bet · H001KU16 · 2013-04-09 00:00:00 — var inne på det intressanta fenomenet att 1920 var det faktiskt direkta kommunala val. Det blev ett högt valdeltagande. Det var uppenbarligen många både män och kvinnor som använde sin rösträtt. Det skulle kunna celebreras. Första kammaren kunde direkt förnyas och få en sammansättning som byggde på demokratins grundvalar.År 1920 fattades beslut en gång till, med bara manlig rösträtt, om det första beslutet att införa allmän och lika rösträtt för både män och kvinnor till andra kammaren. Det beslutet stadfästes sedan genom ett nytt riksdagsbeslut , och det året är det också nya val. Då fick onekligen alla män och kvinnor rösta till riksdagen.Ja, det finns många datum att välja. Själv tänker jag på dramatiseringen av att det gick att i en sådan extrem situation ändå nå en sorts accepterad konsensus därför att alternativet tedde sig så mycket mer skrämmande. Skulle det bli en revolutionär situation? Skulle det bli våld på och andra städers gator med en oöverblickbar situation, som man redan såg i det besegrade , i det under upplösning varande och på andra håll i det dåtida ? Därför var det som skedde viktigt. Ordföranden har sin preferens . Jag har min preferens för 1918-2018. Talmannen och gruppledarna har onekligen ett gott arbete att göra för att komma fram till ett beslut. Det viktigaste är dock att vi alla är överens om att den allmänna och lika rösträtten ska celebreras. Det är jag tacksam för på vägnar av motionären, som har lämnat vår riksdag. var en viktig dag i historia. genomfördes val till där allmän och lika rösträtt gällde för både män och kvinnor. Därmed var den politiska demokratin fullt genomförd i vårt land.Vi som är uppvuxna i ett land med ett stabilt demokratiskt styrelseskick tar demokratin för självklar och upplever att den har funnits mycket . Tid är dock något relativt. Det har snart gått ett århundrade sedan alla män och alla kvinnor fick delta i ett riksdagsval, och onekligen är . Å andra sidan var min mormor född , och morfar föddes , det vill säga ett par före denna historiska valdag. Det var människor som fanns med mig under hela min uppväxt. Tänker man så blir närheten till den fördemokratiska tiden mycket större - den är bara ett par släktled bort.Konstitutionsutskottet anser att demokratins genombrott är en så viktig händelse i vårt lands historia att dess hundraårsminne bör markeras särskilt. I det betänkande vi nu debatterar föreslår utskottet därför enhälligt - och jag yrkar bifall till detta förslag, herr talman - att och i lämplig form ska uppmärksamma detta jubileum. Riksdagsstyrelsen bör tillsätta en kommitté med uppdraget att planera och genomföra firandet. Det betänkande vi debatterar heter Allmänna helgdagar m.m. och behandlar motioner även i en del andra frågor, men det kommer jag inte att vidare beröra. Förslaget om hundraårsjubileet innebär att en motion i ämnet delvis bifalls. Som har framgått tidigare i debatten vill motionären att firandet ska äga rum , eftersom det var som regeringen avlämnade den avgörande propositionen om allmän och lika rösträtt för män och kvinnor i riksdagsval - den proposition som vann bifall och ledde fram till de första fullt ut demokratiska valen. Utskottet vill dock inte låsa sig vid en viss bestämd tidpunkt för firandet utan anser att tidpunkten behöver övervägas närmare. Man kan nämligen identifiera flera årtal som var centrala i den process som ledde fram till demokratins fullständiga genombrott. Låt mig göra några kommentarer med anledning av detta. Genom representationsreform avskaffades den föråldrade ståndsriksdagen och ersattes av ett tvåkammarparlament. Andra kammarens ledamöter var valda i direktvalda enmansvalkretsar, det vill säga som i det brittiska systemet, medan första kammaren utsågs indirekt av landstingskommunerna och de tre största städerna. Rösträtten var dock starkt begränsad genom att