bet · H001UbU3 · 2013-02-14 00:00:00 — Genom att investera i utbildning, forskning och innovation rustar vi för morgondagens utmaningar. Utbildning, forskning och innovation hjälper oss att bygga det hållbara samhället, ekologiskt, socialt och ekonomiskt. Det är en politik som stärker svenskt näringsliv och som leder till fler företag och nya gröna jobb. Vår välfärd bygger på att akademin, näringslivet och den offentliga sektorn i samverkan förmår omvandla ny kunskap och nya idéer till innovationer som är till gagn för hela samhället. En satsning på utbildning, forskning och innovation är en mycket god välfärdspolitik. Utbildning, forskning och innovation ska också stå i bildningens tjänst och vara ett värn för den fria och skapande tanken. En forskning i bildningens och upplysningens tjänst är värdefull i sig själv därför att den är ett urstarkt källflöde till hela samhällets förmåga till självreflexion, prövning och omprövning. Det är av största betydelse vilken inriktning utbildnings-, forsknings- och innovationspolitiken har. Socialdemokraterna står för en politik som vill ge människor och samhälle utvecklingsmöjligheter för framtiden genom att ha en bred ansats som knyter an till verkligheten i alla delar av samhället. För oss har det alltid varit en självklarhet att forskningen angår hela samhället, inte bara dem som är närmast verksamma i den. Detta perspektiv har stärkt förutsättningarna för forskarna och legitimiteten i deras arbete och resultat. framskjutna plats i världsekonomin vilar på våra gemensamma investeringar i kunskap, forskning och utveckling. Vår konkurrenskraft kan inte tas för given, utan måste ständigt tryggas. Därför behövs en ny politik för hållbar ekonomisk tillväxt och för att utveckla svensk konkurrenskraft. Genom en nära samverkan mellan staten, näringslivet och forskningen kan vi utveckla den kunskapsbaserade delen av ekonomin där har konkurrensfördelar. Vi är övertygade om att inte ska möta den allt hårdare internationella konkurrensen med lägre löner eller försämrade arbetsvillkor. För att stå starka måste vi ha strategier för att ska konkurrera med hög kompetens och goda arbetsvillkor. Nyfikenhet, sökande, utveckling och förändring är några av forskningens viktiga drivkrafter. Den nyfikenhetsdrivna grundforskningen och den nyttofokuserade tillämpade forskningen, med dess forskares enträgna arbete, flyttar fram de vetenskapliga positionerna och ger kunskap för förändring. ska konkurrera med kunskap och kompetens inte med låga löner. Vi lever i ett kunskapssamhälle, och vi hävdar oss i den globala konkurrensen just genom att skapa, utveckla och använda ny teknik, nya metoder och nya lösningar. Det kräver fortsatt stora insatser av både staten och näringslivet. Internationella samarbeten är en förutsättning för att ett litet land som ska klara att hävda sig i den internationella konkurrensen. Resurserna för forskning och forskarutbildning har ökat väsentligt. Det är en bra utveckling, och Socialdemokraterna vill se fortsatt stora satsningar på forskningen. Men statistiken visar att trots detta inte har förbättrat sin internationella position som forskningsnation. Frågan om hur vi ska få ut mer samhällelig nytta för investerade medel borde stå i fokus för en svensk diskussion om forskningspolitik. Socialdemokraterna menar att det går. Det behövs en öppen och förutsättningslös utredning av den svenska forskningspolitiken. Det krävs inte bara mer medel, det krävs också strukturreformer för att få ut mer av svensk forskning. Forskning är en långsiktig verksamhet. Det tar att bygga upp framstående forskningsmiljöer, och forskningsprojekt har i stort sett alltid en längre tidshorisont än . Trots det styrs forskningspolitiken om varje mandatperiod genom de fyraåriga forskningspropositionerna. Socialdemokraterna menar att det krävs mer av långsiktighet och därmed samverkan över de partipolitiska gränserna om forskningen ska ges de långsiktiga och stabila förutsättningar som den behöver för att kunna leverera goda resultat. Forskning och innovation skulle gynnas av att politiken i vissa grundlinjer stakades ut för ett längre tidsperspektiv. Det förutsätter naturligtvis att vi når en reell politisk samsyn kring vissa kärnvärden i svensk forsknings- och innovationspolitik. Det borde vara möjligt. Utbildning, forskning och innovation ska stå i människornas tjänst för ett solidariskt, jämlikt och rättvist samhälle. Ett samhälle som håller samman och är öppet mot omvärlden. