera olika alternativa platser att jobba på. Det är, som mycket väl vet, kvinnodominerade arbetsplatser och kvinnodominerade sektorer.Bland medlemmar är nu ungefär en tredjedel privatanställda. Det är kvaliteten och att det funkar på jobbet som är viktigt - och att det finns möjligheter till kvinnor på arbetsmarknaden.Åtta av tio av de nystartade företagen som utför välfärdstjänster enligt lagen om valfrihetssystem ägs eller drivs av kvinnor. av cheferna i dessa sektorer är kvinnor. Det skapar möjligheter för kvinnor på arbetsmarknaden som vi ska prata vidare om framöver. De är otroligt viktiga för att kunna byta jobb, byta chef och göra ett riktigt bra jobb. Under krisen försvann ungefär 35 000 jobb i kommunsektorn enligt . Vi vet att plockades närmare 9 miljarder ut i privata vinster i välfärden, motsvarande lönerna för 22 000 undersköterskor. Vi vet att 12 000 färre jobbar i äldreomsorgen än när ni tillträdde. Det är kvinnor vars villkor i arbetet påverkas mycket. De kämpar , hoppar över raster och har nästan inga möjligheter att få goda arbetsvillkor. Det är fråga om visstidsanställningar och deltidsanställningar. De får inte heller känna tryggheten av att ha en sjukförsäkring som gäller dem när de blir sjuka.Samtidigt ser vi hur storleken på förskolegrupperna har ökat. Fritidsgrupperna har blivit helt enorma. Det går över 20 barn per pedagog på fritis. Lärarna är alltför få. De kan inte i den utsträckning de behöver stödja och hjälpa barnen. Dessutom kommer signaler från landstingen som visar att de beräknar att gå med underskott med . Det motsvarar ungefär 12 000 sjuksköterskor. Det kommer larmrapport på larmrapport från sjukvården.Anna pratar inte om mer resurser till den gemensamma välfärden, utan hon föredrar att prata om sänkta skatter. Det är just skatter som finansierar den gemensamma välfärden. Det är så vi har valt att bygga landet. Skatter är civilisationens pris, men det verkar inte inse. Era visioner bygger enbart på sänkta skatter. Ni har inga visioner om hur vi kan stärka den gemensamma välfärden eller kvinnors ställning på arbetsmarknaden - förutom genom att privatisera och därmed plocka ut ännu mer resurser ur den gemensamma välfärden och försämra kvinnors arbetsvillkor. Den privatiserade sektorn har mycket sämre arbetsvillkor än vad den offentliga sektorn har.Anna och står helt svarslösa och har inte några visioner för den gemensamma välfärden. Jag gör mig inte illusionen att jag har lyckats övertyga just om det faktum att resurserna till välfärden har ökat , men faktum är att det har de tack vare en stark och välskött ekonomi. Det är så vi har resurser att satsa på välfärden. Det är med starka resurser till välfärden - det här är ett av världens mer generösa system - som det nu också ges möjligheter för kvinnor att påverka sin arbetssituation mer. Låt mig påminna om att av företagen som verkar inom lagen för valfrihetssystem har färre än 20 anställda. Det är småföretagen och möjligheten att ta makten över tillvaron som är viktiga för kvinnor. Det är inte det enda svaret på kvinnors arbetsmiljö, men att det finns fler vårdcentraler och att vi slår hårt mot brister i tillgänglighet och kvalitet är viktigt för välfärdens innehåll och för arbetsmiljön.Låt mig , , tala lite om skatt och pengar. Det är ett klassiskt vänsterargument att hävda att det inte är fråga om pengar och skatter när man pratar om kvinnor. Jag skulle säga att det är precis tvärtom. De skattesänkningar och reformer som vi har genomfört har varit inriktade på - och ska vara det även fortsättningsvis - att ge mer pengar i plånboken och större manöverutrymme i vardagen för dem som har allra minst marginaler i plånboken. Det är när man inte har en 500-lapp eller tusenlapp kvar i plånboken i som den behövs som bäst. Det är när man inte kan köpa nya sommarkläder eller gummistövlar till barnen som det verkligen känns om det finns eller mer kvar efter skatt. Faktum är att de allra flesta som jobbar har fått tusenlappen mer i plånboken. Hushållens disponibla inkomster har ökat.Vi fortsätter att ha en inriktning på skattepolitiken