bet · H001NU17 · 2013-04-10 00:00:00 — Mot bakgrund av vad som nämns i kommittémotion 2012/13:N253 (MP) om att kringboende ska ha rätt till delägande i nya vindkraftverk för att öka allmänhetens acceptans av vindkraftverk i närmiljön kan nämnas att berört frågan i rapporten på människors intressen (Rapport 6497). Rapporten tar upp frågor som buller, sysselsättningseffekter, landskapsanalys och förankring. När det gäller förankring vid vindkraftsetablering betonas bl.a. vikten av en tidig och konstruktiv dialog med berörda parter. har i rapporten och förnybar energi lämnat förslag till regeringen om bl.a. ett förändrat regelverk som omfattar en s.k. förtida delning av nätförstärkningskostnaden och att tar över den ekonomiska risken som det innebär att göra denna förstärkning. Utskottet konstaterar att utbyggnaden av den landbaserade vindkraften går snabbt och att elcertifikatssystemet säkerställer att utbyggnaden sker på ett kostnadseffektivt sätt. Vad gäller utbyggnadstakten av den havsbaserade vindkraften, som tas upp i motion 2012/13:N267 (S), är utskottet medvetet om att den havsbaserade vindkraften ännu inte är inne i samma expansiva fas som den landbaserade. Detta beror bl.a. på de kostnader som uppkommer i och med att det är vindkraftsproducenterna som bekostar anslutningen till nätet. Utskottet anser att de subventioner som finns för utbyggnaden av den förnybara energin ska vara så generella som möjligt. Här anser utskottet att elcertifikatssystemet är det viktigaste styrmedlet. Utskottet vill även framhålla pågående arbete med att ta fram ett underlag till regeringen om hur kan underlätta samarbete med andra länder för genomförandet av gemensamma projekt för havsbaserad vindkraft. När det gäller den utvärdering av vindkraftsutbyggnaden i som efterfrågas i motion 2012/13:N214 (M) vill utskottet påminna om den aviserade kontrollstationen 2015, vars syfte är att bl.a. analysera den faktiska utvecklingen av energibalans och kostnader samt klimatpåverkan i förhållande till de uppsatta energi- och klimatmålen. Utskottet kan därför inte se någon anledning till att nu utföra en utvärdering av enbart en del av den förda energipolitiken. I stället bör det helhetsperspektiv som genomförandet av kontrollstationen 2015 innebär avvaktas. Att öka allmänhetens acceptans för utbyggnaden av vindkraftverk, som tas upp i motion 2012/13:N253 (MP), är viktigt för en fortsatt positiv utbyggnadstakt. måste det finnas en förståelse för att människor kan uppleva en oro över vad en vindkraftsetablering i deras närmiljö innebär. Därför anser utskottet, i likhet med vad tar upp i tidigare nämnda rapport, att det är centralt att vindkraftsbolagen bjuder in till en öppen och konstruktiv dialog med närboende. Om bolagen vill kan de dessutom bjuda in närboende att bli delägare i projekt. Detta anser utskottet vara ett långt mer gångbart förhållningssätt än de inskränkande och detaljerade regler rörande ägandet som förespråkas i motionen. Med det anförda avstyrks samtliga motioner i avsnittet i berörda delar. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om solenergi. Utskottet hänvisar bl.a. till forsknings- och investeringsstöd och till att elcertifikatssystemet är det huvudsakliga styrmedlet för att öka användningen av el från förnybara energikällor i . Jämför reservationerna 7 (S), 8 (MP) och 9 (V). Ett tillkännagivande om att bör få i uppdrag att se över nuvarande insatser och regelverk i syfte att föreslå åtgärder för en svensk solenergimarknad begärs i kommittémotion 2012/13:N366 av m.fl. (S) yrkande 15. För att möta behovet av omställning till förnybart i det befintliga byggnadsbeståndet krävs att uppvärmningen så långt som möjligt baseras på andra energibärare än el, framförs det i motion 2012/13:N394 av (C). Solvärme i stor skala skulle kunna minska förbrukningen av el för uppvärmning och varmvatten i byggnader betydligt, menar motionären. Som ett viktigt inslag i satsningen på att göra till ett solenergiland med förnybar uppvärmning