bet · H001AU7 · 2013-03-12 00:00:00 — Dessa personer tillhör den grupp som har störst behov och nytta av samhällsorientering och bör ingå i den utvidgade målgruppen. Gemensamt för dessa anhöriginvandrare är att de i många fall saknar en naturlig koppling till arbetsmarknaden och att deras sociala nätverk ofta är nära sammankopplat med anknytningspersonen. Arbetskraftsinvandrare har redan arbete i och har därför uppnått ett viktigt syfte med samhällsorienteringen etablering i arbetslivet. Även om dessa grupper också kan ha ett behov av samhällsorientering, bl.a. för att få kunskap om andra viktiga delar av samhället som krävs för att kunna bli delaktiga medborgare, har de via sina arbeten möjligheter att skaffa sig sociala kontaktnät och därmed etablera sig även i samhällslivet. Arbetskraftsinvandrare tillhör därför enligt utskottet inte den grupp av invandrare som har störst behov av samhällsorientering som ska ingå i den utökade målgruppen. Invandrare som är medborgare i stater inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i har ofta en högre sysselsättningsgrad och en lägre arbetslöshet än tredjelandsmedborgare. Det talar för att dessa invandrare i allmänhet inte har sådana svårigheter att etablera sig i samhälls- eller arbetslivet att de har behov av samhällsorientering. De bör därför inte heller enligt utskottet ingå i den utökade målgruppen. Inte heller gäststuderande eller gästforskare och deras familjemedlemmar bör ingå i den utökade målgruppen eftersom deras vistelse i ofta är kortvarig. Nyanlända personer kan förvisso ha ett behov av stöd och information för att bli delaktiga i samhällslivet och inte riskera att isoleras i hemmet och bli beroende av anhörigas tolkningar av hur samhället fungerar. Utskottet delar dock regeringens bedömning att i första hand fokusera på de grupper där samhällsorientering kan leda till etablering på arbetsmarknaden. Utskottet instämmer även i regeringens åsikt att det också är lämpligt att åldersgränsen överensstämmer med den i etableringslagen. När det gäller den nedre åldergränsen anser utskottet, i likhet med regeringen, att det är rimligt att utgå från att huvuddelen av de nyanlända invandrare som inte har fyllt troligen har behov av fortsatt kompletterande utbildning i grundskola eller gymnasieskola. De kan därmed få sina behov av samhällsorientering tillgodosedda inom det reguljära utbildningssystemet. De ungdomar som har fyllt men som inte går i gymnasieskola omfattas av etableringslagen. Enligt etableringslagen gäller rätten till etableringsinsatser, där samhällsorientering ingår, under vissa förutsättningar . När det gäller personer som bor på ett anläggningsboende och som väntar på kommunplacering är utskottet medvetet om de problem som en fördröjning av påbörjandet av etableringsinsatser kan innebära. Dessa problem gäller dock nyanlända som tillhör etableringslagens målgrupp och därmed inte målgruppen i den föreslagna lagen. Därmed avstyrks motionerna 2012/13:A16 (S), 2012/13:A17 (SD) yrkande 1 och 2012/13:A15 (V) yrkandena 1, 2 och 4. Att göra samhällsorienteringen obligatorisk, som föreslår, anser utskottet är fel väg att gå. Utskottet anser att samhällsorienteringen ska påbörjas efter den nyanländes folkbokföring. Det kan emellertid inte förväntas att en nyanländ känner till samhällsorienteringen eller kan avsätta tid för sitt deltagande. Det kan dessutom finnas sådana hinder som brist på barnomsorg eller lång resväg som gör det svårt för den nyanlända att delta. När det gäller rekryteringen av deltagare delar därför utskottet regeringens förslag att kommunerna aktivt ska verka för att nå de nyanlända i kommunerna som har rätt till samhällsorientering och motivera dem att delta. Uppdraget att rekrytera och motivera till deltagande bör kunna utföras via befintliga kanaler. Kommunerna bör därför snarare åläggas ett rekryterings- och motivationsansvar. Utskottet delar även regeringens bedömning att det kan finnas behov för kommunerna att samverka med sådana myndigheter som Arbetsförmedlingen och för att rekrytera och motivera nyanlända att delta i samhällsorienteringen. har kommunerna fått ökade möjligheter att samverka kring samhällsorienteringen. Det finns inte skäl att utöver denna frivilliga form av samverkan mellan kommuner och myndigheter reglera frågan ytterligare. blev det även möjligt för Arbetsförmedlingen att ersätta kostnader för resor till sfi och samhällsorientering. Kostnader får ersättas till den del de överstiger eller kostnaden för normal dagpendling på orten. Därmed avstyrks motion 2012/13:A17 (SD) yrkande 2. Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag att reglera samhällsorienteringen för den utvidgade målgruppen i en ny lag. Att reglera samhällsorienteringen för den föreslagna utökade målgruppen i etableringslagen, som föreslår, är ett mindre lämpligt alternativ, bl.a. eftersom de personer som ingår i den föreslagna utökade målgruppen inte kommer ha rätt till den etableringsplan som regleras i etableringslagen. Motion 2012/13:A17 (SD) yrkande 3 avstyrks därmed. Utskottet kan konstatera att i några motionsyrkanden riktar in sig på innehållet i samhällsorienteringen. Motionären anser att samhällsorienteringen främjar assimilationen och inträdet i den svenska gemenskapen och att man bör införa en målsättning om att deltagarna ska utveckla kunskap om den svenska värdegrunden, svensk kultur och svensk tradition. Utskottet vill i detta sammanhang hänvisa till tidigare ställningstaganden, senast i betänkande 2011/12:AU12. I detta betänkande anförde utskottet att det förefaller orealistiskt att alla människor med ett visst etniskt svenskt ursprung och en uppväxt och skolgång i skulle förmodas tillägna sig och genom hela livet bära på samma specifika uppsättning värderingar, oberoende av skillnader i övriga omständigheter och erfarenheter. Mot den bakgrunden välkomnade utskottet att regeringen när den utformade innehållet i samhällsorienteringen inte lät sig styras av de uppfattningar om svenskhet eller krav på ensidig assimilation som framförde. I sammanhanget kan det även betonas att Utredningen om samhällsorientering för nyanlända (SOU 2010:16) ansåg att samhällsorientering inte borde utgå från vilka värderingar som funnits mer eller mindre uttalade i det svenska samhället. I stället förordade utredningen att orienteringen skulle utgå från ett medborgarperspektiv som tar fasta på de gemensamma värderingar som det svenska samhället genom regeringsformen implicit ger uttryck för. Utskottet såg positivt på att samhällsorienteringen fick ett medborgarperspektiv och kunde konstatera att detta sammanföll väl med målet för den svenska integrationspolitiken som beslutade om (prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:AU1, rskr. 2008/09:155) nämligen lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk eller kulturell bakgrund. Utskottet gör ingen annan bedömning . Utskottet kan även konstatera att syftet med samhällsorienteringen i första hand är att underlätta de nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet. Förordningens fokus på praktiska aspekter av det svenska samhällslivet är därför väl avvägd. De värderande moment som ingår och som bör ingå har sin utgångspunkt i den värdegemenskap som grundlagarna ger uttryck för. Det finns enligt utskottets bedömning inget behov av att ändra denna ordning. Därmed avstyrks motion 2012/13:A17 (SD) yrkandena 4 och 5. Utskottet kan vidare konstatera att också i några motionsyrkanden riktar in sig på samhällsorienteringens innehåll och utformning. Motionärerna föreslår bl.a. att kommunerna ska kunna samarbeta med föreningslivet för att nå så många som möjligt i målgruppen och för att anpassa innehållet efter deltagarnas behov, och att den del av samhällsorienteringen som behandlar arbetsmarknadsfrågor bör anordnas i samarbete med arbetsmarknadens parter. Utskottet delar regeringens bedömning att det är lämpligt att samhällsorienteringens innehåll och omfattning i den nu föreslagna lagen regleras i en