rösträtt bland annat förutsatte antingen att man hade viss inkomst eller ägde jordegendom av visst värde. I riksdagsvalen fick bara män rösträtt, men i kommun- och landstingsvalen fick ogifta kvinnor och änkor som uppfyllde inkomst- och ägandekraven rösträtt. ökade kraven på demokratiska reformer av valsystemet. Den första stora rösträttsreformen ägde rum och byggde på en proposition från . Den innebar att allmän och lika rösträtt för män infördes i andrakammarvalen . Däremot behölls inkomst- och ägandekraven för rösträtt i kommun- och landstingsval för att därmed påverka sammansättningen av första kammaren. Det för framtiden viktigaste med rösträttsreform kan dock sägas vara att valen till andra kammaren gjordes proportionella. Ett reformförslag som hade lagts fram 1906 av den dåvarande statsministern byggde på att andra kammarens ledamöter fortsatt skulle utses genom majoritetsval i enmansvalkretsar. Det förslaget föll dock i , Staaff avgick och fick bilda regering. insåg att liberalerna och Socialdemokraterna med vidgad rösträtt skulle stärka sin ställning. Om den vidgade rösträtten kombinerades med majoritetsval i enmansvalkretsar skulle hans parti, - det var föregångaren till det som är - i princip riskera utplåning. Man kan föra fram olika argument för olika valsystem, men det finns utan tvekan ett antal partier i denna kammare som har anledning att skänka en tacksamhetens tanke till för att han lyckades driva igenom proportionella val till andra kammaren och därmed lägga grunden till det valsystem med partilistor i flermandatsvalkretsar vi fortfarande har. Krav på ytterligare rösträttsreformer restes men blockerades i första kammaren, som kontrollerades av . Det hela kulminerade den dramatiska , då en del tydde på att det kunde bli revolution även i . Den statsministern lade fram ett förslag om allmän och lika rösträtt för män och kvinnor till andra kammaren. föreslogs ett slopande av inkomst- och ägandegränserna i kommun- och landstingsvalen och därmed i förstakammarvalen. I ljuset av de dramatiska omvälvningarna i andra länder i valde att vara pragmatiskt och efter förhandlingar med liberalerna och Socialdemokraterna stödja förändringarna. När beslutet om allmän och lika rösträtt för män och kvinnor fattades av 1919 och bekräftades 1921 röstade såväl socialdemokrater och liberaler som konservativa för förslaget - inklusive de mest motsträviga, den så kallade förstakammarhögern. stridigheter genomfördes alltså den fullständiga politiska demokratin i i bred politisk enighet genom det vi skulle kalla en blocköverskridande överenskommelse. Vill man kan man se detta som ett tidigt uttryck för den strävan vi numera alltid har när det gäller reformer av det politiska systemet, nämligen att de ska genomföras i brett samförstånd.Alla dessa dramatiska händelser är onekligen värda att minnas, och det är därför lätt att ställa sig bakom förslaget att hundraårsminnet av demokratins genombrott ska firas. Om det är , 1919, 1921 eller något annat vi framför allt vi ska fokusera på finns det anledning att diskutera närmare, men ett jubileumsfirande ska det bli. Det är vi överens om, precis som vi alltid har sökt enighet om demokratins spelregler. I detta betänkande är utskottet fullständigt enigt, och det kan också föregående talare enas om. Det är förvisso en fördel att frågor kring nationella högtidsdagar, nationaldagen och andra symboler för vårt gemensamma samhälle kan hanteras i brett samförstånd. Jag vill ägna mitt anförande åt en enda fråga, nämligen att ett enigt utskott föreslår ett tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om att i lämplig form bör uppmärksamma att det är jämnt demokratin fick sitt genombrott i . Därmed bifaller också utskottet delvis en motion av . Demokratin får aldrig tas för given. Optimismen var enorm efter att militärdiktaturerna föll i och kommunismens tyranni kollapsade i det forna