bet · H001SoU18 · 2013-05-06 00:00:00 — Att stärka och utveckla former för en långsiktigt hållbar brukarmedverkan är, enligt regeringen, ett prioriterat område i utvecklingen av en kunskapsbaserad praktik. Det är viktigt att utveckla medverkan inte bara på individnivå utan även på verksamhets- och strukturnivå. Representanter för brukarorganisationerna har ofta distans till sina egna problem som de har kunskaper och erfarenheter som är viktiga att ta till vara i utvecklingen av verksamheter. Regeringen påpekar att insatser handlar om utbildning av brukarrepresentanter och verksamhetsansvariga, utveckling av metoder för t.ex. brukarstyrda brukarrevisioner liksom inrättande av lokala brukarråd. har staten och Kommuner och Landsting ingått årliga överenskommelser om stöd till utveckling av en mer kunskapsbaserad missbruks- och beroendevård. har regeringen satsat . Detta har bl.a. medfört att en långsiktig struktur för kunskapsförsörjning och samverkan mellan kommuner, landsting, lokala FoU-enheter, universitet och högskolor har byggts upp. Utvecklingsarbetet har fått namnet Kunskap till praktik och ingår i en bredare överenskommelse om stöd till en evidensbaserad praktik inom . Arbetet innehåller även utbildningssatsningar i samverkan med forskningsinstitutioner. Utredningen har konstaterat att de etablerade behandlings- och stödinsatserna vid missbruk och beroende generellt uppfyller både kvinnors och mäns vårdbehov. Regeringen menar att könsspecifika insatser är nödvändiga inte bara för kvinnor som missbrukar narkotikaklassade eller beroendeskapande läkemedel utan också för kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp eller fysiskt våld och att det är viktigt med t.ex. tillgång till skyddade boenden med personal som har kunskap om såväl våldets och missbrukets mekanismer som annan problematik. Det är viktigt att personal som möter kvinnor i missbruk eller beroende ökar kunskapen om risken för våldsutsatthet och breddar kompetensen för att kunna ge ett gott bemötande och stöd. Det är kommunen som svarar för att ge enskilda stöd och hjälp. Regeringen anför att det är en fortsatt prioriterad fråga att uppmärksamma missbrukets konsekvenser för barn och andra närstående. Regeringen och SKL har ingått en överenskommelse som innebär att det stöd till utveckling av missbruks- och beroendevården som genomförs inom utvecklingsarbetet Kunskap till praktik utvidgas till att omfatta också insatser för att stärka barnperspektivet och föräldraperspektivet i vården. Boende är ofta en förutsättning för att kunna delta i en behandling och komma ifrån ett missbruk. Regeringen har tillsatt en nationell hemlöshetssamordnare med syftet att ge stöd till kommunerna i att skapa långsiktiga och hållbara strukturer och fungerande rutiner i arbetet med att motverka hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. Hemlöshetssamordnaren lyfter i sina dialoger med kommunerna fram vikten av att man i kommunen har god kunskap om personer som är hemlösa eller utestängda från bostadsmarknaden, t.ex. hur många personer som förväntas flytta från HVB, kvinnojourer eller skyddat boende och som då behöver en bostad. I propositionen Forskning och innovation (prop. 2012/13:30) konstaterade regeringen att missbruks- och beroendevården omfattar både medicinska och psykosociala insatser. Det finns därför ett stort behov av att utveckla tvärvetenskaplig praktiknära forskning om effekter av psykosociala behandlingsprogram och tidiga insatser. Eftersom missbruks- och beroendevården omfattar flera huvudmän är det angeläget att även öka kunskapen om hela vårdsystemet och hur insatser bör samordnas för att möta individers behov, inte minst individer med samsjuklighet eller blandmissbruk. Regeringen anser att inom anslaget för forskning till för hälsa, arbetsliv och välfärd (tidigare för arbetsliv och socialvetenskap, Fas) bör avsättas för att stärka forskning om alkohol, narkotika, dopning, tobak och spel utöver de 15 miljoner som redan är öronmärkta för området. I kommittémotion 2012/13:So22 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om könsperspektiv och analyser utifrån olika diskrimineringsgrunder. Motionärerna betonar vikten av att analyser görs utifrån alla diskrimineringsgrunder på alla nivåer i missbruksvården. I yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om stödstrukturer och praktiska reella möjligheter för brukare och brukarorganisationer att samverka. Motionärerna pekar på behovet av utbildning, konkretiserande strukturer för samverkan, informationsutbyte och påverkansmöjligheter, men också på att det krävs ekonomiska resurser. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att regeringen bör återkomma med en strategi för förstärkt forskning, utbildning, vidareutbildning och kunskapsspridning i missbruks- och beroendevården i enlighet med kapitel 6, Bättre kvalitet, kunskap och kompetens. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att regeringen bör återkomma med en analys av utvecklingen när det gäller evidensbaserade behandlingsmetoder inom det komplexa området missbruk och psykisk hälsa. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 12 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om genusperspektiv i missbruks- och beroendevården. Motionärerna anser att det är sannolikt att fler kvinnor skulle söka sig till vården om de visste att det finns utrymme och kunskap att möta deras behov. Därför måste personalen inom missbruksvården ha kunskaper om och utveckla vård och behandling utifrån kvinnors individuella behov. I motion 2012/13:So208 av (S) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om vad som sägs om missbruk av centralstimulerande droger. Motionären påpekar att forskningen inte är entydig när det gäller vilken behandling mot missbruk av centralstimulerande medel som är effektiv. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om utbildningsinsatser inom elevhälsa, studenthälsa och primärvård. Motionärerna anser att det i första hand är inom dessa verksamheter som metoderna för tidig upptäckt behöver utvecklas. Därför bör det genomföras utbildningsinsatser för personal inom dessa verksamheter. I motion 2011/12:So271 av (FP) begärs ett tillkännagivande om vikten av tidig och kunskapsbaserad vård av alkoholproblem, inte minst bland äldre. I motion 2011/12:So552 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att vidta förebyggande åtgärder mot äldres alkoholmissbruk. I motion 2012/13:So208 av (S) begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om cannabismissbruk. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 20 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om utbildning i brukarinflytande. Motionärerna anser att det behövs bättre kunskaper om brukarinflytande och att det behövs utbildningar i brukarinflytande för verksamma inom brukarrörelsen och ansvariga i kommuner och landsting. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om könsseparerade grupper. Motionärerna anser att regeringen ska arbeta för att missbrukande kvinnor som utsatts för mäns våld ska erbjudas behandling i könsseparerade grupper. En liknande begäran finns i kommittémotion 2012/13:So267 av m.fl. (V) yrkande 15. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 14 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om inrättande av resursjourer för missbrukande kvinnor. Motionärerna anser att staten bör ta sitt ansvar och inrätta resursjourer med sådan kompetens. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 8 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om bostad först. Motionärerna anser att staten bör ta initiativ till att metoden bostad först ska få ytterligare spridning och användning. I kommittémotion 2012/13:So21 av m.fl. (S) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att se över och effektivisera inhämtande av statistik på missbruksområdet. Motionärerna anser att det saknas noggrann statistik på missbruksområdet och att sådan behövs för att man ska kunna göra rätt avvägningar. Det bör slås fast vad som ska mätas och vem som gör vad. I kommittémotion 2012/13:So22 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 18 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om behovet av riktlinjer för stöd till närstående som är medberoende. Motionärerna anser att det behöver göras mycket mer för närstående och att det bör framgå tydligt av riktlinjer. En liknande begäran finns i motion 2012/13:So290 av (S) yrkande 2. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om stöd till barn och andra familjemedlemmar. I kommittémotion 2012/13:So21 av m.fl. (S) begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om forskningsinsatser mot spelberoende. Motionärerna anser att det behövs mer forskning när det gäller vård och hjälp till spelberoende. I kommittémotion 2012/13:So22 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 19 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om slopad spärregel för underhållsbehandling. Motionärerna påpekar att utredningen föreslagit att föreskrifterna för sådan behandling bör revideras och göra det tydligt att ofrivillig utskrivning och återinskrivning ska ske endast av medicinska skäl. Motionärerna anser att spärregeln bör slopas. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 11 ett tillkännagivande om att avstängning från substitutionsbehandling ska kunna ske endast av medicinska skäl. Motionärerna anser att regeln om utestängning från behandling efter avstängning ska tas bort. I motion 2012/13:So19 av (SD) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förslag till hur man kommer till rätta med ordningen för substitutionsbehandling för att undvika läckage av läkemedlen som används där. I motion 2012/13:So208 av (S) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att den s.k. spärregeln inom underhållsbehandling bör slopas. Motionären anför att återfall i missbruk straffas för hårt genom avstängning från underhållsbehandling . I motion 2012/13:So279 av (KD) begärs i yrkande 14 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om substitutionsbehandling. Motionären anser att det behövs riksomfattande studier av hur substitutionsbehandlingen fungerar innan den kan användas i större omfattning. I motion 2011/12:So666 av () begärs ett tillkännagivande om att en konsekvensbedömning ska göras när patienten ofrivilligt utesluts från sitt substitutionsprogram, vid påtvingade sänkningar av dos eller påtvingad tät besöksfrekvens på narkomanvårdsmottagning som hindrar patienten från jobb eller studier. I kommittémotion 2012/13:So21 av m.fl. (S) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om auktorisation för personal och vårdhem i behandlingssektorn. Motionärerna anser att det behövs en utveckling av kvaliteten och tillsynen i alla behandlingsverksamheter, inte bara HVB som regeringen tar upp i propositionen. bör få i uppdrag att utforma tillståndskrav och auktorisation. I kommittémotion 2012/13:So22 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 10 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om uppdrag till om system för auktorisation eller skärpta tillståndskrav för behandlingsenheter. Motionärerna anser att regeringen uttryckt sig otydligt när det gäller att kan komma att få ett uppdrag; de anser att tydligt ska få ett sådant uppdrag. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 24 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om ett uppdrag till om kvaliteten på HVB. Motionärerna anser att det måste ställas mycket högre krav på den verksamhet som bedrivs i hem för vård eller boende. Problemen med bristande och skiftande kvalitet kommer man inte till rätta med genom att införa auktorisation. Det bör finnas en systematisk dokumentation som möjliggör utvärdering och uppföljning av olika behandlingsmetoder. bör få ett uppdrag om detta. I kommittémotion 2012/13:So20 av m.fl. (V) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om att utreda statligt stöd till sociala arbetskooperativ. Motionärerna påpekar att sociala företag har bedrivit ett framgångsrikt arbete och nått goda resultat med ökad livskvalitet för dem som deltagit i deras verksamheter. Kostnaden är dessutom låg i förhållande till traditionella behandlingsmetoder. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om flexibilitet i socialförsäkringssystemet. Motionärerna påpekar att socialförsäkringarna behöver bli flexiblare när det gäller arbetstider och möjligheten att pröva arbete eller studier utan att riskera att falla ur försörjningssystemet, för att fler ska kunna delta i verksamheter i sociala företag. För substitutionsbehandling (Läkemedelsassisterad rehabilitering vid opiatberoende, Laro) gäller att patienter ska uppfylla kriterier för sådan behandling enligt föreskrifter (SOSFS 2009:27). Av 4 kap. 1 och 2 §§ framgår att substitutionsbehandling får ordineras till en patient efter ett beslut av en läkare med specialistkompetens i psykiatri som är verksam vid en sjukvårdsinrättning som ger sådan behandling (ansvarig läkare). Ordinationen ska föregås av läkarens personliga undersökning av patienten, och läkarens helhetsbedömning av patientens beroende, hälsotillstånd och sociala situation. Behandlingen får ges till en patient som har fyllt och som har ett dokumenterat opiatberoende . Om synnerliga skäl föreligger, får en patient som har ett dokumenterat opiatberoende ges behandling även när han eller hon ännu inte har fyllt . Enligt 3 § får substitutionsbehandling inte ges bl.a. om patienten har uteslutits från sådan behandling . Av 11 § framgår att behandlingen ska avbrytas om en patient trots särskilda stöd- och behandlingsinsatser inte kan förmås medverka till att syftet med behandlingen uppnås och patienten 1. än inte har medverkat i sådan behandling, 2. har upprepade återfall i missbruk av narkotika, 3. missbrukar alkohol i sådan omfattning att det innebär en påtaglig medicinsk risk, 4. upprepade gånger har manipulerat urinprover, eller 5. enligt en dom som har vunnit laga kraft har dömts för narkotikabrott eller grovt narkotikabrott, eller vid upprepade tillfällen har dömts för narkotikabrott av ringa art där gärningen har begåtts . redovisade ett regeringsuppdrag, Kartläggning av läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende. I kartläggningen