som innebär att vi börjar med att förbättra utrymmet i plånböckerna nerifrån och upp på inkomstskalan. Tyvärr är det fortfarande kvinnor i majoritet i de lägre inkomstgrupperna. Det vill jag ändra på, och det får tas upp i de fortsatta debatterna. Ja, , tidigare hade vi besök av organisationen . De organiserar landets små och medelstora företag i huvudsak. Det är i den gruppen som de flesta jobben skapas. Ungefär tre av fyra nya jobb skapas just i små och medelstora företag. De har alltså rätt bra koll på vad som fungerar på arbetsmarknaden och vad som inte fungerar.Trösklarna, som ni pratar om, det vill säga att sänka framför allt lönenivån för utrikes födda och ungdomar att komma in på arbetsmarknaden, rankar Företagarna väldigt lågt, när man ställer frågan till dem själva, som en orsak till att de inte kan expandera, anställa och utöka företag. Däremot brist på arbetskraft, matchningen, när man inte hittar den arbetskraft man behöver, rankas högt. Det är regeringens ansvar; det är ju där ni misslyckas.Jag tog upp den frågan i mitt anförande med hänvisning till vår finansminister. var inte finansministern på plats här när de fyra oppositionspartierna hade sina anföranden, så kanske kan framföra det som sades till honom. Av den anledningen ställer jag frågan till henne i stället för till finansministern eftersom han förmodligen inte har hört anförandet.Delar finansministerns åsikt att det inte är någon missmatchning när det gäller invandringen till ? När vi har en asyl- och anhöriginvandring av lågutbildade människor från tredje världen som inte kommer in på arbetsmarknaden just därför att de inte har en adekvat utbildning för svensk arbetsmarknad, är det ingen missmatchning? Jag tror att de flesta här inne träffar företagare i tjänsten och i privatlivet och vet att det viktigaste för företagen såklart är att kunna skapa jobb, att förutsättningarna för det är goda och att få tag i den arbetskraft man har brist på.Det är mot den bakgrunden det är lite svårt att stå här med just företrädare.Jag var med i den utredning som lade grunden till lagstiftningen om arbetskraftsinvandring. Jag tycker att det är lite svårt att stå här och diskutera företagen och matchningen om man inte slår fast att är en liten, öppen ekonomi. Vi är ganska få här på jorden, och för att ha växande företag som säljer varor och tjänster på en världsmarknad behöver vi kunna rekrytera till exempel bristarbetskraft även från världen utanför Sverige.Därför är jag stolt över det regelverk för arbetskraftsinvandring som vi har. Jag ser också att många som har kommit hit som flyktingar har etablerat sig i även om det har varit svårt i början.Men framhärdar tyvärr med sina kalkyler. Även i er reservation skriver ni att ni har åtgärder som "beräknas minska asyl- och anhöriginvandringen med totalt ". Det är kalkyler som till och med underkänner. Jag tycker att det är lite svårt att föra en seriös ekonomisk-politisk debatt på ett antagande som inte bara är oseriöst utan också är inhumant.Det vore skadligt för den ekonomiska politiken om inte fortsatte att vara öppet. Det är ett utbyte med andra, handel och att människor kan komma hit som ger oss möjligheter att vara konkurrenskraftiga i världen. har naturligtvis rätt i att det är oseriöst att föra en riksdagsdebatt som inte grundar sig på fakta. Men om det är så anser alltså att det inte är någon missmatchning när människor som inte har en adekvat utbildning för svensk arbetsmarknad kommer in i via asyl- och anhöriginvandringen. Okej - då har vi fått det beskedet.Du talar varmt om svenska företags möjligheter att expandera, utvecklas och exportera. Vi i lever gott på den svenska bytesbalansen. Det går inte att komma ifrån. Vi i exporterar och säljer mer, krasst sett, än vi importerar och köper från andra länder.EU-kommissionen ser det som en makroekonomisk obalans och ett problem i det europeiska samarbetet att svenska företag är väldigt duktiga och att svenska privatpersoner, företag och myndigheter i för stor utsträckning väljer att handla hos svenska företag och vi då får en positiv