bet · H101UbU1 · 2013-12-03 00:00:00 — Vi vet ju att man i diskussionen räknar innan reformerna får effekt.Jag är lika otålig som någon annan - kanske lite mer, faktiskt - men jag är övertygad om att vi är på rätt spår. När gick till val 2006 sade ni inte att det skulle ta, som utbildningsministern numera säger, . Då hette det att man skulle stoppa utslagningen och vända kunskapsresultaten i svensk skola.Man kan undra varför man skrev så 2006. Visste man inte redan då att det tar tid att implementera en läroplan eller en skollag? Jo, nog visste man det. Ändå lovade man detta.Sanningen att säga, herr ålderspresident, visar forskningen något när det gäller de länder där man lyckats vända skolresultaten, då man har haft en svacka eller en negativ trend. Forskningen visar att det tar mellan fyra och om man gör rätt insatser. Jag tror tyvärr inte att det är tiden som är problemet för regeringen. Jag tror tyvärr att det är fel insatser.I grund och botten handlar det om att man inte har investerat. Man har inte prioriterat skolan. har haft monopol på . Man har suttit där helt och hållet själv. Man har ändå glatt stöttat det moderata partiets skattesänkarpolitik. Då är det klart att det inte blir mycket över till utbildningssystemet.Jag tror tyvärr att har fel. Jag tror tyvärr att vi kommer allt längre bort från att - i alla fall när det gäller skolan, för det var det som min fråga handlade om - se till att vi kan försäkra oss om att ha en spets som kan konkurrera om Nobelpris.Jag tror att vi skulle behöva ha en helomvändning i svensk skola. Det har funnits en övertro hos den sittande regeringen på att allting kommer att gå mycket bättre om man bara har mer av kontroll och bara tittar mer argt på eleverna när de inte sköter sig. Det har visat sig att så inte är fallet. Det är därför vi skulle behöva prioritera investeringar och stärka skolan i grunden. Det här räcker nämligen inte. Det kan vara bra med uppföljning, men det räcker inte. Tyvärr tror jag att vi är mycket längre bort från ett än vad någon av oss i grund och botten önskar. Jag är väldigt spänd på att få veta exakt vilken av skattesänkningarna som och är emot . Det har ju visat sig att man är emot dem precis innan vi gör dem och . Men sedan kommer de igen och går med på samma linje.Jag tycker att det är väldigt enfaldigt att föra skattedebatten. Vi vet dessutom att detta faktiskt tillför resurser till systemet, det vill säga skattemedel, som i sin tur går in i svenska skolan.I själva verket har vi bättre lärartäthet . Vi har inte större klasser än vad vi hade tidigare. Vi har tillsatt resurser i forskningssystemet, i grundskolesystemet, i alla de reformer som görs och i direkta bidrag till kommuner. Ändå är Socialdemokraterna emot. Svenska skolan har mer resurser nu än vad den någonsin har haft. Ändå är Socialdemokraterna emot. Det får bli en retorisk fråga, som man brukar säga, men exakt vad är det som röstar emot när det gäller den nya skollagen? Han vill tydligen inte ha den. Den nya lärarutbildningen vill han tydligen inte heller ha. När det gäller betygssystemet blir det lite kinkigt och så vidare. Men eftersom medlemmarna i socialdemokratiska parti i själva verket förespråkar ännu mer betyg än vad jag gör är det klart att han följer med när det gäller betygsfrågan också.Exakt vilken av alla de satsningar som vi har gjort i det svenska skolsystemet är och hans socialdemokratiska kolleger emot? Vi har ju samma mål. Att vi för en debatt i kammaren är ett utslag av demokrati, och det tycker jag är helt rätt och riktigt. Men den går in på frågor där vi i själva verket är överens. Och vi ser nu den här nationella samlingen. Är det någonting som har fört med sig är det väl att vi faktiskt alla nu diskuterar kvalitet i skolan, inte ägarformer och inte vinstbegrepp. Det handlar inte om de sakerna, utan verkligen om: Hur sätter vi fokus på kunskapsmålet, och hur ser vi till att våra elever går ut som presumtiva Nobelpristagare? Denna Nobeldag riktas världens blickar mot när det gäller forskning och bildning. Men glädjande nog är det inte bara en gång som man ser till på de här områdena. Det börjar numera bli en ganska trivsam vana att vi kommer väldigt högt upp, om inte högst upp, när man i världen rankar innovationskraft.Som nämnde i sitt anförande ser vi också att när 21, ett nätverk av forskningstunga universitet, rankar världens högre utbildningssystem