bet · H001SoU18 · 2013-05-06 00:00:00 — Som sagt var det avgörande naturligtvis att vi kunde se att den var uppfylld enligt de riktlinjer som föreslog. Då känns det ganska överflödigt att tillskapa en särskild vårdgaranti vid sidan av den ordinarie vårdgarantin. Vi tycker ändå att det är värt att fortsätta överväga att införa en speciell vårdgaranti, för det är inte givet att det fortsätter att vara den positiva situation som statsrådet hävdar att det är. Men vi lämnar den frågan därhän.Jag vill gå in på en annan fråga som är lite ett sidospår här. Vi knyter an till Bostad först i vår motion och som har testats med framgång, bland annat i och . Den sistnämnda är min hemkommun.I min hemkommun har det dykt upp en diskussion om försörjningsstöd och att det inte skulle vara berättigande till ett hyreskontrakt hos det allmännyttiga företaget . Då blir det en lite svajig process, dels runt Bostad först, dels när det gäller människor med missbruksproblematik, hemlöshet eller andra bekymmer. Hur ser statsrådet på försörjningsstöd som kvalificerande som en reell inkomst för att kunna betala en hyra? Det blir ju ett moment 22 om varken de privata värdarna eller ens en gång det allmännyttiga bostadsföretaget beviljar ett hyreskontrakt till försörjningsstödstagare. Då blir det en väldigt knepig situation för de här individerna. Hur ser statsrådet på den problematiken? Jag ska bara fullfölja när det gäller vårdgarantin och säga att vårdgarantin som den är utformad naturligtvis inte är skriven i sten. Den kan förändras . Vi kan förbättra den ytterligare och korta vårdgarantitiderna. Det ligger åtminstone i min tanke att det är möjligt att vi kan komma ned i ännu kortare vårdtider. Men med införandet av vårdgarantin och den kömiljard som har funnits har det naturligtvis hänt väldigt mycket på den här sidan. Den är dock inte gällande för substitutionsbehandlingen, utan där finns som vi båda vet en sämre tillgång till vård och behandling, varför vi har gett uppdraget till att undersöka och ge förslag på hur den kan förbättras.När det gäller Bostad först har jag haft förmånen att besöka Bostad först nere i bland annat. Vi talade om de problem som fanns men också om hur framgångsrikt det hade varit för de människor som fick möjlighet. Det är också en av de metoder som regeringens hemlöshetssamordnare använder när han åker runt till kommuner och träffar kommunstyrelser för att tala om hur vi löser bostadsfrågan och har bra åtgärder mot hemlöshet.Den typ av problematik som du tar upp här har jag inte stött på. Jag vet inte om det råder en missuppfattning eller inte, men till den frågan får vi helt enkelt återkomma. Jag har inget svar att ge. Jag har inte stött på frågan tidigare. Jag har svårt att se att det skulle kunna vara problematiskt, men det är möjligt att jag inte har den fulla insikten. Vi får återkomma till frågan. Jag tycker nog också att det kan vara värt att titta på en behandlingsgaranti utifrån den särskilda situation som människor med missbruk har. Det finns behov av vård och insatser från socialtjänst och hälso- och sjukvård, och det finns erfarenheter från . Jag är inte övertygad om att vi ska släppa den frågan.Jag har läst uppdraget som regeringen har gett till när det gäller substitutionsbehandling. Det finns en tjock lunta här som jag har plockat fram. Där kunde jag inte se så tydligt att just spärrfrågan fanns med. Men det vill jag gärna ha ett tydligt besked om, för det är oerhört viktigt att vi inte har så fyrkantiga riktlinjer eller bestämmelser som de är . När de slutar att missbruka hamnar de i ett oerhört farligt läge på många sätt. sade i sitt remissvar att om man får vänta på att komma åt substitutionsbehandling eller blir utesluten går man över till den svarta marknaden och fixar det den vägen.Sedan skulle jag vilja höra om statsrådet ser sprututbytesprogrammet som en hälsopolitisk fråga, eller är det landstingen som ska ansöka om rätt att starta sprututbytesprogram hos ? Det är helt enkelt fråga om