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som ovan anförts. Politikens inriktning, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub5 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2012/13:Ub6 av m.fl. (S) yrkandena 13. Forskningen rustar oss för framtiden. I en värld i ständig förändring står vi inför nya utmaningar som vi behöver forskningens metoder, analys och slutsatser till hjälp för att hantera. Vår tids största utmaningar måste ses ur ett globalt perspektiv, där den nationella arenans uppgift är att bidra med resurser för att lösa mänsklighetens problem i stort och smått. Forskningspolitiken handlar därför inte om en tävlan mellan länder, utan om hur vi tillsammans skapar förutsättningar för en mer vetenskapligt förankrad samhällsutveckling, både lokalt och globalt. Ett nyfiket kunskapssamhälle är både mål och medel för . Vi räknar vetenskapen som en av grundpelarna för samhällsutvecklingen. Det är genom att ta grundläggande principer om mänskliga fri- och rättigheter och visionen om en socialt, ekologiskt och ekonomiskt hållbar utveckling och förena dessa med kunskap och kunskapsutveckling som vi bygger ett bättre samhälle för framtiden. En mer forskningsorienterad och kunskapsintensiv samhällsutveckling gäller demokratin och välfärden lika mycket som den gäller ekonomin och ekologin. behöver en forskningspolitik som ger tydliga förutsättningar för en infrastruktur som i sin tur möjliggör ett ständigt tillskott av ny kunskap i samhällets alla delar, inom industrin, i tjänstesektorn och i välfärden. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som ovan anförts. Fördelning av anslagen för forskning och forskarutbildning, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub5 av m.fl. (MP) yrkande 6. Det har påståtts att statens resurser för forskning smetas ut över lärosätena, vilket skulle vara ett hinder för framgångsrik forskning i . En sammanställning från () visar att påståendet inte stämmer (RUT-PM, dnr 2012:1529). Sammanställningen visar lärosätenas intäkter för forskning och utveckling som fördelats via statsbudgeten (exklusive forskarutbildning). Enligt sammanställningen går huvuddelen av forskningsanslagen till , och . Regeringens politik har missgynnat mindre högskolor, bl.a. fördelningen av de strategiska forskningsmedlen. Det finns inte något som tyder på att mindre forskningsmiljöer skulle vara sämre än större. Tvärtom visar utvärderingar att det inte skiljer mellan mindre och större lärosäten i fråga om forskningens kvalitet. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder för att högskolor, yngre universitet och mindre forskningssamhällen inte ska missgynnas systematiskt vid fördelning av forskningsanslag till lärosätena. Andelen av anslagen för forskning och forskarutbildning som fördelas efter kvalitet, punkt 4 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub5 av m.fl. (MP) yrkande 5. Regeringen erkänner bristerna i det nuvarande system för fördelning av resurser som den införde 2008. I propositionen väljer regeringen ändå att kraftigt utöka den andel som ska fördelas efter kvalitetsindikatorer, från till , vilket motsvarar ca . Det framgår dessutom av propositionen att de kommande ökningarna av basanslaget till lärosätena också ska fördelas efter den principen. Det skulle innebära att cirka en fjärdedel av de direkta forskningsanslagen till lärosätena kommer att fördelas efter kvalitetsindikatorer. vill inte med rådande system utöka andelen konkurrensutsatta forskningsmedel till lärosätena. Att konkurrensutsätta en så stor andel av de fasta anslagen leder till att långsiktig planering försvåras, till färre tillsvidareanställningar på lärosätena och därmed till sämre förutsättningar för svensk forskning. Regeringen bör inte öka andelen konkurrensutsatta forskningsmedel till universitet och högskolor. Samverkan som indikator för fördelning av forskningsresurser, punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub5 av m.fl. (MP) yrkande 4 och 2012/13:Ub6 av m.fl. (S) yrkande 10. Ett antal utredningar har pekat på brister när det gäller incitament för, och den strategiska styrningen av, universitets och högskolors samverkan med det omgivande samhället samt arbetet med att forskningsbaserad kunskap kommer till nytta. Vi ser därför behov av att ytterligare stimulera och premiera lärosätenas samverkan med det omgivande samhället samverkan med näringsliv, offentlig sektor och samhället i dess bredaste bemärkelse. Vi kan också se fördelar med att vissa högskolor särskilt profilerar sig mot