bet · H001CU9 · 2013-03-05 00:00:00 — 2012/13:CU9 Planering och byggande I detta betänkande behandlar utskottet 39 motioner med sammanlagt 68 yrkanden från den allmänna motionstiden . Förslagen gäller frågor om planering och byggande i vid bemärkelse. Flertalet av förslagen har direkt eller indirekt anknytning till det som regleras genom (2010:900), förkortad PBL. Vidare behandlas vissa frågor som regleras genom lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader, lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring och lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. Utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen om att en parlamentarisk bör tillsättas. Kommittén bör ges ett brett uppdrag att föreslå ändringar i plan- och bygglagstiftningen som bl.a. kan leda till en snabbare och enklare plan- och byggprocess. Uppdraget bör även omfatta de frågor om regionplanering som regeringen anser bör bli föremål för parlamentariska överväganden. Därmed tillstyrker utskottet ett motionsförslag. Övriga motionsyrkanden som behandlas i betänkandet avstyrks av utskottet. Ett antal av dessa förslag har beretts i förenklad ordning, eftersom motsvarande förslag behandlats tidigare . I sina ställningstaganden hänvisar utskottet till regleringen genom , sina tidigare ställningstaganden, pågående utredningar och till det arbete som bedrivs i statliga myndigheter och i de enskilda kommunerna. I betänkandet finns elva reservationer och ett särskilt yttrande. I en av reservationerna (M, FP, C, KD) föreslås att avslår motionsförslaget om en . Utskottets förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför. 2012/13:C388 av m.fl. (S) yrkande 4. Reservation 1 (M, FP, C, KD) Dispens från plan- och byggregler i 2012/13:C339 av och (M, C). 2012/13:C211 av (MP). 2012/13:Fö263 av m.fl. (MP) yrkande 4. Reservation 2 (MP, V) 2012/13:C302 av (MP) och 2012/13:Fö263 av m.fl. (MP) yrkande 2. Reservation 3 (MP, V) 2012/13:T510 av m.fl. (MP) yrkandena 3, 10 och 11. Reservation 4 (MP, V) 2012/13:C400 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2012/13:T510 av m.fl. (MP) yrkande 5. Reservation 5 (MP, V) 2012/13:C400 av m.fl. (V) yrkande 10. Reservation 6 (V) Buller i den byggda miljön 2012/13:C301 av (MP). Reservation 7 (MP, V) Energihushållningskrav vid ny- och ombyggnad 2012/13:C388 av m.fl. (S) yrkandena 8 och 9, 2012/13:C400 av m.fl. (V) yrkande 3, 2012/13:N366 av m.fl. (S) yrkande 10 och 2012/13:N406 av (MP) yrkande 6. Reservation 8 (S) Reservation 9 (MP, V) 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 5. Energideklaration vid uthyrning av småhus 2012/13:C403 av (M). 2012/13:C303 av (MP) yrkandena 1 och 3. Reservation 10 (MP, V) Sjuka hus och byggnaders inomhusmiljö 2012/13:C299 av (MP), 2012/13:C305 av (MP) yrkandena 1, 2, 4 och 6 samt 2012/13:C400 av m.fl. (V) yrkandena 16 och 17. Reservation 11 (MP, V) Övriga motionsförslag förenklad beredning 2012/13:Ju241 av och (båda S) yrkande 4, 2012/13:C227 av (M), 2012/13:C231 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2012/13:C235 av (S), 2012/13:C258 av och (båda FP) yrkandena 14, 2012/13:C310 av (SD), 2012/13:C313 av (M), 2012/13:C315 av (M) yrkandena 1 och 2, 2012/13:C318 av (M), 2012/13:C322 av (KD), 2012/13:C340 av och (båda S) yrkandena 1 och 2, 2012/13:C341 av i och (båda S), 2012/13:C342 av (C), 2012/13:C343 av och (båda C), 2012/13:C348 av (C), 2012/13:C354 av (MP) yrkandena 14, 2012/13:C362 av (SD) yrkande 2, 2012/13:C380 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2, 2012/13:C396 av (S), 2012/13:C416 av (S), 2012/13:C438 av (MP) yrkandena 25, 2012/13:C440 av i (M), 2012/13:Fö228 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 4, 2012/13:Fö260 av i och Per Lodenius (båda C) yrkande 2 och 2012/13:N406 av (MP) yrkande 5. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (M), (M), (S), (M), (S), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (M), (S), Amineh Kakabaveh (V) och (SD). behandlar i detta betänkande 39 motioner med sammanlagt 68 yrkanden från den allmänna motionstiden . Förslagen gäller frågor om planering och byggande i vid bemärkelse. Flertalet av förslagen har direkt eller indirekt anknytning till det som regleras genom (2010:900), förkortad PBL. Vidare behandlas vissa frågor som regleras genom lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader, lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring och lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. Förslagen i motionerna finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att en parlamentarisk bör tillsättas. Utskottet anser att kommittén bör få ett brett uppdrag att föreslå ändringar i plan- och bygglagstiftningen som bl.a. kan leda till en snabbare och enklare plan- och byggprocess. Uppdraget bör även omfatta de frågor om regionplanering som regeringen anser bör bli föremål för parlamentariska överväganden. Därmed tillstyrker utskottet ett motionsförslag. Jämför reservation 1 (M, FP, C, KD). I motion 2012/13:C388 av m.fl. (S) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillkalla en partssammansatt och parlamentarisk kommitté med uppdraget att snabbt föreslå nödvändiga ändringar i PBL. Enligt motionärerna behöver PBL moderniseras, förenklas och förtydligas som plan- och byggprocessen behöver effektiviseras och byråkratin minska. Det handlar enligt motionen om att utveckla formerna för både detaljplanering och översiktsplanering. En parlamentariskt sammansatt kommitté fick 2002 i uppdrag av regeringen att se över plan- och bygglagstiftningen samt föreslå de lagändringar som behövs. Kommittén överlämnade sitt slutbetänkande Får jag lov? (SOU 2005:77). Därefter gav regeringen flera utredningsuppdrag som helt eller delvis var inriktade på ändringar i . Dessa uppdrag gavs till särskilda utredare och som myndighetsuppdrag. Det omfattande utredningsarbetet ledde fram till att beslutade att en ny plan- och bygglag skulle ersätta den tidigare gällande lagen (prop. 2009/10:170, bet. 2009/10:CU25, 2009/10:MJU24, 2009/10: JuU27, rskr. 2009/10:366). Den nya (2010:900) trädde i kraft . har därefter fattat beslut om vissa ändringar i lagen. Efter att den nya trätt i kraft har regeringen gett ett antal uppdrag till särskilda utredare och statliga myndigheter som varit inriktade på frågor som regleras genom lagen. Regeringsuppdragen har bl.a. avsett att kartlägga kommunernas tillämpning av bygglagstiftningens bestämmelser om tekniska egenskapskrav (dir. 2011:100) göra en översyn av reglerna om genomförande av detaljplan, bl.a. avseende exploateringsavtal (dir. 2011:104) beskriva och utvärdera den kommunala markanvisningsprocessen (S2011/10454/PBB) kartlägga och analysera kommunernas planberedskap (S2011/10456/PBB) redovisa planeringsförenklande åtgärder m.m. (S2011/10458/PBB) utvärdera vissa tillväxt- och konkurrensbestämmelser i (S2011/10460/PBB). utreda behovet av bestämmelser för att ge konsumenter ett ekonomiskt skydd vid bl.a. småhusentreprenad (dir. 2012:88) förenkla och förkorta plan- och byggprocessen genom att bl.a. se över kravet på detaljplan, kravet på bygglov och möjligheterna att använda s.k. enkelt planförfarande (dir 2012:114) se över det regelverk och de vägledningar som påverkar byggandet av student- och ungdomsbostäder med en boarea om högst (S2012/8156/PBB) föreslå nya eller ändrade bestämmelser i syfte att öka samordningen av planläggningen och lovgivningen enligt PBL med prövning och tillsyn enligt i fråga om buller (dir. 2013:5) utarbeta vägledande underlag vid planering för och byggande av bostäder inom områden som är utsatta för buller från hamnar, industrier och annan liknande verksamhet (S2013/613/PBB). I ett pressmeddelande från aviserade regeringen att en parlamentarisk kommitté kommer att tillsättas som ska utvärdera det nuvarande systemet med regionplanering i plan- och bygglagens sjunde kapitel och också se om regelverket behöver förändras. Enligt pressmeddelandet kommer