att undvika att människor som redan är inne i en svår missbrukssituation, där respekt innebär att man tar människors hälsa på allvar, ska drabbas av dödliga sjukdomar. Dessutom ger sprututbytesprogrammet en väldigt bra kontaktyta för motivation till vård och behandling. Är statsrådet beredd att ändra den lagstiftning som finns på området? Den bidrar nämligen till att bromsa att vi får sprututbytesprogram på flera håll i landet. Först när det gäller spärreglerna är varken eller jag behandlare. Jag tror att det är viktigt att vi låter våra expertmyndigheter lägga fast behandlingsriktlinjer och inte gör det på politisk nivå.Spärreglerna har ändrats. Vid den senaste översynen av riktlinjerna förändrades spärreglerna från . gör återigen en översyn på vårt uppdrag om riktlinjerna. I samband med översynen kommer man att värdera om spärreglerna är relevanta för den typ av behandling som man genomför eller om de behöver förändras i något avseende. Så också det är omhändertaget den vägen.När det gäller sprututbyte vet vi att det är ett i många fall effektivt smittskydd. förslag byggde på att vi skulle göra en förändring i huvudmannaskapsfrågan. Därför var det en naturlig följd att landstingen självständigt kunde besluta. Vi har frånhänt oss frågan i och lagt ut den på landsting och kommuner. Eftersom vi inte gjorde någon huvudmannaskapsförändring såg vi inte heller någon anledning att göra förändringar i det här avseendet. Vi har i stället lagt på kommuner och landsting att göra överenskommelser för att tvinga dem till ett närmare samarbete, att tvinga dem att tala med varandra och att ha en samsyn om vilken problematik som råder i det egna länet. Jag är övertygad om att det är den bästa vägen att gå också i den här frågan.Det är också så att allt fler landsting använder sig av sprututbytesprogram. I började man med sprututbyte, och det finns i . Jag vet inte om statsrådet känner till fler. Efter lång diskussion började med sprututbyte för ett litet tag sedan, och 1986 eller startade man nere i , så det är ju däremellan.Jag köper nog inte att vi har beslutat om en lagstiftning som har lagt det här på landsting och kommuner och att vi därför inte ska göra något på statlig nivå. Vi har ju beslutat om en lagstiftning som har gjort att kommuner kan få vetorätt. I stället för att se det här som en hälsopolitisk fråga har man i vissa fall gått in och hävdat, som gjorde, att det här för med sig att folk lättare använder narkotika. Men det finns ingen forskning eller evidens som stärker ett sådant synsätt.När det här nu bromsar, för majoriteten av landstingen har inte sprututbytesprogram, vad jag vet, tycker jag att vi ska ändra lagstiftningen. Det har inte någonting att göra med huvudmannaskapsförändringen. Det går att göra ändå.Ett förslag som vi tycker är väldigt bra, men som jag tror kräver ett statligt stöd, är att ha integrerade mottagningar, inte minst för unga. Jag har varit i och på Järntorgsmottagningen i där sjukvård och socialtjänst sitter ihop. Man jobbar tvärprofessionellt och finns i lokaler som är lätta att uppsöka. Man kan göra olika varianter på detta. är berett att ordna statligt stöd för att få denna typ av verksamhet ute i landet, för vi tror att detta behövs.Är statsrådet beredd att satsa på att från statligt håll stödja en utveckling mot integrerade mottagningar där man kan få ett brett tvärprofessionellt stöd? När det gäller sprututbytesprogrammet handlar det om att vi har politiker för våra respektive partier i kommuner och landsting, och det är på den vägen vi måste arbeta vidare med frågan. Det är ett uppdrag både för parti och mitt parti. Här måste vi alla ta ett eget ansvar.Vi har inga planer att lyfta upp detta till lagstiftning på nationell nivå, utan denna fråga är avgjord i en gång. ligger ansvaret på kommuner och landsting.Integrerade mottagningar är en fantastisk idé, och jag hoppas att detta ska uppstå i spåren av de gemensamma överenskommelserna.Vi behöver även fler lågtröskelmottagningar. Det