bet · H001FiU31 · 2013-06-12 00:00:00 — För övervakningen av att bestämmelserna i den nya lagen, kommissionens delegerade förordning och föreskrifter meddelade med stöd av lagen följs, får begära att en fysisk eller juridisk person tillhandahåller uppgifter, handlingar eller annat, och att den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken kommer till förhör på tid och plats som inspektionen bestämmer. får även genomföra nödvändiga undersökningar hos en AIF-förvaltare och hos ett förvaringsinstitut. Enligt förslaget ska ingripa om en AIF-förvaltare har åsidosatt sina skyldigheter enligt den nya lagen, andra författningar som reglerar förvaltarens verksamhet, fondbestämmelserna, bolagsordningen eller motsvarande regelverk för en AIF, företagets bolagsordning, stadgar eller reglemente och interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar företagets verksamhet. Om en EES-baserad AIF-förvaltare som bedriver verksamhet i åsidosätter sina skyldigheter får förelägga förvaltaren att göra rättelse. Om AIF-förvaltaren inte följer föreläggandet ska underrätta den behöriga myndigheten i förvaltarens hemland. Om en EES-baserad AIF-förvaltare som bedriver verksamhet i har fått sitt verksamhetstillstånd i hemlandet återkallat ska genast förbjuda förvaltaren att påbörja nya transaktioner i och underrätta den behöriga myndigheten i förvaltarens hemland. får ta ut avgifter för prövning av ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt den nya lagen samt underrättelser enligt EU:s förordning om europeiska riskkapitalfonder och EU:s förordning om europeiska fonder för socialt företagande. AIF-förvaltare ska betala årliga avgifter för att bekosta tillsyn enligt den nya lagen. Ett beslut av enligt den nya lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. ska i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med andra behöriga myndigheter, och , i den utsträckning som följer av AIFM-direktivet. Förslagens inverkan på skattekontrollen Det finns inte några enhetliga bestämmelser i gällande rätt om beskattning av enheter som definieras som AIF:er i AIFM-direktivet eller andelar eller aktier i . AIF:er är inte någon enhetlig kategori och de kan vara bildade på antingen kontraktsrättslig eller associationsrättslig grund. Regeringens förslag innebär att de fonder som omfattas av definitionen av en AIF i den nya lagen får samma skatterättsliga ställning som de har . Uttrycket investeringsfond i skattelagstiftningen ersätts med uttrycken värdepappersfond och specialfond. Om endast utländska motsvarigheter till investeringsfonder avses används uttrycken utländsk värdepappersfond respektive utländsk specialfond. Tillämpningsområdet för bestämmelserna om beskattning av värdepappersfonder, specialfonder och utländska motsvarigheter till dem samt andelar i sådana fonder i inkomstskattelagen påverkas inte av regeringens förslag. Detsamma gäller för tillämpningsområdet för bestämmelserna om mervärdesskatt i mervärdesskattelagen. Definitionen av förvaringsinstitut i kupongskattelagen anpassas så att den omfattar förvaringsinstitut enligt såväl LIF som den nya lagen. Kontrolluppgift ska lämnas om avyttring av andelar i en specialfond och en utländsk specialfond. AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder eller utländska specialfonder som marknadsförs i ska vara skyldiga att lämna kontrolluppgift om schablonintäkt och avyttring av andelar i specialfonder genom inlösen eller avyttring som avses i inkomstskattelagen. Utländska AIF-förvaltare som förvaltar en specialfond eller marknadsför en utländsk specialfond i ska vara skyldiga att ge in en skriftlig förbindelse till om att lämna kontrolluppgift. Om andelar i en specialfond har förvaltarregistrerats ska AIF-förvaltaren lämna kontrolluppgifter till förvaltaren om den genomsnittliga anskaffningsutgiften för andelarna. Regeringen bedömer att förslagen inte får några större konsekvenser för skattekontrollen. Omfattningen av kontrolluppgiftsskyldigheten utvidgas dock i viss mån. Den nya lagen föreslås träda i kraft . AIF-förvaltare som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder bedriver verksamhet som är tillståndspliktig enligt den lagen ska ansöka om tillstånd hos . AIF-förvaltare som förvaltar