bör man enligt motionären i samband med kontrollstationen 2015 skärpa kraven för installation i bostäder eller lokaler både när det gäller nybyggnation och ombyggnation. Det kan avse t.ex. installation av solvärme eller solel, regelverk för maximal elförbrukning, lån eller systemutveckling. Detta bör i samarbete med t.ex. ges i uppdrag att skyndsamt lägga fram förslag om. Det är viktigt att marknaden ges en tydlig signal och att det finns en långsiktig vision för solenergin i , framhålls det i motionen. finns ett särskilt statligt stöd för att främja installation av solceller. Stödet regleras genom förordningen (2009:689) om statligt stöd till solceller. Syftet med stödet är att bidra till omställningen av energisystemet och till näringslivsutveckling inom energiteknikområdet. För att skapa gynnsamma förutsättningar för utvecklingen och etableringen av solceller på den svenska marknaden har stödet för installation av solceller förlängts , genom att tillförs för ändamålet (prop. 2012/13:1 utg. omr. Stödnivån fr.o.m. är maximalt av investeringskostnaden. Vidare har det funnits ett stöd för investeringar i solvärme som reglerades genom förordningen (2008:1247) med stöd för investeringar i solvärme och som har kunnat sökas av både enskilda personer och företag. Stödet avvecklades vid utgången av 2011. På sin webbplats hänvisar till att det i stället för solvärmestöd går att söka ROT-avdrag för arbetskostnaderna när solvärme installeras. Forsknings- och utvecklingsprogram är samlade insatser där administrerar utlysningar, genomförande och uppföljning. Ett exempel på sådan verksamhet är programmet El och bränsle från solen, som samlar myndighetens forskningssatsningar inom teknikområdena solceller, termisk solel och solbränslen. Solelprogrammet är ett tillämpat, nationellt utvecklingsprogram för solcellsystem som samfinansieras av och näringslivet. Programmets budget ligger på ca . Programmets mål är att öka användningen av solceller i , främja svenskt näringsliv inom solcellsbranschen, bygga upp och sprida kunskap som bidrar till god funktionalitet samt kostnadsreducering för solcellsanläggningar, öka medvetandegraden samt stärka och utöka nätverk bland samtliga intressenter. Enligt förordningen (2012:546) med instruktion för ska i frågor inom sitt verksamhetsområde bl.a. verka för en omställning till ett ekologiskt uthålligt energisystem som innefattar främjandet av användningen av solvärmeteknik och en god hushållning med energi i bebyggelsen. I regeringens skrivelse Vägen till nära-nollenergibyggnader (skr. 2011/12:131) redovisade regeringen den handlingsplan för nära-nollenergibyggnader som tagits fram i enlighet med och rådets direktiv /31/EU om byggnaders energiprestanda. Enligt regeringen bör främjandeåtgärder, främst demonstrationsprojekt, genomföras för att underlätta genomförandet av kraven på nära-nollenergibyggnader. Regeringen tillför enligt budgetpropositionen för dessa ändamål 2014 och 20152016. En kontrollstation för genomförandet av direktivets krav i fråga om nära-nollenergibyggnader ska genomföras 2015. Satsningen som gäller nära-nollenergibyggnader ska inkludera demonstration av nybyggnation, ombyggnation och renovering. För att öka energieffektiviteten i redan befintliga byggnader gav regeringen och i uppdrag att utarbeta ett förslag till en nationell strategi för att öka energiprestandan genom renoveringar. Strategin ska avse renovering av såväl bostadshus som lokaler och ska gälla både offentligt och privat ägda byggnader. En del i myndigheternas uppdrag är att ta fram förslag på styrmedel och insatser som stimulerar kostnadseffektiva totalrenoveringar som kraftigt minskar både den energi som levereras per ytenhet till en byggnad och den slutliga energianvändningen per ytenhet i en byggnad jämfört med före renoveringen. Uppdraget ska redovisas . I propositionen om en stärkt konsumentroll för en utvecklad elmarknad och ett uthålligt energisystem (prop. 2010/11:153), som överlämnades till , uttalade regeringen