hamnar på andra plats, efter . Vi brukar inte hamna så högt upp när det gäller enskilda lärosäten. Det beror främst på att de svenska lärosätena är ganska små i en internationell jämförelse. Men när man rankar hela utbildningssystemen är i den absoluta toppen. Det är givetvis väldigt glädjande och väldigt kul.Tidigare i debatten har min kollega tagit upp frågorna som gäller grundskola och gymnasieskola och då också kommenterat den mycket oroande som vi fick och vad vi måste fortsätta att göra för att komma till rätta med detta. Men vi kan också konstatera - man måste kunna hålla mer än en tanke i huvudet - att det finns mycket positivt, inte minst när det gäller det jag tänkte tala om, den högre utbildningen och forskningen.Åren 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 och 2013 har några saker gemensamt. Samtliga dessa år satsades det mer pengar på det svenska utbildningssystemet i statsbudgeten. Samtliga dessa år satsades det mer på högre utbildning. Samtliga dessa år satsades det mer på forskning. Samtliga dessa år var det fler studenter i det svenska högskolesystemet än 2006. Och samtliga dessa år styrde Alliansen.Det har dessutom aldrig varit så många anställda i det svenska högre utbildningslandskapet som , i detta . På våra högskolor och lärosäten är det 73 400 anställda. Det är en ökning bara . Den svenska högre utbildningen är den största statliga sektorn.Hur kan då detta kombineras med de ganska rejäla skattesänkningar som har gjorts under ? Jo, kloka skattesänkningar innebär mer pengar till välfärden. som jobbskatteavdragen och andra smarta skattesänkningar på arbete och företagande har genomförts har den statliga budgeten, det vi kan lägga på skola, omsorg och andra saker, ökat. Och den har ökat mer än vad inflationen har ökat . Sänker man rätt skatter får man mer pengar över, eftersom ekonomin går bättre.Den högre utbildningen och forskningen är ett område under stark utveckling som kommer att stå inför ett stort förändringstryck. Samma krafter som har fått oss att konsumera musik, film, underhållning och en mängd varor och tjänster från en mängd olika branscher på helt nya sätt tar sig nu in på den högre utbildningens område. Det handlar om globalisering. Det handlar om internationalisering. Och det handlar om den nya tekniken och dess användningsområden.Än så länge kan vi bara se början på den här utvecklingen. Än så länge vet vi inte vad MOOC, Online Courses, kommer att innebära för det internationella högre utbildningslandskapet. Än så länge vet vi inte exakt hur blended learning kommer att utvecklas. Det är alltså när samma kurs ges både till studenter på campus, som kommer till en aula eller till ett klassrum, och till studenter som följer kursen via datorn.Vi vet heller inte vad som händer med de nya aktörer som knackar på hos den traditionellt sett, i alla fall i , högst statliga sektorn. Vi vet att det finns ett antal intressenter som vill starta nya utbildningar på olika sätt i . Vi vet också att det tas initiativ som syftar till att nå en målgrupp av utbildningshungriga unga människor, primärt över hela världen, däribland givetvis även . Vi vet inte exakt vad det innebär när helt nya aktörer tar sig in på det här området.Det talas om stora internetjättar som drar i gång egna ingenjörsutbildningar för att täcka sitt behov av ny arbetskraft. De lägger ut hela utbildningar på nätet. Låt oss säga att de 1 000 bästa studenterna får jobb på samma teknikjätte.Det finns något som jag tänker på när jag ser den här utvecklingen som ska bli väldigt intressant. Det är kanske 1 000 som får de här jobben, men det är kanske 15 000 globalt som har gått utbildningen. Hur värderar arbetsmarknaden de övriga 14 000, de som inte fick jobb på den globala it-jätten men som givetvis är duktiga programmerare, ingenjörer eller vad det nu skulle kunna vara?Det är frågor som vi inte har svar på, men det är också frågor som måste följas noga och nära, inte minst eftersom vi av erfarenhet från andra branscher vet att utvecklingen kan gå väldigt snabbt. Väldigt snart kan varumärken och aktörer som har jobbat på stå inför helt nya villkor. Det här måste vi följa för att helt enkelt se till att vi nyttjar utvecklingen för att skapa den allra bästa bildningen och utbildningen för svenska ungdomar. Det gäller också i den mån vi kan vara en drivkraft för att göra samma sak i hela världen.Jag nämnde inledningsvis att när det gäller forskning och innovation har vi mycket att vara stolta över, och kommer också högt upp i många rankningar. Även om siffrorna har nämnts tidigare i debatten finns anledning att nämna dem igen.I de senaste forsknings- och innovationspropositionerna har vi sett ett rejält lyft. Rejält mycket mer pengar har satsats på forskning och på innovationssystemet i . Det handlar om totalt ett lyft på 9 miljarder över de senaste två propositionerna. 