portföljer av AIF:er vars sammanlagda tillgångar inte överstiger tillämpligt tröskelvärde ska anmäla sig för registrering eller ansöka om tillstånd som AIF-förvaltare hos . De företag som berörs är dels AIF-förvaltare som bedriver verksamhet som är tillståndspliktig enligt 1 kap. 9 § LIF (förvaltare av specialfonder), dels AIF-förvaltare som bedriver verksamhet som inte är tillståndspliktig (t.ex. förvaltare av riskkapitalfonder). De berörda företagen har således på sig att anpassa sig till den nya lagstiftningen så att de uppfyller de krav som ställs för att få tillstånd som AIF-förvaltare. Om andelar eller aktier i en AIF omfattas av ett prospekt som har godkänts av eller en behörig myndighet i ett annat land inom EES och offentliggjorts före , ska bestämmelserna om underrättelseförfarandet vid marknadsföring av EES-baserade AIF:er till professionella investerare i inte tillämpas vid marknadsföring av andelarna eller aktierna under prospektets giltighetstid. AIF-förvaltare som vid ikraftträdandet av den nya lagen förvaltar slutna AIF:er får enligt den nya lagen fortsätta att förvalta AIF:erna utan tillstånd som AIF-förvaltare, om AIF:erna inte gör några ytterligare investeringar efter det datumet. För en svensk AIF som inte är en specialfond eller en AIF som inte är reglerad och som förvaltas av en svensk AIF-förvaltare får , fram till , tillåta att ett kreditinstitut med säte i ett land inom EES utses som förvaringsinstitut även om AIF:en är etablerad i ett annat land inom EES än det land där förvaringsinstitutet har sitt säte. Fondbolag, värdepappersbolag och som vid ikraftträdandet av den nya lagen har tillstånd att driva verksamhet avseende specialfonder får, om en ansökan om tillstånd som AIF-förvaltare enligt den nya lagen har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras ska bolaget eller institutet upphöra med verksamheten. Ett värdepappersbolag eller svenskt kreditinstitut som vid ikraftträdandet av den nya lagen förvaltar en specialfond får, efter tillstånd, överlåta förvaltningen av fonden till en AIF-förvaltare som överlåtelsen sker och AIF-förvaltaren har tillstånd enligt den nya lagen . För sådana överlåtelser gäller äldre bestämmelser i lagen om investeringsfonder om informationskrav och om förvaltarens skyldigheter vid överlåtelse. Förvaltningsbolag som vid ikraftträdandet av den nya lagen har tillstånd att marknadsföra andelar i företaget i enligt lagen om investeringsfonder får, om en ansökan om tillstånd enligt den nya lagen har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras ska förvaltningsbolaget upphöra med verksamheten. Fondföretag som vid ikraftträdandet av den nya lagen har tillstånd att marknadsföra andelar i företaget i enligt lagen om investeringsfonder får, om en ansökan om tillstånd har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras ska fondföretaget upphöra med verksamheten. Regeringen anser att det kommer att behövas särskilda informationsinsatser från för att nå ut till de berörda företagen, i synnerhet de företag som bedriver verksamhet som inte är tillståndspliktig men som omfattas av AIFM-direktivet. AIFM-direktivet reglerar juridiska personer vars normala verksamhet består i förvaltning av en eller flera AIF:er. Genom AIFM-direktivet införs en harmoniserad EU-rättslig reglering av AIF-förvaltare. En utgångspunkt för regeringen har varit att det inte bör ställas högre krav på AIF-förvaltare än de som ställs i AIFM-direktivet, om det inte är motiverat av investerarskyddsskäl. Genomförandet av direktivet lämnar bara ett begränsat utrymme för nationella särregler. Regeringen föreslår att det inte ställs upp några krav utöver minimikraven i AIFM-direktivet när det gäller AIF-förvaltare som förvaltar portföljer av AIF:er där värdet av de sammanlagda tillgångarna inte överstiger tröskelvärdena. Regeringen föreslår att befintliga regler för specialfonder i LIF förs över oförändrade i sak till den nya lagen. Med undantag för specialfonder innebär regeringens förslag inte någon reglering av AIF:er. Med anledning av finanskrisen har och kommissionen konstaterat att alla relevanta aktörer på finansmarknadsområdet bör omfattas av lämplig reglering och tillsyn. Ett viktigt syfte med AIFM-direktivet är som tidigare nämnts att