bet · H101UFöU1 · 2013-12-10 00:00:00 — I syfte att åstadkomma en friktionsfri övergång mellan det nuvarande svenska ISAF-bidraget och det kommande svenska bidraget till Natos utbildningsinsats (RSM) medger utskottet att de delar av det svenska bidraget som senare ska ingå i RSM kan komma att behöva verka inom ramen för ISAF . Utskottet välkomnar att i planeringsarbetet avseende RSM har drivit frågan om genomförande av FN:s säkerhetsråds resolution (2000) om kvinnor, fred och säkerhet. I enlighet med nationella handlingsplan för resolution betonar utskottet att som medlem i FN ska bidra till genomförandet av resolutionerna och 1820 genom aktiviteter på tre nivåer, inklusive i : nationellt, regionalt och globalt. I sammanhanget vill utskottet framhålla vikten av att de relaterade resolutionerna (2009), 1888 (2009), 1960 (2010), 2106 (2013) och 2122 (2013) också genomförs. Utskottet välkomnar att regeringen avser att påbörja en översyn av den nationella handlingsplanen för resolutionerna och 1820 där även relaterade resolutioner kommer att beaktas. I sammanhanget vill utskottet erinra om utrikesutskottets respektive försvarsutskottets betänkanden /14:UU7 och 2012/13:FöU14. Utskottet anser att ett jämställdhets- och barnperspektiv även fortsättningsvis bör integreras i all relevant verksamhet i . Utskottet välkomnar att Nato tillsatte en general som ansvarig och sammanhållande för jämställdhetsfrågorna inom ISAF. Utskottet beklagar att attacker riktade mot afghanska politiker, ämbetsmän och företrädare för säkerhetsstrukturerna har ökat i förhållande till . Utskottet delar regeringens uppfattning att det är angeläget med en fortsatt diplomatisk bevakning av utvecklingen i norra . Utskottet menar att det finns starka skäl att vidareutveckla de nätverk och kontakter som är etablerade med samhällsföreträdare i denna del av landet. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet att ambassaden i förstärks. Utskottet välkomnar ånyo att i samband med givarkonferensen i åtog sig att –2024 stödja med en indikativ volym om sammantaget 8–8,och att därmed blir största biståndsland. Utskottet vill framhålla att det svenska biståndet ska bygga på ett ömsesidigt ansvarstagande och ett starkt afghanskt ägarskap. Förbättrad demokratisk utveckling och fattigdomsbekämpning ska vara det överordnade syftet med de samlade svenska insatserna. I detta sammanhang välkomnar utskottet att regeringen i sin samarbetsstrategi för utvecklingssamarbetet med särskilt lyfter fram att kvinnor, barn och ungdomar ska åtnjuta förbättrade levnadsförhållanden i ett fredligt, demokratiskt och rättssäkert samhälle. Stöd till förbättrad säkerhet är ett led i att uppnå detta. Utskottet vill understryka att utvecklingssamarbete innebär att måste leva upp till sina åtaganden inom . Åtagandena gäller bland annat transparens och antikorruption, gott samhällsstyre och demokrati samt respekt för de mänskliga rättigheterna. Utskottet vill betona vikten för det svenska utvecklingssamarbetet av ökad samverkan med EU och de nordiska länderna när det gäller institutionsbyggande insatser och policydialog med afghanska företrädare. bör aktivt följa och påverka och fonder och program. Utskottet ser med oro på att den humanitära situationen i försämras alltjämt, i ljuset av bl.a. intensifierade konflikter och extrema väderförhållanden. Utskottet menar att säkerheten för de humanitära aktörerna som verkar i landet är av central betydelse. Utskottet konstaterar att det svenska humanitära biståndet till uppgår till ca . Därtill kommer de svenska kärnstöden till FN och (). I takt med att det internationella samfundets engagemang i förändras blir de civila insatserna, inte minst i FN:s och EU:s regi, allt viktigare. Mot bakgrund av att det finns så många aktörer på plats är det avgörande med samordning i nära samarbete med den afghanska regeringen. Mot ovanstående bakgrund föreslår det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet att bifaller proposition 2013/14:33 och avstyrker motionerna 2013/14:U5, 2013/14:U6 och 2013/14:Fö257 yrkande 17. Utskottet förordar därmed, under förutsättning att det finns ett mandat för styrkan enligt beslut i , att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 600 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2014. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns motionsvis framförda förslag som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som fastslagits av med anledning av betänkande 2005/06:RS3. Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som redovisas i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avslag på propositionen, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2013/14:U5 av m.fl. (V) yrkande 1. menar att det utländsk militär närvaro i är ett faktum att den internationella insatsen i grunden misslyckats. Våldet eskalerar, allt fler civila dödas och freden blir alltmer avlägsen. har insatsen inte kunnat bidra till demokratisering, ökad jämställdhet eller utvecklingsinsatser, vilket framhållits som några av insatsens huvuduppgifter. finner det anmärkningsvärt att regeringen tillsammans med Socialdemokraterna och trots denna brist på framsteg och mätbara resultat av den svenska insatsen nu väljer att återigen förlänga den militära insatsen. Regeringen konstaterar i sin proposition att de afghanska säkerhetsstyrkorna (ANSF) har kopplingar till lokala makthavare med anknytning till kriminella aktörer. Mot bakgrund av detta och det faktum att den afghanska regimen är en av världens mer korrupta är det osäkert om Natos utbildning av ANSF kommer att leda till ökad säkerhet för den afghanska befolkningen. Det går inte att bortse från möjligheten att resultatet i stället blir det motsatta. bör avslå regeringens proposition 2013/14:33 Fortsatt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) och framtida deltagande i Natos utbildningsinsats (RSM) i . Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan (ISAF), punkt 2 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 400 personer till förfogande för deltagande i ISAF till utgången av december månad 2014, givet att det finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U6 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:Fö257 av (SD) yrkande 17, bifaller delvis proposition 2013/14:33 och avslår motion 2013/14:U5 av m.fl. (V) yrkande 3. menar att eftersom det svenska försvaret har reducerats såväl ekonomiskt som i fråga om antalet förband så innebär alltför stora internationella engagemang att vårt eget existensförsvar inte kan planeras eller övas. Varje självständig nation behöver ett existensförsvar, vilket inte har. Vår primära målsättning bör vara att bygga upp ett sådant försvar för att möta framtida hot i vårt närområde, och inte ett försvar som är dimensionerat för insatser långt från gränser med oklara utsikter till framgång i det aktuella landet och till oklart gagn för . För att en internationell insats ska vara meningsfull så måste det också finnas rimliga utsikter till framgång. Insatsen i är inte en sådan. Ju längre stannar, desto mer riskerar vi att dras in i ett moras av gerillabekämpningsinsatser som kan vara och kosta det svenska försvaret miljarder som i stället kunde ha använts till en uppbyggnad av försvarsorganisationen i . De svenska soldaterna i det främsta ledet har hedrat oss alla och har alla svenskars stora tacksamhet. De har möjliggjort att vi kunnat realisera vår önskan att bistå talibanernas offer. ISAF-operationen skalas nu ned och det är tid för det svenska förbandet att åka hem. Vi föreslår därför att det svenska bidraget i ISAF avslutas men att det finns en rimlig tid för full avveckling fram till utgången av december månad 2014. Mot denna bakgrund medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 400 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2014, givet att det finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av säkerhetsråd. Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan (ISAF), punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen att den svenska militära insatsen i inklusive utbildningsinsatsen bör dras tillbaka och att en plan för ett sådant trupptillbakadragande bör upprättas. 