finns i och fungerar på ett utmärkt sätt för att nå människor som kanske inte i första hand söker sig till socialtjänsten.Precis detta ska man göra inom ramen för överenskommelserna. Man ska identifiera behoven och lägga resurserna på ett samlat sätt så att de kan komma människor till del på bästa möjliga sätt. Man ska givetvis också ha en uppföljning och omvärdera och utveckla.På nationell nivå ska vi hjälpa till med utveckling av metoder och så vidare och ha en lagstiftning som stöder och gynnar detta.Jag ser positivt på detta. Det kan verkligen vara en utvecklingslinje tack vare överenskommelserna, som jag hoppas att ska besluta om. Vad är det första ni tänker på när jag nämner missbruk? De människor som jag har ställt frågan till säger att de tänker på individer som injicerar narkotika. Det är inte alkohol- eller läkemedelsmissbruk de tänker på i första hand. Missbruk är synonymt med narkotika.Missbruksutredningen visade att insatserna inom missbruks- och beroendevården är begränsade till att möta behoven hos och ge vård till personer med narkotika- och alkoholproblem. Det finns dock andra missbruk som inte har blivit tillräckligt belysta, och här behövs stöd och vård. Regeringen föreslår därför att vården ska omfatta personer som missbrukar alkohol, narkotika och andra beroendeframkallande medel men även läkemedel och dopningsmedel.Frågan är vem som ska tillhandahålla vården. Ska det vara landstingen eller kommunerna, eller ska det vara en samverkansmodell? Regeringen anser att huvudmannaskapet även fortsättningsvis ska delas mellan landsting och kommun, men det ska finnas lagstadgade krav på överenskommelser som kommer att förstärka huvudmännens ansvar för individens rätt till vård.Syftet med överenskommelserna ska vara att främja och stärka samarbetet mellan huvudmännen. finns det i hälso- och sjukvårdslagen krav på samverkan mellan landsting och kommun, men det har inte fungerat i praktiken i alla landsting. Det kommer framöver att bli tydliga krav och uppföljning med målet att vårdutbudet ska motsvara behoven.Regeringen vill att det införs skarpare bestämmelser om samverkan i både socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen. Möjligheter för brukarorganisationer och anhöriga att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelserna bör också finnas med för att öka individens inflytande. Överenskommelserna kommer att följas upp med fokus på tillgänglighet, samordning och kvalitet.Herr talman! Det finns väl fungerande samverkansmodeller mellan landsting och kommun. Ett bra exempel finns i min hemkommun och heter Södertäljemodellen. Samarbetet har funnits och fungerar mycket bra. Södertäljemodellen är bred, och man har samarbete med , Arbetsförmedlingen, andra vårdgivare och organisationer och psykiatrin. Ett av målen är att ingen brukare ska bollas mellan olika myndigheter och huvudmän och att individen ska stå i centrum och vara delaktig i sin vård.Herr talman! Bra bemötande är något alla människor vill ha och förväntar sig när de söker vård, oavsett varför de söker vård. Det är för de flesta av oss en självklarhet att bli bemötta med respekt och professionalitet inom vården. Regeringen framhåller att bra bemötande är viktigt för framgångsrik vård, vilket lagstiftaren uppmärksammade vid framtagandet av hälso- och sjukvårdslagen. Man använde inte ordet bemötande explicit utan talade om människors integritet och självbestämmande, att vården ska vara av god kvalitet och utformas i samråd med den enskilde och att brukaren ska ha mer inflytande över sin vård.En annan viktig faktor för att vården ska fungera är tillgängligheten, speciellt om det handlar om missbruk. Vi vet att besöksfrekvensen till vården för människor med missbruksproblematik inte är så stor. visar att endast en av fem nås av vården. Det säger inget om hur många som sökt vård utan visar endast hur många som de facto har fått hjälp.I vissa landsting förekommer det att människor sökt hjälp men inte fått den. Då handlar