bet · H001UbU7 · 2013-05-31 00:00:00 — Utformandet av skolans bedömningssystem bör göras av skolans expertmyndigheter. I yrkande 5 anförs att i en rapport om statens styrning mot en likvärdig betygssättning i har visat på problem med att de nationella ämnesproven har för många syften. Regeringen bör med stöd i aktuell forskning tydligare arbeta fram syften och riktlinjer för hantering av de nationella ämnesproven. I motionens yrkande 6 behandlas rätten för elever att få sina betyg omprövade. Varje elev ska känna sig riktigt bedömd och grundvalen för den bedömningen måste vara dokumenterad. Frågan om ett stärkt nationellt utvecklingsarbete för att stödja skolor och lärare i bedömningsarbetet, också i de årskurser där det inte ges betyg, behandlas i yrkande 7. pekar på att Skolinspektionen under granskningar 2011 har funnit att många lärare är osäkra på hur de ska bedöma yngre elevers kunskaper och inte alltid utgår från de krav som ställs i kursplanerna. Det saknas ofta ett samband mellan målen för undervisningen, det som sker i klassrummet och hur eleverna sedan bedöms. I motion 2012/13:Ub207 av och (båda KD) uttalar motionärerna att det är hög tid att införa rätten att överklaga slutbetyg och anser att den möjligheten är en viktig rättssäkerhetsfråga. Utskottet vill inledningsvis informera om de förändringar som gjordes i skollagen (2010:800) som syftar till att stärka rättvisan och likvärdigheten i betygssättningen i skolan. I lagen har det förtydligats att det är rektorn som har det övergripande ansvaret för betygssättningen på så sätt att det är rektorn som ska se till att betyg sätts i enlighet med skollagen och andra författningar (se 3 kap. 14 § skollagen). Detta ansvar innebär att se till att skolans eller verksamhetens lärare dels är väl förtrogna med det regelverk som gäller, dels i övrigt får det stöd de behöver för att kunna sätta rättvisa och likvärdiga betyg. I rektorns ansvar ingår också att särskilt beakta outbildade, mindre erfarna och nyanställda lärares behov av stöd i denna process (se prop. 2009/10:165 s. 299). För att undanröja många missförstånd om vilka kunskapskrav som gäller för enskilda betyg har det också införts en bestämmelse i skollagen om elevens rätt till information om på vilka grunder betyget i en kurs eller ett ämne sätts (se 3 kap. 15 § skollagen och prop. 2009/10:165 s. 300). I 3 kap. 16 § skollagen framkommer att betyg ska sättas av den eller de lärare som bedriver undervisningen då betyg ska sättas. Om läraren eller lärarna inte är legitimerade ska beslutet fattas tillsammans med en lärare som är legitimerad. I läroplanerna för grund- och gymnasieskolan framkommer att läraren vid betygssättningen ska göra en allsidig bedömning av elevens kunskaper. I 3 kap. 20 § skollagen regleras möjligheterna att ändra uppenbart oriktiga betyg. Enligt bestämmelsen är den som har satt ett betyg, dvs. läraren, skyldig att ändra betyget om det är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller någon annan anledning. En förutsättning är att ändringen kan göras snabbt och enkelt. I förarbetena till bestämmelsen (prop. 2009/10:165 s. 669 f.) sägs att exempel på felaktigheter som kan medföra en sådan ändringsskyldighet är att bedömningsunderlag har förbisetts eller att frånvaro har vägts in på ett sätt som strider mot föreskrifter om bedömning av elevens kunskaper. Ändringsskyldigheten kan uppkomma dels genom att läraren själv upptäcker ett förbiseende eller en felbedömning, dels om en elev åberopar nya omständigheter som gör att beslutet i efterhand framstår som uppenbart oriktigt. I betänkande 2011/12:UbU12 behandlade utskottet regeringens skrivelse 2011/12:57 om statens styrning mot en likvärdig betygssättning i . Utskottet uttalade följande med anledning av skrivelsen i sitt ställningstagande. Utskottet vill understryka att rätten till likvärdig utbildning enligt skollagen (2010:800) är central och fundamental för den svenska skolan. Ansvaret för en likvärdig utbildning över hela landet