en företags- och samhällsnära forskning. Därför föreslår vi att samverkan ska tillföras som en ny indikator jämte publiceringar, citeringar och externa medel. Det är svårt att värdera och mäta samverkan, men behovet av att positivt uppmärksamma denna roll hos högskolan måste här få överväga svårigheterna med att göra det möjligt. För att komma fram till en form för utvärdering med hög acceptans bör forskningsråden och Verket för innovationssystem inom ramen för sitt uppdrag om resursfördelning efter bedömning av kvalitet och prestation i samverkan med det omgivande samhället ta fram en fungerande indikator för samverkan och eventuellt också andra värderingsformer. Det behövs tydligare incitament för att akademin ska stärkas i sin samverkan med omvärlden. I en ny modell för fördelning av resurser för forskning bör därför samverkan med tredje part ingå som ett kriterium. Detta bör göras då det behövs ett tydligare incitament i fördelningen av forskningsanslag till lärosätena för att stimulera samverkan med tredje part, t.ex. industrin, annan näringslivspart eller välfärdens aktörer. En återkommande kritik från lärosätena är att det saknas incitament för dem att använda intäkter som de har fått för sina utbildnings- och forskningsuppdrag som stöd för innovationsfrämjande åtgärder. Lärosätena fokuserar på de uppdrag som genererar intäkter, vårdar dessa, använder dem för att stärka sin verksamhetskvalitet och konkurrenskraft, så att de inte vid utvärderingar riskerar att förlora intäkterna genom indragna examensrätter eller omfördelning av forskningsmedel. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder när det gäller incitament för samverkan i fördelningen av forskningsanslag enligt vad som ovan anförts. Andra indikatorer för fördelning av forskningsresurser, punkt 6 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub5 av m.fl. (MP) yrkande 3 och 2012/13:Ub3 av m.fl. (V) yrkande 7. Den sneda könsfördelningen inom akademin måste motverkas genom att fördelningen av resurser delvis utgår från andelen kvinnliga professorer. Detta överensstämmer med förslag i (SOU 2007:81) . Det är viktigt att den nationella jämställdhetspolitiken också genomsyrar forskningsfinansieringen. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder för att motverka en sned könsfördelning inom akademin enligt vad som ovan anförts. Andra indikatorer för fördelning av forskningsresurser, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub3 av m.fl. (V) yrkande 7 och 2012/13:Ub5 av m.fl. (MP) yrkande 3. anser att de kvalitetsindikatorer som används inte är tillräckligt träffsäkra för att på ett tillfredsställande sätt mäta kvaliteten i högskolornas forskning. Att använda dessa bristfälliga indikatorer för att fördela om en allt större andel av forskningsresurserna är riskabelt. Bredden och mångfalden i forskningen kan drabbas negativt. I (SOU 2007:81) föreslogs att antalet kvinnliga professorer skulle påverka resursfördelningen, vilket åter bör tas i beaktande och utvecklas tillsammans med andra mått på jämställdhet. Det kan vidare handla om ett kriterium som visar lärosätenas förmåga att ställa nya frågor och sätta forskningsagendan inom ett eller flera forskningsområden. Ett annat kriterium borde vara hur väl forskarutbildningen fungerar. Ytterligare ett skulle kunna vara om det finns en gemensam vision vid lärosätena och hur den får genomslag i forskningen bl.a. i form av tvärvetenskaplighet. En utredning bör också överväga hur en del av forskningsresurserna kan vara behovsstyrda. I det föreslagna resursfördelningssystemet finns inga incitament till nyskapande forskning eller utrymme för risktagande. Det kan därför behövas ett särskilt stöd till ämnen och miljöer m.m. som har potential att utvecklas. Vidare bör det tas fram en mer färdigformulerad modell för hur samverkan med det omgivande samhället ska premieras. I detta bör inte enbart samverkan med näringslivet avspeglas, utan även samverkan med samhället i stort. Exempelvis kan det handla om att premiera högskolor som genom forskningsprojekt driver på samhälleliga diskussioner som leder till nytta som inte kan mätas i kronor. Regeringen bör tillsätta en utredning som ska göra en grundlig översyn av kvalitetsindikatorerna i resursfördelningssystemet enligt vad som ovan anförts. Basresurs till forskning, punkt 7 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub6 av m.fl. (S) yrkandena 7 och 8 samt 2012/13:Ub440 av m.fl. (S) och 2012/13:Ub480 av m.fl. (S) yrkande 1. Att bedriva