bytesbalans. Delar farhågor och synsätt att det här är en makroekonomisk obalans och ett problem?Om vi ska använda fakta är det ändå så att företagare, de som ska anställa och skapa de nya jobben, ser det som ett betydligt större problem att alliansregeringen, som leds av er, har misslyckats med utbildningspolitiken, inte skapat arbetskraft som behövs på den svenska arbetsmarknaden och skapat en missmatchning. Det är ett faktum. Det är bara att fråga dem själva. Det har vi gjort. var här och gav sina rekommendationer . Vi hade dem även i utskottet, och vi diskuterade en hel del finansiell stabilitet. Vi diskuterade också det faktum - och där vill jag avsluta - att står väldigt starkt jämfört med andra europeiska länder. Även inser att tack vare en välskött ekonomisk politik har kunnat satsa på en stärkt konkurrenskraft. Sedan ska vi alltid bevaka risker för obalanser framöver.Igen, : När gick igenom er budgetmotion skrev de så här: Slutligen kan de föreliggande beräkningarna inte rakt av tolkas som en potentiell besparing. De utgör inte en analys av vad som skulle hända om antalet invandrare blev ett annat än vad som prognostiseras.Inte ens ställer upp på kalkylen att svaret på nästan alla frågor skulle vara minskad invandring. Det gör inte jag heller. Framför allt vill jag, avslutningsvis, slå vakt om den svenska öppenheten och styrkan i den svenska ekonomin, som är att människor från hela världen kan komma hit, antingen för att arbetsgivare har brist och verkligen måste få tag i någon för att skapa fler jobb eller för att människor måste fly för sina liv och komma hit och att det då ska vara lättare att komma in på svensk arbetsmarknad.Det är bra för , och det har historiskt byggt oss starka ekonomiskt. Det är viktigt för vår konkurrenskraft att vi är öppna för människor från andra länder. Att vi har ordning och reda i vår ekonomi är sådant som gör att vi har kunnat växa mer än många andra, jämförbara länder. Det är jag stolt över, och därför vill jag behålla och stå upp för öppenheten i den svenska ekonomin när vi bygger vidare på den ekonomiska politiken. Det har varit en parad av dysterkvistar och svartmålare här, så låt mig börja mitt inlägg med att skjuta in lite positiv energi i debatten.I dag har kommit med en prognos som skruvar upp utsikterna för svensk ekonomi något. Det har kommit en arbetskraftsundersökning som visar att sysselsättningen fortsätter att öka och att arbetslösheten utvecklas bättre än vad analytikerna trodde - den går inte upp - trots den internationella krisen.Herr talman! Låt mig i mitt huvudanförande fokusera på några andra saker, och låt mig inleda mitt anförande med en sammanfattning av vad jag har att säga.Många företrädare för Socialdemokraterna hävdar gång på gång att klyftorna i det svenska samhället har ökat. De målar upp bilden av rika som roffar åt sig en allt större del av den gemensamma kakan och att fattiga blir allt fler. Men det stämmer inte. Påståendena om kraftigt ökade klyftor överensstämmer inte med verkligheten. Studerar man statistiken över inkomstutvecklingen och inkomstspridningen saknas det stöd för hypotesen om kraftigt ökade inkomstklyftor i efter år 2006.Vi ser detta påstående om ökade klyftor till exempel i den reservation som Socialdemokraterna har till regeringens vårbudget. Där skriver man: "har en av de snabbast växande inkomstklyftorna i hela . "Men eftersom inte har några växande inkomstklyftor kan det inte vara någon av de snabbast växande i hela . och gruppledaren skrev i i går: "Det är otvetydigt så att klyftorna i växer". Det är fel!Stefan Löfven sade i Ekots lördagsintervju att problemet är de växande klyftorna i samhället, negativ inkomstutveckling och långtidsarbetslöshet, främst bland unga. Låt mig konstatera att Socialdemokraterna, bland andra , slarvar med sanningen. Hypotesen om ökade klyftor i saknar stöd. Just beträffande långtidsarbetslösheten bland unga är och de två länder som har lägst andel ungdomar som varit arbetslösa . Det är bara att läsa betänkandet.Men låt mig som liberal först konstatera att vi liberaler och Socialdemokraterna har olika syn på vad som är ett rättvist samhälle. Vi tycker att det ska löna sig att arbeta, att arbeta övertid, att ta ansvar och risker och att utbilda sig. Höjden av rättvisa är inte att alla har det exakt lika bra. Orättvisor för liberaler handlar inte om att bli upprörd över att någon tjänar pengar. Orättvisor handlar om när människor saknar möjligheter. Våra liberala lösningar handlar om att människor ska ha lika chanser i livet, hela livet. En skola med fokus på kunskap, en god skattefinansierad sjuk- och äldreomsorg och väl fungerande sociala skyddsnät skapar ett samhälle som håller samman.Herr talman! Det finns olika sätt att mäta fattigdom. Det har hänvisats till en rapport från som visar att den så kallade relativa fattigdomen har ökat i . Det är viktigt att förstå att detta mått inte fångar in frågan hur många människor som lever i misär eller hur djup en eventuell misär är, utan i stället säger måttet hur sammanpressad den nedre delen av inkomstfördelningen är, vilket ju inte alls är detsamma som fattigdom.Det är därför detta mått nu utnyttjas för att påstå att - som var ett krisår med stort budgetunderskott, hög arbetslöshet, inledningsvis höga räntor och kraftiga nedskärningar i välfärdssystemen - skulle ha varit ett för än 2010. Det är ett absurt påstående, men det kommer av den vilseledande användningen av detta mått.Ett annat illustrativt exempel på detta mått som man använder för att påstå att har växande klyftor är att när krisen kom till skulle ha blivit rikare. Man behöver inte ens ekonomisk kunskap för att förstå att detta är helt orimligt. Jag lämnar detta vilseledande och av oppositionen missbrukade mått och går över till mätning av inkomstskillnader. Vad socialdemokratiska företrädare låter bli att säga är att den allra största delen av de ökade inkomstskillnaderna efter 1995 inträffade , alltså före regeringsskiftet från till . var förstås de växande inkomstskillnaderna under Socialdemokraternas tid inte resultatet av någon illvilja, utan det var resultatet av Socialdemokraternas saneringspolitik, som var nödvändig och ofrånkomlig . Även har undersökt påståendet om vidgade klyftor och kommit till slutsatsen att klyftorna inte har ökat . Rådet, som oberoende av regeringen granskar den förda ekonomiska politiken, skriver i kap. 7 i sin rapport som kom att inkomstskillnaderna har varit närmast oförändrade trots den ekonomiska krisen. Rådet hittar i sin analys inte de kraftigt växande klyftor som oppositionen återkommande påstår skulle ha presenterar också ett annat viktigt resultat, nämligen att den sammantagna utjämningseffekten av skatter och bidrag har varit oförändrad. Vad är då innebörden av det? Jo, det betyder att alla de förändringar som regeringen har genomfört när det gäller skatter och bidrag inte har medfört ökade klyftor - helt i strid med de påståenden som ledande företrädare för Socialdemokraterna tid efter annan gör. De gör det inte bara i reservationen utan också i Ekots lördagsintervju och i återkommande artiklar och uttalanden. Det är inte med sanningen överensstämmande. Man slarvar och fuskar med sanningen. Professor , och , konstaterade vid finansutskottets utfrågning att vi i har en uppgång i inkomstspridningen mätt med den konventionella Gini-koefficienten. Det är alltså ett mått på hur ojämn inkomstfördelningen i ett samhälle är. Han säger att den uppgången skedde 1995-2005. ", som är före krisen, är det en förbluffande inkomstfördelning." Det har alltså inte blivit några ökade inkomstolikheter och klyftor under alliansregeringen. Det är inga kraftigt vidgade klyftor, tvärtemot vad Socialdemokraterna ständigt upprepar. Finanspolitiska rådets slutsats stämmer också överens med statistik över utvecklingen av disponibla inkomster. I stället, herr talman, konkluderade professor vid riksdagshearingen att politiken och utvecklingen under alliansregeringen har haft "anmärkningsvärt gynnsamma fördelningseffekter". Smaka på det, socialdemokrater! Ni har fuskat med sanningen. Ni luras med sanningen om de växande klyftorna!Då är frågan: Vad är det som är orsaken?Socialdemokraterna vill bortförklara de växande klyftorna under den första delen av den här studerade perioden, alltså Socialdemokraternas tid vid makten, med att det var någon annan som orsakade klyftorna. Det var den ostyrbara börsen och de ökade kapitalinkomsterna. siffror visar dock något annat, nämligen att den ökade inkomstspridningen under och Socialdemokraternas tid finns där oavsett om man räknar in kapitalinkomster eller börsvinster. Det är en obetydlig skillnad. Börssvängningarna finns med, men de är bara av mindre betydelse för spridningen i inkomst. Återigen vill jag säga att jag inte lastar och hans regering för detta. Det är ett resultat av en nödvändig saneringspolitik som i sin tur motiverades av en ekonomisk kris.Den läxa vi kan lära av detta är att det är väldigt svårt att undvika ökade klyftor när en kraftig makroekonomisk omställning måste göras. Då är det framför allt människor med små marginaler som drabbas. Om man måste göra en budgetsanering ger det i allmänhet ökade klyftor. Har man inte behov av budgetsanering, och det har den här regeringen inte haft, för vi har drivit en ansvarsfull och klok politik, blir det heller inte anledning till ökade klyftor. Detta är otroligt viktigt att notera. Det är just därför att efter den senaste krisens inledning 2008 inte har behövt gå igenom någon tuff krishanteringskur liknande den eller den som andra länder nu genomgår som efter 2008 inte har haft ökade klyftor. Det är alltså alliansregeringens ansvarsfulla politik under krisen som har gjort att skillnaderna mellan människors inkomster är små i Sverige.Avslutningsvis: I sin strävan att hitta en bra story med rejäla rallarsvingar mot regeringen har och andra socialdemokrater, inklusive de som har skrivit reservationen i detta betänkande, hamnat helt snett i sin iver att komma åt regeringen. Beskrivningen av de påstått kraftigt ökade klyftorna stämmer helt enkelt inte. ägnar en väldigt stor del av sitt anförande åt att tala om klyftor i samhället och att försöka att på alla sätt tona ned att det skulle vara någon form av ökning av klyftorna.Jag kan bara konstatera att gör en helt annan tolkning än av utvecklingen av klyftor i . I dess rapport framgår att är det land i den rika världen där klyftorna ökar mest och snabbast av alla.Jag vill ställa min fråga på ett område som alltför sällan kommer upp i den svenska budgetdebatten. Det är väldigt mycket kopplat till det område som har ägnat sig åt, nämligen klyftor. Jag vill diskutera mer om klyftor mellan fattiga och rika på global nivå i världen.Där är biståndet en väldigt viktig faktor. Vi har en biståndspolitik och en biståndsbudget som ska användas för att minska de stora klyftorna mellan rika och fattiga länder och göra en viktig insats för att minska fattigdomen och bekämpa fattigdom i världen.Där bekymras vi av att i budget efter budget urholkar man biståndsbudgeten. Man tar pengar till andra områden, framför allt till migration där biståndspengarna används för att ta emot asylsökande i Sverige.I år tar man ytterligare drygt 700 miljoner från biståndsbudgeten. Sammantaget är det nu av biståndspengarna, var sjunde biståndskrona, som går till andra ändamål än att minska fattigdom i andra länder. Det är lika mycket pengar som till exempel används till bistånd i från svensk sida.Jag och många med mig har uppfattat som en medkämpe i vår kamp för att öka biståndet och få en större andel av inkomster som bistånd. Därför bekymrar det mig att i budget efter budget accepterar att man tar alltmer av biståndspengarna till andra ändamål som inte handlar om att bekämpa fattigdom i fattiga länder.Min fråga till är om tänker fortsätta att acceptera vidare sänkningar av det svenska biståndet och därmed bidra till ökade klyftor mellan och fattiga länder i världen. Låt mig inledningsvis säga något om klyftor, eftersom Per började med det. Han sade att har en annan åsikt om hur man mäter klyftor. Det mått som jag kritiserar är det som använder. Det mäter inte fattigdom. Det mäter inkomstspridningen mellan medelklass och de allra fattigaste i en ekonomi.