kommittén att tillsättas och avsluta sitt arbete i början av nästa mandatperiod. Det aktuella motionsyrkandet har, som utskottet uppfattar det, två utgångspunkter. Motionärerna anser, trots att en ny PBL trätt i kraft, att det kvarstår ett omfattande reformbehov av plan- och bygglagstiftningen. Den andra utgångspunkten är att nödvändiga förändringar bäst kan uppnås genom att regeringen söker bredda förankringen i reformarbetet. Utskottet vill först erinra om att delvis motsvarande överväganden ledde fram till det arbete som inleddes med att reformera dåvarande PBL. ställde sig en bred riksdagsmajoritet bakom ett tillkännagivande till regeringen om behovet av en översyn av lagen (förs. 2001/02:8, bet. 2001/02:BoU6, rskr. 2001/02:154, 155). tillkallade regeringen en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att se över plan- och bygglagstiftningen. I kommittédirektiven (dir. 2005:77) framhöll regeringen vikten av att översynen skulle få en tillräcklig politisk förankring. Som redovisats ovan lade den parlamentariska kommittén fram sitt slutbetänkande och utredningsarbetet fortsatte sedan i andra former. lade regeringen fram sin proposition En enklare plan- och bygglag (prop. 2009/10:170) med förslag om en ny lag. I den föregående lagrådsgranskningen hade Lagrådet konstaterat att det remitterade lagförslaget hade utarbetats under tidspress, nästan helt saknade författningskommentarer och innehöll oklarheter i lagtexten. Tre partier ansåg att det kvarstod sådana brister i propositionen att regeringens förslag inte borde genomföras utan i stället genomarbetas och bli föremål för en ny lagrådsgranskning (bet. 2009/10:CU25). Beslutet i om den nya togs därför med stöd av endast de fyra regeringspartierna (rskr. 2009/10:366). Efter införandet av nya PBL har det successivt framkommit en relativt omfattande kritik mot utfallet av den förändrade lagstiftningen. Det gäller både övergripande frågor om hur lagen påverkat plan- och byggprocessen i stort och ett antal mer avgränsade frågor, som exempelvis de nya reglerna för byggsanktionsavgift. Kritiken gällande de övergripande frågorna utgår främst från uppfattningen att nya PBL sammantaget inte lett fram till den enklare och snabbare hantering av bl.a. plan- och bygglovärenden som var avsikten. Detta är givetvis särskilt olyckligt i dagens situation när det skulle behövas ett regelsystem som kan underlätta en nödvändig ökning av bostadsbyggandet. Mot den redovisade bakgrunden anser utskottet att det finns starka skäl att nu söka återuppta ett reformarbete avseende PBL där en bred politisk förankring är en viktig strävan. Värdet av en sådan förankring måste anses göra sig särskilt gällande för plan- och bygglagstiftningen på grund av dess betydelse såväl för samhällsutvecklingen i stort som för enskilda. Lagstiftningen påverkar processer och beslut vars konsekvenser sträcker sig över mycket . Lagtillämpningen sker i kommuner med olika politiska sammansättningar. Ett mycket stort antal enskilda och företag är beroende av en förutsägbar lagstiftning som inte riskerar att ändras i väsentliga avseenden efter ett val. Allt detta talar för att en plan- och bygglag med en så bred politisk förankring som möjligt bör eftersträvas. Utskottet anser liksom motionärerna att det finns skäl att söka bredda den politiska förankringen i reformarbetet. När det gäller formen för en sådan förankring innebär förslaget i motionen att en parlamentarisk kommitté bör tillsättas med uppgift att föreslå nödvändiga förändringar i PBL. Det bör emellertid framhållas att situationen är väsentligt annorlunda än när 2002 efterfrågade en översyn av PBL och regeringen tillsatte en parlamentarisk kommitté med ett brett utredningsuppdrag. Det måste självfallet nu beaktas att en ny lag har trätt i kraft och att regeringen redan har hunnit ta initiativ till ett antal utredningar och myndighetsuppdrag i frågor som inte fick sin lösning genom den nya lagstiftningen. De parlamentariska överväganden