Sovjetblocket. Även om framstegen är enorma finns det många länder där utvecklingen går åt fel håll. Det gäller också medlemsländer i Europeiska unionen. Jag tänker då på . Vi i måste ge stöd åt alla de demokratikämpar världen över - i , i , i , på och så vidare - som verkar för frihet och ett öppet folkstyre i sina länder. Ofta gör de det med stora risker för sin egen säkerhet. Vi i ska inte heller skönmåla vår egen historia. Demokratiseringen hände inte av sig själv - det var en lång kamp kantad av hårda politiska motsättningar innan demokratin slutligen fick sitt genombrott genom författningsuppgörelsen i 1918. När införde allmän och lika rösträtt för kvinnor och män var vi det sista landet i att göra det. Det måste understrykas att författningsuppgörelsen 1918 inte bara innebar genombrottet för en princip om allmän och lika rösträtt för kvinnor. Det var också först som genombrottet kom för principen om allmän och lika rösträtt för män.När det ibland talas om att män fick allmän och lika rösträtt till är det tyvärr inte korrekt. Visserligen breddades rösträtten för män redan då, men den blev absolut inte jämlik. Män fick nämligen bara lika rösträtt till andra kammare och inte till hela , och på egen hand kunde andra kammaren inte hävda sig mot den odemokratiskt valda första kammaren.Bakgrunden är att hade likställda kamrar till skillnad från de flesta andra länder med tvåkammarsystem. För att ett lagförslag skulle gå igenom måste det godkännas av båda kamrarna, annars föll det. Ett annat sätt att uttrycka detta var att kamrarna hade ömsesidig vetorätt mot varandra. Det här skapade en unikt stark maktställning för den första kammaren enligt grundlagen konstruerad som de rikas bastion. Endast höginkomsttagare med stora fastigheter kunde väljas till ledamöter av första kammaren. Dessutom utsågs första kammaren i indirekta val av landstingens och städernas fullmäktige. I valen till dessa församlingar gällde inte lika rösträtt, utan den kommunala rösträtten var tvärtom graderad efter inkomst så att de rikas röst vägde tyngre.Rösträttsreformen 1909 innebar inte att männen i fick allmän och lika rösträtt till . Männen fick rösträtt till halva . icke-demokratiska första kammare behöll sin vetorätt mot alla lagar som de folkvalda som satt i andra kammaren ville införa.Det är därför som 1918 på alla sätt är märkesåret för demokratins genombrott i . Det var först då som en författningsuppgörelse förhandlades fram som innebar att både kvinnor och män fick allmän och lika rösträtt till både riksdag och kommun.Grundlagsändringar som förverkligade detta tog , men avgörandet skedde 1918. Detta är värt att uppmärksamma. Genom att göra detta bidrar vi till en förståelse för att demokrati inte är något som kommer av sig själv. Vi ska synliggöra den långa och mödosamma resan mot demokrati i , och vi ska också stötta alla de människor i andra länder som just nu utkämpar samma kamp.Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. Det har föreslagits för talmannen och talmanskretsen att 2018, 2019 eller 2021 vore lämpliga år att celebrera demokratin. Till detta vill jag lägga . Ett avgörande genombrott för demokratin skedde faktiskt , det vill säga den 4 december 1866.Ett alternativ till att få ett rättfärdigare samhälle hade varit revolutionen. Från den hade revolution varit på läppar som ett medel för att få ett rättfärdigare samhälle, men demokratin skulle visa sig kunna besegra revolutionen. Det är riktigt att det som hände något av åren 1918, 1919 eller möjligen 1921 ledde fram till det som vi ser som en fullvärdig demokrati.Men var de samlade i för att avskaffa sig själva. Det tog av debatt att göra detta. Ståndsriksdagen var djupt förankrad i folkets medvetande. Adeln hade stora privilegier att förlora. Men då uppmanade de de lyssnande att vinna den svåraste av alla segrar, nämligen segern över sig själva. Vid den votering som följde