bet · H101KrU1 · 2013-12-03 00:00:00 — Det uppdrag som och folkminnen fick i regleringsbrevet och som avsåg ett ökat regionalt perspektiv redovisades . I redovisningen exemplifieras hur institutet arbetar regionalt samt beskrivs hur institutet avser att ytterligare utveckla och förstärka det regionala perspektivet för att verksamheten i högre utsträckning ska ge effekter i hela landet. Man pekar bl.a. på betydelsen av den nya tekniken, som bl.a. möjliggör interaktiv verksamhet, digital kommunikation och sökdatabaser. En utmaning för att ytterligare stärka det regionala perspektivet är enligt institutet att arbeta mer samordnat gentemot aktörer på den lokala och regionala nivån. Motsvarande uppdrag gavs till ett flertal institutioner inom kulturområdet och syftet var enligt att få en översikt över hur institutionerna arbetar för ett ökat regionalt perspektiv. Kultur- och idrottsminister anförde med anledning av en skriftlig fråga från (S) att regeringen avser att följa hur det regionala perspektivet utvecklas i enlighet med uppdraget (2012/13:610). lämnade följande svar på en skriftlig fråga från (FP) rörande nedläggningen av i (2012/13:607): har frågat mig om jag avser att efterfråga av vilka skäl man föreslår en nedläggning av i , och vidare hur detta kommer att påverka verksamhetens uppdrag. och folkminnen har till uppgift att bedriva språkvård och på vetenskaplig grund öka, levandegöra och sprida kunskaper om språk, dialekter, folkminnen, namn och immateriella kulturarv i . och folkminnen genomför en översyn av institutets verksamhet och ekonomi. Syftet med översynen är, enligt myndigheten, att med utgångspunkt i myndighetens uppdrag åstadkomma en ändamålsenlig, flexibel och kostnadseffektiv organisation och verksamhetsstruktur. har informerats om myndighetens översyn. Hur för språk och folkminnen organiserar sin verksamhet är dock en fråga för myndigheten. påtalade vid en interpellationsdebatt med Skånberg (KD) (2013/14:78) att de nuvarande samlingar som finns i och i behöver finna en ny hemvist, men att något beslut om hur och var ännu inte är fattat. Frågan ska utredas vidare i dialog mellan myndigheten och lokala och regionala aktörer i södra och norra , bl.a. universiteten samt företrädare för berörda nationella minoriteter. Ministern har blivit informerad om att institutet har inlett en dialog med och om samarbete och samverkan om den fysiska placeringen av samlingarna. Avslutningsvis påminde ministern om att organisationen av verksamheten är en fråga som hanteras av myndigheten, och att har för avsikt att följa det fortsatta arbetet med omorganisationen. och folkminnens generaldirektör informerade utskottet om beslutet att omlokalisera verksamheterna i och till respektive . Utskottet anser i likhet med kultur- och idrottsministern att frågan hur och folkminnen organiserar sin verksamhet är en fråga för myndigheten. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2013/14:Kr223 (S), 2013/14:Kr247 (C), 2013/14:Kr285 (FP) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:Kr339 (S) yrkande 25. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om pensionerna på scenkonstområdet med hänvisning till att regeringens pågående beredningsarbete bör avvaktas. Jämför reservation 2 (S, MP, V). i m.fl. (S) tar i kommittémotion 2013/14:Kr339 upp frågan om scenkonstpensionerna. Det finns nu enligt motionärerna förutsättningar för parterna på scenkonstens område att nå en överenskommelse i pensionsfrågan. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt ska ta initiativ till förhandlingar om ett nytt pensionsavtal (yrkande 30). m.fl. (MP) föreslår i kommittémotion 2013/14:Kr338 yrkande 2 ett tillkännagivande om att tryggheten för scenkonstnärerna måste säkras vid övergången till nytt pensionssystem. Det är enligt motionärerna välkommet att regeringen aviserar att man avser att åtgärda problemet med scenkonstpensionerna. Det finns dock, menar motionärerna, anledning till viss oro. Bland annat har regeringen inte angivit hur en trygg omställning för scenkonstnärerna ska åstadkommas. I partimotion 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) anförs att det är positivt att frågan om pensionerna på scenkonstinstitutionerna verkar ha tagit ett steg framåt. I budgetpropositionen uttalas att övergången till ett nytt pensionssystem frigör medel som ska avsättas till kvalitetsförstärkningar på scenkonstområdet. Enligt motionärerna riskerar detta att försvåra ett nytt pensionsavtal. För att ett nytt pensionssystem ska vara acceptabelt bör pengarna stanna i systemet, som måste fungera för såväl frilansare som fast