att ett införande av ett system med nettodebitering skulle kunna vara en viktig väg att gå för att underlätta en utbyggnad av mikroproduktionsanläggningar hos enskilda elkonsumenter. Regeringen ansåg dock att de närmare förutsättningarna för detta, inte minst ur ett EU-rättsligt perspektiv, behövde utredas närmare innan regeringen kunde ta ställning. Med nettodebitering avses ett system där den förnybara el som privatpersoner eller företag med mikroproduktion producerar och överför till elnätet kvittas mot annan el som de tar emot från elnätet. Avsikten är att underlätta för privatpersoner och mindre företag att investera i egenproducerad el och därmed bidra till omställningen av energisystemet. Regeringen gav en särskild utredare (kammarrättsrådet ) i uppdrag att ta fram lagförslag om bl.a. införandet av ett system för nettodebitering som även omfattar kvittning av energi- och mervärdesskatt (dir. 2012:39). I uppdraget ingår att bedöma för- och nackdelar med ett system med nettodebitering och unionsrättsliga förutsättningar för införandet av ett sådant system. Uppdraget ska redovisas . Utskottet ser solenergi som en komponent i den mix av förnybara energikällor som ska säkerställa en hållbar svensk energiförsörjning. Det huvudsakliga styrmedlet för att öka användningen av el från förnybara energikällor i är elcertifikatssystemet. Detta system bygger på att de mest kostnadseffektiva investeringarna görs först. För att främja användningen av solenergi ger statsmakterna bl.a. forsknings- och investeringsstöd. Enligt utskottets uppfattning bör de statliga forsknings- och utvecklingsinsatserna inriktas på att få fram system där kostnaderna för att producera solenergianläggningar kan minskas för att därigenom förbättra solenergins möjligheter att konkurrera med annan energiproduktion. Ett införande av ett system med nettodebitering skulle vidare kunna underlätta en utbyggnad av mikroproduktionsanläggningar såsom solcellsanläggningar hos enskilda elkonsumenter. Som redovisats utreds frågan om nettodebitering . Med hänvisning till det anförda finner utskottet ingen anledning för att initiera några åtgärder med anledning av förslagen i motionerna 2012/13:N366 (S) och 2012/13:N394 (C). bör alltså avslå motionerna i aktuella delar. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att se över möjligheterna att stödja vågkraft. Jämför reservationerna 10 (S, MP) och 11 (V). I kommittémotion 2012/13:N366 av m.fl. (S) konstateras att vågkraften i princip inte producerar någon el . Kraftkällan kan dock bli en viktig kompletterande förnybar energikälla. Motionärerna vill att regeringen ska se över möjligheterna att stödja vågkraft som en kompletterande förnybar energikälla (yrkande 19). Enligt Energimyndigheten bedrivs i forskning, utveckling och demonstration inom vågkraft, och bedöms ligga långt fram i den internationella utvecklingen. Av de s.k. havsenergiteknikerna, dit bl.a. våg- och tidvattenkraft hör, är det endast vågkraft som bedöms kunna bidra till omställningen av det svenska energisystemet i någon större utsträckning. Företagen har tidigare fått tillstånd att anlägga första kommersiella vågkraftspark i kommun. Av information på Seabaseds webbplats framgår att vågkraftsparken väntas ha en produktion på ca 25 GWh/år. Tillsammans med utför företaget vidare ett projekt utanför om vågaktiverade kraftverk. Syftet är att verifiera och utveckla tekniken och att studera miljöeffekterna. Testerna beräknas pågå till 2014. Båda projekten har fått stöd av . Vidare finns möjlighet för vågkraftsprojekt att genom söka stöd från EU-programmet . Namnet kommer av att intäkterna från försäljningen av 300 miljoner utsläppsrätter i reserven för nya deltagare () ska användas för att finansiera storskaliga och marknadsnära demonstrationsprojekt inom områdena miljösäker avskiljning och geologisk lagring av koldioxid samt innovativa tekniker för förnybar energi. De motioner om vågkraft som utskottet har behandlat har oftast haft lokal eller regional