förordning. Vidare delar utskottet bedömningen att det är naturligt att samordna föreskrifterna om samhällsorienteringens innehåll och omfattning för den utvidgade målgruppen i den föreslagna lagen om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare med dem som gäller för etableringslagens målgrupp i förordningen om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare. Det exakta innehållet, omfattningen och tyngdpunkten i varje del av samhällsorienteringen bör anpassas efter deltagarna och de lokala förutsättningarna. När det gäller samverkan med studieförbund och andra ideella organisationer om utförande av samhällsorienteringen delar utskottet regeringens bedömning att det är positivt att kommunerna samverkar med sådana organisationer, men att det är upp till kommunerna att organisera samhällsorienteringen på det sätt de finner lämpligt. Därmed avstyrks motion 2012/13:A15 (V) yrkandena 3 och 5. Utskottet noterar att och i sina motioner avvisar sfi-bonusen, dvs. den prestationsbaserade stimulansersättning som under vissa förutsättningar kan lämnas till nyanlända för studier i svenska för invandrare. Utskottet betonar att kunskaper i det svenska språket är en viktig nyckel till att få ett arbete och bli delaktig i samhället. För de som invandrar till i vuxen ålder är kunskaper i svenska en avgörande faktor för en framgångsrik integration. Utskottet kan dock konstatera att undervisningen i svenska för invandrare inte fungerar tillräckligt bra. Individanpassningen är alldeles för dålig, undervisningens kvalitet varierar kraftigt över landet och nästan var fjärde sfi-elev avbryter utbildningen . Undervisningen är dessutom alltför sällan anpassad till yrkeslivets krav. Mot den bakgrunden välkomnar utskottet de ambitioner som regeringen har uttalat i frågan om att arbeta för kvalitetsförbättringar i sfi-undervisningen. Utskottet noterar att regeringen har beslutat att vidga uppdraget för den så kallade sfi-pengsutredningen. Utredaren får i tilläggsuppdrag att överväga om Arbetsförmedlingen bör ges möjlighet att upphandla den utbildning i svenska som ingår i en etableringsplan, överväga om utbildning i svenska språket för vuxna invandrare bör ske inom den kommunala vuxenutbildningen i stället för sfi som egen skolform, samt att föreslå hur utbildningen i svenska språket bättre kan anpassas till de mål som den enskilde har med sina studier, exempelvis genom att inrätta studie- och yrkesförberedande spår inom utbildningen. Uppdraget ska redovisas . Utskottet noterar även att IFAU har fått i uppdrag att utvärdera sfi-bonusens effekter. Av rapporten och studieresultat effekter av Sfi-bonus (IFAU, Rapport 2012:27) framgår att sfi-bonusen har fått varierande effekter. Bonusen förbättrade studieresultaten i , men inte på andra ställen. En förklaring som ges är att fler börjar på sfi snabbare i . De har då på sig att uppnå målen och fler uppfattar bonusen som möjlig att nå. Utskottet anser att beredningen av utredningarna bör avvaktas. Därmed avstyrks motionerna 2012/13:A17 (SD) yrkande 6 och 2012/13:A15 (V) yrkande 6. Utskottet vill avslutningsvis betona att en förbättrad etablering är nödvändig för att ta vara på den resurs på den svenska arbetsmarknaden som nyanlända utgör, inte minst mot bakgrund av den demografiska utvecklingen . Med en åldrande befolkning blir det relativt sett färre människor i arbetsför ålder som ska försörja allt fler. Enligt arbetskraftsundersökningar () för uppgår antalet sysselsatta utrikes födda i till ca 700 000. Utan dessa människor skulle vi inte klara vår välfärd. När det gäller förslag om att reglera invandringen vill utskottet betona att i en internationell jämförelse ökade invandringen till , men inte mer än i andra liknande länder. Den sammanlagda ökningen i ligger i paritet med genomsnittet i , och i t.ex. och har ökningen varit betydligt större. Den sammanlagda invandringen i förhållande till befolkningen är inte heller markant högre i än i andra jämförbara länder i . Vad som däremot har utmärkt