personal och vara flexibelt utifrån behoven inom olika yrken. Regeringen bör därför enligt motionärerna återkomma till med ett förslag om scenkonstpensionerna (yrkande 15). Regeringen bedömer i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr 17) att den nuvarande statliga regleringen av tjänstepensionerna bör avvecklas fr.o.m. och ersättas med en kollektivavtalsreglerad ordning. Arbetsmarknadens parter bör enligt regeringen ta över ansvaret för att genom kollektivavtal reglera pensionsvillkoren på scenkonstområdet. Regleringen i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med icke-statlig anställning (Pisaförordningen) avvecklas för scenkonstområdet av , där de anställda vid scenkonstinstitutionerna som 2015 har eller mindre kvar till pensionsåldern enligt förordningen ska ha rätt till pension enligt det gamla regelverket. Övergången från dagens pensionssystem till en ordning med ett pensionssystem som motsvarar de villkor som gäller på den övriga arbetsmarknaden och med möjlighet till omställning och karriärväxling för konstnärliga yrkesgrupper frigör medel inom utgiftsområde 17 . Dessa ska enligt regeringen avsättas till kvalitetsförstärkningar på scenkonstområdet. Den närmare utformningen av kvalitetsförstärkningarna ska enligt regeringen tas fram i dialog med berörda aktörer på scenkonstområdet. Enligt uppgift från avser regeringen att återkomma till parterna om ramarna för en statlig finansiering av den nya pensionsordningen, och vilka övergångsbestämmelser som ska gälla vid avvecklingen av den statligt reglerade pensionsordningen. Utskottet välkomnar att regeringen nu har återkommit med förslag till en lösning av scenkonstpensionsfrågan, och ser positivt på regeringens avsikt att avveckla den nuvarande statliga regleringen av tjänstepensionerna och ersätta denna med en kollektivavtalsreglerad ordning. Utskottet anser att regeringens pågående beredningsarbete bör avvaktas och avstyrker därmed motionerna 2013/14:Kr309 (V) yrkande 15, 2013/14:Kr338 (MP) yrkande 2 och 2013/14:Kr339 (S) yrkande 30. Frågor om de krav som ställs på trossamfund som får statligt stöd Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att tillsätta av en oberoende granskningskommitté med de skäl som motionärerna anger. Jämför reservation 3 (V). m.fl. (V) anser i kommittémotion 2013/14:Kr341 att en oberoende granskningskommitté bör tillsättas för att undersöka om stöd till trossamfund ges i enlighet med demokratikriterierna i lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. framhåller att det är orimligt att könsdiskriminerande verksamheter, liksom verksamheter där hbtq-personer blir utsatta för strukturell diskriminering, subventioneras med statliga medel. Utskottet behandlade motionsyrkanden som berörde frågor om de krav som ställs på trossamfund som får statligt stöd. Utskottet ansåg inte att det fanns skäl att ändra på de regelverk som finns när det gäller bidrag till trossamfund (bet. 2012/13:KrU10). I betänkandet redovisades bl.a. följande: Regeringen bestämmer vilka trossamfund som kan få statsbidrag. Förutsättningarna för trossamfund att få statligt stöd regleras i lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. Av lagen framgår att målet för stödet är att det ska bidra till att skapa förutsättningar för trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg. Dessutom anges att statsbidrag får lämnas endast till ett trossamfund som dels bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, dels är stabilt och har egen livskraft. Av propositionen 1998/99:124 framgår att i detta ligger att samfunden ska utöva sin verksamhet med respekt för alla människors lika värde och verka för att utveckla förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män. Det är i första hand stöd till trossamfunden (SST) som följer upp det statliga stödet till trossamfund, och som granskar att det används så att målsättningen med stödet uppfylls. När det gäller enskilda bidrag kan SST besluta att inte betala ut ett beviljat bidrag om tveksamhet råder om lämnade uppgifter. SST kan också besluta att ett bidrag ska betalas tillbaka. Detta kan exempelvis ske om bidraget inte används för det ändamål det beviljats för eller om samfundet har underlåtit att lämna tillräcklig redovisning till SST. SST:s uppföljning sker huvudsakligen genom de rapporter över bidragsanvändningen som samfundet lämnar och även i hög grad genom den dialog som SST fortlöpande har med företrädare för de olika samfunden. SST lämnade en rapport till regeringen med anledning av ett tv-reportage, Imamernas råd. I reportaget besökte två kvinnor – utrustade med dold