bet · H001JuU21 · 2013-05-17 00:00:00 — Det hon har skrivit till sina medlemmar är: "För dig som professionell och seriös fotograf kommer den nya brottsregeln sannolikt inte alls att påverka den fotografering eller filmning som du utför. Det krävs ju att din fotografering eller filmning inte bara sker otillåtet och i hemlighet. Den ska även ske på någon av de väldigt speciella och begränsade platser som räknas upp i straffbestämmelsen. "För att återgå till KU tycker de också, precis som regeringen, att en utvärdering av lagstiftningen bör göras . En minoritet bestående av S, V och MP i förordar att en sådan utvärdering ska redovisas från det att lagen börjat gälla. Det är för att försäkra oss om att lagen inte försvårar nyhetsförmedling och samhällsinformation. I justitieutskottet har vi socialdemokrater valt att gå på den linjen, och med vårt yrkande på bifall till reservation 2, som jag härmed gör, önskar vi att regeringen återkommer med en utvärdering av lagstiftningen.I detta anförande instämde Arhe Hamednaca (S). ska vi debattera och besluta om ett lagförslag från regeringen som går ut på att ett nytt brott ska införas i : kränkande fotografering. Brottet tar sikte på sådan fotografering som innebär ett intrång i den fredade sfär som enskilda bör ha rätt till i förhållande till andra enskilda. Att ta olovliga bilder av personer som befinner sig inomhus i en bostad eller på en toalett, i ett omklädningsrum eller ett annat liknande utrymme, kriminaliseras alltså. Straffet föreslås vara böter eller fängelse i högst . Det föreslås ett undantag från straffansvar om fotograferingen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig. Dessutom föreslås att bestämmelsen inte ska gälla den som fotograferar någon som ett led i en myndighets verksamhet.Miljöpartiet bedömer att det finns fog för denna kriminalisering men att det finns ett antal problem och svagheter i propositionen som föranleder särskild uppmärksamhet. Förändringen är viktig för att komma åt denna kränkning och gällande lagstiftning är otillräcklig. Vi tillstyrker därför propositionen men anser att den bör tidsbegränsas och vara föremål för omprövning.Det förslag nu ska ta ställning till baseras till stora delar, om än inte fullt ut, på departementspromemorian Ds 2011:1 Olovlig fotografering. Efter omfattande remisskritik och kritik av Lagrådet har regeringen nu presenterat ett mer minimalistiskt förslag än det som föreslogs i utredningen. Det är ett förslag som tar sikte på hur bilden har tagits och inte innehållet i bilden.Samtidigt framförs från , , , TV4, Tidningsutgivarna och flera andra remissinstanser en farhåga för att förslaget kommer att innebära en inskränkning av meddelarfriheten och anskaffarfriheten samt att fotografer och andra kommer att dra sig för att ta fullt berättigade bilder.Regeringen skriver också själv att fotografering som sker i syfte att publiceras i ett grundlagsskyddat medium kommer att påverkas och att även journalister och andra som söker material för publicering bör omfattas av förbudet.Det finns även andra oklarheter i propositionen. Exempelvis finns det inget krav att den fotograferade ska kunna identifieras. Då brottet för åtal föreslås förutsätta angivelse av målsäganden borde detta medföra vissa problem. Hur ska det inom ramen kunna identifieras vem som är målsägande om det inte finns krav på att bilden ska kunna utvisa en konkret person? Hur kan en person bli utsatt för en åtalbar integritetskränkning om det inte går att identifiera personen på bilden?En annan oklarhet i propositionen avser rekvisitet att bilden ska tas av någon som befinner sig inomhus eller i en bostad. Vad händer om en journalist bjuder in en företagsledare till en mottagning i sin bostad och hemligen fotograferar företagsledaren när denne begår brottsliga handlingar? Detta är inte i företagsledarens bostad, men det är i en bostad.En tredje oklarhet rör vad som anges om förverkande. I propositionen anges att bland annat kamerautrustning