bärs gemensamt av staten och skolhuvudmännen. Utskottet välkomnar därför uppföljning av tidigare granskningar av likvärdigheten i betygssättningen i och instämmer i iakttagelser att brister i likvärdigheten i betygssättningen kvarstår. konstaterar utskottet att det har vidtagits en rad åtgärder för att främja likvärdigheten i bedömning och betygssättning i , vilka ännu inte har hunnit få fullt genomslag. Bland åtgärderna kan nämnas nya läroplaner samt nya kurs- och ämnesplaner. En ny betygsskala med fler steg för mer rättvisande betyg har införts. En ny skollag (2010:800) med bestämmelser som syftar till att stärka rättvis och likvärdig betygssättning har också börjat tillämpas fr.o.m. . Ett system med lärarlegitimation har beslutats, där huvudprincipen är att endast legitimerade lärare ensamma ska få sätta betyg. Obligatoriska nationella prov i fler ämnen och årskurser har införts, och finns det en tydlig ansvarsfördelning mellan skolmyndigheterna. Införandet av viss central rättning av nationella prov som Skolinspektionen svarar för är en annan åtgärd som vidtagits. Den nya lärarutbildningen har fördjupade kunskapskrav om bedömning och betygssättning. Utskottet noterar att regeringen avser att aktivt följa frågan genom de rapporter och uppföljningar om likvärdig betygssättning som skolmyndigheterna genomför. Utskottet noterar också att granskning genomfördes kort innan reformer som bl.a. syftar till att stärka likvärdigheten i betygssättningen skulle träda i kraft. Utskottet föreslår mot denna bakgrund att lägger skrivelsen till handlingarna. Utskottet vill även lyfta fram utbildningsministerns svar på en skriftlig fråga (2012/13:379) om vilka forskningsresultat som ligger till grund för antagandet om betyg som det mest optimala systemet att mäta kunskapsnivån och uppmuntra till bättre resultat i skolan. I sitt svar hänvisar utbildningsministern till lägesbedömning där det framkommer att en tidig och tydlig uppföljning och bedömning av elevernas kunskapsutveckling är en nödvändig väg till bättre resultat för . Utbildningsministern pekar också på att rapporten barn spelar det någon roll i längden? (, 2010) visar att betygen är av stor vikt för framför allt elever i socioekonomiskt svaga områden. I rapporten anges att bland de lågutbildades döttrar var det färre som klarade gymnasieskolan när de inte fick betyg och att bland deras söner blev sannolikheten att klara gymnasieskolan lägre när betygen avskaffades. När det gäller frågan om att införa möjligheten till omprövning av betyg kan utskottet konstatera att har föreslagit att en elev som har begärt omprövning av ett betyg ska kunna få det omprövat av rektorn om läraren inte ändrat betyget (se betänkandet Riktiga betyg är bättre än höga betyg Förslag till omprövning av betyg, SOU 2010:96). Frågan bereds inom . Utskottet kan sammanfattningsvis konstatera att regeringen har genomfört flera stora skolreformer för att förbättra resultaten i skolan. Utskottet anser att betygen är ett viktigt instrument för att utvärdera elevernas kunskaper och därigenom ge varje elev stöd i rätt tid för att ge dem de bästa förutsättningarna för att nå målen för utbildningen samt ge en tydlig information till eleverna och deras föräldrar om hur det går i skolan. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2012/13:Ub207 (KD) och 2012/13:Ub516 (MP) yrkandena 14 och 67. Regeringen beslutade (U2011/6543/S) att ge i uppdrag att kvalitetssäkra de nationella proven i , sameskolan och specialskolan samt i gymnasieskolan och vuxenutbildningen för att säkerställa att syftet med de nationella proven uppfylls. Vid genomförandet av uppdraget ska samråda med Skolinspektionen. ska löpande hålla () informerat om arbetet. ska i årsredovisningen redovisa hur uppdraget i sin helhet fortlöper. En slutlig redovisning av uppdraget ska lämnas till () . I årsredovisning 2012 sägs bl.a. följande om regeringsuppdraget. Anvisningar för proven ses kontinuerligt över. En viktig del i detta arbete är den