det oftast om läkemedelsassisterad behandling. Tillgängligheten till denna behandlingsform är ojämn inom landstingen, och vissa landsting förmår inte att tillhandahålla metoden.Ett av målen med regeringens ANDT-politik är att personer med missbruk ska ha ökad tillgång till vård och stöd. Regeringen vill främja tillgänglighet både när det gäller den specialiserade vården i form av läkemedelsassisterad behandling och när det gäller stöd och behandlingsinsatser som erbjuds av kommunerna.Socialstyrelsen ska därför särskilt granska situationen i de landsting som brister i tillgänglighet och komma med förslag på åtgärder för hur den ska ökas och förbättras.Socialstyrelsen kommer även att öka kunskapen om omfattningen av läkemedelsassisterade behandlingar samt läckage och de dödsfall som tros vara relaterade till de aktuella läkemedlen.Herr talman! Kommuner och Landsting har årliga överenskommelser med regeringen om stöd till en kunskapsbaserad missbruks- och beroendevård. Utvecklingsarbetet har fått namnet Kunskap till praktik. Målsättningen är att skapa långsiktiga, stabila förutsättningar för en beprövad vård. Genom en bredare överenskommelse med SKL har mer stöd för evidensbaserad praktik. Arbetet innehåller också utbildningssatsningar i samverkan med forskningsinstitut.Människor som är närstående till missbrukare hamnar ofta i periferin. Man glömmer bort dem lite grann. Därför är det bra att regeringen prioriterar stödet till medberoende. Man har inom ramen för Kunskap till praktik ingått en överenskommelse med SKL om att bredda stödet till utvecklingen av missbruks- och beroendevården till att också omfatta insatser som har till syfte att minimera missbrukets konsekvenser för barn och andra närstående.Herr talman! Vårdgarantin inom beroendevården finns lagstadgad i hälso- och sjukvårdslagen . Enligt denna lag ska erbjuda garanti för de individer som är bosatta i regionen. Kommunerna har ingen uttrycklig vårdgaranti, men enligt socialtjänstlagen har kommunen en skyldighet att tillhandahålla bistånd inom skälig tid.Vi har en vårdgaranti, men den kommer inte alltid personer med missbruks- och beroendeproblem till godo. Skälet är att vissa landsting saknar behandlingsresurser, framför allt inom den specialiserade missbruks- och beroendevården.Regeringen anser att det inom ramen för de överenskommelser mellan kommun och landsting som förslås finns bra förutsättningar att förbättra den tidsmässiga samordningen av behandlings- och stödinsatser. uppdrag kommer, som jag tidigare nämnde, att stärka tillgången till behandlingsmetoder i de landsting som behöver det.Avslutningsvis, herr talman, vill jag understryka att regeringens ledord för utvecklingen av missbruks- och beroendevården är ökad tillgänglighet, kvalitet samt stärkt samverkan mellan huvudmännen så att inga brukare hamnar mellan stolarna.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. talade i sitt anförande väldigt väl om huvudmannaskapet. Också jag tog i mitt anförande upp regeringens förslag om lagstadgat krav på att huvudmannaskapet samarbetar genom överenskommelser, exempelvis gemensamma mål, resursfördelning och stöd till vissa grupper. Det låter bra, men jag sade också att risken finns att den nuvarande lösningen blir en pappersprodukt och kommer att påverka situationen för dagens missbrukare väldigt lite.För att undvika att det ska bli en ny pappersprodukt tog jag i mitt anförande upp möjligheten att ha någon form av belöningssystem för de kommuner och landsting som gör rätt och att även ha ett tydligt sanktionssystem för de kommuner och landsting som gör fel, som kanske inte uppfyller det som är ambitionen vad gäller huvudmannaskapet och överenskommelserna och som gör att missbrukare far illa.Jag skulle vilja fråga hur i utskottet och som en del av regeringsunderlaget ser på att ha någon form av belöningssystem och sanktionssystem för de kommuner och landsting som sköter sig respektive inte gör det. i utskottet kanske inte direkt äger den frågan, med