är en förhållandevis hög andel skyddsbehövande och deras anhöriga bland nyanlända, en invandring som inte är matchad mot en omedelbar efterfrågan på arbetsmarknaden. Motion 2012/13:A17 (SD) yrkande 7 avstyrks. Utskottet har med intresse tagit del av regeringens kunskapsunderlag som syftar till att redovisa och analysera tillståndet och utvecklingen av integrationen. Utskottet välkomnar regeringens fortsatta satsningar på området. Sammanfattningsvis föreslår utskottet att bifaller regeringens proposition 2012/13:63 och avslår motionerna. Utskottet övergår till att i de följande avsnitten behandla motionsyrkanden om integration från den allmänna motionstiden . Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kommunbosättningar m.m. Jämför reservationerna 4 (S) och 5 (V). anser i kommittémotion 2012/13:Sf352 av m.fl. yrkande 15 att en lagstiftning bör införas om att alla kommuner ska vara skyldiga att ordna vidarebosättning för nyanlända flyktingar. För individens del innebär en bindande lagstiftning om kommunmottagande ett erbjudande om boende i en kommun och att påbörjandet av Arbetsförmedlingens etableringsinsatser följer direkt på att uppehållstillstånd har beviljas. Däremot ska inga inskränkningar göras vad gäller rätten att själv välja bostadsort. För att kommunerna ska ha en rimlig möjlighet att planera och skapa goda förutsättningar för mottagandet ska en viss grundersättning utbetalas oavsett om individen fullföljer erbjudandet om boende eller inte. m.fl. (S) framhåller i motion 2012/13:Sf370 yrkande 1 vikten av ett solidariskt flyktingmottagande i alla kommuner. Flyktingmottagandet är en nationell angelägenhet och därför måste också staten ta ansvar så att inte endast ett litet antal kommuner och stadsdelar får ta emot huvudparten av flyktingströmmarna. och (båda S) anser i motion 2012/13:A350 att alla kommuner ska ta emot flyktingar. Att ett större antal kommuner tar sitt ansvar och ser den möjlighet som flyktingmottagande innebär är viktigt både för individen och för samhället. Kommunerna måste också ges ekonomiska förutsättningar för en långsiktig stabilitet i dessa frågor. och (båda S) föreslår i motion 2012/13:A358 yrkande 1 att en utredning tillsätts för att undersöka boendemöjligheterna för nyanlända i syfte att uppnå ett värdigt mottagande. I yrkande 2 föreslås att alla kommuner tar ett solidariskt ansvar för flyktingmottagandet. Enligt motionärerna måste ett moratorium skyndsamt införas för och de kommuner som har tagit ett proportionellt sett stort ansvar för de senaste tio årens flyktinginvandring. De berörda kommunerna måste också ges full ekonomisk kompensation för såväl flyktingmottagandet i sig som för kostnaderna för anhöriginvandringen. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:A360 att man utreder möjligheterna till förlängt etableringsstöd samt de ekonomiska konsekvenserna vad avser tiden efter etableringsstödet för kommuner som tar emot nyanlända. Det är inte rimligt att ett fåtal av kommuner står för stora delar av landets hela flyktingmottagning utan avtal och ersättning från staten. (C) framhåller i motion 2012/13:A382 vikten av att säkerställa ett humant och solidariskt flyktingmottagande i . Om kommunerna ska kunna möta de särskilda ansträngningar som följer av en snabb tillväxt krävs ett särskilt statligt ansvar. Regeringen bör i samråd med kommunerna ta fram särskilda åtgärder för att ska kunna leva upp till ett humant och solidariskt flyktingmottagande. Utskottet vill inledningsvis betona det önskvärda i att mottagandet av nyanlända fördelas bättre mellan landets kommuner och anpassas till tillgången på arbete och försörjning. Det är viktigt att landets invandrare bosätter sig i kommuner där de har störst sannolikhet att få ett arbete. Etableringsreformen har förstärkt arbetsmarknadsperspektivet genom att Arbetsförmedlingen fått ett tydligare ansvar för att fastställa mottagningsbehovet på länsnivå och dessutom har tagit över ansvaret från för anvisningen av de personer som omfattas