berördes bl.a. frågor om tillgängligheten till sådan vård över landet, frågor om läckage av sådana läkemedel och frågor om uteslutning från sådan vård. Av kartläggningen framgår bl.a. att ca 70 av de 114 enheterna i landet har uteslutit patienter, totalt minst 350 stycken. Grunden för uteslutning handlar enligt tillfrågade verksamhetschefer nästan uteslutande om upprepade återfall i narkotikamissbruk. Av kartläggningen framgår emellertid inte detaljer om vilka rutiner för uteslutning som de enskilda enheterna använder. Då en person bedöms vara olämplig eller utesluts hänvisas denne i regel till annan vård som specialiserad beroendevård eller vård enligt socialtjänstlagen. De allra flesta enheterna har också ett formaliserat samarbete med någon av dessa verksamheter. Av kartläggningen framgår vidare att det är oklart vilka risker som är förenade med uteslutning och att detta närmare bör utredas i samband med en översyn av regelverket. som propositionen beslutades gav regeringen i uppdrag att utveckla kunskapen om läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende. Uppdraget innebär att öka kunskapen om tillgänglighet och omfattning av läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende, förskrivning av de aktuella läkemedlen både inom och utanför programmen, läckage och de dödsfall som bedöms vara relaterade till de aktuella läkemedlen. ska närmare granska situationen i de landsting där tillgängligheten brister och lämna förslag till hur den kan öka. ska även utreda förutsättningarna att genom data och register följa upp utfall och kvalitet av läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende på individnivå. Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas . Målen för alkohol-, narkotika-, dopnings-, tobaks- och spelpolitiken, förkortad ANDT- och spelpolitiken, är ett samhälle fritt från narkotika och dopning med minskade medicinska och sociala skador orsakade av alkohol och med ett minskat tobaksbruk samt att minska skadeverkningar av överdrivet spelande. Den samlade strategin för ANDT-politiken anger mål, inriktning och prioriteringar för samhällets insatser . Strategin innehåller sju långsiktiga mål varav ett är att personer med missbruk eller beroende ska ha ökad tillgänglighet till vård och stöd av god kvalitet. För att uppnå målet för missbruks- och beroendevården krävs ökad tillgång till målgruppsanpassade insatser, en långsiktig satsning på en likvärdig vård av god kvalitet över hela landet och en vård där individens behov står i centrum. Behandlings- och stödinsatser ska generellt möta behoven hos både kvinnor och män, men i vissa fall finns behov av könsspecifika insatser. Personer ska få insatser när motivationen finns, och alla har rätt att mötas med respekt. Ett förstärkt brukarinflytande, både över egna insatser och på verksamhetsnivå, är viktiga förutsättningar för att uppnå en vård av god kvalitet. Det krävs kontinuerliga insatser för att stärka forskningen och kunskapsspridningen på missbruksområdet. Utskottet noterar och ser positivt på det arbete som pågår med att öka kunskapen om och användningen av kunskapsbaserade metoder inom missbruks- och beroendevården. Här kan nämnas nationella riktlinjer och det därpå följande implementeringsarbetet som sker bl.a. genom samverkan med Kommuner och Landsting (SKL). Detta är ett arbete som ligger i linje med nämnda strategi och som riktar sig till både kommuner och landsting. I ett antal motioner framförs synpunkter om olika områden i det breda arbete som pågår inom ramen för ANDT-strategin. bör inte ta något initiativ. Motionerna 2011/12:So271(FP), 2011/12:So552 (KD), 2012/13:So20 (V) yrkandena 1, 8, 1214 och 20, 2012/13:So22 (MP) yrkandena 5, 9, 11 och 12, 2012/13:So208 (S) yrkandena 6 och 7 samt 2012/13:So267 (V) yrkande 15 avstyrks. Utskottet delar bedömningen att kunskapen om utvecklingen när det gäller alkohol- och drogkonsumtionen samt förekomsten av riskbruk, missbruk och beroende av alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel och dopningsmedel måste förbättras, liksom samhällets insatser. Frågan om hur statistiken kan utvecklas för delar av målområdet inom ANDT-strategin bereds inom . Ett förslag på ett samlat uppföljningssystem kommer att presenteras . Resultatet av det arbetet bör inte föregripas. Motion 2012/13:So21 (S) yrkande 1 avstyrks. Det är angeläget att uppmärksamma och prioritera frågor om missbrukets konsekvenser för barn och andra närstående. Utskottet noterar att regeringen och SKL har ingått en överenskommelse om att utvidga stödet till utvecklingsarbetet för missbruks- och beroendevården till att omfatta också insatser för att stärka barn- och föräldraperspektivet i vården. Motionerna 2012/13:So20 (V) yrkande 5, 2012/13:So22 (MP) yrkande 18 och 