2013/14:U5 av m.fl. (V) yrkande 3, bifaller delvis proposition 2013/14:33 och avslår motionerna 2013/14:U6 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:Fö257 av (SD) yrkande 17. konstaterar att fortfarande väntar på ett fredsavtal efter det USA-ledda anfallet 2001. Den militära strategi som först den USA-ledda Operation Enduring Freedom (OEF) och därefter ISAF använder sig av torde undergräva och försvåra alla försök till en freds- och försoningsprocess. Den svenska militära insatsen i inklusive utbildningsinsatsen bör dras tillbaka och en plan för ett sådant trupptillbakadragande bör upprättas. Framtida svenskt deltagande i Natos utbildningsinsats (RSM) i och utvecklingssamarbete, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U6 av och (båda SD) yrkandena 3 och 4 samt 2013/14:U5 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 4. I regeringens strategi för –2014 framkommer att i enlighet med Kabulprocessen har , liksom andra givarländer, åtagit sig att kanalisera av stödet genom den afghanska regeringens system och att öka anpassningen till nationella system och prioriteringar. I propositionen framgår också att den pågående största insatsen inom svenskt bistånd till är stödet till fond för återuppbyggnad, där inriktningen är att stödja afghanska förvaltningen på central, regional och lokal nivå. Vidare framgår att vi genom stöd till den afghanska ekonomin kan bidra till att stärka landets möjligheter att stå på egna ben. Även om vi kan instämma i att det finns goda syften med denna typ av bistånd för att stärka förvaltningen menar vi att det finns uppenbara risker med denna inriktning på biståndet till . Regeringen själv framhåller i strategin för att få framsteg har åstadkommits när det gäller de afghanska myndigheternas kapacitet att hantera ökade resursflöden. Det framgår även att den politiska viljan och förmågan att hantera frågor som korruption och bristande respekt för mänskliga rättigheter kan ifrågasättas. Det finns också rapporter om omfattande korruptionsproblem och pengar som forslas ut ur landet. Enligt Transparency international och deras korruptionsindex ligger på delad sista plats vad gäller korruptionens omfattning. För att biståndspengar ska kunna kanaliseras via den afghanska regeringens system måste det ställas tydligare krav på att de afghanska myndigheterna visar en större politisk vilja att hantera den omfattande korruptionen, och vi måste se resultat. Konsekvensen blir annars att biståndet, genom korruption, riskerar att bidra till ändamål det långt ifrån är avsett till. vill se ett bistånd som når fram till de fattigaste och mest utsatta i landet. Det tror vi inte uppnås genom att kanalisera en så stor del av biståndet via den afghanska regeringens system när korruptionen är så omfattande i landet. Några av de mest utsatta grupperna i landet är kvinnor och barn. Insatser inriktade på hälsa, skydd och utbildning för kvinnor och barn anser vi därför vara av vikt. Vi menar att i högre grad bör prioritera humanitärt bistånd samt insatser via organisationer i det civila samhället, och då främst , under förutsättning att säkerhetsläget tillåter det. I vår biståndsbudget föreslår vi ett utökat stöd till organisationer i det civila samhället, och vi avser att även rikta en del av det till satsningar i . I vår budget föreslår vi även ett kraftigt ökat stöd till UNHCR och humanitära insatser, och det är vår avsikt att en del av detta stöd vid behov ska kunna riktas till att hjälpa de flyktingar som finns i och dess närområde. För att en internationell insats ska vara meningsfull så måste det också finnas rimliga utsikter till framgång. Insatsen i är inte en sådan. Ju längre stannar, desto mer riskerar vi att dras in i ett moras av gerillabekämpningsinsatser som kan vara och kosta det svenska försvaret miljarder som i stället kunde ha använts till en uppbyggnad av försvarsorganisationen i . Av denna anledning önskar inte heller ett deltagande i Natos utbildningsinsats (RSM). Framtida svenskt deltagande i Natos utbildningsinsats (RSM) i och utvecklingssamarbete, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U5 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 4 samt 2013/14:U6 av och (båda SD) yrkandena 3 och 4. anser att det är osäkert om ett svenskt deltagande i Natos utbildningsinsats leder till ökad säkerhet för befolkningen. Den enda säkra effekten av ett svenskt deltagande är ett närmare samarbete mellan och Nato. Detta är inget mål i sig och bör därför inte vara vägledande för beslut om fortsatta militära närvaro i . borde arbeta för att resurser sätts in så att FN har det direkta ansvaret för den fortsatta processen, både civilt och militärt, utan Natos inblandning. Det skulle ge mer trovärdighet till en kommande fredsprocess. Det är särskilt viktigt att kvinnor inkluderas i fredsprocessen så att de får inflytande över hur situationen för kvinnors rättigheter utvecklas. Erfarenheten från andra länder visar dessutom att fredsförhandlingar där kvinnor deltar leder till en mer hållbar fred. FN:s resolution (2000) om