ska kunna förverkas som själva bilden de facto finns i ett särskilt lagringsmedium, på samma sätt som bilder eller data i en dator inte finns i själva datorn utan i dess hårddisk eller i ett annat lagringsmedium, till exempel en molntjänst. Att då förverka kameran blir meningslöst.Den föreslagna lagstiftningen är behäftad med sådana oklarheter att vi anser att den bör tidsbegränsas. Att tidsbegränsa lagstiftning är inget nytt. Flera andra lagar är tidsbegränsade, till exempel lagen om hemlig rumsavlyssning som tidsbegränsades 2007. Dessa kan sedan förlängas eller permanentas om de fungerar väl och motsvarar syftet. Den uppföljning av lagstiftningens konsekvenser som regeringen aviserar anser vi inte vara i sig tillräcklig.Riksdagen bör därför ge regeringen till känna som sin mening att de föreslagna bestämmelserna i 4 kap. ska ges en tidsbegränsad giltighet och följas upp och utvärderas under den tiden för att därmed bli föremål för ett förnyat ställningstagande av riksdagen.Med detta vill jag yrka bifall till reservation 3. I detta anförande instämde (MP). Det är positivt att regeringen nu lägger fram ett förslag om kriminalisering av kränkande fotografering. Jag instämmer i och för sig med första talaren om att kränkande fotografering kanske inte beskriver det som vi fattar beslut om här . Olaglig fotografering kanske hade varit en bättre beskrivning. Dock anser jag att bestämmelsen delvis borde ha fått en annan utformning, och det är däri vår huvudkritik ligger, även om vi i mångt och mycket tycker att det här är mycket bra. Det gäller då framför allt vilka hemliga bildupptagningar som ska undantas från straffansvar.I promemorian Olovlig fotografering, som ligger till grund för regeringens förslag och som det hänvisas till i propositionen, uttrycks följande: "Det finns vissa situationer där den som fotograferar i det enskilda fallet kan anses ha ett berättigat intresse av att göra detta, exempelvis om syftet med dokumentationen är att i media kunna visa att en högt uppsatt person i en bostad begår en mycket klandervärd handling. Det bör därför införas ett undantag från straffansvaret för en gärning som med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig. "I propositionen, s. 69, skriver regeringen i sin tur följande:"I det sammanhanget bör, som föreslås i promemorian, sådana omständigheter som att fotograferingen sker som ett led i nyhetsförmedling, t.ex. för publicering i ett grundlagsskyddat medium, eller i något annat sammanhang av samhälleligt intresse vara av stor betydelse. "Herr talman! Jag anser att promemorians och regeringens redovisade syn ger ett alltför vidsträckt tillämpningsområde för när det ska anses vara försvarligt att fotografera och filma någon i hemlighet i ett privat hem, om det gäller offentliga personers klandervärda beteenden, som man talar om. Jag menar att det kan främja skvallerjournalistik och så kallade mediedrev.Det finns också en risk för att olovlig och hemlig fotografering kan komma att användas på ett godtyckligt och oproportionerligt sätt mot exempelvis vissa politiska grupper, kanske för att journalistkåren tenderar att favorisera vissa politiska strömningar som man missgynnar andra. Jag menar att det är ett reellt problem.Alla är vi människor - det står jag fast vid - även så kallade högt uppsatta personer, som man talar om. Och alla begår misstag och handlingar som kan anses vara klandervärda. Om det är någonstans man ska få göra bort sig måste det väl ändå vara i hemmet, i en privat bostad. Dessutom: Vad som är ett klandervärt för en person behöver inte vara klandervärt för någon annan.