2012/13:So290 (S) yrkande 2 avstyrks. Missbruks- och beroendevården omfattar både medicinska och psykosociala insatser, och det finns därför ett stort behov av att utveckla tvärvetenskaplig praktiknära forskning om effekter av psykosociala behandlingsprogram och tidiga insatser. Det är också viktigt att öka kunskapen om hela vårdsystemet och hur insatser bör samordnas för att möta individers behov. Utskottet noterar att regeringen anser att det bör avsättas för att stärka forskning om alkohol, narkotika, dopning, tobak och spel utöver de som redan öronmärkts för området. Utskottet har även noterat att regeringen har gett i uppdrag att lämna förslag på hur stöd till personer med spelberoende kan stärkas och att syftet med detta är att tydliggöra ansvaret för insatser och behandling mot spelberoende samt att ge fortsatt stöd till kunskapsutveckling, förebyggande arbete och utveckling av vårdinsatser. Uppdraget ska redovisas . bör inte ta något initiativ med anledning av motion 2012/13:So21 (S) yrkande 7. Utskottet konstaterar att i sin kartläggning av läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende, som lämnades , har påpekat att det närmare bör utredas vilka risker som är förenade med uteslutning från sådan behandling och att detta bör ske i samband med en översyn av regelverket. Utskottet noterar och ser positivt på uppdrag att öka kunskapen om förskrivning av läkemedel både inom och utanför programmen för behandling av opiatberoende, läckage och de dödsfall som bedöms vara relaterade till de aktuella läkemedlen. I uppdraget ingår även att utreda förutsättningarna för att genom data och register följa upp utfall och kvalitet av läkemedelsbaserad behandling på individnivå. Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas . Resultatet av detta arbete bör inte föregripas, varför motionerna 2011/12:So666 (), 2012/13:So19 (SD) yrkande 2, 2012/13:So20 (V) yrkande 11, 2012/13:So22 (MP) yrkande 19, 2012/13:So208 (S) yrkande 3 och 2012/13:So279 (KD) yrkande 14 avstyrks. Utskottet har noterat att regeringen avser att ge i uppdrag att utreda förutsättningarna för att ta fram kriterier för utökade kvalitetskrav för tillstånd alternativt ett auktorisationssystem för HVB när det gäller personer med missbruks- och beroendeproblem. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna 2012/13:So20 (V) yrkande 24, 2012/13:So21 (S) yrkande 4 och 2012/13:So22 (MP) yrkande 10, varför dessa avstyrks. bör inte heller ta något initiativ med anledning av det som tas upp i motion 2012/13:So20 (V) yrkandena 6 och 7. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om tvångsvård. Jämför reservationerna 30 (MP) och 31 (SD). Det finns tre lagar som reglerar möjligheten att ge vård utan samtycke. Lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, förkortad LVM, reglerar tvångsvård inom den kommunala som utövas vid LVM-hem och som drivs av . Lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, förkortad LPT, reglerar tvångsvården inom hälso- och sjukvård. Bestämmelser om tvångsvård av barn och unga finns i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU. LVM är ett komplement till socialtjänstlagen (SoL). En person med missbruksproblem ska beredas vård oberoende av eget samtycke under de förutsättningar som anges i LVM. Regleringen av den psykiatriska tvångsvården finns i LPT, som är ett komplement till hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), HSL. I 3 § LPT anges vilka förutsättningar som måste vara uppfyllda för att tvångsvård ska få ges. Särskilda regler för den psykiatriska tvångsvården av lagöverträdare finns i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, förkortad LRV. Flertalet regler i LPT är genom hänvisningar i tillämpliga även vid rättspsykiatrisk vård. Lagen gäller bl.a. personer som ges psykiatrisk tvångsvård som brottspåföljd eller som är häktade eller intagna på en kriminalvårdsanstalt. I detta sammanhang kan betänkande Psykiatrin och lagen tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd (SOU 2012:17) nämnas. I betänkandet föreslås ändringar i den psykiatriska tvångsvårdslagstiftningen. Bl.a. föreslås att LPT och LRV upphävs och att lagstiftningen för den psykiatriska tvångsvården samlas i en ny lag. Betänkandet bereds inom . Utredningens förslag om en integrering av LVM i LPT Regeringen påpekar att utredningen har föreslagit att LVM ska integreras i LPT och därmed ska upphöra att gälla. Det grundläggande motivet för denna lösning är utredningens förslag om att samla behandlingsansvaret inom missbruks- och beroendevården hos . Utredningen menar att LPT är möjlig att tillämpa i det fall en person har ett allvarligt missbruk. Regeringens sammanfattande bedömning är att utredningens förslag är alltför oklart och svårtolkat.