skapa harmoniserade krav för tillståndsgivning och tillsyn över AIF-förvaltare och ett gemensamt regelverk för att hantera de risker som investerare i AIF:er utsätts för. Tanken är att främja den finansiella stabiliteten, stärka investerarskyddet och skapa förutsättningar för en effektiv gränsöverskridande distribution av AIF:er för utvecklingen av en inre marknad. Lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder föreslås träda i kraft . AIF-förvaltare som vid ikraftträdandet av den nya lagen bedriver verksamhet som är tillståndspliktig enligt den lagen ska ansöka om tillstånd hos . Förslaget berör alla förvaltare av AIF:er, dvs. fondbolag och värdepappersinstitut som förvaltar specialfonder samt förvaltare av andra typer av AIF:er såsom riskkapitalfonder och fastighetsfonder. Förslaget berör också vissa myndigheter, framför allt , samt investerare i AIF:er. I och med förslaget kommer vissa AIF-förvaltare att behöva ha tillstånd, medan övriga AIF-förvaltare kommer att behöva vara registrerade hos . Förslaget innebär nya förutsättningar för investeringar på riskkapitalområdet. På detta område finns det inte någon näringsrättslig reglering. Tillståndsplikt, administrativa krav och ökade kapitalkostnader för riskkapitalverksamhet kan indirekt komma att påverka möjligheterna till finansiering, tillväxt och utveckling för små och medelstora företag, vilket i sin tur kan få konsekvenser för samhällsekonomin i stort. Reglerna i AIFM-direktivet om verksamhet över gränserna är i stora drag utformade som motsvarande regler i andra direktiv på värdepappersområdet (t.ex. UCITSdirektivet och MiFID). De krav som den nya lagen kan komma att ställa kan bli särskilt betungande för små företag med begränsade resurser. I och med de tröskelvärden som finns i AIFM-direktivet har viss hänsyn till små företag redan tagits vid utformningen av direktivet. Vissa av kraven gäller också endast om företagen väljer att driva gränsöverskridande verksamhet eller delegera verksamhet. Små företag bedöms vara mer benägna att delegera verksamhet än stora företag och dessa krav kan därför komma att bli särskilt betungande. Förslaget innebär att många företag som inte omfattas av någon näringsrättslig reglering kommer att bli antingen tillståndspliktiga eller föremål för registreringskrav. Utformningen av AIFM-direktivet utgår från proportionalitet och tar på så sätt hänsyn till storleken på respektive verksamhet, vilket regeringen anser bör, förutom att ta hänsyn till små företa, främja konkurrens på lika villkor. Företagens kostnader och tidsåtgång De kostnader som avses är sådana kostnader som uppkommer till följd av krav som medför att företagen behöver göra investeringar i anläggningar eller personal, anpassa produkter eller genomföra olika åtgärder. Precis som för andra finansiella företag finns det kapitalkrav för AIF-förvaltare. Reglerna om kapitalkrav överensstämmer till stor del med de kapitalkrav i LIF som gäller för fondbolag. Kapitalkrav kommer givetvis att innebära ökade kostnader för de AIF-förvaltare som inte omfattas av någon näringsrättslig reglering, men bidrar till ökat investerarskydd. Förvaltare av exempelvis riskkapital- och fastighetsfonder omfattas inte av LIF men kommer i och med den nya lagen i många fall att bli tillståndspliktiga. För dessa företag kommer förslaget att medföra stora kostnader som hänför sig till verksamheten, såsom förändringar av it-system samt införande av nya funktioner och rutiner. Beloppsmässigt är dessa konsekvenser, enligt regeringen, mycket svåra att uppskatta. Finansiella kostnader är kostnader som uppstår till följd av krav på att betala skatter och avgifter. I detta fall utgörs de finansiella kostnaderna bl.a. av avgifter för prövning av ansökan om tillstånd som AIF-förvaltare samt inspektionens årliga avgift för tillsyn. Dessutom betalas en årlig avgift till för tillsyn och regelgivning m.m. rörande fondbolagen, som fördelas proportionellt på dessa efter storleken på den fondförmögenhet som de förvaltar. kommer vidare att kunna ta ut avgifter för anmälningar och underrättelser. Förslaget innebär att ska kunna ta ut en avgift för prövning av underrättelser enligt EU:s förordning om europeiska riskkapitalfonder och EU:s förordning om europeiska fonder för socialt företagande. Administrativa kostnader utgörs i första hand av företagens kostnader för att upprätta, lagra eller överföra information eller uppgifter till följd av krav i lagar, förordningar och myndigheters föreskrifter eller anvisningar i allmänna råd. Regeringen gör i propositionen en uppskattning av de huvudsakliga administrativa kostnaderna.11[ Prop. 2012/13:155 s. 420 f.] Regeringen konstaterar att de kapitalkrav för värdepappersföretag som fastställs i AIFM-direktivet motsvarar de kapitalkrav som gäller för värdepappersföretag enligt kreditinstitutsdirektivet12[ och rådets direktiv /48/EG.] och kapitaltäckningsdirektivet13[ Europapparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG.]. Det är alltså inte fråga om någon skärpning eller mildring av gällande kapitalkrav för värdepappersbolag som har tillstånd för inlåning och därmed anses som kreditinstitut. Till följd av förslaget kommer tillståndspliktiga AIF-förvaltare att omfattas av krav på att agera i investerarnas bästa intresse samt att i övrigt övervaka, hantera och undvika intressekonflikter. Att fler aktörer på fondmarknaden ställs under tillsyn bör, enligt regeringen, gynna investerarnas och framför allt konsumenternas intressen. Kapitalkrav och ökade administrativa kostnader för AIF-förvaltare och AIF:er till följd av det nya regelverket riskerar å andra sidan att negativt påverka antalet investeringsalternativ och kan även leda till höjda förvaltningsavgifter för investerarna. Det är dock enligt regeringen mycket svårt att göra en uppskattning av storleken på en sådan eventuell höjning. Att det införs ett harmoniserat EU-rättsligt regelverk för alla AIF-förvaltare bedöms av regeringen få positiva effekter för den finansiella stabiliteten, investerarskyddet samt för utvecklingen av en inre marknad. Genomförandet av AIFM-direktivet skapar förutsättningar för en gemensam marknad för marknadsföring av andelar eller aktier i till professionella investerare inom EES. Förslaget kommer att medföra en ökad arbetsbelastning för framför allt . När det gäller frågan hur stort resursbehovet blir för domstolar avser regeringen att återkomma med en samlad bedömning. Regeringen räknar också med att banker och andra kontrolluppgiftslämnare kan få en ökad arbetsbelastning. får genom förslaget utökade uppgifter som tillsynsmyndighet för AIF-förvaltare. En prövning av eventuella behov av ökade resurser för de merkostnader som kan uppstå till följd av förslaget kommer att göras inom ramen för den normala budgetprocessen. Kostnaderna för hantering av tillståndsärenden kommer att finansieras i enlighet med principen om full kostnadstäckning, vilket innebär att kostnaderna finansieras genom de avgifter som tas ut för prövning av ärenden. Avgifternas storlek bestäms i förordningen om avgifter för prövning av ärenden hos . Utskottet välkomnar att det genom direktivet införs en harmoniserad reglering inom EES av förvaltare av alternativa investeringsfonder. Enligt utskottet innebär förslagen i den föreliggande propositionen att direktiv /61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder genomförs i svensk lagstiftning på ett väl avvägt sätt. Utskottet tillstyrker propositionen med en smärre ändring av korrekturkaraktär. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2012/13:155 Förvaltare av alternativa investeringsfonder: antar regeringens förslag till lag om förvaltare av alternativa investeringsfonder antar regeringens förslag till lag om ändring i antar regeringens förslag till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande antar regeringens förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1999:158) om investerarskydd. antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:35) om byte av redovisningsvaluta i finansiella företag. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2005:405) om försäkringsförmedling antar regeringens förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism antar regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster antar regeringens förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:755) om elektroniska pengar antar regeringens förslag till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:1268) om investeringssparkonto.