av reformen. Arbetsförmedlingen ska direkt efter att uppehållstillstånd har beviljats genomföra etableringssamtal med den nyanlände. Samtalet ska bl.a. handla om val av lämplig bostadsort med hänsyn till den nyanländes utbildning, yrkeserfarenhet och behov av etableringsinsatser. Därigenom har förutsättningarna att matcha den nyanländes kompetens med en lämplig bosättningskommun stärkts. Etableringsreformen har även förstärkt länsstyrelsernas roll, bl.a. med hänvisning till deras goda kunskap om den regionala arbetsmarknaden och om kommunernas bostadsbestånd genom att de har övertagit det direkta ansvaret för att teckna överenskommelser med kommunerna om mottagandet av nyanlända. Inom länsstyrelsernas ansvarsområde ligger också uppgiften att verka för regional samverkan mellan kommuner, statliga myndigheter och andra relevanta aktörer när det gäller att planera, organisera och genomföra insatser för nyanlända samt att följa upp insatserna på regional och nivå. Kommunerna har ett fortsatt ansvar för mottagande och praktisk hjälp i samband bosättning, särskilda instruktionsinsatser inom skola, förskola, fritidshem, sfi, samhällsorientering och andra insatser för att underlätta etableringen i samhället. Utskottet vill framhålla att inte mindre än 257 av 290 kommuner hade överenskommelser med länsstyrelser . Totalt omfattade överenskommelserna 13 000 platser. Utskottet kan dock konstatera att det tar för nyanlända invandrare att bli mottagna i en kommun. De ökade ledtiderna för bosättning av nyanlända invandrare riskerar att leda till att den nyanlände inte kan påbörja sin etableringsprocess. Många nyanlända med uppehållstillstånd riskerar därför att bli kvar i Migrationsverkets anläggningsboende, vilket i sin tur kan försvåra en effektiv etableringsprocess. Det innebär också att kostnaderna för mottagandet av asylsökande ökar, bl.a. genom att nya platser för anläggningsboenden måste skapas. Utskottet välkomnar därför att regeringen stimulerar kommunernas mottagningskapacitet genom att införa en prestationsbaserad ersättning till de kommuner som sluter avtal om flyktingmottagande. För att ytterligare stimulera kommunernas mottagningskapacitet inför regeringen en möjlighet för kommunerna att få kostnadstäckning för hyreskostnader som har uppstått innan nyanlända har haft möjlighet att flytta in. Kommunen kan få upptill per familj om de har haft hyreskostnader i samband med att en bostad har gjorts tillgänglig för anvisning av nyanlända. Syftet med insatserna är att öka kommunernas mottagningskapacitet och förutsättningar att ta emot nyanlända och därmed bidra till ett snabbare och bättre kommunmottagande. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2012/13:Sf352 (V) yrkande 15, 2012/13:Sf370 (S) yrkande 1, 2012/13:A350 (S), 2012/13:A358 (S) yrkandena 1 och 2, 2012/13:A360 (S) och 2012/13:A382 (C). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om arbetsmarknadsetablering. Jämför reservationerna 6 (MP) och 7 (V) samt särskilt yttrande (S). föreslår i partimotion 2012/13:A393 av m.fl. yrkande 3 att bristerna i etableringsreformen åtgärdas. Många nyanlända får inte en etableringsplan och aktiviteterna i planen är inte heller tillräckligt anpassade till de nyanländas förutsättningar och behov. vill därför pröva möjligheten att andra aktörer med en specialiserad kunskap, såsom kommuner, näringsliv eller den ideella sektorn, hjälper till med matchning, kompletteringsutbildningar m.m. Fackförbunden skulle bl.a. kunna fungera som branschspecifika arbetsförmedlare och jobbcoacher. anser i kommittémotion 2012/13:Sf352 av m.fl. yrkande 10 att Arbetsförmedlingen bör ges i uppdrag att erbjuda nyanlända som saknar person- eller samordningsnummer en etableringsplan. I yrkande 11 föreslås att landstingen får ett tydligare uppdrag så att de nyanländas prestationsförmåga kan utredas snabbare. anser också att aktiviteterna i etableringsplanen inte är tillräckligt anpassade till de nyanländas förutsättningar och behov. I yrkande 12 