är trots allt den som tillsammans med ansvarigt statsråd skriver under alla propositioner. Tack för frågan! Vår tanke är att vi ska ge stöd till kommunerna och landstingen, att de genom samarbete ska kunna hitta egna sätt, lokala överenskommelser, med bra samarbetsformer. Sedan ska det från regeringens sida ske tillsyn och uppföljning av överenskommelserna så att det går rätt till, att ingen hamnar mellan stolarna och liknande. Det är det som vi vill med den nya lagstiftningen. Jag nämnde Södertäljemodellen. Där har man lyckats mycket bra. Man har tagit till sig att man inte ska bolla människor mellan olika myndigheter.Vi har inte på något sätt sett över frågan om morot och piska. De handlar mer om att ha tillsyn, uppföljning och vägledning så att det blir bra överenskommelser som gynnar människan, individen. När man infört vårdgarantin i andra sammanhang har det handlat om att dela ut morötter till landstingen när de uppfyllt vårdgarantin. Det vore väl lämpligt att titta på en sådan modell även i detta fall. I sak är vi överens om behoven, överenskommelsen och målen. Men det kanske ändå behövs både morötter och piskor för att komma fram till konkreta resultat. Nog om detta, herr talman.Jag skulle vilja peka på att stod och jag ute på trappa och mötte representanter för de ideella föreningarna X-Cons och städer & kommuner mot narkotika, Ecad . Gemensamt tog vi för utskottets räkning emot en lista med ca 10 000 namnunderskrifter för en bättre missbruksvård. I de samtal som jag hade med dem på trappan var många precis som jag besvikna på den proposition som ligger på bord.Statsrådet, som tyvärr har lämnat kammaren, sade att vi från oppositionen står för en eländeskatalog. Den vittnesbild jag bland annat ville ge från de möten jag hade på trappan, när och jag tog emot de 10 000 namnunderskrifterna, var att vi inte är ensamma om att känna besvikelse över att propositionen inte är mer konkret.Jag skulle vilja fråga om han och - med handen på hjärtat - är fullt nöjda med den proposition som ligger på bord och som vi har att rösta om . Morot och piska kan komma i ett senare skede, men just nu är det tillsyn, uppföljning och stöd som gäller för överenskommelserna.När det gäller listan med 10 000 namnunderskrifter där man vill ha mer missbruksvård är det lite grann så som statsrådet nämnde, att vi riksdagsledamöter har koll på vad som händer på området, vad som är på gång, medan många ideella föreningar och privatpersoner kanske inte läser igenom det som vi har gjort och som är på gång. Det handlar om ANDT-strategin som har långsiktiga mål och uppdateras år för år. Ser man brister försöker man åtgärda dem.Många gånger kan det som görs ta innan det ger utslag i praktiken bland människorna. Vi har gjort mycket, vilket kommer att visa sig.Jag har varit i och sett på deras missbruksvård. Många saker är bra, men där finns också en hel del brister. Överallt där jag besökte människor, olika föreningar, statliga institutioner och liknande, sade de att är bäst när det handlar om missbruksvård och folkhälsa. Vi är bra på jättemycket, och ofta är vi världsledande i dessa frågor.Det som görs ger utslag om kanske eller . Överenskommelserna, som vi diskuterar , kommer att börja gälla , men utslaget kanske dröjer några månader eller . Först då märker man av det genom att man inte längre behöver gå till utan kan gå till kommunen, detta eftersom det finns en gemensam inrättning man kan gå till. Det kommer att visa att det blivit mycket bättre, och jag tror att det kommer att uppskattas. Jag kan inte låta bli att kommentera den föregående repliken. Självklart sitter inte alla som själva har ett missbruk eller genom kontakter i den världen har erfarenhet från missbruk och läser alla papper som produceras i regering och riksdag. Däremot har de unika erfarenheter av hur det fungerar i verkligheten, och det är viktigt att vi tar till oss och lyssnar på dem. Många av dem som var utanför och hörde till de 10 000 som skrivit under listan