bet · H101UbU3 · 2013-09-23 00:00:00 — 2013/14:UbU3 Studiemedel i en globaliserad värld Studiemedel i en globaliserad värld behandlar i detta betänkande regeringens proposition 2012/13:152 Studiemedel i en globaliserad värld samt två motioner som väckts med anledning av propositionen. I propositionen lämnas förslag och görs bedömningar som syftar till att skapa ett mer enhetligt och effektivt studiemedelssystem för studier utomlands. Benämningen utlandsstudier ska införas i studiestödslagen (1999:1395) för studier utanför , och i studiestödsförordningen (2000:655) bör det klargöras vad som avses med utlandsstudier. Studielån för utlandsstudier bör lämnas med samma lånebelopp som för studier i . Benämningen merkostnadslån ersätter benämningen tilläggslån för vissa merkostnader i studiestödslagen. För att inte begränsa de studerandes val av studieland bör det införas ett nytt kompletterande merkostnadslån för utlandsstudier och en möjlighet till ett högre och mer flexibelt uttag av merkostnadslån för undervisningsavgifter. är det viktigt att kontrollerna av utbetalningar av studiemedel vid utlandsstudier stärks ytterligare. De nuvarande bestämmelserna om rätt till studiemedel för utlandsstudier bör i vissa delar anpassas till . Rätten till studiemedel för gymnasiala studier, till det högre studiebidraget inom studiemedlen och till tilläggslån, bör därför i princip vara densamma för studier såväl inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och i som i . Lagförslaget föreslås träda i kraft . Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrker motionerna. I betänkandet finns två reservationer (SD, V) och ett särskilt yttrande (S, MP). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Studiemedel i en globaliserad värld 2012/13:Ub19 av m.fl. (V) och 2012/13:Ub20 av (SD). Reservation 1 (SD) Reservation 2 (V) bifaller regeringens förslag till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395). Därmed bifaller proposition 2012/13:152. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (FP), (S), (FP), (KD), (SD), (V), (M), (S), (S) och (MP). Ärendet och dess beredning I detta ärende behandlar utskottet regeringens proposition 2012/13:152 Studiemedel i en globaliserad värld samt två motioner som väckts med anledning av propositionen. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2 och en redovisning av motionerna i bilaga 1. Bakgrunden till ärendet är att regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till hur systemet för studiemedel för studier utomlands kan förenklas, förbättras och effektiviseras (dir. 2009:124, dir. 2010:59, dir. 2010:110). Utredningen om ett rättvisare och enklare studiemedelssystem för utlandsstudier i en globaliserad värld överlämnade sitt slutbetänkande Studiemedel för gränslös kunskap (SOU 2011:26). Betänkandet har remissbehandlats. I propositionen lämnar regeringen förslag och gör bedömningar som syftar till att skapa ett mer enhetligt och effektivt studiemedelssystem för studier utomlands. Benämningen utlandsstudier ska införas i studiestödslagen (1999:1395) för studier utanför , och i studiestödsförordningen (2000:655) bör det klargöras vad som avses med utlandsstudier. Studielån för utlandsstudier bör lämnas med samma lånebelopp som för studier i . För att inte begränsa de studerandes val av studieland bör det införas ett nytt kompletterande merkostnadslån för utlandsstudier och en möjlighet till ett högre och mer flexibelt uttag av merkostnadslån för undervisningsavgifter. är det viktigt att kontrollerna av utbetalningar av studiemedel vid utlandsstudier stärks ytterligare. De nuvarande bestämmelserna om rätt till studiemedel för utlandsstudier bör i vissa delar anpassas till . Rätten till studiemedel för gymnasiala studier, till det högre studiebidraget inom studiemedlen och till tilläggslån, bör därför i princip vara densamma för studier såväl inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och i som i . Ändringarna föreslås träda i kraft . Studiemedel i en globaliserad värld Utskottets förslag i korthet bifaller propositionens förslag om att benämningen utlandsstudier för studier utanför förs in i studiestödslagen (1999:1395). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om undantag från bosättningskravet och ytterligare föreskrifter om studiemedel vid utlandsstudier. bifaller propositionens förslag om att tilläggslån för vissa merkostnader ska benämnas merkostnadslån i studiestödslagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om merkostnadslån. avslår motionsyrkanden om att behålla nuvarande system med s.k. landsbelopp vid utlandsstudier och om merkostnadslån för undervisningsavgifter vid gymnasiala studier. Jämför reservationerna 1 (SD) och 2 (V) samt särskilt yttrande (S, MP). I propositionen föreslås att benämningen utlandsstudier för studier utanför förs in i studiestödslagen (1999:1395). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om undantag från bosättningskravet och ytterligare föreskrifter om studiemedel vid utlandsstudier. I propositionen gör regeringen vidare bedömningen att studier som bedrivs utanför bör anses som utlandsstudier oavsett om den studerande är antagen vid en utländsk eller en svensk läroanstalt. Regeringen anger som skäl för förslaget och bedömningen bl.a. följande. Studier utanför kan bedrivas på olika sätt, t.ex. som studier vid en utländsk läroanstalt, som distansstudier eller genom att ett svenskt lärosäte har förlagt en del av sin utbildning utomlands. I studiestödsförfattningarna finns inte någon egentlig definition av vad som avses med studier utomlands. Det gör att det i vissa situationer kan vara svårt att avgöra när de särskilda bestämmelserna om studiemedel för sådana studier gäller. Exempelvis kan studiemedel för utlandsstudier lämnas för utbytesstudier vid en utländsk läroanstalt när det finns ett avtal om utbyte av studerande mellan den svenska och den utländska läroanstalten. Studiemedel för studier utomlands lämnas dock inte om det rör sig om s.k. utlandsförlagd utbildning där en svensk läroanstalt förlägger en del av sin utbildning vid en utländsk läroanstalt, utan ett avtal om utbyte mellan läroanstalterna. I sådana fall kan studiemedel i stället lämnas enligt de bestämmelser som gäller för studier i . Regeringen anser därför att det finns ett behov av att klargöra begreppet utlandsstudier i studiestödsförfattningarna. Det bör tydligt framgå vilka studier som anses vara utlandsstudier och som i och med det faller under de särskilda bestämmelserna om studiemedel för studier utanför . Det behövs vidare en tydlig avgränsning av den grupp studerande som kan komma i fråga för det nya merkostnadslånet för utlandsstudier (se nedan). I propositionen gör regeringen bedömningen att studiemedel för utlandsstudier bör lämnas för studier på gymnasial eller eftergymnasial nivå, om utbildningen kan anses ha en godtagbar standard. () bör vidare enligt regeringens bedömning besluta om godtagbar standard för utbildningar på gymnasial nivå och Universitets- och högskolerådet för utbildningar på eftergymnasial nivå. De nämnda myndigheterna bör meddela närmare föreskrifter om detta. Enligt regeringens bedömning i propositionen bör studiemedel för studier på gymnasial nivå inom EES (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och i lämnas oavsett om motsvarande studier med lika stor fördel kan bedrivas i . Kravet på att motsvarande studier inte med lika stor fördel kan bedrivas i bör endast kvarstå för studier på gymnasial nivå utanför EES och . Regeringen anger som skäl för sin bedömning bl.a. följande. Rätten till studiemedel för studier på gymnasial nivå utanför är begränsad, vilket har medfört att särlösningar har uppkommit för att studiemedel ändå ska kunna lämnas. Vissa utbildningar har i studiemedelshänseende betraktats som eftergymnasiala, trots att de är på en gymnasial nivå. Det rör sig exempelvis om språkstudier (se nedan) och studier vid s.k. Community