25 miljarder den senaste gången Socialdemokraterna satte sin prägel på propositionerna har bytts mot 34 miljarder. Det är ordentliga lyft och givetvis helt historiskt givet den ekonomiska utvecklingen under samma period.Runt om inte minst i har jag vänner i länder som har tvingats göra kraftiga neddragningar på dessa områden. Man kan känna för utbildningspolitiker i våra europeiska grannländer och den sorg de måste känna när de tvingas göra neddragningar på investeringar för framtiden. som vi ska ha den medkänslan måste vi finna rum att själva känna glädje för att vi faktiskt kan fortsätta att investera för och världen i detta kärva läge.Det har skett stora investeringar och satsningar på den forskning och utveckling som sker i samverkan mellan akademi, näringsliv och omgivande samhälle. Det är 600 miljoner till potten näringsliv och samhälle. Det är 1,3 miljarder för strategiska innovationsområden. Kanske mest spännande och lite i skymundan finns en pott på 200 miljoner som kommer att fördelas ut över de svenska lärosätena på grundval av hur duktiga de är på att jobba med samverkan med övriga samhället, det vill säga näringsliv, civilsamhälle och offentlig sektor.Den tredje uppgiften som vi har talat om , och som under Alliansens första period vid makten också blev inskriven i högskolelagen, det vill säga att svenska lärosäten ska agera som en motor för utveckling och sprida sina resultat från forskning och utbildning, innebär att vi försöker mäta och belöna med pengar. Det är som har uppdraget, och vi kommer att se den första fördelningen av denna pott pengar.Jag som centerpartist är glad att jag kan konstatera att vi ser till att alla lärosäten får del av denna höjning, det vill säga att alla svenska lärosäten har fått mer forskningsmedel. Det är också glädjande, som har nämnts tidigare, att vi har möjliggjort för inte minst små lärosäten att inrätta forskningsprofiler och vara den absoluta spetsen inom sina nischer. Det är inte bara vid de stora lärosätena som forskning av världsklass ska kunna ske.Den här diskussionen handlar mycket om kvantitet och antalet platser. Jag ska uppehålla mig lite vid det och sedan gå vidare till den stora utmaningen för det svenska högre utbildningssystemet, nämligen att fortsätta att behålla och förbättra kvaliteten. Som jag inledningsvis nämnde har det alla år Alliansen har varit vid makten funnits fler studenter än det fanns under Socialdemokraternas och deras samarbetspartiers sista år. Dagens dimensionering i det högre utbildningssystemet kommer att räcka långt, givet att årskullarna går ned. Av dagens 19-åringar beräknas ta del av en högre utbildning, givet ungefär dagens mönster av hur och när man studerar. Om bara - så pass snabbt sjunker årskullarna - är det av de 19-åringarna som går ut gymnasiet som kommer att ta del av en utbildning i det svenska högre utbildningslandskapet. En gissning från min sida är att inte fullt så många kommer att göra det valet. Man väljer andra vägar i livet, precis som man gör i dag.Både och finns dock ett antal tillfälliga platser. Det handlar om ungefär 4 200 platser som kostar totalt för att möta den tillfälliga uppgången i efterfrågan som vi nu har sett . Det har funnits tillfälliga platser , 2010 och framöver, och det finns det . Dimensioneringen går givetvis upp och ned, men här ser vi ändå att regeringen har varit aktiv och fyllt på med tillfälliga platser när så har krävts.Jag går över från kvantitet till kvalitet. Detta är också något som det har satsats rejält på. Vi vet att vi måste öka kvaliteten och antalet lärarledda timmar och liknande, inte minst i utbildningen inom humaniora och samhällsvetenskap. Vi har tagit mått och steg för att göra precis detta. Den totala ersättningen per helårsstudent och helårsprestation har ökat sett i det högre utbildningslandskapet. När det gäller humsam är det en 60-procentig ökning sedan 2006.Här vill jag peka på granskningar. Man