mikrofon och kamera – tio moskéer i för att diskutera frågor om jämställdhet och äktenskap. Det framkom att företrädare för ett antal moskéer gav råd som inte är förenliga med svensk lag och grundläggande mänskliga fri- och rättigheter. Fem av de tio moskéer som skildras i reportaget hade statsbidrag genom medlemskap i en muslimsk riksorganisation. Av rapporten som SST lämnade till regeringen framgår bl.a. följande: Efter reportaget kallade SST till extrainsatt sammanträde med det . SST besökte också alla de berörda lokalförsamlingarna för att få en klarare bild av hur man lokalt ser på det som framkommit – och vad man planerar att göra åt saken. Sammanfattningsvis fick reportaget – och de reaktioner det väckte – en rad konsekvenser. Flera av de personer som uttalar sig i reportaget (imamer, socialansvariga, föreläsare) har fått avsluta sina uppdrag i sina respektive moskéer. Nya rutiner för vem som uttalar sig om vad och regler för screening av talespersoner har implementeras eller planeras i flera församlingar. Initiativ till en översyn av kvinnlig representation i de muslimska församlingarna har tagits. Vidareutbildning i svenska lagar, förordningar och normer planeras nationellt. En stor imamkonferens hölls där reportaget Imamernas råd specifikt avhandlades. Regeringen gav i regleringsbrevet SST i uppdrag att dels utvidga dialogen med trossamfunden i syfte att stimulera arbetet med demokrati och demokratiska värderingar, dels analysera behovet av och föreslå åtgärder för att genomföra insatser för kompetensutveckling av trossamfundsledare från olika religioner i syfte att värna demokrati och samhällets uppbyggnad. Det förstnämnda uppdraget ska redovisas till regeringen . I budgetpropositionen , utgiftsområde 17, anges att regeringen avser att ge SST ett fortsatt uppdrag att föra en dialog med trossamfunden i syfte att stimulera ett arbete med demokrati, demokratiska värderingar och att motverka antidemokratiska yttringar. När det gäller kompetensutveckling kan nämnas regeringen har beslutat att ge SST i uppdrag att förbereda och genomföra insatser för kompetensutveckling av trossamfundsledare från olika religioner i syfte att värna demokratin och samhällets uppbyggnad. SST tilldelas för detta ändamål som ska belasta anslaget 9:2 Stöd till trossamfund inom utgiftsområde 17. SST har gett i uppdrag att och erbjuda kurser som ska stärka trossamfundsledares kompetens och ge dem redskap att bättre orientera sig i det svenska samhället. Utbildningen tar upp samhällskunskap, svensk religionshistoria, familjerätt och ungas livsvillkor, och hålls i , och . meddelade en dom rörande Jehovas Vittnens rätt att erhålla statligt stöd enligt lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. Domstolen konstaterade bl.a. att bestämmelsen i 3 § 1 i denna lag inte kunde ges den innebörden att ett samfund, vars religiösa lära innebär att dess medlemmar uppmanas avstå från att delta i allmänna val, utan att för den skull motarbeta det demokratiska styrelseskicket, inte kan anses uppfylla kravet för rätt till statsbidrag. ifrågasätter om inte tillämpningen av lagen om stöd till trossamfund bör inskränkas med hänsyn till demokratikriterierna i lagen, och anser att en oberoende granskningskommitté bör tillsättas. Utskottet delar inte motionärernas uppfattning att en granskningskommitté bör tillsättas med hänsyn till dessa skäl. Utskottet avstyrker därmed motion 2013/13:Kr341 (V). Utvidga stödet till trossamfunden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att utvidga stödet till trossamfund till att omfatta också andra livsåskådningssamfund med hänvisning till att det inte finns tillräckliga skäl. Jämför reservation 4 (V). (M) och (FP) efterfrågar i sina respektive motioner 2013/14:Kr343 och 2013/14:Kr342 en översyn av lagen om stöd till trossamfund för att se hur stödet till trossamfunden kan vidgas och omfatta också andra livsåskådningssamfund. Statsrådet lämnade följande svar på en skriftlig fråga från (S) (2011/12:341): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att även Humanisterna kan ta del av det statliga stödet till trossamfund. De förutsättningar som gäller för att ett trossamfund ska få statligt stöd är angivna i lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. Statsbidrag får lämnas endast till ett trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingarna som samhället vilar på samt är stabilt och har egen livskraft. avses enligt lagen (1998:1593) om trossamfund en gemenskap för religiös verksamhet, i vilken det ingår att anordna gudstjänst. Av förarbetena framgår att statens stöd till trossamfund