kvinnor, fred och säkerhet, som handlar om att stärka kvinnors rättigheter och deltagande i fredsprocesser, kan bli ett effektivt verktyg i detta arbete. I rapporten the target – Recommendations for commitment to women, peace and security in konstateras dock att arbete med att genomföra resolution i mest handlat om att kvalitetssäkra de egna insatserna. För att åstadkomma ett tydligare fokus på att stärka de afghanska kvinnornas ställning krävs en ny inriktning. bör därför ta fram en nationell handlingsplan för hur resolution ska genomföras i . utgångspunkt är vår solidaritet med det afghanska folket. Vi vill att ska finnas på plats i för att bidra till fred, demokratisering, jämställdhet och utveckling. Men för att ska kunna göra det krävs en i grunden annan strategi än dagens – vi behöver växla från en militär till en civil strategi. I stället för att utkämpa ett misslyckat krig bör vi med civila och politiska verktyg bidra till fred. Centralt i en sådan strategi måste vara ett ökat civilt bistånd, stöd till försöken att skapa en freds- och försoningsprocess samt förstärkta insatser för att återintegrera medlemmar av det väpnande motståndet i det afghanska samhället. Dessa tre punkter kommer att vara centrala för en strategi för fred och försoning. Tyvärr kan vi konstatera att engagemang på samtliga tre punkter är otillräckligt. Detta trots att har ambitionen att öka biståndet till med 25–jämfört med dagens nivåer. Denna ökning är välkommen men inte tillräcklig. Dels är behoven enorma, dels finns det en klar risk för att andra länder sänker sin ambitionsnivå vad gäller biståndsinsatser när den utländska truppnärvaron minskar. historia visar att det inte finns en militär lösning på landets problem. Utländsk militär närvaro har gång på gång fördjupat och förstärkt landets konflikter. Fred kan bara byggas genom en inkluderande dialog och en bred försoningsprocess där medlemmar i de stridande grupperna ges en möjlighet att återintegreras i samhället. bör därför öka de civila insatserna i . Förteckning över behandlade förslag Proposition 2013/14:33 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan (ISAF) och framtida deltagande i Natos utbildningsinsats (RSM) i : medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 600 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2014, givet att det finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av säkerhetsråd (avsnitt 10). 2013/14:U5 av m.fl. (V): avslår regeringens proposition 2013/14:33 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan (ISAF) och framtida deltagande i Natos utbildningsinsats (RSM) i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ta fram en nationell handlingsplan för hur resolution ska genomföras i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den svenska militära insatsen i inklusive utbildningsinsatsen bör dras tillbaka och att en plan för ett sådant tillbakadragande bör upprättas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör öka de civila insatserna i . 2013/14:U6 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det svenska bidraget i ISAF under normala omständigheter vid Camp Northern Lights i Mazar-e ska avslutas innan . medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 400 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2014, givet att det finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av säkerhetsråd. medger inte ett svenskt deltagande i Natos utbildningsinsats RSM. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om villkor och prioriteringar när det gäller bistånd till . Motioner från allmänna motionstiden 2012/13:U243 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i den kommande storsatsningen på ett afghaniserat bistånd i stället för svensk trupp betona uppbyggnad av det civila samhällets kapaciteter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skydd av civilsamhället och utveckling baserad på det lokala och civila samhällets grundläggande behov sätts i fokus för ett utvidgat bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Afghanistanbiståndet i första hand bör koncentreras på stärkande av regionala provinsstrukturer för att bygga en sammanhållen stat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att säkerställa att de afghanska styrkor som byggs upp för att ersätta den internationella säkerhetsorganisationen inte ska kunna komma att omvandlas till nya lokala milisförband. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för en instans inom ISAF och dess efterföljare som övervakar, undersöker och rapporterar om civila förluster till den afghanska regeringen och andra fredsbyggande krafter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör upprätta en ny svensk handlingsplan för fredlig utveckling med tyngdpunkt på kvinnligt deltagande utifrån FN-resolution . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för uppbyggnaden av lokala fredsråd i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att använda sig av de kunskaper om konflikter och de åtgärdsförslag som fredsforskningen arbetar med. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i biståndet särskilt beakta do-no-harm-metodiken i biståndet, dvs. eftersträva konfliktkänsliga metoder och programdesigner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga att använda det internationella civilsamhällets olika organisationer som direkta fredsövervakare och brobyggare. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en formfast strategi för främjande av kvinnors deltagande i samhällslivet på alla nivåer i allmänhet och för fredsarbete i synnerhet. 2012/13:U324 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka andelen kvinnor i svenska fredsbevarande insatser i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att öka stödet till om organisationen efterfrågar det. 2012/13:Fö245 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hela den svenska militära insatsen inom ISAF i ska dras tillbaka . Motion från allmänna motionstiden 2013/14:Fö257 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hela den svenska militära insatsen inom ISAF i ska dras tillbaka (kap. 6.1). Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet i förslagspunkt 4 m.fl. (S) Jag vill först yrka bifall till reservationerna 2 och 4.Kriget i har många rötter. Våld har fött våld som har fött våld i området under årtusenden. Det finns inget slut på all hämnd som måste utkrävas. Med Operation Enduring Freedom, OEF, störtade och upplöste träningsläger. Det var hämnden för det som hände den 11 september.Imperiebyggare har hemsökt området . erövrade området och gjorde khan det. och det hade området som spelbricka . anföll för att hjälpa de afghanska kommunisterna. ISAF och OEF är i sedan 2001.När de historiska krigen har handlat om att ta kontroll över området handlar det nuvarande kriget om att besegra det onda och bana väg för välstånd och demokrati. Problemet är att fienden, talibanerna, är mer eller mindre synonym med det pashtunska folket. Frontlinjen går alltså mellan olika folk i området. Tadzjiker, hazarer, uzbeker, ajmaker, turkmener och balucher är stora minoritetsfolk. De går samman i en sak, nämligen att hålla talibanerna stången. Det går inte att komma ifrån grundproblemet som är att kolonialmakter en gång satte gränser utan hänsyn till de olika folkens hemvist.Målet med allt förändringsarbete i måste vara att gynna folkstyre och modern utbildning för alla, naturligtvis även för kvinnor. Men de stora problemen i är rena systemfel - biståndspengar som fräckt stjäls av regimens egna män, korruption, en icke fungerande polisorganisation och en medeltida syn på kvinnors rättigheter. Att avskaffa dessa systemfel kräver fred, demokrati och ett fungerande utbildningsväsen. Vi får alla hålla våra tummar för att den omfattande internationella insatsen i har gett de goda krafterna tillräckligt bra förutsättningar inför framtiden.Grundvalen för inställning till militärt utlandsbistånd är att vi nu måste ta en paus för att i stället stärka vårt nationella försvar. menar att eftersom det svenska försvaret har reducerats såväl ekonomiskt som i fråga om antalet förband innebär alltför stora internationella engagemang att vårt eget existensförsvar inte kan planeras eller övas. Varje självständig nation behöver ett existensförsvar. har inte detta längre. Vår primära målsättning måste vara att bygga upp ett existensförsvar för att möta framtida hot i vårt närområde. De nationella försvarsmålen ska vara dimensionerande. Internationella insatser kommer i andra hand, men de kan vara viktiga. Och om återbygger ett existensförsvar och tar upp en partiell värnplikt får vi en rekryteringsbas till framgångsrika kommande internationella insatser.För att en internationell insats ska vara meningsfull måste det också finnas rimliga utsikter till framgång. Insatsen i är inte en sådan.