colleges i . I praktiken kan det innebära att vissa teoretiska kurser behandlas mer positivt än yrkesutbildningar. Detta är enligt regeringens mening inte rimligt. Det gäller särskilt inom EU där och andra medlemsländer bedriver ett omfattande arbete inom bl.a. yrkesutbildningsområdet i syfte att stärka kvaliteten och underlätta rörligheten för studerande inom . Utlandsstudier och studerandes rörlighet bör främjas. Det är bra såväl för de studerande själva som för att fler studerande skaffar sig erfarenhet av studier utomlands. I propositionen gör regeringen bedömningen att språkstudier bör ge rätt till studiemedel utifrån utbildningsnivå. Vidare bör studiemedel för gymnasiala språkstudier inom EES eller i lämnas oavsett om språket har officiell status i studielandet eller inte. Enligt regeringens bedömning bör också studiemedel för gymnasiala språkstudier i ett land utanför EES och lämnas om språket har officiell status i studielandet. Regeringen anger som skäl för sin bedömning bl.a. följande. Språkstudier utgör enligt gällande rätt en särart i studiemedelshänseende, eftersom de ses som eftergymnasiala trots att de inte alltid håller en eftergymnasial nivå. För rätt till studiemedel för dessa studier krävs enligt huvudregeln gymnasiekompetens. En följd av nuvarande bestämmelser kan vara att kursen t.ex. inte kan tillgodoräknas i en svensk högskoleexamen, även om den studerande har förbrukat veckor med studiemedel på eftergymnasial nivå. Regeringen anser att språkkurser i stället bör bedömas utifrån sitt innehåll vid avgörandet av om de ligger på gymnasial eller eftergymnasial nivå. Enligt regeringens mening framstår det som mer enhetligt, rättvist och rättssäkert att bedöma varje språkkurs utifrån dess specifika innehåll. Regeringen anser också att förändrade bestämmelser bör innebära ett studiemedelssystem för utlandsstudier som blir mer överblickbart för den enskilde. I propositionen gör regeringen bedömningen att studielån för utlandsstudier bör lämnas med samma belopp som för studier i . Studiestödslagens bestämmelser om studielånebeloppen bör således gälla även vid utlandsstudier. Regeringen anger som skäl för sin bedömning i huvudsak följande. Studiemedlens storlek och studiebidragets andel av medlen för studier i regleras i studiestödslagen (3 kap. 11–13 §§). När det gäller storleken på de belopp som utgör studielån vid utlandsstudier, de s.k. landsbeloppen, fastställs de av CSN med beaktande av levnadsomkostnaderna i varje land enligt studiestödsförordningen. Regeringen anser emellertid att bestämmelserna i studiestödslagen om studiemedlens totalbelopp bör gälla även för utlandsstudier. Utredningen (SOU 2011:26) har visat att den nuvarande metoden för att fastställa de specifika landsbeloppen vid studier utomlands har vissa brister. Vid en jämförelse av de specifika landsbeloppen med OECD:s prisindex överstiger de fastställda beloppen behovet av studiemedel i de flesta länderna som ingår i OECD:s prisjämförelse. Det innebär att studielånebeloppen inte skulle behöva vara så höga som CSN har fastställt. Nuvarande lånebelopp återspeglar således inte alltid levnadsomkostnaderna i studieländerna. Utredningen har haft i uppdrag att analysera alternativa modeller och metoder för att fastställa lånebelopp för studier utomlands. I sin analys har utredningen kommit fram till att det inte på ett enkelt och kostnadseffektivt sätt går att ta fram ytterligare uppgifter som kan ligga till grund för att fortsättningsvis bestämma landsbeloppen. Det finns inte heller något specifikt kostnadsindex som kan vara användbart vid fastställande av de specifika landsbeloppen. Enligt regeringens mening bör studielån för utlandsstudier i stället lämnas med samma belopp som för studier i . Systemet med de specifika landsbeloppen bör alltså tas bort. Förändringen innebär en enklare, tydligare och mer rättssäker ordning. Regelverket förenklas och administrationen underlättas betydligt. Regeringen bedömer att