forskning i hela landet och vid alla lärosäten har flera fördelar. För det första är det en förutsättning för att högskoleutbildningarna ska hålla hög kvalitet. För att alla högskoleutbildningar ska ha en god forskningsanknytning och undervisningen bedrivas av disputerade och forskande lärare krävs det att forskning bedrivs på alla lärosäten. Det är därför angeläget att andelen disputerade lärare ökar. Forskning vid alla lärosäten har på så sätt avgörande betydelse för kvaliteten i den högre utbildningen på alla lärosäten. För det andra håller den forskning som bedrivs vid högskolorna och de yngre universiteten hög kvalitet och har ofta också ett gott samarbete med det lokala och regionala näringslivet, inte minst basnäringarna, och har ofta nära till tillämpning och kommersialisering. Forskning är en drivkraft för samhällelig utveckling lokalt, regionalt och nationellt och har stor betydelse för utvecklingen i ett näringsliv som blir alltmer kunskapsbaserat. Att forskning ska kunna bedrivas i hela landet bidrar på så sätt till tillväxt och välfärd i alla regioner. Aktiva forskare vid alla lärosäten runtom i landet medför även en möjlighet att inspirera unga såväl som gamla. Därför är det av vikt att det finns platser och aktiviteter i hela landet som stimulerar nyfikenheten och intresset för forskning och utbildning. Forskningsresurserna är minst sagt ojämnt fördelade mellan lärosätena och många högskolor har alltför små forskningsresurser. Enligt uppgifter om forskningsanslag per lärosäte kanaliserades 2010 till de stora och äldre universiteten. De fyra unga universiteten fick dela på av de statliga forskningsanslagen och de återstående 13 högskolorna fick i statliga forskningsanslag. Socialdemokraterna vill höja den lägsta nivån för forskningsresurser till alla lärosäten. ges en basresurs för forskning till varje lärosäte om per helårsstudent. Vi föreslår att denna basresurs ökar till per helårsstudent. Alla lärosäten ska behandlas lika i detta avseende. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som ovan anförts. Fördelning av forskningsresurser efter kollegial bedömning, punkt 8 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub3 av m.fl. (V) yrkande 8 och 2012/13:Ub6 av m.fl. (S) yrkande 11 och 2012/13:Ub5 av m.fl. (MP) yrkande 2. Regeringen bedömer att ett nationellt system med peer review (kollegial bedömning) bör utredas vidare i syfte att kunna användas som verktyg för att fördela de direkta anslagen för forskning och forskarutbildning . Socialdemokraterna och är skeptiska till detta förslag. Vi anser att peer review, som har sin styrka i ämnesvisa värderingar och kvalitetsgranskning av projekt och artiklar, kan ha dålig precision och kan bli direkt vilseledande när man jämför hela lärosäten. De skulle också mobilisera stora mängder internationella forskare och bli mycket kostnadskrävande. En stor del av remissopinionen, inklusive flertalet av de stora universiteten, var också negativ. En hög kostnad kan självklart vara värd att bära om man tror att resultatet och tillförlitligheten vida kommer att överstiga kostnaden. Det finns dock mycket få tecken på att så skulle vara fallet. Vi ser, tvärtemot regeringens uttalade vilja, en risk för ökad konservering och inte alls att ett storskaligt nationellt system med peer review skulle bidra till djärvare och mer nydanande forskning. Därtill finns en risk att peer review motverkar en jämställd fördelning av forskningsmedel. Det är troligt att meritokratiska principer, dvs. att man beaktar meriter som kan mätas på ett någorlunda objektivt sätt, gynnar en mer jämställd fördelning mellan män och kvinnor. review är inte ett sådant system, särskilt inte i jämförelse med att ge publiceringar och citeringar, naturligtvis med adekvat områdesomräkning, en stor tyngd i bedömningen av forskning. Flera lärosäten har använt peer review i syfte att kvalitetsbedöma den egna forskningen. Dessa processer har lett till ökad dialog och ökat samarbete inom lärosätet och på så sätt varit kvalitetsutvecklande. Det är dock inte detsamma som att ett nationellt storskaligt system med peer review skulle vara bra för vare sig utveckling av forskningen eller som ett verktyg för rankning av hela lärosäten och fördelning av forskningsmedel därefter. Stora förändringar av hur kvalitet mäts i det svenska forskningssystemet bör vara väl underbyggda. Stora förändringar bör också vara långsiktigt hållbara, vilket i sig kräver överenskommelser över de politiska gränserna. Det är viktigt att forskningen vet vilka långsiktiga spelregler den har att förhålla sig till. Regeringen aviserar nu en utredning med syfte att ta fram ett förslag till storskaligt nationellt peer review-system. Ett sådant system bör inte införas utan att först föreläggas för avgörande. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som ovan anförts. Fördelning av forskningsresurser efter kollegial bedömning, punkt 8 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub5 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2012/13:Ub3 av m.fl. (V) yrkande 8 och 2012/13:Ub6 av m.fl. (S) yrkande 11. Regeringen presenterar i sin proposition ett förslag om ökade inslag av kollegial bedömning (peer review) gällande den konkurrensutsatta delen av forskningsanslaget till lärosätena. har fått uppdraget att ta fram ett förslag på system som kan börja gälla . beklagar att arbetet med ett nytt system inte gjorts inför arbetet med propositionen. Det är beklagligt då det innebär att de negativa konsekvenserna av dagens system kommer att fortsätta till. Kritiken mot det nuvarande systemet är inte ny. har bl.a. uttalat att det missgynnar vissa forskningsområden och att det riskerar att verka konserverande att tilldela mer medel till forskning om sådant som vi redan har kunskap om. avfärdades av regeringen som inför forskningspropositionen 2008 lade fram ett eget förslag på fördelning. I enlighet med detta fördelas anslagsmedel till universitet och högskolor utifrån deras resultat, mätt med resultatindikatorerna externa medel och vetenskaplig produktion (publicering och citeringar). Detta vill regeringen nu gå ifrån. Hade regeringen lyssnat mer till sina expertmyndigheter och remissinstanserna hade fördelningen av fakultetsmedel fungerat bättre. anser att det behövs ett helt nytt system för fördelning av forskningsresurser till landets lärosäten. Ett system som baseras mer på långsiktighet och förutsägbarhet och mindre på klåfingrighet och kortsiktighet. uppdrag är att ta fram ett system där kollegial bedömning är ett kriterium för den del av forskningsanslagen som ska konkurrensutsättas. I modellen kan också, enligt propositionen, utöver den rent vetenskapliga bedömningen ingå att bedöma forskningens samverkan, relevans och nytta. Att ett nytt fördelningssystem behöver utgå från mer än publiceringar och citeringar är självklart. försvårar det bl.a. för den tvärvetenskapliga forskningen. Ökade inslag av kollegial bedömning kan leda till en mer nyanserad bedömning, men med tanke på den kritik som en del av remissinstanserna gett uttryck för behöver förslaget noga beredas. Det bör inte heller ensamt vara kriterium för fördelningen. Ökade inslag av kollegial bedömning måste utvärderas löpande, särskilt utifrån sina jämställdhetsresultat. Att ha en internationell panel av forskare som gör bedömningen riskerar också att bara bli onödigt dyrt och svårt. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som ovan anförts. Internationell rekrytering av forskare, punkt 9 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ub6 av m.fl. (S) yrkandena 22 och 40 i denna del och 2012/13:Ub3 av m.fl. (V) yrkande 9. Regeringens önskan om att rekrytera internationellt framstående forskare till riskerar att misslyckas med det upplägg som föreslås. Det finns en risk att det kommer att bli mycket svårt att rekrytera de riktigt framstående forskarna till , förutom inom ett fåtal områden där kan erbjuda riktigt framstående forskningsmiljöer. kommer därmed att riskera att rekrytera forskare som har sin bästa tid bakom sig. En bättre strategi vore att satsa på internationell rekrytering av unga framtidslöften inom forskningen. är, tillsammans med övriga nordiska länder, attraktivt för unga forskare runt de trettio. De relativt stora resurserna till forskning har en positiv inverkan. Till detta kommer att vår väl utbyggda social- och familjepolitik gör till ett mycket attraktivt land för personer i denna ålder. Problemet har varit att vi saknat internationellt gångbara tjänster för unga forskare av den typ som finns i många andra västländer. Detta är tjänster som är relativt långvariga varefter man har rätt att efter prövning få tjänsten omvandlad till en fast anställning. Det finns en stor pool av ung spetskompetens som skulle gå att rekrytera till svenska lärosäten. Med en sådan strategi skulle vi kunna rekrytera forskare som kan vara internationellt ledande i stället för att, med regeringens strategi, riskera att för dyra pengar få hit forskare som har sin bästa tid bakom sig.