avskaffade de sig själva och införde en parlamentarisk tvåkammarriksdag.Det var nog så viktigt, och därför vill jag att vi inte ska glömma 2016 nu när vi celebrerar. Det vore kanske lämpligt att göra som i där man har jubileum. Det har vi nämligen på . Vi kan inte riktigt säga om det var 1666 som grundades, och för att vara på den säkra sidan celebrerar . Vi tycker att saken är värd det. Det kan kanske vara någonting för riksdagen.Herr talman! Ett annat glädjeämne är att det är lönt att motionera. Det händer ibland att vi misströstar om att det går att påverka någonting. När jag 2003 motionerade om en blev den motionen, precis som alla andra motioner som jag skrev det året, avslagen. Men kan jag notera att en motion med samma yrkande har fått om inte bifall så i alla fall ett konstaterande att den anses tillgodosedd och därför avslås. Det är nog den största segern som man kan vinna i denna riksdag, nämligen att det man motionerat om redan har genomförts.Raoul dag är oerhört viktigt. Han var en hjälte. Det var en hjälteinsats som gjorde, och den bör uppmärksammas mer. Ingen svensk är så internationellt uppmärksammad som . Man kan notera att han är en av endast sju personer som har blivit utsedda till hedersmedborgare i . Han var den andra efter när han blev amerikansk hedersmedborgare. Han är också hedersmedborgare i , och blev han det också i Israel.Nu får på namnsdagen för . fattade beslut om att bifalla en begäran om införandet av dag i akademialmanackan.Det går faktiskt att föra det framåt. Låt vara att det tar och många turer och att det är en instans utanför som möjliggör det, men framåt går det i alla fall.Herr talman! I övrigt ställer jag mig bakom förslaget i utskottets betänkande. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet. Anledningen till att jag tog tillfället i akt att gå upp i debatten är att jag har varit med och motionerat om den här saken. Första gången var 2001, då jag skrev en motion om att inrätta dag, och den började så här: "är ett stort namn utomlands, inte minst i , men han är märkvärdigt okänd i sitt hemland. Runt om i världen uppmärksammas hans insatser på många olika sätt. Vägar och torg uppkallas efter honom, han tillerkänns hedersmedborgarskap och skolor undervisar om hans insatser. "Så är det . uppmärksammade vi hundraårsjubileet av hans födelse, och det var bra. Men är han alltför okänd. Inte minst i skolböckerna är det förvånansvärt lite som nämns om någonting så ovanligt som en svensk hjälte.Det är nu tackade ja till att åka till . Vi känner alla till den speciella tidsanda som rådde. I fanns det då fortfarande 100 000 judar, och gjorde en mycket speciell insats genom att rädda tiotusentals judar. Han gjorde det tillsammans med andra, men han stod i spetsen.Vi vet allesammans hur han sågs . Man sade till honom: måste du tänka på din egen säkerhet. Men han svarade: För mig finns inget annat val. Och det var sista gången man såg honom. Han som kämpade mot nazismen blev senare offer för en annan ideologi, lika förskräcklig den, nämligen kommunismen. Ingen vet exakt vad som hände honom. En viktig sak med att ha en speciell är att hålla frågan vid liv. Vad var det egentligen som hände ?Nu blir den här dagen verklighet, och som föregående talare sade har redan tagit det beslutet - det är de som är den beslutande instansen - och kan genom att rösta bifalla detta.Det här blir en viktig dag. är namnsdag, och det blir en unik möjlighet för skolor runt om i landet att uppmärksamma vad han gjorde men också att vi kan göra skillnad . finns antisemitismen, och fortfarande finns främlingsfientligheten i vårt land. Det behövs en speciell dag för att lyfta upp detta och visa på att man kan göra skillnad.Jag vill än en gång säga att jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Jag är väldigt glad för att den här motionen nu tillgodoses och att till minne av på det viset blir verklighet.