karaktär och har därför behandlats tillsammans med övriga regionala och lokala initiativ. Detta skedde i utskottets energipolitiska betänkande (bet. 2010/11:NU12). Elcertifikatssystemet, där vågkraften ingår, är ett effektivt och betydelsefullt styrmedel för att öka den förnybara elproduktionen. Systemet innebär att de olika förnybara energikällorna konkurrerar med varandra och att den mest kostnadseffektiva elproduktionen byggs först. Vågkraften befinner sig främst på ett forsknings- och utvecklingsstadium och olika intressanta projekt pågår. är bl.a. med och finansierar vågkraftsprojekt längs den svenska . finns det även möjlighet för vågkraftsprojekt att ansöka om finansiering genom från EU-programmet . Utskottet kan således konstatera att vågkraften och dess utbyggnad redan stöds inom det befintliga systemet och anser att det inte är motiverat för att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2012/13:N366 (S). bör därför avslå motionen i berörd del. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att införa ett fastprissystem. Jämför reservation 12 (MP). För att få ett verkligt genomslag för småskalig förnybar elproduktion behöver ett s.k. fastprissystem införas, menar motionärerna i kommittémotion 2012/13:N253 av m.fl. (MP) yrkande 3. I de länder som lyckats bäst med att tillföra småskalig förnybar el till nätet har man använt fastprissystem, påpekar motionärerna. I finns två huvudsakliga system för att stimulera produktionen av förnybar el: fastprissystem eller elcertifikat. I används ett system med elcertifikat. Vissa länder har kombinerat de båda systemen och har också kompletterat med exempelvis investeringsstöd för vissa förnybara teknologier samt med skattelättnader. I samband med att det nuvarande elcertifikatssystemet infördes diskuterades olika modeller för att öka produktionen av förnybar el. I fråga om ett fastprissystem sade den dåvarande socialdemokratiska regeringen bl.a. följande (prop. 2002/03:40 s. 37): Ett fastprissystem innebär att staten bestämmer ett fast pris på förnybar el. Därutöver krävs att någon kategori av marknadsaktörer åläggs att köpa den på detta sätt producerade kraften. I det senare avseendet skiljer sig fastprissystemet således inte från det nu föreslagna systemet. Nackdelen med ett fastprissystem är i första hand att det inte skapar ett tydligt incitament till kostnadsminskningar hos producenterna. Därmed riskerar det att hämma teknikutveckling som pressar produktionskostnaderna, och det leder allmänt sett till lägre kostnadseffektivitet och sämre konkurrens. Ett fastprissystem skulle också vara negativt för producenternas möjlighet att nå det långsiktiga målet, att producera el på samma kommersiella villkor som annan elproduktion. Utskottet har behandlat motioner som innehållit förslag om att införa ett fastprissystem för småskalig elproduktion. avstyrkte utskottet (bet. 2010/11:NU21) ett sådant förslag med hänvisning till betänkligheter mot att kombinera det huvudsakliga styrmedlet för förnybar elproduktion i elcertifikatssystemet med någon form av fastprismodell. Utskottet erinrade också om att regeringen vid den aktuella tidpunkten hade beslutat om en lagrådsremiss med en ny lag om elcertifikat som bl.a. hade som syfte att ytterligare underlätta för småskalig produktion av förnybar el. Motionsyrkandet fick stöd i en reservation (S, MP, V). Utskottet förespråkar i första hand generella ekonomiska styrmedel för att öka produktionen av förnybar el. Elcertifikatssystemet spelar en viktig roll för tillkomsten av förnybar elproduktion. kan det vara motiverat med särskilda riktade åtgärder för att snabba på utvecklingen för enskilda elproduktionstekniker, men enligt utskottets mening saknas det anledning för att förespråka att någon form av kompletterande fastprissystem för förnybar elproduktion ska prövas. Med det anförda avstyrks motion 2012/13:N253 (MP) i berörd del. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om energieffektivisering. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete om hur energieffektiviseringsdirektivet lämpligast införs i . Jämför reservation 13 (S, MP, V). Regeringen måste agera kraftfullare när det gäller energieffektivisering, sägs det i motion 2012/13:N242 av och (båda S). Motionärerna anser att en handlingsplan och ett åtgärdspaket för energieffektivisering behöver tas fram. Handlingsplanen kan bl.a. innehålla införandet av vita certifikat, högre krav på energieffektiva lösningar vid offentliga upphandlingar, förbud mot ren elvärme i nya hus och skapandet av ett nationellt råd för energieffektivisering och en energiutvecklingsfond. I motion 2012/13:N406 av (MP) yrkande 2 efterfrågas ett tillkännagivande till regeringen om att ett system med vita certifikat skyndsamt bör införas i . Mål för energieffektiviseringen i har beslutat att målet för energieffektiviseringen är effektivare energianvändning till 2020 jämfört med . Målet uttrycks som ett sektorsövergripande mål om minskad energiintensitet om (prop. 2008/09:163, bet. 2008/09:NU25). I budgetpropositionen nämns senaste långsiktsprognos, som indikerar att målet om minskad energiintensitet till 2020 kan bli svårt att nå, vilket motiverar en utvärdering av energieffektiviseringsinsatserna. Vidare nämns att det s.k. energieffektiviseringsdirektivet3[ och rådets direktiv /27/EU av om energieffektivitet, om ändring av direktiven /125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven /8/EG och 2006/32/EG. ], som antogs troligen kräver att befintliga insatser och styrmedel revideras eller att nya styrmedel införs. Utskottet har tagit ställning till motioner om energieffektivisering och s.k. vita certifikat. Frågan om vita certifikat behandlade utskottet (bet. 2011/12:NU4). Utskottet anförde då följande. Utskottet har så sent som ställt sig tveksamt till införandet av s.k. vita certifikat. Utskottet ser inga skäl till att nu ompröva denna ståndpunkt och hänvisar huvudsakligen till den uppfattning som redovisades i utskottets betänkande 2010/11:NU21. Utöver detta vill utskottet erinra om att det för tillfället pågår förhandlingar på EU-nivå om ett nytt energieffektiviseringsdirektiv. I det förslag från kommissionen som utgör underlag för förhandlingarna finns idéer om att införa krav på nationella energisparprogram med målsättningar som kan uppfyllas genom ett system med vita certifikat, eller med en alternativ modell. Regeringen har inför utskottet redovisat stark tveksamhet inför vita certifikat och välkomnar i stället möjligheten att välja en alternativ lösning. ska därför, enligt vad regeringen anger i propositionen, få i uppdrag att göra en fördjupad utredning av förutsättningarna för och konsekvenserna av att införa ett alternativt system med krav på energibolag att genomföra energibesparingar hos slutkonsumenter. Sammantaget är det alltså fortfarande utskottets uppfattning att inte ska uttala sig till förmån för införande av ett system med vita certifikat. Samtliga de i avsnittet aktuella motionerna avstyrks i berörda delar. En avvikande uppfattning redovisades i en reservation (S, MP, V). Regeringens syn på energieffektiviseringsarbetet i Regeringen bedömde klimat- och energipolitiska propositioner (prop. 2008/09:162 och prop. 2008/09:163) att statens insatser för att stimulera en effektivare energianvändning, vid sidan av energi- och koldioxidskatter och reglering av olika produkters och byggnaders energiprestanda, framför allt bör inriktas på undanröjande av informations- och kunskapsbrister hos olika aktörer. Detta inkluderar åtgärder för att främja tidig marknadsintroduktion av och skapa legitimitet för ny energieffektiv teknik. beslutade att lagen (2004:1196) om program för energieffektivisering ska upphöra att gälla vid utgången av 2012 (prop. 2012/13:9, bet. 2012/13:NU4). Bakgrunden var att EU:s nya riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd gör att det saknas möjlighet att inleda nya programperioder efter denna tidpunkt. Det tidigare nämnda energieffektiviseringsdirektivet