Även om kvällspressens skvallerjournalister gärna skulle fånga sådana situationer på bild är frågan om det är sådana situationer som är viktiga att förmedla som nyheter. Jag anser därför att de klandervärda beteenden hos offentliga personer som man ska kunna dokumentera genom hemlig och olovlig fotografering tydligt bör avgränsas. En lämplig avgränsning är att sådan fotografering ska vara tillåten för att avslöja att offentliga personer begår brott eller andra klandervärda handlingar som i och för sig inte är brottsliga men som bryter mot regleringar av deras formella åtaganden på ett allvarligt sätt. Där kan jag ta exemplet som hade krisberedskapsjour, om jag inte missminner mig, och drack sig berusad. Det skulle kunna vara ett exempel på sådant klandervärt beteende. Med uttrycket allvarligt avses risk för hot mot samhället och människors liv och hälsa.Dessutom anser jag att en bildupptagning i en privat miljö endast ska kunna bedömas som försvarlig om bildupptagaren själv är närvarande. Ingen ska behöva oroa sig för att bli filmad eller fotograferad när man är ensam och upplever sig fredad i hemmets privata sfär.Det bör alltså finnas ett skydd mot att journalister och andra monterar upp kameror i andra människors hem, oavsett om det i och för sig finns ett försvarligt syfte med bildupptagningen.Jag vill med detta sagt yrka bifall till reservation 1 i betänkandet. Vi debatterar regeringens proposition Kränkande fotografering och att det införs ett nytt brott i . Brottet tar sikte på sådan fotografering som innebär ett intrång i den fredade sfär som enskilda bör ha rätt till i förhållande till andra enskilda. Det ska krävas att fotograferingen sker olovligen och i hemlighet. Den som fotograferar ska befinna sig på en plats som tillhör hens privata miljö. En fotografering som med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig ska undantas från straffansvar. Bestämmelsen ska heller inte gälla den som fotograferar någon som ett led i en myndighets verksamhet.För cirka ett år sedan lade regeringen fram ett förslag om kränkande fotografering till Lagrådet. Detta avstyrkte Lagrådet. Vi var från sida också väldigt kritiska till det som då lades fram. läggs det här förslaget fram som till stora delar har hörsammat Lagrådets synpunkter, och det är bra.Herr talman! Den nya tekniken går fort framåt och utvecklas ständigt på det här området. Lika fort hittar brottsligheten nya vägar genom den nya tekniken. Lagstiftningen om brott med ny teknik hänger inte riktigt med i utvecklingen, och vi måste naturligtvis agera.Det är ett stort problem att många på olika sätt kränks genom att exempelvis bilder blir offentliga i olika sammanhang där man tror att man är skyddad och där man bör vara skyddad. anser att det är nödvändigt att agera när människors integritet kränks. Vi anser nu att regeringen har lagt fram ett bättre och mer balanserat förslag. Men det finns saker och svagheter som även vi vill att man ska vara uppmärksam på.Regleringen är tänkt att träffa endast de mest klandervärda fallen. Vidare undantas från straffansvar gärningar som med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarliga. Vid prövningen av om gärningen är försvarlig får en helhetsbedömning göras i det enskilda fallet. Fotografens syfte ska vägas mot den enskildes intresse av skydd mot kränkande fotografering.Vad avser fotografering som ett led i nyhetsförmedling eller som har samhälleligt intresse och stor betydelse kan i sammanhanget lyftas fram att reglerna om meddelarfrihet och efterforskningsförbud begränsar möjligheterna att utreda brott. Fortsättningsvis står det att det framlagda förslaget inte möter hinder i TF eller YGL.Precis som nämnde finns svagheter, och en del kritik har också framförts mot förslaget, bland annat från . Därför anser precis som att det är viktigt att denna lagstiftning tidsbegränsas till . Detta är särskilt viktigt när det gäller att följa upp att kriminaliseringen inte träder anskaffarfriheten för när på ett sätt som inte kan accepteras. Lagstiftningen är ny, och utskottet menar att man noga måste följa upp detta.Tidsbegränsad lagstiftning och att man kan återkomma är inte något nytt i . Fel kommer säkert att uppstå, och ska vi rätta till dem. Därmed yrkar jag bifall till reservation 3. En hyresvärd tar sig in i en kvinnas lägenhet och monterar en kamera i en ventil i