återkoppling som inkommer i form av lärarenkäter. har genomfört informationsinsatser som vänder sig till Specialpedagogiska skolmyndigheten och lärare i flera olika regionala nätverk om betygssättning och nationella prov för elever med funktionsnedsättningar. Kontakter har också tagits med ämnesföreningar i samhällsorienterande ämnen. håller tillsammans med på att utarbeta stödmaterial kring sambedömning. Materialet kommer att bestå av en skrift och en film. Det ska beskriva nationella och internationella modeller för sambedömning i skolan med fokus på sådana modeller som kan sägas vara föredömliga ur ett likvärdighetsperspektiv. Vidare ska materialet presentera en eller flera modeller för hur sambedömning kan bedrivas som bygger på de bästa, kända exemplen från forskning och/eller nationella eller internationella förebilder. Materialet ska också sprida rön kring vad god sambedömning är och ge råd om hur lärare och skolledare kan arbeta med sambedömning. Ett material förväntas vara klart till mitten av 2013. Utskottet anser att slutresultatet av uppdrag bör inväntas och avstyrker därmed motion 2012/13:Ub516 yrkande 5. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om legitimation för fritidspedagoger och lärare i musik- och samt om introduktionsperioden. Jämför reservation 17 (MP, V). Legitimation för fritidspedagoger och lärare i musik- och I kommittémotion 2012/13:Ub389 av m.fl. (V) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om legitimation och behörighet för fritidspedagoger. Om fritidshemmet ska komplettera skolan pedagogiskt menar motionärerna att även fritidspedagoger ska ha legitimation och vara ansvariga för och leda verksamheten i fritidshemmet. I motion 2012/13:Ub246 av (S) pekar motionären på att den introduktionsperiod som krävs för att få lärarlegitimation inte kan genomföras inom musik- och , vilket blir ett moment 22 för de lärare som är verksamma inom den skolformen. I motion 2012/13:Ub404 av (S) begärs ett tillkännagivande om organisationen av introduktionsperioden för nyutexaminerade lärare. Eftersom många skolhuvudmän enligt motionären är ovilliga att organisera introduktionsperioden bör staten lösa problemen tillsammans med skolhuvudmännen. Legitimation för fritidspedagoger och lärare i musik- och har bestämt att det endast ska vara legitimerade lärare eller förskollärare med en viss behörighet som bedriver och ansvarar för undervisningen i skolväsendet (prop. 2010/11:20, bet. 2010/11:UbU5, skr. 2010/11:171). När det gäller yrkandet om legitimation för fritidspedagoger påminner utskottet om den möjlighet att få lärarlegitimation som finns för den som har en examen inriktad mot fritidshem eller mot förskola och fritidshem och har arbetat som fritidspedagog minst ett läsår eller motsvarande på heltid och som kompletterar sin utbildning inom ramen för fortbildningssatsningen Lärarlyftet II för att få behörighet att undervisa i praktisk-estetiska ämnen i årskurs 16. Därutöver vill utskottet peka på de förslag till ändringar i skollagen som regeringen har aviserat när det gäller fritidspedagogers behörighet att undervisa. I en remisspromemoria från om fritidspedagogers, speciallärares och specialpedagogers behörighet att undervisa m.m. (U2012/6626/S) föreslås att fritidspedagoger genom en undantagsbestämmelse i skollagen ska få bedriva och ansvara för undervisningen i ett fritidshem trots att de inte är legitimerade och behöriga för undervisningen enligt skollagen och behörighetsförordningen (förordningen [2011:326] om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare och utnämning till lektor). Regeringen har aviserat en proposition 2013 med denna remisspromemoria som grund. När det gäller yrkandet om legitimation för lärare i musik- och föreslås i den ovannämnda remisspromemorian (U2012/6626/S) att lärare och förskollärare som före har avlagt behörighetsgivande examen eller har fått ett behörighetsbevis av och som har arbetat sammanlagt minst ett läsår eller motsvarande i en eller flera anställningar där arbetsuppgifterna liknar undervisning inom skolväsendet, undantas från kravet i skollagen på att en introduktionsperiod ska ha genomförts inom skolväsendet. Exempel på yrkesverksamhet inom utbildning som bedrivs utanför skolväsendet är arbete som lärare inom musik- och eller folkhögskolan eller som lärare eller förskollärare inom en utbildning som anordnas på sjukhus eller motsvarande institution (s.k. särskild undervisning). Som nämns ovan har regeringen aviserat en proposition 2013 med denna remisspromemoria som grund. Utskottet vill inte föregripa den fortsatta beredningen av ovannämnda remisspromemoria och avstyrker därmed motionerna 2012/13:Ub389 (V) yrkande 7 och 2012/13:Ub246 (S). Reglerna om introduktionsperiod gäller fr.o.m. . Den som har en behörighetsgivande examen som lärare eller förskollärare utfärdad eller senare ska som huvudregel genomföra en introduktionsperiod under ett läsår. Först därefter kan läraren eller förskolläraren ansöka om legitimation hos . anställs läraren eller förskolläraren tidsbegränsat. Det är rektorn eller förskolechefen som ansvarar för att planera introduktionsperioden. Som en grund för planering, organisation och genomförande av introduktionsperioden för nyutbildade lärare och förskollärare utfärdade föreskrifter om introduktionsperioden (SKOLFS 2011:37). Till föreskrifterna finns ett kommentarmaterial som utgår från reformens förarbeten, forskning och utredningar om rektors styrning och ledning samt lärares skicklighet, beprövad erfarenhet, internationella erfarenheter och överenskommelser om introduktionssystem. I arbetet med föreskrifterna och kommentarmaterialet har synpunkter lämnats av en referensgrupp med företrädare för bl.a. , , , Kommuner och Landsting (SKL) och . I propositionen Legitimation för lärare och förskollärare (prop. 2010/11:20) redovisade regeringen de ekonomiska konsekvenserna för huvudmännen av förslaget om en introduktionsperiod för nyutexaminerade lärare och förskollärare. Läraren eller förskolläraren ska få stöd av en under sin introduktionsperiod, och rektorn eller förskolechefen ska se till att det finns en plan för perioden. Rektorn eller förskolechefen ska även bedöma den nya lärarens eller förskollärarens lämplighet inför ansökan om legitimation. Det går inte i detalj att avgöra hur mycket tid som bör tas i anspråk i varje enskilt fall, menade regeringen, varför en schablonersättning borde ges till huvudmännen. För att kompensera för kostnader i samband med introduktionsperioden för nyutbildade lärare och förskollärare och för att legitimerade lärare ska kunna avsätta tid för att bistå icke legitimerade lärare vid betygssättning tillfördes kommunsektorn . tillförs (prop. 2011/12:1 utg.omr. 16, bet. 2011/12:UbU1, rskr. 2011/12:98). Enligt den kommunala finansieringsprincipen fastställdes regleringsbeloppen när propositionen överlämnades. Skulle ett regleringsbelopp i efterhand i väsentlig grad visa sig felaktigt, kan detta beaktas senare genom en förändring av nivån på anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Regeringen aviserade i propositionen Legitimation för lärare och förskollärare (prop. 2010/11:20) sin avsikt att i samarbete med bl.a. , och följa och analysera utvecklingen av legitimationssystemet och de ekonomiska konsekvenserna av reformen. Enligt regeringen har detta arbete redan startat genom återkommande dialoger med , Skolinspektionen, Specialpedagogiska skolmyndigheten, SKL och (skr. 2012/13:62 Arbetet med legitimationsreformen avseende lärare och förskollärare). Därmed anser utskottet att statens insatser för genomförandet av introduktionsperioden är väl avvägda och avstyrker motion 2012/13:Ub404 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kompletterande utbildning för förskollärare och fortbildning i vissa ämnen. Jämför reservationerna 18 (S, V), 19 (MP), 20 (SD) och 21 (V). I kommittémotion 2012/13:Kr207 av m.fl. (V) yrkande 5 anförs att skolpersonalen bör ges kompetensutveckling i hur man kan integrera fysisk aktivitet i skoldagens samlade aktiviteter. I kommittémotion 2012/13:A394 av m.fl. (SD) yrkande 9 anförs att skolpersonal kontinuerligt bör utbildas i att förstå, identifiera och agera säkert gällande hedersförtryck. I motion 2012/13:So542 av m.fl. (MP) yrkande 3 anförs att lärares kunskap i mänskliga rättigheter, mångfald och konflikthantering bör prioriteras högre i lärarutbildningar och fortbildningar för lärare. I motion 2012/13:Ub281 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V, MP) yrkande 3 anförs att varje skola bör ha en handlingsplan för och få utbildning i hur man ska hantera hedersrelaterat våld. I motion 2012/13:Ub446 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att staten tillsammans med SKL bör se över möjligheterna att ge de barnskötare som utbildat sig till förskollärare tillgång till kompletterande utbildning och validering så att de uppfyller kraven för examen och därmed legitimation. Motionärerna lyfter fram att personer som genom sin arbetsgivare vidareutbildat sig till förskollärare och därefter anställts som sådan genom s.k. lokal behörighet inte kan få legitimation på denna grund. De måste nu komplettera sin utbildning ytterligare för att få legitimation och därmed tillsvidareanställning i kommunen. Utskottet kan inledningsvis konstatera att det finns bestämmelser om kompetensutveckling i skollagen (2010:800). Av 2 kap. 34 § framgår att huvudmannen ska se till att personalen vid förskole- och skolenheterna ges möjligheter till kompetensutveckling. Huvudmannen ska vidare se till att förskollärare, lärare och annan personal vid förskole- och skolenheterna har nödvändiga insikter i de föreskrifter som gäller för skolväsendet. För nationellt prioriterad fortbildning och annan kompetensutveckling för personal svarar (förordningen [2011:555] med instruktion för ). Efter beslut om medelsanvisning av och på uppdrag av regeringen genomförs fortbildning av förskollärare och förskolechefer genom det s.k. Förskolelyftet, av rektorer genom det s.k. Rektorslyftet, av lärare i matematik genom det s.k. Matematiklyftet och av lärare i idrott och hälsa. Därutöver genomförs utvecklingsinsatser inom ämnena naturvetenskap och teknik samt fortbildning i frågor om skolans värdegrund. För vissa fortbildningar administrerar även statliga stöd och bidrag. Fortbildningen i värdegrund som erbjuder vänder sig till verksamheter som vill utveckla sitt arbete med värdegrunden och likabehandling. Den ges i samarbete med ett antal lärosäten på flera orter och baseras på forskning och utvärderingar kring framgångsrika arbetssätt mot kränkningar. Kursen ger verktyg att genomföra ett processorienterat och systematiskt förändringsarbete i den egna verksamheten. En likabehandlingsplan arbetas fram utifrån en kartläggning av riskfaktorer. Kursen avslutas med att kunskaper för utvärdering och uppföljning tillhandahålls. Inom ramen för den obligatoriska befattningsutbildningen för rektorer, som ansvarar för, genomförs fortbildningsinsatser för att förhindra och förebygga hedersrelaterat våld och förtryck. har t.ex. ett antal lärosäten genomfört utbildningar i hedersproblematik för 65 rektorer i , och . Utbildningarna har även genomförts för en bredare målgrupp, 150 anställda inom förskola, grundskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola i , , och . har föreläst i olika sammanhang för att sprida verkets stödmaterial Till rektor Om hedersrelaterat våld och förtryck. beskriver i materialet ett förebyggande arbete där rektorn har en central roll och all skolpersonal berörs. Arbetet bedrivs på tre nivåer: den första nivån handlar om att nå alla flickor och pojkar i skolan och deras föräldrar, den andra nivån om att upptäcka utsatthet hos flickor och pojkar och den tredje nivån om att ge stöd och skydd i akuta situationer. Fortbildning för personal inom skolan erbjuds av andra aktörer än staten, t.ex. organisationer och företag, i en rad olika ämnen. Ett exempel är idrottsföreningen () som 2003 utvecklade Röris för barn mellan sex och utifrån samma grundkoncept som Friskis & Svettis-jympan. har ca 25 000 lärare, fritidspedagoger och annan personal deltagit i en utbildningsdag via någon i . Ett annat exempel är Svenska Röda Korset () som utbildar i skolor om mänskliga rättigheter utifrån . När det gäller yrkandet om kompletterande utbildning för förskollärare vill utskottet lyfta fram det ansvar som huvudmannen enligt skollagen har för personalens kompetensutveckling, som nämns ovan. I propositionen Den nya skollagen för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165 s. 282) framhölls att huvudmannen ska ge förutsättningar för kompetensutveckling, bl.a. ekonomiskt och tidsmässigt. Kompetensutveckling ska enligt propositionen bygga på en kontinuerlig analys av behoven i förskolan och skolan och hos den enskilda förskolläraren eller läraren. Utskottet konstaterar att det för legitimation som lärare eller förskollärare krävs att man har en behörighetsgivande examen. Lärare eller förskollärare som saknar examen kan komplettera sin utbildning på egen hand eller genom sin arbetsgivares försorg genom t.ex. ordinarie högskoleutbildning, uppdragsutbildning eller satsningen (vidareutbildning av lärare). En lärare eller förskollärare som saknar behörighetsgivande examen och har anställts före har möjlighet att komplettera sin utbildning till examen fram till . Med hänvisning till huvudmannens ansvar för kompetensutveckling av skolans personal och det utbildningsutbud som finns, inklusive pågående statliga fortbildningssatsningar, avstyrker utskottet motionerna 2012/13:So542 (MP) yrkande 3, 2012/13:Kr207 (V) yrkande 5, 2012/13:Ub281 (V, MP) yrkande 3, 2012/13:Ub446 (S) och 2012/13:A394 (SD) yrkande 9. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om studie- och yrkesvägledning. Jämför reservation 22 (S, V). I kommittémotion 2012/13:Ub465 av m.fl. (S) yrkande 22 krävs en utökad och förbättrad studie- och yrkesvägledning. Motionärerna menar att alla elever ska ha rätt till studie- och yrkesvägledning på sin skola och att studie- och yrkesvägledningen behöver tydliga nationella riktlinjer som definierar verksamheten och hur den ska bedrivas. Vidare framhålls att varje kommun ska ha en plan för studie- och yrkesvägledningsverksamheten och att det behövs professionella nätverk för erfarenhetsutbyte och gemensamma initiativ. I motion 2012/13:Ub271 av (KD) anförs att studie- och yrkesvägledarens roll som länk mellan skola och näringsliv bör stärkas. Skollagen (2010:800) ställer krav på studie- och yrkesvägledning. Elever i alla skolformer utom förskolan och förskoleklassen ska ha tillgång till personal med kompetens som tillgodoser deras behov av vägledning inför val av framtida utbildnings- och yrkesverksamhet. har utarbetat Allmänna råd för studie- och yrkesorientering (SKOLFS 2009:20). De allmänna råden och kommentarerna är tänkta att utgöra en grund när skolhuvudmän och skolor planerar, organiserar och genomför studie- och yrkesorienteringen för eleverna i de olika skolformerna. Enligt läroplanerna har rektorn ett särskilt ansvar för att samverkan med arbetslivet utvecklas så att eleven får konkreta erfarenheter av betydelse för sin fortsatta utbildning och yrkesinriktning. uppger att de allmänna råden för studie- och yrkesorientering kommer att revideras . Skolinspektionen har inlett en granskning av studie- och yrkesvägledningen utifrån tillgång och kvalitet. Inom ramen för granskningen undersöker Skolinspektionen om elever i får den studie- och yrkesvägledning som de har rätt till enligt skollagen och läroplanen. Inspektionens bedömningar görs i relation till det ansvar som rektor och huvudman har för att studie- och yrkesvägledningen utformas så att den når de nationella målen. Granskningen utgår från tre frågeställningar: Ges alla elever tillgång till kontinuerlig vägledning av sådan kvalitet att eleverna kan göra medvetna och väl underbyggda val av sin fortsatta utbildning och yrkesinriktning?