ställer bl.a. krav på medlemsstaterna att anta vägledande, nationella mål för energieffektivisering och att införa ett kvotpliktssystem eller en annan uppsättning styrmedel som ger årlig energibesparing i slutanvänd energi. Direktivet ska genomföras i den nationella lagstiftningen från det att direktivet har trätt i kraft. En preliminär sluttidpunkt för genomförande som anges i budgetpropositionen är . presenterade en rapport med anledning av energieffektiviseringsdirektivets genomförande i . Rapporten tar upp frågan om hur ska genomföra kravet på årlig energibesparing (Implementering av artikel 7 i energieffektiviseringsdirektivet, ER 2013:04). Enligt Energimyndighetens beräkningar innebär detta ett årligt beting på energieffektivisering på . I rapporten gör myndigheten bedömningen att befintliga styrmedel, inklusive energi- och koldioxidskatter, täcker ungefär hälften av detta beting och att målet således bör vara en fördubbling av energieffektiviseringen. Detta mål kan i huvudsak uppnås genom att befintliga styrmedel är i kraft åtminstone till 2020 om de revideras på ett sådant sätt att deras effekter förstärks. menar dock att åtminstone ett nytt styrmedel utöver dessa krävs för att nå målet. sändes ut på remiss . håller på att ta fram ett underlag om genomförandet av energieffektiviseringsdirektivet. Avsikten är att remittera underlaget . I budgetpropositionen anges att regeringen i enlighet med bestämmelserna i energitjänstedirektivet överlämnade andra handlingsplan för energieffektivisering till kommissionen. Det kan här tilläggas att energitjänstedirektivet upphävs i och med att energieffektiviseringsdirektivet träder i kraft. Enligt energieffektiviseringsdirektivet ska medlemsstaterna och därefter lämna en nationell handlingsplan för energieffektivisering till kommissionen. Av Energimyndighetens regleringsbrev framgår att myndigheten har fått i uppdrag att ta fram underlag till en nationell handlingsplan för energieffektivisering. underlag ska överlämnas till . Internationella energiorganets utvärdering av svensk energipolitik Det internationella energiorganet (IEA) presenterade en utvärdering av svensk energipolitik. I utvärderingen konstaterar IEA att trots framgångar inom energiområdet kvarstår vissa utmaningar. Bland annat rekommenderar IEA att den ökar energieffektiviteten i hela energisystemet, genom att exempelvis främja användningen av förnybar energi i byggnader, energibesparingar inom industrin och energieffektivitet i värmesektorn. Utskottet har vid upprepade tillfällen ställt sig tveksamt till införandet av ett system med vita certifikat. Det finns inga skäl att ompröva denna ståndpunkt, utan utskottet hänvisar till vad det anförde i frågan (bet. 2011/12:NU4). Utskottet vill dessutom ta tillfället i akt och påminna om slutsatser i delanalysen av genomförandet av energieffektiviseringsdirektivet i , nämligen att en förstärkning av befintliga styrmedel i regel är att föredra framför inrättande av helt nya styrmedel, eftersom det finns erfarenhet om genomförande och verifiering av befintliga styrmedel, vilket är viktigt då tiden för genomförande av energieffektiviseringsdirektivet är kort. Därefter kan det, vilket även menar, bli aktuellt med nya styrmedel för att nå de ambitiösa och uppsatta målen. Här är det dock viktigt att komma ihåg att regeringen nu arbetar med hur energieffektiviseringsdirektivet lämpligast införs i . Det är fortfarande utskottets uppfattning att inte ska uttala sig till förmån för införandet av ett system med vita certifikat. Med anledning av vad som anförs i motion 2012/13:N242 (S) om en handlingsplan för energieffektivisering konstaterar utskottet att regeringen överlämnade en andra handlingsplan för energieffektivisering till kommissionen. Dessutom har fått i uppdrag att ta fram underlag till en nationell handlingsplan för energieffektivisering som ska överlämnas till regeringen . Utskottet menar därför att motion 2012/13:N242 (S) åtminstone delvis kan anses vara tillgodosedd.