det nya enhetliga studiemedelsbeloppet för utlandsstudier kommer att täcka behovet av studiemedel i de flesta studieländer. De studerande som bedriver studier i länder med en låg kostnadsnivå kan välja att låna ett lägre belopp för att undvika en för hög skuldsättning. För att inte begränsa de studerandes valfrihet i fråga om studieland eller hindra de studerandes internationella rörlighet gör regeringen bedömningen att det bör införas ett nytt kompletterande merkostnadslån för utlandsstudier (se nedan). Kostnader som ger rätt till merkostnadslån I propositionen föreslås att tilläggslån för vissa merkostnader ska benämnas merkostnadslån. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om merkostnadslån. I propositionen gör regeringen vidare bedömningen att merkostnadslån under vissa förutsättningar bör lämnas för – andra skäliga merkostnader i samband med studierna. CSN bör enligt regeringens bedömning meddela närmare föreskrifter om merkostnadslån. Regeringen anger som skäl för förslaget och bedömningen bl.a. följande. Tilläggslån för vissa merkostnader i samband med studierna kallas ofta för merkostnadslån. CSN använder även detta uttryck i myndighetens föreskrifter. Regeringen anser att samma benämning av tydlighetsskäl genomgående bör användas för samma typ av lån enligt olika bestämmelser. Regeringen föreslår därför att tilläggslån för vissa merkostnader i fortsättningen ska benämnas merkostnadslån. Ett nytt merkostnadslån för utlandsstudier I propositionen gör regeringen bedömningen att ett nytt merkostnadslån för utlandsstudier bör införas. Lånet bör kunna lämnas till studerande som beviljas studiemedel för utlandsstudier. Merkostnadslån för utlandsstudier bör vidare enligt regeringens bedömning lämnas med ett belopp som för utgör högst av prisbasbeloppet vid studier på heltid. Beloppet bör justeras i förhållande till studieomfattning. Regeringen anger som skäl för sin bedömning i huvudsak följande. Som har redovisats ovan i avsnittet Studiemedel för utlandsstudier gör regeringen bedömningen att studielån bör lämnas med samma lånebelopp för utlandsstudier som för studier i . För att inte begränsa de studerandes val i fråga om studieland eller hindra de studerandes internationella rörlighet anser regeringen dock att det bör finnas en möjlighet till ytterligare lån vid just utlandsstudier. Lånet bör riktas till samtliga studerande som har studiemedel för utlandsstudier och bör benämnas merkostnadslån för utlandsstudier. Varje studerande får själv ta ställning till om han eller hon har behov av ytterligare lån utöver ordinarie studielån. Lånet bör vidare justeras efter studieomfattning. Enligt gällande bestämmelser finns det inte någon specifik tidsgräns för hur många veckor som merkostnadslån kan lämnas. I stället gäller den längsta tid som studiemedel kan lämnas för på respektive utbildningsnivå (3 kap. 8 § studiestödslagen) även för merkostnadslånen. Regeringen bedömer att det inte finns något behov av att förändra detta. I propositionen gör regeringen bedömningen att merkostnadslån för undervisningsavgifter bör lämnas med ett belopp som för utgör högst av prisbasbeloppet vid studier på heltid. Merkostnadslån för undervisningsavgifter bör enligt regeringens bedömning under vissa förutsättningar även kunna lämnas med ett högre belopp än vad som anges i första stycket. Ett sådant högre lån bör lämnas med ett belopp på högst av prisbasbeloppet gånger 80, 120 eller 240, motsvarande det högsta antalet veckor med studiemedel på gymnasial respektive eftergymnasial nivå. Merkostnadslån för undervisningsavgifter bör justeras efter studieomfattning. Regeringen anger som skäl för sin bedömning bl.a. följande. Merkostnadslån för undervisningsavgifter kan enligt CSN:s föreskrifter lämnas med högst för studier i utlandet eller i . Vidare får lånet lämnas för kostnader som har en direkt koppling till undervisningen, t.ex. avgifter för inskrivning, kurs, tentamen samt tillgång till bibliotek och