hade själva erfarenhet av missbruk eller arbetade med missbruksvård.Jag skulle vilja ställa samma fråga till som jag ställde till om sprututbytesprogram. Jag undrar om ser det som en hälsopolitisk fråga, om de är beredda att underlätta att vi får sprututbytesprogram genom att ändra den lagstiftning vi har, eller om det fortfarande ska vara lika trögt. Jag läste i papperen att det bara är och som inte har sprututbytesprogram. I , där det finns lagstiftning om att det ska finnas i hela landet, har det visat sig fungera väldigt bra. De har en stor kontaktyta till många med missbruk och får då också en diskussion om möjligheter till stöd och behandling. Vi i har en mycket mindre kontaktyta.Sprututbyte kopplat till arbete med motivering till behandling och stöd kan hjälpa människor att behålla sin hälsa. Om man befinner sig i tungt missbruk och skulle bli smittad med hiv eller hepatit är det inte så lätt att sluta med missbruket eftersom man då också har en mycket allvarlig sjukdom.Var står när det gäller frågan om sprututbyte? Är det hälsopolitiken som gäller? Jag kan börja med att kommentera det som sade om att missbrukare, vårdare och liknande har unika erfarenheter. Jag håller absolut med om det. Där finns mycket erfarenhet, och det är därför vi träffar dem för diskussioner, för att höra vad som behövs för vården; det gäller också den framtida vården. Jag håller absolut med om att de har unika erfarenheter.Vi har sprututbytesprogrammet i . Det har funnits i ett tag. Jag har förut sagt till dig, , att jag personligen tycker att det är bra att vi har sprututbyte. Det gör att man får ned olika smittor och liknande. Inom partiet är vi inte redo att ta det steget att vi har sprututbytesprogram över hela landet. En sak som var bra med var att den tog upp läkemedelsberoende. RFHL är den brukarorganisation som har jobbat med frågan . De säger i sitt remissvar och när jag har träffat dem att det nog är en rätt rejäl underskattning av läkemedelsberoendet.Huvuddelen av dem som är fast i läkemedelsberoende är kvinnor till skillnad från andra missbruksdelar. Människor får i många fall läkemedlen utskrivna av hälso- och sjukvården. Det finns väldigt få behandlingsmöjligheter och inte någon strukturerad eller uppbyggd vård, och det finns alldeles för lite kunskaper i sjukvården som kanske inte själv vill se sig som medagerande, säger man på RFHL.Det har funnits förslag om ett nationellt för att lyfta och få i gång jobbet i . Det är ett förslag som tycker är bra. Det har också funnits förslag som vi har reserverat oss för i betänkandet om att man måste ta tag i frågan för att det ska hända något.Man måste ta diskussionen med Kommuner och Landsting och se till att man får upp frågan och ökar kunskapen men också bygger strukturer för behandling. Jag skulle gärna vilja höra hur man tänker gå vidare med det från regeringen så att det händer någonting ordentligt i den frågan. Läkemedelsberoende är, precis som nämner, någonting som man inte har tittat på så mycket tidigare. Det finns ett stort mörkertal. Det är ofta kvinnor som hamnar i det missbruket.Det finns också ett problem om människor söker vård för läkemedelsmissbruk. De har läkemedel ordinerat på recept, och sedan säger de: Jag har blivit beroende av detta. Då blir det stopp. Jag tror att många inte vågar kliva fram. Beroendet är kanske till och med större än vad vi ser i dag.Just därför kommer vi att ta med det i överenskommelserna. Man ska tillhandahålla vård även för läkemedelsberoende. Det är jätteviktigt att se till att dessa människor får den hjälp de behöver.Det är samma sak med exempelvis dopning. Det är också någonting som man inte tittat på så mycket tidigare men uppmärksammar väldigt mycket. Det är ca 10 000 svenskar som använder dopningsmedel . Det är någonting som de behöver hjälp med.Det är oftast människor som mår psykiskt dåligt och har svårt att sluta. Det är ett beroende rent fysiskt. När de har det till sin träning och inte tar det längre kan de inte träna.