gör en bedömning av kvaliteten på de olika utbildningarna, och i de fall där utbildningar konstateras ha för låg kvalitet ges lärosätena en tidsfrist att förbättra kvaliteten på utbildningarna - annars riskeras tillståndet. Vi kan dra en parallell till Skolinspektionens arbete, där man i extremfall går in och stänger skolor som inte håller måttet. På samma sätt ska givetvis all svensk hög utbildning hålla en viss lägstanivå. Oavsett vilken utbildning en elev väljer ska eleven vara trygg i att utbildningen håller en god kvalitet. Därmed är de nya granskningarna som gör bra.Jag noterar att tiden rinner i väg, men slutligen ska jag säga att den hetaste debatten har varit mellan två partier som till valet ville regera tillsammans. Det är svårt att recensera oppositionens politik. Det finns ju ingen oppositionspolitik. Det är bara olika partier som har högst olika politik.Angående Socialdemokraternas svängningar och slag om minskningen av platser kan man undra vad de tycker om utvecklingen under deras sista mandatperiod. minskade antalet studenter i den svenska högre utbildningen . Det var tre som antalet minskade. Jag kan givetvis stå här och säga att det handlade om att regeringen inte brydde sig eller lämnade ungdomarna i sticket, men jag gissar nästan att det var en naturlig dimensionering av att antalet sökande sjönk och att antalet platser anpassades i både upp- och nedgång precis som regeringen gör.Utöver detta kan vi också konstatera att förslagen är kraftigt underfinansierade. När säger att studieavgifterna ska tas bort lägger man inte in finansiering för detta.Den som vill fortsätta att ha ett svenskt utbildningslandskap inte minst i den högre utbildningen, som ska fortsätta att få mer resurser, som ska fortsätta att höja kvaliteten och som ska fortsätta att vara i toppen på de granskningar som görs av utbildningslandskapen och av innovationsgrad och forskning, gör klokt i att välja ett alliansparti i nästa val. Den politiska oppositionen påstår ofta att Alliansen har skurit ned på platserna i eftergymnasiala utbildningar och annan vuxenutbildning. Med mitt anförande vill jag visa att detta är en grovt felaktig bild.I höstas fick jag en rapport som jag beställt från utredningstjänsten som tog fram aktuella siffror över den vuxna befolkningens studiedeltagande , med den tidigare , jämfört med , som det har gått att få fram tillförlitlig statistik från.Utredningstjänsten har gått igenom alla utbildningarna inom området, det vill säga komvux, yrkesvux, högskola, universitet, yrkeshögskola, arbetsmarknadsutbildningar och folkhögskoleutbildningar. Det har visat sig att andelen personer i eftergymnasial utbildning och vuxenutbildning, räknat i andel av befolkningen, ökat markant från 2006 till 2011.År 2006 utgjorde de studerande i . hade denna andel ökat till . Det är alltså en ökning under de åren.SCB gör dessutom en undersökning . Det är en ögonblicksmätning där man ser hur många som finns i studier exakt det datumet. Varför de väljer just nyårsafton vet jag inte - det är ju inte så många som studerar - men det är väl fråga om hur många som är inskrivna, får man tro. Statistiken visar liknande siffror. Antalet deltagande i studier ökade enligt SCB från 587 000 personer till 636 000 personer 2011. Det innebär en ökning från 10 ½ procent till i befolkningsgruppen 18-64 år.Under 2012 har regeringen dessutom tillfört ytterligare platser på högskola, komvux och folkhögskolor och startat upp lärlingsvux. Omfattningen av dessa fortsatta utbildningssatsningar är så stor att det inte är någon tvekan om att andelen studerande i den vuxna befolkningen har fortsatt att öka även efter 2011. Och fler satsningar är aviserade även kommande år.Herr ålderspresident! har Alliansen satsat över 1 miljard mer på högskolor och universitet jämfört med och dessutom tillfört komvux, yrkeshögskola och folkbildning ytterligare 2,2 miljarder extra.Rapporten från utredningstjänsten är tydlig. Fler svenskar i ålder är i studier än 2006. Alliansen har alltså inte rustat ned vare sig vuxenutbildning, högskola eller andra utbildningsformer för vuxna. Vi har tvärtom satsat mer och erbjudit fler platser.Det är dags för den politiska oppositionen att erkänna att Alliansen faktiskt har prioriterat upp vuxenutbildning och eftergymnasial utbildning ordentligt sedan vi tog över makten . Den som påstår någonting annat får läsa min rapport.