som utskottet eftersträvar måste givetvis utgå från dessa förhållanden. Som framgått av bakgrundsavsnittet ovan har regeringen aviserat att en parlamentarisk kommitté kommer att tillsättas med uppgift att utvärdera det nuvarande systemet med regionplanering i plan- och bygglagens sjunde kapitel och se om regelverket behöver förändras. Utskottet ser positivt på detta initiativ från regeringens sida. En bättre regional samordning i planeringen är mycket angelägen, inte minst i regioner där bostads- och arbetsmarknaden är helt integrerad och inte följer kommungränserna. Särskilt i tillväxtregionerna finns det ett stort behov av att samordna planeringen av bostadsförsörjningen så att alla kommuner bidrar till en fungerande bostadsmarknad. Utskottet anser emellertid inte att kommitténs arbete bör begränsas till att endast avse den regionplanering som regeringen kan besluta om enligt bestämmelserna i . Väl så viktigt för att åstadkomma ett ökat bostadsbyggande är att de frågor som stått i centrum för den senaste tidens kritik mot PBL nu blir föremål för en parlamentarisk beredning. Det handlar då främst om att finna vägar till en förändrad lagstiftning som ger förutsättningar för en enklare och snabbare plan- och byggprocess. Tyngdpunkten i kommitténs arbete bör därför ligga på att identifiera problem, ta vara på befintlig kunskap och sektorssynpunkter samt skapa en samsyn om önskvärda åtgärder vad gäller alla relevanta delar av PBL. Utskottet anser sammanfattningsvis att i ett tillkännagivande till regeringen bör ställa sig bakom förslaget i motion 2012/13:C388 (S) yrkande 4 om att en parlamentarisk bör tillsättas med ett brett uppdrag att föreslå ändringar i plan- och bygglagstiftningen som bl.a. kan leda till en snabbare och enklare plan- och byggprocess. Uppdraget bör även omfatta de frågor om regionplanering som regeringen anser bör bli föremål för parlamentariska överväganden. Dispens från plan- och byggregler i Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om dispens från plan- och byggregler för byggande i . Utskottet hänvisar till de dispensregler som finns i plan- och bygglagstiftningen. (M) och (C) föreslår i motion 2012/13:C339 att ska bli ett frilän där det ska vara möjligt att fritt pröva nya lösningar för bostadsproduktionen och förenklad planprocess i kommunerna. Motionärerna anser att detta skulle kunna leda fram till smartare lösningar och lägre byggkostnader. Utskottet anser liksom motionärerna att det är angeläget att pröva olika vägar som kan leda till en förenklad plan- och byggprocess och lägre byggkostnader. Detta arbete bör emellertid i huvudsak inriktas på att finna lösningar som kan tillämpas i hela landet och som i förekommande fall kan leda till ändringar i PBL eller i annan lagstiftning. Ett antal aktuella utredningar och myndighetsuppdrag är också inriktade på denna typ av frågor. Det utesluter givetvis inte att även olika lokala pilotprojekt och experimentbyggande kan bidra till värdefulla erfarenheter som sedan kan tillämpas i större skala. Bestämmelserna i ger ett visst utrymme för undantag från bestämmelserna om krav på byggnadsverk m.m. Enligt 8 kap. 26 § PBL får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer i det enskilda fallet ge dispens från bestämmelserna i kapitlet om krav på byggnadsverk, byggprodukter, tomter och allmänna platser. Villkoren för sådan dispens framgår av plan- och byggförordningen (2011:338), förkortad PBF. Enligt 3 kap. 24 § PBF får i det enskilda fallet ge dispens från vissa bestämmelser om krav på byggnadsverk om det finns särskilda skäl och dispensen avser uppförande eller ändring av en byggnad i experimentsyfte, och inte medför en oacceptabel risk för människors hälsa eller säkerhet. hänvisar till de dispensregler som finns i plan- och bygglagstiftningen. Utskottet är däremot inte berett att ställa sig bakom förslaget om att en mycket omfattande dispens ska gälla för planering och bostadsbyggande i . Motionen avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att kommunerna bör få rätt att upphäva alla detaljplaner av en viss ålder som inte har genomförts. Utskottet hänvisar till de bestämmelser om upphävande av detaljplaner som finns i PBL. I motion 2012/13:C211 framhåller (MP) att det är ett problem att äldre bortglömda detaljplaner kan vara gällande och medföra byggrätt även efter mycket . Mot denna bakgrund föreslår motionären ett tillkännagivande om att kommunerna bör få rätt att upphäva alla detaljplaner som inte har genomförts och som är antagna före ett visst datum alternativt saknar genomförandetid. Enligt PBL gäller en detaljplan tills den upphävs eller ändras (4 kap. 38 §). I detaljplanen ska kommunen ange en genomförandetid som inte får vara kortare än och inte längre än (4 kap. 21 §). Som huvudregel gäller att en detaljplan inte får ändras eller upphävas före genomförandetidens utgång, om någon fastighetsägare som berörs motsätter sig detta (4 kap. 39 §). Om en detaljplan ändras eller upphävs före genomförandetidens utgång, har den som äger en fastighet rätt till ersättning av kommunen för den skada som ändringen eller upphävandet medför för ägaren (14 kap. 9 §). De rättigheter som har uppkommit genom detaljplanen hindrar inte att detaljplanen ändras eller upphävs efter genomförandetidens utgång (4 kap. 40 §). I övergångsbestämmelserna till PBL finns bestämmelser om äldre planers giltighet. Enligt bestämmelserna ska stadsplaner, byggnadsplaner, avstyckningsplaner och andra planer under vissa förutsättningar gälla som antagna detaljplaner. Genomförandetiden har för dessa äldre detaljplaner gått ut. I 5 kap. PBL finns förfaranderegler om hur en detaljplan upprättas och antas. Bestämmelserna gäller också i fråga om förslag till och beslut om att ändra eller upphäva en detaljplan (5 kap. 38 §). Det finns sannolikt ett mycket stort antal detaljplaner som i någon mening är inaktuella. En stor del av dessa skulle därför behöva ändras eller upphävas för att ge ett aktuellt underlag för kommunens prövning av ett områdes lämplighet för bebyggelse och reglering av bebyggelsemiljöns utformning. I landets kommuner pågår också ett löpande arbete med denna inriktning. Till grund för detta arbete ligger bl.a. de bestämmelser i som återgivits ovan. Bestämmelserna innebär att förslag och beslut om att ändra eller upphäva en plan, liksom beslut om att anta en plan, omfattas av vissa förfaranderegler som möjliggör en öppen demokratisk process utifrån bestämmelser om bl.a. samråd, kungörelse och granskning. Frågan om lämpligheten att upphäva äldre stads- och byggnadsplaner diskuterades när den tidigare (1987:10) genomfördes, men beslutet blev i stället att dessa planer hädanefter skulle betraktas som detaljplaner enligt PBL. Det föredragande statsrådet konstaterade i den aktuella propositionen (prop. 1985/86:1) att ett upphävande av alla planer av en viss typ eller ålder skulle träffa en mängd av planer inom vilka en förändring av markanvändningen visserligen inte var aktuell, men som innehöll andra byggnadsreglerande bestämmelser av vikt som borde fortsätta att gälla. Mot denna bakgrund föreslogs en ordning som motsvarar bestämmelserna i den nya PBL (2010:900), dvs. att de äldre planerna gäller tills de upphävs. Motionsförslaget synes närmast ta sikte på en ordning som innebär att kommunerna under vissa förutsättningar skulle kunna upphäva alla gällande planer av en viss ålder utan att tillämpa det förfarande som PBL föreskriver. Utskottet kan inte ställa sig bakom ett sådant förslag. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet det aktuella motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om utökat kommunalt skadeståndsansvar för detaljplaner. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden till utredningsförslag med denna inriktning. Jämför reservation 2 (MP, V). I motion 2012/13:Fö263 av m.fl. (MP) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att kommunernas ansvar för detaljplaner och bygglov vad gäller skadestånd till enskilda och företag vid översvämning, ras, skred och erosion bör förlängas från till i enlighet med ett förslag från Klimat- och sårbarhetsutredningen. Enligt motionärerna bör en ledamot i en byggnadsnämnd kunna bli personligen ersättningsskyldig om bygglov har beviljats i ett område där det finns dokumenterad risk för översvämning. Klimat- och sårbarhetsutredningen föreslog i sitt slutbetänkande inför klimatförändringarna (SOU 2007:60) att en ny bestämmelse skulle tas in i PBL med en utökad skadeståndsskyldighet för kommunen vid fel eller försummelse vid myndighetsutövning i vissa fall. Innebörden i förslaget var att den tioåriga preskriptionstiden, som enligt preskriptionslagen gäller för fordringar i allmänhet, i de aktuella fallen skulle förlängas till . Paragrafen i PBL föreslogs få följande lydelse. Fastighetsägares fordran vid ersättning enligt skadeståndslagen (1972:207), för skada till följd av att kommunen vid beslut enligt denna lag inte tillräckligt beaktat risker för översvämningar, ras, skred och erosion, preskriberas efter tillkomsten, om inte preskriptionstiden bryts . Vid remissbehandlingen av betänkandet framkom flera invändningar mot detta förslag. ansåg att förslaget var outvecklat och behäftat med ett stort antal frågetecken. Verket framhöll vidare att syftet med förslaget dvs. att begränsa antalet skador borde kunna uppnås i lika stor omfattning genom att tar sitt ansvar för ingripande enligt PBL. framhöll de lagändringar som trädde i kraft och som innebar stärkta möjligheter att ingripa för länsstyrelserna. Motsvarande bestämmelser som hänvisade till i sitt remissvar finns i 11 kap. 10 § i den nya PBL. Bestämmelserna innebär i det nu aktuella avseendet att ska överpröva kommunens beslut om att anta en detaljplan om beslutet kan antas innebära att en bebyggelse blir olämplig med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. Även Kommuner och Landsting avstyrkte utredningsförslaget medan det fick stöd från bl.a. flera länsstyrelser. Regeringen redovisade sin bedömning i propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik Klimat (prop. 2008/09:162), nämligen att en förlängd preskriptionstid enligt utredningsförslaget inte är motiverad. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen avslogs ett motionsyrkande om förlängd preskriptionstid med hänvisning till regeringens ställningstagande (bet. 2008/09:MJU28, rskr. 2008/09:300). Det förslag från Klimat- och sårbarhetsutredningen som motionärerna hänvisar till ledde inte fram till något regeringsförslag till . Under remissbehandlingen av utredningen redovisades flera invändningar mot det aktuella förslaget av centrala remissinstanser. Dessutom infördes en lagändring efter att utredningen hade lagt fram sina förslag. Lagändringen innebar ökade möjligheter för länsstyrelserna att ingripa i de fall då det bedöms finnas risk för den typ av skador som utredningen särskilt hade uppmärksammat. Regeringen har i en proposition gjort bedömningen att den föreslagna förlängningen av preskriptionstiden inte är motiverad. har ställt sig bakom regeringens ställningstagande. Det som anförs i den aktuella motionen ger inte utskottet anledning att föreslå någon förnyad prövning av det förslag som Klimat- och sårbarhetsutredningen lade fram 2007. Motion 2012/13:Fö263 yrkande 4 avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om klimatfrågor i planeringen. Utskottet vidhåller sin uppfattning att den nya klart ger uttryck för att hänsyn ska tas i planeringen till de risker som ett förändrat klimat kan föra med sig, exempelvis när det gäller översvämningar och erosion. Jämför reservation 3 (MP, V). (MP) framhåller i motion 2012/13:C302 att den successivt ökande kunskapen om följderna av klimatförändringen måste leda till förändringar i kraven på planering och byggande. Motionären hänvisar bl.a. till förändrade prognoser vad gäller nederbördsmängden samt vattennivån i havet och i .