är avsett till att skapa förutsättningar för trossamfund att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg (prop. 1998/99:124). Förbundet har hos regeringen ett flertal gånger ansökt om att bli berättigat till statsbidrag. Av ansökningarna framgår att Förbundet inte bedriver någon religiös verksamhet. Förbundet kan därmed inte komma i fråga för detta stöd. Regeringens beslut att avslå ansökan innebar inte någon värdering av den verksamhet som Förbundet bedriver. Regeringen stöder dock på andra sätt olika delar av det civila samhället och dess organisationer. Folkbildningen – av vilken Förbundet är en del bland annat genom sitt samarbete med studieförbundet – är tillsammans med idrotten den största mottagaren av statligt stöd i det civila samhället. fördelade till folkbildningen. Ett grundläggande skäl för samhällets stöd till folkbildningen är att den bidrar till en demokratisk utveckling i samhället. Förbundet har också i egenskap av förening möjlighet att ansöka om och erhålla organisationsbidrag, verksamhetsbidrag och projektbidrag i enlighet med de villkor som ställs för dessa. Utskottet delar statsrådets uppfattning och anser att en översyn av lagen om stöd till trossamfund, i syfte att vidga stödet på det sätt som motionärerna efterfrågar, inte är påkallad. Utskottet anser inte att det finns tillräckliga skäl för en sådan utvidgning. Motionerna 2013/14:Kr342 (FP) och 2013/14:Kr343 (M) avstyrks. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. och folkminnen, punkt 7 (S, MP, V) av i (S), (S), (S), (S), (MP), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Kr223 av i och (båda S) och 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 25 och 2013/14:Kr247 av och (båda C) och 2013/14:Kr285 av (FP) yrkandena 1 och 2. Vi ser med stor oro på de föreslagna förändringar som innebär att dialekt- och ortnamnsarkiven flyttas från () till respektive från (DAUM) till . Förslaget har rönt stora protester som det finns all anledning att lyssna på. Vi vet att och folkminnen behöver göra åtgärder för att få budgeten i balans. Många myndigheter sitter i samma båt generellt och inom område i synnerhet. Det handlar om att myndigheter, institutioner och verksamheter har fått otillräckliga uppräkningar i förhållande till t.ex. löneutvecklingen, fler nya uppdrag som ej är fullt finansierade, ökade krav på uppföljning, styrning och kontroll och ibland också minskade anslag. Detta är regeringens politik, detta är regeringens beslut och detta är regeringens ansvar. Förslaget om att lägga ned DAUM och kan i första skedet te sig som en liten fråga i sig, för en förhållandevis liten myndighet med förhållandevis snäva uppdrag. Men förslaget visar på just den inkonsekvens och det frånhändande av ansvar som regeringen just nu gör sig skyldig till. Förslaget är ett av alla i raden exempel på en farlig väg där man genom att tillåta att en del av verksamheten tas bort riskerar hela verksamheten. Förslaget står i direkt motsats, som vi ser det, till de ord regeringen och kulturministern lägger fram på områden som regionalisering och samverkansmodellen, minoriteternas ställning, forskningens betydelse, närhetsprincipen och betydelsen av kulturvården. En regionalisering har på många håll pågått i vårt land, så även på kulturområdet i och med införandet av samverkansmodellen och decentraliseringen av vissa statliga medel. Ett av huvudargumenten är att beslut ska ligga så nära berörda verksamheter som möjligt. Så långt gott nog, men med andra handen tillåter man sina egna myndigheter att göra precis tvärtom. Till detta ska vi komma ihåg att mycket av det material som finns på DAUM och har lämnats in i förtroende och är djupt personliga och på individnivå. Allt detta riskerar nu dels att delas upp och splittras, dels att hamna mycket långt från det kulturella sammanhang och den region där materialet insamlats. För framtiden lär det också betyda att alla de berättelser och all den kunskap man vill lämna åt kommande generationer i norra och kan gå om intet – det ter sig väldigt långsökt att man ska vända sig till , eller . Vem har ansvar för att det immateriella kulturarvet arkiveras? DAUM ansvarar för finska, meänkieli och samiska. Kontakten mellan universiteten på respektive ort och arkiven kommer svårligen att kunna upprätthållas, och stora värden riskerar att gå förlorade. Sammanfattningsvis anser vi att och folkminnen bör fortsätta att utveckla sin regionala verksamhet i stället för att avveckla densamma. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motionerna 2013/14:Kr223 (S) och 2013/14:Kr339 (S) yrkande 25 samt bifaller delvis motionerna 2013/14:Kr247 (C) och 2013/14:Kr285 (FP) yrkandena 1 och 2. Pensionerna på scenkonstområdet, punkt 8 (S, MP, V) av i (S), (S), (S), (S), (MP), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Kr338 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) yrkande 15 och 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 30. Det hittillsvarande systemet för scenkonstnärernas pensionsvillkor har fått orimliga konsekvenser för såväl de enskilda scenkonstnärerna som scenkonstinstitutionerna. Därför är det välkommet att regeringen äntligen aviserar att man avser att åtgärda problemet. Regeringen lanserar nu en pensionsmodell med innebörden att scenkonstnärernas pensionssystem i högre grad ska konstrueras utifrån gängse förfarande på arbetsmarknaden, dvs. genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. Vidare anges att regeringen ämnar underlätta scenkonstnärernas omställning till en ny yrkeskarriär. Trots beskeden i budgetpropositionen finns fortfarande anledning till viss oro. Regeringen har inte angivit hur en trygg omställning för scenkonstnärerna ska åstadkommas. Vidare skriver regeringen att medel frigörs som ska användas till kvalitetsförstärkningar inom scenkonstområdet. Vi välkomnar kvalitetsförstärkningar, men de får inte genomföras på ett sådant sätt att de minskar scenkonstnärernas möjligheter att arbeta under trygga villkor, inte heller får de medföra konsekvensen att tryggheten riskeras vid omställningar till nya yrken. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion 2013/14:Kr338 (MP) yrkande 2 och bifaller delvis motionerna 2013/14:Kr309 (V) yrkande 15 och 2013/14:Kr339 (S) yrkande 30. Frågor om de krav som ställs på trossamfund som får statligt stöd, punkt 9 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Kr341 av m.fl. (V). I lagen (1999:932) om stöd till trossamfund anges förutsättningarna för att få statsbidrag. Där står: Statsbidrag får lämnas endast till trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, och är stabilt och har egen livskraft. I proposition 1998/99:124 Staten och trossamfunden – stöd, medverkan inom totalförsvaret, m.m. utvecklas vad som krävs av ett trossamfund för att det ska kunna få statsbidrag. Där står: För att anses bidra till att upprätthålla och stärka samhällets grundläggande värderingar bör trossamfundet motverka alla former av rasism och andra typer av diskriminering samt våld och brutalitet. Samfundet bör också verka för att utveckla förutsättningar för jämställdhet mellan kvinnor och män. I en interpellationsdebatt gav statsrådet (KD) uttryck för att man från regeringens sida anser att lagens demokratikriterier uppfylls trots att många trossamfund ser på homosexualitet som synd och som något man måste dölja och att äktenskap bara kan ingås mellan en man och en kvinna. Han bortser från lagens kriterier för att ge statsbidrag med orden om att regeringen är för ett pluralistiskt samhälle med många olika uppfattningar. resolution innebär bl.a. att medlemsstaterna inte ska acceptera diskriminering som en följd av religion om religionen tillskriver kvinnor och män olika roller i samhället. Enligt den resolutionen kan inte trossamfunden åberopa religionsfriheten för att slippa lagens krav på ett aktivt jämställdhetsarbete. anser att det är orimligt att könsdiskriminerande verksamhet där kvinnor exempelvis inte tillåts inneha religiösa ledarpositioner ska finansieras med skattemedel. Inte heller verksamheter där hbtq-personer blir utsatta för strukturell diskriminering bör subventioneras med statliga medel. anser vidare att tolkningen av demokratikriterierna i lagen om stöd till trossamfund ska ha kontinuitet och inte kunna omtolkas av en ny politisk majoritet utan att det föregåtts av ett riksdagsbeslut. Det är viktigt att säkerställa att de trossamfund som får statsbidrag bedriver sin verksamhet utifrån de grundläggande värderingar som anges i lagen. Regeringen bör därför tillsätta en oberoende granskningskommitté som ska undersöka om stöd till trossamfund ges i enlighet med demokratikriterierna i lagen om stöd till trossamfund. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion 2013/14:Kr341 (V). Utvidga stödet till trossamfunden, punkt 10 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Kr342 av (FP) och 2013/14:Kr343 av (M). I har religiösa trossamfund under vissa förutsättningar rätt till stöd från staten. Stödet regleras i lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. För att vara berättigat till stöd ska samfundet bedriva en aktiv och långsiktigt religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg.