bet · H101FiU5 · 2013-12-02 00:00:00 — 2013/14:FiU5 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen I betänkandet behandlas regeringens budgetproposition (prop. 2013/14:1) i fråga om förslag inom utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen. Utskottet framhåller, liksom tidigare, att restriktivitet ska prägla budgetpolitiken i EU och att EU-budgeten bör reformeras och moderniseras. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till anslag och tillstyrker att regeringen bemyndigas att ingå de ekonomiska åtaganden som följer av EU-budgeten för . Utskottets förslag till riksdagsbeslut Anslagen inom utgiftsområde 27 anvisar anslagen för inom utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen enligt utskottets förslag i bilaga 2. Därmed bifaller proposition 2013/14:1 utgiftsområde 27 punkt 2. bemyndigar regeringen att ingå de ekonomiska åtaganden som följer av EU-budgeten för . Därmed bifaller proposition 2013/14:1 utgiftsområde 27 punkt 1. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), Per Åsling (C), (S), (M), Per (MP), (KD), (SD), (V) och (S). fastställde ramen för utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen till (bet. 2013/14:FiU1). Utgiftsområdets anslag får enligt 5 kap. 12 § riksdagsordningen inte överskrida den fastlagda ramen för utgiftsområdet. I detta betänkande tar utskottet ställning till förslaget i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 27) om anslag för inom utgiftsområde 27 och om ett bemyndigande för regeringen att ingå de ekonomiska åtaganden som följer av EU-budgeten för . informerade statssekreterare utskottet om det fortsatta arbetet med EU:s årsbudget . Utgiftsområde 27: anslag och bemyndiganden för Utskottets förslag i korthet anvisar anslagen inom utgiftsområde 27 enligt regeringens förslag samt bemyndigar regeringen att ingå de ekonomiska åtaganden som följer av EU-budgeten för . Målet för den svenska budgetpolitiken i EU Enligt beslut i ska målet för den svenska budgetpolitiken i EU vara att verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom EU och för att belastningen på statsbudgeten ska hanteras i linje med de principer för finansiering av EU-medlemskapet som har fastslagit.1[ Prop. 1994/95:40, bet. 1994/95:FiU5, rskr. 1994/95:67.] EU:s allmänna budget upprättas inom en flerårig budgetram. EU-budgetens utgifter och inkomster ska balansera. Det betyder att utgiftsnivån styr behovet av inkomster. EU-budgetens inkomster utgörs i princip av avgifter från medlemsländerna. Utgifterna på EU-budgeten delas in i betalningsbemyndiganden (betalningar) och åtagandebemyndiganden (åtaganden). Ett åtagande som görs i EU-budgeten kan leda till betalningar både det aktuella budgetåret och kommande år. Betalningarna motsvarar däremot faktiska utgifter. Utfallet för EU-budgeten 2012 innebar att betalningarna ökade i förhållande till 2011. Betalningarna var högre än 2011. Det totala genomförandet av åtaganden uppgick till av den budgeterade nivån, vilket är något högre än 2011. Genomförandet av betalningar uppgick till av de budgeterade medlen, vilket är en liten ökning jämfört med . Överskottet av betalningar efter överföringar fortsatte att minska och uppgick till . Det innebär dock att problemen med överbudgetering kvarstår även om det går i rätt riktning. fastställde EU:s årsbudget . Den beslutade totala årsbudgeten uppgår till i åtagandeanslag och i betalningsanslag. Det motsvarar en ökning på av betalningsanslaget i förhållande till budgeten . Vidare väntas ytterligare ändringsbudgetar på årsbudgeten på totalt ca , vilket ökar avgift. Anslag 1:1 Avgiften till Europeiska unionen Den svenska EU-avgiften 2012 blev , vilket är något högre än vad som anvisades i statens budget. I nedanstående tabell redovisas utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet. Tabell 1 Avgiften till EU, utgiftsutvecklingen Källa: Budgetpropositionen . För beräknas utgifterna bli högre än vad som budgeterats. Det beror på en högre beslutad årsbudget men även på omfattande ändringsbudgetar för EU:s budget. beräknas utgifterna uppgå till . är i budgetramen för perioden –2020. Eftersom beslut om egna medel ska ratificeras av de nationella parlamenten innebär det att de rabatter får under kommande period kommer att hanteras retroaktivt, troligen 2016. Avgiften blir därför högre och förutses minska 2016. Regeringen föreslår att anvisar 37 till anslaget 1:1 Avgiften till Europeiska unionen. Bemyndigande att ingå ekonomiska åtaganden Medlemsländernas avgifter används för att finansiera EU-budgetens betalningar under innevarande år. De åtaganden som staten ingår på området avser EU-budgetens åtagandebemyndiganden , som kan resultera i betalningar innevarande eller kommande år. I kommissionens budgetförslag föreslås åtagandebemyndiganden på . totala andel beräknas uppgå till eller ca . Regeringen föreslår att bemyndigar regeringen att ingå de ekonomiska åtaganden som följer av EU-budgeten för . Förhandlingarna om EU:s årsbudget 2014 inkom regeringen till med en faktapromemoria om förslaget till EU:s årsbudget (2012/13:FPM134). Av promemorian framgår att regeringens målsättning är att nå en så restriktiv budget som möjligt. Regeringen anser att det är anmärkningsvärt att kommissionen i sitt förslag lägger sig så nära de begränsande budgetramstaken . Därmed lämnas inga möjligheter att finansiera oförutsedda händelser inom ramen. Regeringen anser att detta är problematiskt eftersom tillräckliga marginaler är en grundprincip för god budgethantering och budgetdisciplin. Åtagandeanslagen bör enligt regeringen begränsas så att den slutligt antagna budgeten med god marginal ryms inom taket för den fleråriga budgetram som rådet och enats om, så att det finns utrymme för oförutsedda utgifter under det löpande budgetåret. Åtaganden bör dessutom begränsas i ljuset av det ekonomiska läget samt för att inte ytterligare underblåsa den stora mängden utestående åtaganden som kommer att påverka medlemsstaternas avgifter . Betalningsanslagen ska enligt regeringen baseras på realistiska och väl underbyggda och verifierade prognoser och spegla tidigare genomförande. Marginaler för oförutsedda händelser behövs även för betalningsanslagen. Betalningsanslagen måste också begränsas för att inte ytterligare undergräva medlemsstaternas konsolideringsåtgärder. Regeringen förordar därför att betalningsanslagen minskas så att den totala betalningsnivån sänks. Regeringen kommer, liksom föregående år, att verka för en tillräcklig betalningsmarginal även om hänsyn också måste tas till trycket från utestående åtaganden. Den svenska linjen och förhandlingstaktiken under beredningen i rådet samordnas med övriga likasinnade länder. fick utskottet information från statssekreterare om EU:s årsbudget . Då hade både rådet och antagit sina respektive läsningar av budgetförslaget. I förhållande till budgeten 2013 innebär rådets läsning att åtagandeanslagen minskas med jämfört med kommissionens budgetförslag, för att skapa större marginaler till utgiftstaken. Det ger en marginal om för åtaganden och för betalningar. Två medlemsstater lade ned sina röster. Övriga medlemsstater, inklusive , gav sitt stöd till ordförandeskapets kompromissförslag. Under förhandlingarna har de viktigaste skiljelinjerna funnits mellan å ena sidan medlemsstater som är nettomottagare av strukturfonds- och landsbygdsstöd, vilka motsatte sig neddragningar, och å andra sidan nettobetalande länder, inklusive , som förordade större marginaler på åtaganden och betalningar än i kommissionens förslag. När det gäller läsning innebär det en ökning av åtagandeanslagen i förhållande till budgetförslaget med till och en ökning av betalningsanslagen med till . föreslår att flexibilitetsinstrumentet – som ligger utanför taken – mobiliseras för såväl åtaganden och betalningar med 274 respektive . Ett förlikningsförfarande mellan rådet och inleddes och kulminerade i ett förlikningsmöte . Parallellt med förlikningsmötet ägde budgetmöte rum. Enligt ett pressmeddelande från regeringen nåddes en överenskommelse . Det beslutades då att betalningarna ska uppgå till totalt och åtagandena till totalt . , tillsammans med , och , stödde inte rådets kompromissförslag. ansåg att marginalerna för betalningar () och åtaganden () var för små. lämnade Europeiska revisionsrätten sin årsrapport . Revisionsrätten bedömer att räkenskaperna ger en rättvisande bild av EU:s finansiella ställning, det finansiella resultatet, kassaflödena och förändringarna av nettotillgångarna för året. Felprocenten för utgifterna i EU:s budget som helhet var 2012 jämfört . Felprocenten ökade på nästan samtliga utgiftsområden. Det utgiftsområde som innehåller mest fel är landsbygdsutveckling, miljö, fiske och hälsa med en uppskattad felprocent på . Därefter kommer regionalpolitik, energi och transport på . Felprocenten ökade mest på utgiftsområdena sysselsättning och socialpolitik, jordbruk: marknads- och direktstöd och regionalpolitik, energi och transport. Revisionsrätten konstaterar att i merparten av de transaktioner som innehöll fel på områdena med delad förvaltning (t.ex. jordbruk och sammanhållning) hade medlemsstaternas myndigheter tillgång till tillräckligt mycket information för att kunna upptäcka och korrigera felen. Rapporteringen om politiska resultat har enligt revisionsrätten visserligen blivit bättre men är fortfarande av begränsad nytta. Utvärderingsrapporterna går ännu inte att använda vid förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet. Systemen för rapportering och ansvarsfrihet är också bristfälliga när det gäller vilka resultat och effekter som uppnåtts med EU-medlen. stöder, liksom tidigare, regeringens inriktning i budgetpolitiken i EU, som innebär budgetrestriktivitet och en inriktning mot att reformera och modernisera EU:s budget. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till anslag och bemyndigande. Anslagen inom utgiftsområde 27 (SD) (SD) anför: Själva grunden för att kunna skapa ett tryggt samhälle är att kunna styra sitt samhälle efter egna preferenser och behov – att vara herre i sitt eget hus. grundläggande utgångspunkt i all politik är att ska vara en självständig nation. All offentlig makt ska utgå från folket. anser att dagens EU-medlemskap saknar demokratisk legitimitet då unionen, tvärtemot det samarbete svenskarna röstade för i folkomröstningen, har utvecklats till något som har tagit formen av en överstatlig federation. vill, i likhet med , från grunden omförhandla det svenska EU-medlemskapet för att därefter utlysa en ny folkomröstning om fortsatta deltagande i unionen. Den budgetära effekten av att träda ut ur EU motsvarar en bruttobesparing på . Detta utrymme kan vi dock inte skapa under innevarande budgetperiod då en process för att lämna EU kommer att ta betydligt . Av det skälet väljer jag att inte reservera mig mot att anvisar medel för avgiften till EU . I och med Lissabonfördragets införande står vi inför en situation där det enligt inte kan sägas att fortfarande kan kallas för en självständig stat. Fördraget innebär bl.a att möjligheten för det enskilda landet att självt bestämma över sin inhemska politik har decimerats genom införandet av kvalificerad majoritet på fler politiska områden. Vi menar att det är förkastligt att en svensk regering i praktiken över huvud taget inte motsatt sig denna förändring, som enligt oss innebär en grov kränkning av det svenska självbestämmandet. Vår bedömning är att fördraget strider mot grundsatserna i regeringsformen och stadgandet om att all offentlig makt ska utgå från folket. Teoretiskt finns det för de nationella parlamenten en rätt och möjlighet att begära en omprövning av lagförslag som läggs fram av EU, genom den s.k. subsidiaritetsprincipen. I realiteten är dock möjligheterna för parlamenten att motsätta sig de konkreta förslagen ytterst begränsade. Principen syftar nämligen till att prövningen enbart gäller på vilken nivå, centralt för hela EU eller nationellt, som den konkreta lagstiftningen ska genomföras. Däremot är det inte möjligt att framkalla en prövning av huruvida den nya lagen över huvud taget ska utformas. Det betyder att det enskilda parlamentet – oavsett resultatet i subsidiaritetsprövningen – kan tvingas att acceptera ny lagstiftning enligt beslut från EU. har en generell inställning att det inte är bra för svensk ekonomi och konkurrenskraft eller det demokratiska inflytandet att vi binder oss till en samordnad finanspolitik med de övriga EU-länderna. Skatter på arbete, basen för bolagsskatt och alla andra frågor som rör underlaget och formen för beskattning ska enligt vår mening fortsätta vara en sak för riksdag att besluta om. Pensioner och deras storlek, vid vilken ålder de utfaller och hur deltagande i pensionssystemen utformas är frågor som är nära sammankopplade med den nationella, svenska arbetsmarknadspolitiken. För oss är det även självklart att formerna för anställningsskyddet ska bestämmas genom nationell lagstiftning. Kort sagt är inställning att finanspolitik, skatter, löner, anställningsskydd och pensioner ska bestämmas självständigt av och att samarbetet med EU som helhet såväl som dess enskilda medlemsstater inom dessa områden ska begränsas till ett frivilligt utbyte av praxis. Detsamma gäller även alla andra naturligt nationella kompetenser. Med hänvisning till de ovanstående exemplen är det uppfattning att nackdelarna med det nuvarande svenska medlemskapet i EU mycket kraftigt överväger fördelarna. Som en handels- och exportinriktad nation ser vi det europeiska samarbetets allra största fördel i den inre marknaden – och framför allt den fria rörligheten av varor och tjänster. Det är därför ambition att omgående ska omförhandla sitt nuvarande medlemskap till att huvudsakligen omfatta ett frihandelsområde utan överstatliga inslag. Om denna omförhandling inte skulle falla väl ut är det mening att , efter en folkomröstning, ska lämna unionen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2013/14:1 Budgetpropositionen utgiftsområde 27: bemyndigar regeringen att ingå de ekonomiska åtaganden som följer av EU-budgeten för (avsnitt 3). anvisar för ramanslagen inom utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen enligt uppställning. Förslag till beslut om anslag inom utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen Avgiften till Europeiska unionen fattar beslut om en av statsbudgetens största utgiftsposter. till EU är nämligen nästan lika stor som kostnaden för hela det svenska rättsväsendet. Trots detta ser vi endast två debattörer av åtta partier, och trots detta ser vi en total enighet från , och till samliga allianspartier.Det enda parti som opponerar sig, som ifrågasätter, som kräver en diskussion och som kräver en förändring är . Anledningen till att vi gör det är mycket enkel: Vi vill varken delta i eller finansiera EU:s stormaktsambitioner och federalisering av . Vi tror i stället på demokratiernas . Vi tror att både vårt och varje medlemslands folk bäst känner till hur deras länder utvecklas på bästa sätt. Vi tror nämligen på frihet, vi tror på en öppen handel och vi tror på ett verkligt samarbete i stora gränsöverskridande frågor men i enighet och befriat från all form av överstatlighet.Kunde klara det före det svenska EU-inträdet finns det rimligen ingen anledning att tro att inte skulle klara det nu också. Kan Eftaländerna framgångsrikt klara detta kan också göra det. Faktum är att Eftaländerna inte bara har lägre arbetslöshet, lägre statsskuld, bättre sjukvård och överlägset högre sysselsättningsgrad, utan de ligger dessutom i en klass för sig vad gäller den förväntade livslängden. Livet i länderna utanför EU är i viktiga avseenden både bättre, billigare och längre.Frågan var och en därför bör ställa sig är: Om livet utanför EU fungerar mycket bättre än inom, vilken funktion fyller då detta överstatlighetens EU? Vilken funktion fyller det att under innevarande mandatperiod lagt grunden inte bara för ytterligare maktöverföring utan även för besluten att skapa nya federala institutioner för att rädda ett EMU som inte ens är och heller inte - i alla fall om man frågar folket - vill bli delaktigt i? Varför behöver överstatliga EU-myndigheter som , , EEAS, Eiopa, ESRB och ESM?Vad tjänar på att ha gett EU en gemensam arbetsmarknadspolitisk samordning och finansiering för ungdomsarbetslösheten så att de svenska skattebetalarna ska finansiera åtgärder mot ungdomsarbetslöshet i andra europeiska länder i stället för i ? Har verkligen inte nog med utmaningar att ta hand om? Vill verkligen de svenska väljarna se den europeiska statsupplåningsmekanism som gett mandat att upprätta? Och vill verkligen de svenska skattebetalarna genom denna facilitet betala för andra länders statsupplåning och bankkriser?Om svaret på dessa frågor är nej, och om intresset ligger i att värna och försvara den svenska demokratin och det svenska självbestämmandet, borde i konsekvensens namn strypa finansieringen av EU i stället för att fortsätta att pumpa in pengar till , eftersom inget av det skulle vara möjligt utan denna höga EU-avgift.Men i stället har samtliga övriga partier fattat politiska beslut som medfört att den svenska nettoavgiften till EU vandrat från ett snitt på till en nettoavgift som ligger på . Ändå orkar inte fler riksdagspolitiker ta sig upp i talarstolen för att försvara sitt tillgrepp, vilket gör att man kan ställa sig frågan: Var har vi egentligen politikerna som säger att de tror på folket och som tror på att de svenska väljarna vet bäst?Herr talman! Jag tror på folket. Jag tror på demokratin. Jag tror på självbestämmande och jag tror på frihet. Det var dessa ingredienser och inga andra som en gång byggde starkt, och det är dessa ingredienser som bygger starkt även . Jag tror därför att vi behöver mindre av EU, inte mer. Jag tror också att vi behöver mindre av EU-utgifter, inte mer. Den samlade är uppenbarligen av annan uppfattning.Jag ställer mig därför bakom särskilda yttrande i betänkandet. Jag vill börja med att yrka bifall till finansutskottets förslag i betänkandet.Finansutskottet stöder liksom tidigare regeringens inriktning i budgetpolitiken i EU. Det innebär budgetrestriktivitet och en inriktning mot en reformerad och moderniserad EU-budget. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till anslag och bemyndigande.Jag vill även tillönska herr talmannen en god jul.