badrummet. Han kan därefter observera och filma kvinnan i hennes eget badrum. Detta hände i för . Han dömdes för hemfridsbrott eftersom han olovligen tagit sig in i lägenheten, men för den mycket mer kränkande smygfilmningen kunde han inte dömas.I ett annat fall upptäcker en 14-årig flicka en påslagen videokamera gömd i tvättkorgen i badrummet, riktad mot platsen där hon klätt av sig för att duscha. Styvfadern åtalades och dömdes för sexuellt ofredande i tingsrätten, men i hovrätten blev han friad. I hovrättens motivering kan man läsa att det finns en lucka i lagen. Det är inte brottsligt att filma någon utan dennes vetskap.Detta är två av många exempel på luckan i svensk lagstiftning. Det är inte brottsligt att filma någon utan dennes vetskap oavsett hur kränkande det är för den som blir fotograferad eller filmad.Som vi hörde tidigare är dock frågan inte ny. tog upp den , och jag hade då - - en mycket infekterad debatt med arga fotografer som givetvis såg problem med ett förbud mot smygfotografering. kom förslag om ett nytt brott: olovlig fotografering. Efter ytterligare utredningar och remissrundor skickade regeringen ett sådant förslag till Lagrådet, som dock avstyrkte det. Regeringen lyssnade, tog tillbaka förslaget, arbetade om det och skickade det åter till Lagrådet . Då fick det äntligen Lagrådets gillande.Nu står vi äntligen här - efter , måste jag medge - med ett nytt lagförslag för att täppa till den uppenbara luckan i svensk lagstiftning.Herr talman! Förslaget täcker sådan fotografering som sker olovligen och i hemlighet. Det krävs att den fotograferade ska befinna sig inomhus i en bostad, på en toalett, i ett omklädningsrum eller i ett liknande utrymme där man kan förvänta sig att inte bli fotograferad. Den som fotograferar eller filmar på det sättet kan dömas för kränkande fotografering till fängelse i högst två år.Det finns dock ett mycket viktigt undantag man måste ta upp. Det är när fotograferingen är försvarlig med hänsyn till syftet och övriga omständigheter. I författningskommentaren nämns exempelvis fotografering som sker i nyhetsförmedling, fotografering i syfte att granska missförhållanden i samhället och fotografering för att dokumentera ett pågående brott.Det är också viktigt att konstatera att åklagaren har bevisbördan för att en undantagssituation inte föreligger. Det är dessutom så att åklagare enbart får väcka åtal för kränkande fotografering om målsäganden anger brottet till åtal eller om åtal är motiverat från allmän synpunkt.Kränkande fotografering går in som en del av de brott i BrB 4 kap. 4b § som utgör olaga förföljelse. Lagen föreslås träda i kraft i år.Herr talman! Det finns ingen tvekan om att skyddet av enskildas personliga integritet behöver förstärkas när det gäller smygfotografering. Att utsättas för olovlig, hemlig fotografering när man befinner sig i det egna hemmet eller på en annan plats där man definitivt förväntar sig att kunna vara privat är kränkande. Och detta gäller oavsett om bilderna inte sprids eller publiceras på något sätt.I debatten har det ofta låtit, i samband med det hör förslaget och även tidigare, att det inte borde vara själva fotograferingen som är olaglig utan spridningen av bilderna. Det tycker jag är ett felaktigt sätt att tänka på. För den kvinna som hittade hyresvärdens kamera i badrumsventilen var redan själva filmandet en djup integritetskränkning. Det är klart att det skulle vara ännu värre om bilderna sedan publicerades, spreds till fler eller lades ut på internet, men redan filmandet i sig är en sådan handling som ska vara kriminaliserad.I debatten har det också tagits upp att vi skulle undanta bilder som är tagna för att publiceras i grundlagsskyddade medier. Jag menar att detta skulle göra lagen meningslös. Vem som helst kan säga att man har tagit en bild för att den ska publiceras i en tidning eller på en blogg med ansvarig utgivare. publiceras det i tidningar "läsarnas bilder" och liknande, så det vore hur lätt som helst att hävda att en bild just tas för att publiceras i grundlagsskyddade medier.En tredje invändning som jag hört är att en lag om kränkande fotografering skulle göra att fotografer inte skulle våga ta foton på ledande personer i avslöjande situationer. Jag tittade igenom vilka exempel som nämnts: en snattande tidigare statsminister, en solbadande fackpamp och en statssekreterare som äter en mysig måltid med en känd journalist.I alla dessa fall kan man lugnt säga: Det är bara att fotografera på. Lagen omfattar inte butikslokaler, så det går hur bra som helst att fotografera en snattande statsminister. Lagen omfattar inte poolen utanför hotellanläggningen, så det går bra att fotografera den solbadande fackpampen. Lagen omfattar inte restauranger, så det går hur bra som helst att fotografera statssekreterare och journalister.Den lag vi nu debatterar och som föreslås gälla från är, som jag menar, väl avvägd. Vi har gjort allt för att träffa de situationer som ska träffas men undvika den typ av fotografering som samhället behöver för att avslöja missförhållanden. Vi har lyssnat på remissinstanserna, och vi har lyssnat på Lagrådet.Till sist, herr talman, måste jag säga någonting om och reservation om att tidsbegränsa lagen. Detta är något som ligger under område, och KU har uttalat sig i frågan. Ett enigt KU, alltså inklusive och , avråder bestämt från att tidsbegränsa en straffrättslig reglering. KU visar mycket tydligt på vilka problem som kan uppkomma med en tidsbegränsad straffrättslig reglering, exempelvis att den som lyckas hålla sig undan eller överklagar kan slippa straff.I tyckte miljöpartisten , som är ordförande i , att en tidsbegränsning av en straffrättslig reglering får märkliga konsekvenser ur ett rättssäkerhetsperspektiv och bör inte komma i fråga. I justitieutskottet tycker samma partis representant att det är en alldeles utmärkt idé att tidsbegränsa en straffrättslig reglering. Man vet inte riktigt vad tycker. Ni kunde ha diskuterat frågan. I stort är alla partier överens om den nya lagstiftningen, och det är jättebra.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag ska inte onödigtvis upprepa vad som har sagts tidigare om innehållet i förslaget. Jag ska dock börja med att säga något om uppföljningen, vilket var inne på. En kriminalisering på det område som är aktuellt måste begränsas till verkligt klandervärda beteenden. Det är så det har utvecklats sedan man började titta på frågan 1974. En straffbestämmelse mot kränkande fotografering måste därför ges en restriktiv utformning så att den bara blir tillämplig i situationer då det framstår som stötande för rättskänslan att en persons integritet inte respekteras.Därför föreslås att tillämpningsområdet begränsas till olovlig fotografering som sker i hemlighet. Det stämmer överens med vad som också gäller för olovlig avlyssning. Ett exempel på fotografering som får anses ske i hemlighet är så kallad paparazzifotografering av någon som befinner sig inomhus i en bostad och fotografering av någon som sover. nämnde också exempel tidigare.Däremot faller integritetskränkande fotografering som sker helt öppet utanför tillämpningsområdet. Ett sådant förfarande kan dock vara straffbart som ofredande eller sexuellt ofredande.Den föreslagna lagstiftningen bör följas upp och utvärderas. Det är helt klart. Enligt förslaget kriminaliseras ett beteende som i vissa avseenden har varit straffritt, och utformningen av en sådan straffbestämmelse rymmer då frågor om en avgränsning av det straffbara området och avvägningar i förhållande till om andra befogade intressen har blivit utformade på det mest optimala sättet. Det beror på att synen på vad som är accepterat i samhället förändras och utvecklas över tiden. Det är också så att de tekniska möjligheterna förändras. Det har hänt ganska mycket sedan 1974.Det är också viktigt att lagstiftningen fångar upp ett sådant beteende som kan anses vara så klandervärt att det ska vara straffbelagt. Det innebär att man måste kunna se att