dator. Lånebeloppet för undervisningsavgifter har i stort sett varit detsamma , vilket innebär att det inte täcker en lika stor del av en undervisningsavgift som det gjorde när det infördes. Enligt regeringens mening bör lånet för undervisningsavgifter vara på en rimlig nivå men inte leda till en alltför hög skuldsättning för de studerande. För att lånebeloppet inte ska fortsätta att försvagas anser regeringen däremot att det bör följa prisutvecklingen på det sätt som de ordinarie studiemedelsbeloppen gör. Merkostnadslån för undervisningsavgifter bör få lämnas med ett belopp som för utgör av prisbasbeloppet vid studier på heltid. Lånet bör inte få lämnas med ett belopp som överstiger undervisningsavgiften. Regeringen anser vidare att merkostnadslånet för undervisningsavgifter kan ha en styrande effekt på de studerandes val av utbildning och studieland. För att öka möjligheten till att studera vid en läroanstalt där undervisningsavgifterna överstiger grundbeloppet gör regeringen därför bedömningen att det bör vara möjligt att beviljas ett högre belopp än . Regeringen anser att möjligheten till ett högre uttag även bör gälla för studier i . Det är, enligt regeringen, viktigt att påpeka att höga undervisningsavgifter vid en viss läroanstalt inte är liktydigt med att kvaliteten på utbildningen är hög. Det finns dock utbildningar med erkänt hög kvalitet internationellt som har höga undervisningsavgifter. Regeringen gör bedömningen att en studerande bör kunna välja att utnyttja hela lånebeloppet för undervisningsavgifter för att finansiera avgifter under en kortare eller , upp till det högsta lånebelopp som de angivna tidsgränserna för rätt till studiemedel medger (3 kap. 8 § studiestödslagen). För att skuldsättningen inte ska bli för hög i förhållande till värdet av studierna anser regeringen att det är rimligt att ett högre uttag av lån för undervisningsavgifter endast bör medges för studier som pågår . För att det ska vara tydligt och förutsägbart för den enskilde och för att den enskilde inte ska drabbas av en alltför hög skuldsättning bedömer regeringen att möjligheten till det högre uttaget bör vara begränsat till det högsta belopp som svarar mot de tidsgränser för rätt till studiemedel som finns inom studiemedelssystemet. Merkostnadslån för undervisningsavgifter med ett högre belopp än bör därför få lämnas för studier på gymnasial nivå med ett belopp om högst av prisbasbeloppet gånger 80 respektive 120, motsvarande det högsta antalet veckor med studiemedel på gymnasial nivå, vid studier på heltid. För studier på eftergymnasial nivå bör det högre uttaget begränsas till ett belopp om högst av prisbasbeloppet gånger 240, motsvarande det högsta antalet veckor med studiemedel på eftergymnasial nivå, vid studier på heltid. Utifrån det belopp som lämnas skulle det högsta beloppet vid studier på eftergymnasial nivå bli (gånger 240). Risken för felaktiga utbetalningar av studiemedel för utlandsstudier är större än för studier i . Det finns därför ett större behov av kontroller vid utbetalning av studiemedel för utlandsstudier, vilket Delegationen mot felaktiga utbetalningar (FUT-delegationen, SOU 2008:74) och (RiR 2008:31) har pekat på. För att minska riskerna för felaktiga utbetalningar anser regeringen att det är nödvändigt med utökade kontroller, både före och efter utbetalning. har CSN intensifierat arbetet med att motverka felaktiga utbetalningar av studiemedel för utlandsstudier genom utökade kontrollresurser för att spåra misstänkta bidragsbrott. CSN ska enligt myndighetens regleringsbrev motverka bidragsbrott och säkerställa att utbetalningar från studiestödssystemet endast görs till dem som är berättigade till stöd från systemet. Regeringen har vidare gett CSN i uppdrag att särskilt redovisa vilka åtgärder som har vidtagits och som planeras för att motverka felaktiga utbetalningar av studiemedel för utlandsstudier och då särskilt när det gäller merkostnadslån för undervisningsavgifter (U2013/2921/SF). Regeringen avser också att noggrant följa upp effekterna av förändringarna. Utöver anpassningen till av rätten till studiemedel vid gymnasiala studier (se ovan) gör regeringen i propositionen även bedömningen att rätten till det högre bidragsbeloppet inom studiemedlen för studier på gymnasial nivå och tilläggslån bör få lämnas för studier inom EES och i . Utbetalning av studiemedel för utlandsstudier Studiemedel för utlandsstudier betalas ofta ut terminsvis i förskott, vilket kan leda till att studiemedel betalas ut felaktigt. För att minska denna risk bör studiemedel för studier utomlands som huvudregel enligt regeringen i stället betalas ut i förskott på det sätt som görs för studiemedel för studier i . Det leder även till ett mer enhetligt system. Regeringen föreslår att ändringarna i studiestödslagen ska träda i kraft . Regeringen anger som skäl för förslaget följande. De föreslagna lagändringarna och de övriga författningsändringar som föranleds av denna proposition innebär att CSN bl.a. måste ta fram nya rutiner för ärendehantering, utveckla myndighetens systemstöd och genomföra informationsinsatser till de studerande. Regeringen föreslår därför att lagändringarna ska träda i kraft . De förordningsändringar som föranleds av denna proposition bör träda i kraft . I motion 2012/13:Ub20 av (SD) begärs att förutsättningen för att lämna studiemedel vid gymnasiala studier inom EES och i även fortsättningsvis ska kräva att motsvarande studier inte med lika stor fördel kan bedrivas i och att någon möjlighet att få merkostnadslån för undervisningsavgifter vid gymnasiala studier inte ska införas. Motionären menar bl.a. att det inte är rimligt att erbjuda statliga lån och därmed en ökad risk för skuldsättning bland unga om samma utbildning erbjuds kostnadsfritt i . I kommittémotion 2012/13:Ub19 av m.fl. (V) begärs att det inte ska införas ett enhetligt studiemedelsbelopp för studier i och utomlands. Motionärerna hänvisar till regeringens förslag om att ta bort de s.k. landsbeloppen innebär en rejäl försämring vid utlandsstudier jämfört med de ekonomiska villkor som gäller . Studenterna hänvisas därmed till andra finansieringskällor, vilket kan få till följd att vissa utbildningar och länder väljs bort av studenterna. När det gäller yrkandet om förutsättningen för att lämna studiemedel vid gymnasiala studier inom EES och i och möjligheten att få merkostnadslån för undervisningsavgifter vid gymnasiala studier vill utskottet anföra följande. I propositionen aviseras förordningsändringar som innebär utökade möjligheter till studiemedel vid gymnasiala studier inom EES och i . Förändringarna innebär att man för studier inom EES och i tar bort kravet på att utbildningen inte med lika stor fördel kan bedrivas i för att studiemedel ska kunna ges. Genom förändringarna kan man bl.a. undvika särlösningar för att studiemedel ska få lämnas på gymnasial nivå utanför och främja rörligheten för studerande i . Vidare aviseras i propositionen införandet av ett merkostnadslån för undervisningsavgifter på bl.a. gymnasial nivå med ett belopp som för utgör högst av prisbasbeloppet vid studier på heltid. I vissa fall kan merkostnadslån för undervisningsavgifter även lämnas med ett högre belopp än dagens . Det maximala beloppet bör dock begränsas med de tidsgränser som gäller inom studiemedelssystemet. Enligt regeringens bedömning är detta för att skuldsättningen i förhållande till värdet av studierna inte ska bli för hög. Utskottet välkomnar de aviserade förändringarna av de nuvarande bestämmelserna i dessa hänseenden som enligt utskottets mening ytterligare främjar såväl ett enhetligt studiestödssystem som utlandsstudier och studerandes rörlighet. Därmed avstyrks motion 2012/13:Ub20 (SD). När det gäller yrkandet om att behålla nuvarande system med specifika landsbelopp för olika länder vid utlandstudier och således inte införa ett enhetligt studiemedelsbelopp för studier i och utomlands vill utskottet anföra följande.