föreslås därför att nyanlända får etableringsersättningen i förskott för sina aktiviteter i etableringsplanen. I yrkande 13 framhålls att åtgärder måste vidtas för att komma till rätta med den trångboddhet som utgör ett stort hinder för många nyanlända att etablera sig. I yrkande 14 föreslås att regeringen återkommer med förslag till förändringar av etableringsreformen. är skarpt kritiskt till att privatisera delar av introduktionen och avvisar regeringens modell om att lotsar ska skaffa fram jobb mot en prestationsbaserad ersättning. Den ersättningsnivå som utgår inom ramen för etableringsreformen är för låg. Det leder till att många nyanlända tillbringar sin tid i etableringsplanen i fingerade aktiviteter och missar chansen att få ta del av sfi-undervisningen och få tillgång till andra arbetsförberedande aktiviteter. m.fl. (S) framhåller i motion 2012/13:A264 yrkande 3 att reformen för nyanländas etablering på arbetsmarknaden bör omarbetas. Motionärerna anser att Arbetsförmedlingens arbete med etableringslotsar för nyanlända har stora brister. I kommuner där det tidigare fanns kompetens och upparbetade nätverk för att hjälpa nyanlända till arbete har verksamheten nedmonterats i samband med att ansvaret har flyttats över till Arbetsförmedlingen. Även kommuner bör kunna komma ifråga för att bedriva lotsverksamhet genom avtal med Arbetsförmedlingen. m.fl. (S) anser i motion 2012/13:N371 yrkande 7 att det behövs en politik som stärker den sociala sammanhållningen i . Utrikes födda i är högre utbildade än genomsnittet bland utrikes födda i landet, men på samma gång tar det för dem att etablera sig på arbetsmarknaden. Alla i regionen måste få möjlighet att försörja sig själva. En framgångsrik utbildnings- och jobbpolitik är grundläggande för att bryta segregationen. (MP) framhåller i motion 2012/13:A272 att det är svårt för nyanlända i att få ett arbete. Motionären föreslår att en utredning tillsätts för att undersöka hur Arbetsförmedlingens incitament att förmedla jobb till de nyanlända kan stärkas. (FP) föreslår i motion 2012/13:Sf288 yrkande 2 att lagstiftningen ses över så att inte enskilda på grund av regelverket kan tacka nej till ett kortare arbete eller rekommenderas av myndigheter att tacka nej till arbete. I motion 2012/13:A222 föreslår (FP) att en översyn görs av ekonomiska incitament för en snabbare integrering. Inlåsningseffekter måste förhindras så att inte ekonomiska bidrag såsom etableringsersättning, bostadsbidrag, barnbidrag och vårdnadsbidrag hindrar den enskilde att snabbt etablera sig på arbetsmarknaden och komma i egen försörjning. (M) anför i motion 2012/13:A302 att kommuner måste stimuleras att lära av varandra för att förbättra integrationen av nyanlända. En översyn behöver göras av hur integrationen kan förbättras genom att ta till vara de erfarenheter som finns hos de mest framgångsrika kommunerna. En integrationsbonus kan förslagsvis ges till de kommuner som lyckas bäst med att hjälpa utrikes födda till jobb och utbildning. (C) framhåller i motion 2012/13:A398 att förutsättningar för ett fortsatt uthålligt högt flyktingmottagande bör analyseras. Ett led i denna analys bör vara att relatera regelverk på detta område till regelverken i länderna i vår omvärld. Utskottet anser att den etableringsreform som trädde i kraft är avgörande för att påskynda invandrares etablering i arbets- och i samhällslivet. I korthet innebär reformen ett statligt huvudansvar med Arbetsförmedlingen som samordnande myndighet. Arbetsförmedlingen ska tillsammans med den nyanlände upprätta en etableringsplan som minst ska innehålla utbildning i svenska för invandrare (sfi), samhällsorientering och arbetsförberedande insatser. Nyanlända som medverkar till upprättandet av en etableringsplan, eller deltar i aktiviteter enligt en etableringsplan, har rätt till ersättning. En nyanländ med en etableringsplan har även rätt att välja en etableringslots, som på uppdrag av Arbetsförmedlingen ska stödja den nyanlände att hitta sin väg till arbete.