detta är något som fordras över tiden för att det ska bli kontinuitet. Det finns också skäl att fortlöpande följa utvecklingen för att vara uppmärksam på om tillämpningen av lagstiftningen stämmer överens med syftet. Det kan finnas skäl att utvärdera om straffbestämmelsen är lämpligt avgränsad när det gäller de platser som omfattas av kriminaliseringen.Regeringen har uttalat att man kommer att följa upp tillämpningen av de föreslagna lagändringarna och hur praxis har utvecklats. Det förutsätter att det finns tillräckligt med praxis att ta ställning till. Det kan ta innan det bildas sådan praxis. Det går därför inte att säga tidsmässigt exakt när det bör ske, men är väl utgångspunkten.Jag ska också gå in något på det som sade. Jag börjar med exemplet hur man med en oidentifierad person på en bild. Jag har svårt att se att det skulle vara något större problem med tanke på hur brottet har utformats.Först och främst är det ett angivelsebrott. Finns det ingen angivelse finns det inte skäl för åklagaren att göra något om det inte är påkallat ur allmän synpunkt. Men om målsäganden är okänd och inte går att identifiera saknas det en målsägande. Då kan man fråga sig om det är påkallat ur allmän synpunkt när man inte kan identifiera varifrån bilden kommer. Det kanske inte ens går att fastställa var bilden är tagen och under vilka förutsättningar. Jag har därför svårt att se att det är ett praktiskt problem.Ett annat exempel ur verkligheten som nämndes var frågan om företagsledaren. Där har jag också svårt att se att det skulle vara något verkligt problem, inte minst med tanke på att det om det är straffbart ska bedömas med hänsyn till samtliga relevanta omständigheter.Frågan om förverkande är inte heller något konstigt i sig eftersom ett förverkande följer allmänna regler i en sådan här situation, och det tillämpas i alla de fall där det finns anledning att ta ställning till något sådant i ett brottmål.En tidsbegränsning av lagstiftningen är olämplig när det gäller straffrättslig lagstiftning. Då är inte jämförelsen med lagen om hemlig rumsavlyssning heller relevant, för det är lagstiftning som reglerar tvångsmedelsanvändning. Det är någonting annat än straffrättsliga regler som skulle kunna leda till uppenbara tillämpningssvårigheter i anslutning till att en tidsbegränsad lag upphör.Samtidigt har denna fråga varit föremål för prövning i . Det finns därför ett tryck på att göra något åt frågan. Då måste man genomföra en lagstiftning som är så hållbar att man inte behöver göra den tidsbegränsad, och jag menar att detta förslag är sådant.När prövade frågan var det ett avgörande som ledde till att inte fälldes, med fyra röster mot tre. sköts frågan till ett avgörande i stor sammansättning i där det sitter 17 domare och dömer i målet. Huvudförhandlingarna har ägt rum, men jag känner inte till om dom har meddelats.Under alla förhållanden pekar detta på att det helt uppenbart finns brister i den svenska lagstiftningen , och det verkar vi vara överens om.Frågan om tidsbegränsning är alltså inte ett bra förslag utan tvärtom ett mycket dåligt förslag.Herr talman! Det är positivt att vi har kommit så långt som vi har gjort i detta lagstiftningsärende. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Det är lätt att bli som en papegoja här uppe . Alla verkar vara överens om att detta är bra. Det är viktigt att vi i skyddar integriteten för människor i när tekniken blir alltmer omfattande och möjligheterna att fotografera, i dess bredare begrepp, växer.Denna förmiddag talar vi om ett antal ärenden som nästan går i varandra. talar vi om hur vi ska skydda oss mot , det vill säga det faktum att människor kan springa runt med kameror och kränka vår integritet i de stunder då vi tror att vi är helt privata. Det allmänna rättsmedvetandet är helt tydligt med att vi har rätt att skydda vår person och integritet.Senare ska vi tala om Storebror, det vill säga när kanske till och med staten sätter upp kameror och vilka regler vi ska ha då.