bet · H101AU2 · 2013-12-10 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till anslagsanvisning inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, liksom de bemyndiganden som regeringen föreslår i fråga om anslagen 1:3, 1:4, 1:6, 1:7, 1:12 och 2:1 inom utgiftsområdet. Utskottet avvisar oppositionspartiernas alternativa förslag till anslagsanvisning. Det innebär att utskottet tillstyrker proposition 2013/14:1 utgiftsområde 14 punkterna 3–9 och avstyrker motionerna 2013/14:K394 (MP) yrkande 10, 2013/14:C419 (MP) yrkandena 14 och 17, 2013/14:Kr302 (SD) yrkande 16, 2013/14:Kr339 (S) yrkande 7, 2013/14:N223 (V) yrkande 3, 2013/14:A206 (S), 2013/14:A248 (S), 2013/14:A293 (MP) yrkandena 1 och 4, 2013/14:A295 (V) yrkandena 1 och 3, 2013/14:A296 (V) yrkandena 7 och 11, 2013/14:A319 (S), 2013/14:A327 (V) yrkande 1, 2013/14:A331 (V) yrkandena 1‒6, 2013/14:A360 (SD), 2013/14:A365 (MP) yrkandena 1, 3‒5, 7 och 8, 2013/14:A384 (S), 2013/14:A398 (MP) yrkandena 1, 12 och 19, 2013/14:A399 (SD) yrkandena 4‒7, 12 och 13, 2013/14:A403 (SD) och 2013/14:A409 (S) yrkandena 1, 6, 12‒14, 20‒22, 27, 29 och 31. Förslag om ändring i Arbetsförmedlingens registerlag Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag om ändring i Arbetsförmedlingens registerlag och avslår motionsyrkandet. Jämför reservation 1 (MP, V). De grundläggande bestämmelserna om behandling av personuppgifter finns i personuppgiftslagen (1998:204). Personuppgiftslagen är generellt tillämplig, men om det i en annan lag eller förordning har meddelats avvikande bestämmelser gäller de bestämmelserna. Syftet med de särskilda registerförfattningarna, exempelvis lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, nedan kallad Arbetsförmedlingens registerlag, har varit att anpassa regleringen till de särskilda behov som myndigheterna har i sina respektive verksamheter och att göra avvägningar mellan behovet av effektivitet i den berörda verksamheten och behovet av skydd för den enskildes integritet. Av 9 § Arbetsförmedlingens registerlag framgår bl.a. att känsliga personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen, som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening och uppgifter som rör hälsa eller sexualliv får behandlas i en databas endast om de har lämnats i ett ärende. Av 10 § Arbetsförmedlingens registerlag framgår att uppgifter om att den enskilde har vårdats med stöd av socialtjänstlagen (2001:453) eller varit föremål för åtgärd enligt utlänningslagen (2005:716), s.k. ömtåliga personuppgifter, inte alls får behandlas i en arbetsmarknadspolitisk databas. Genom en ändring som trädde i kraft (prop. 2012/13:12, bet. 2012/13:AU6, rskr. 2012/13:173) fick 9 § Arbetsförmedlingens registerlag sin nuvarande lydelse. Innan ändringen fick andra känsliga personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen än sådana som avslöjar etniskt ursprung och rör hälsa inte alls behandlas i en arbetsmarknadspolitisk databas. Skälet till ändringen var att regeringen i propositionen 2012/13:12 Åtgärder inom arbetslöshetsförsäkringen m.m. föreslog att det skulle införas en skyldighet för den arbetssökande att lämna information till Arbetsförmedlingen om sitt arbetssökande i en aktivitetsrapport, som i första hand utgörs av en webbaserad blankett med ett fritextfält. I propositionen 2012/13:12 konstaterade regeringen sammanfattningsvis att Arbetsförmedlingen i princip inte kommer att ha någon möjlighet att styra över vad den enskilde redovisar i aktivitetsrapporten och att den risk för intrång i enskildas personliga integritet som ändringen i Arbetsförmedlingens registerlag medför inte väger tyngre än behovet av effektiva arbetssätt för Arbetsförmedlingen. Därför föreslogs att samtliga typer av känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen skulle få behandlas i en databas, om uppgifterna hade lämnats i ett ärende. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att antar regeringens förslag till lag om ändring i Arbetsförmedlingens registerlag (prop. 2013/14:1 utg.omr. 14 punkt 2). Regeringen konstaterar att det har framkommit att det finns behov av ytterligare ändringar i lagen, utöver den tidigare ändringen av 9 §. Det finns nämligen en risk för att den enskilde i aktivitetsrapportens fritextfält lämnar sådana uppgifter som omfattas av 10 § samma lag, vilket innebär att dessa uppgifter, i strid med 10 §, kommer att finnas i Arbetsförmedlingens databas. En sådan risk kan inte uteslutas, även om myndigheten utfärdar tydliga skriftliga instruktioner om att sådana uppgifter inte ska lämnas i rapporten, eftersom man inte kan utgå från att alla tar del av eller följer instruktionerna. Arbetsförmedlingens handläggare kommer därför att vara tvungna att förhandsgranska uppgifterna i aktivitetsrapporterna innan de läggs in i databasen. Detta kommer på grund av mängden aktivitetsrapporter att innebära ett omfattande arbete och kräva avsevärda handläggarresurser. Regeringen anser att det som framkommit om nödvändigheten av att förhandsgranska uppgifterna i aktivitetsrapporterna på grund av den nuvarande utformningen av 10 § Arbetsförmedlingens registerlag kraftigt motverkar fördelarna med den valda lösningen, en webbaserad blankett som skickas i elektronisk form. I propositionen 2012/13:12 (s. 76–81) har regeringen gjort en analys av hur ändringen i 9 § Arbetsförmedlingens registerlag påverkar den personliga integriteten och av de regler som ska skydda denna. Analysen är av betydelse även för en ändring i 10 § samma lag. Regeringen konstaterar att förslaget om att uppgifter som avses i 10 § Arbetsförmedlingens registerlag, som har lämnats i ett ärende, ska få behandlas i en databas medför ett försämrat integritetsskydd för den enskilde, eftersom sådana ömtåliga uppgifter i enskilda fall kan hamna i Arbetsförmedlingens databas. Det är viktigt att regleringen av behandlingen av personuppgifter inte omöjliggör effektiva arbetssätt för Arbetsförmedlingen, vilket förutsätter att uppgifterna som lämnas i aktivitetsrapporten kan hanteras elektroniskt. Regeringen bedömer att det försämrade integritetsskydd som blir följden av lagändringen kompenseras tillräckligt genom de skyddsåtgärder som nämns i budgetpropositionen, särskilt Arbetsförmedlingens nya strikta behörighetssystem. Regeringen anser därför att även uppgifter enligt 10 § Arbetsförmedlingens registerlag, om att den enskilde har vårdats med stöd av socialtjänstlagen eller varit föremål för åtgärd enligt utlänningslagen, ska få behandlas i en databas, men endast om de har lämnats i ett ärende. Regeringen föreslår att lagändringen ska träda i kraft . föreslår i motion 2013/14:A327 yrkande 3 av m.fl. att regeringens förslag om ändring i Arbetsförmedlingens registerlag ska avslås. är motståndare till systemet med aktivitetsrapporter. Den föreslagna utvidgningen av vilka integritetskänsliga uppgifter Arbetsförmedlingen får hantera i sina register stärker partiet ytterligare i dess uppfattning. Vid en sådan kartläggning av människors personliga förhållanden måste lagstiftaren kunna belägga att det man uppnår med åtgärden står i proportion till integritetskränkningen. anser inte att det finns belägg för att aktivitetsrapporterna skulle medföra positiva resultat för vare sig enskilda eller samhället som kan motivera en sådan integritetsrisk. Utskottet noterar att motsätter sig systemet med aktivitetsrapporter och har invändningar när det gäller risken för integritetskränkning. I betänkande 2012/13:AU6 tog utskottet ställning till frågan om införande av aktivitetsrapporten och den ökade risk för otillbörliga intrång i den personliga integriteten som aktivitetsrapporten skulle kunna leda till. Sammantaget ansåg utskottet att den risk för intrång i enskildas personliga integritet som förslagen kunde medföra var liten och försvarbar med hänsyn till nyttan av förslagen. De överväganden som gjordes i betänkande 2012/13:AU6 aktualiseras nu igen, eftersom det i budgetpropositionen föreslås att även uppgifter om att den enskilde har vårdats med stöd av socialtjänstlagen eller varit föremål för åtgärd enligt utlänningslagen, ska få behandlas i en databas, om uppgifterna har lämnats i ett ärende. Skälet till förslaget är att även denna typ av uppgifter kan förekomma i aktivitetsrapporten om den enskilde lämnar uppgifterna i fritextfältet. Om inte Arbetsförmedlingen tillåts behandla dessa uppgifter i en databas kommer Arbetsförmedlingens handläggare att vara tvungna att förhandsgranska uppgifterna i aktivitetsrapporterna innan de läggs in i databasen. Utskottet delar regeringens bedömning att detta kraftigt kommer att motverka fördelarna med den valda lösningen, en webbaserad blankett. Utskottet anser därför att det är väl motiverat att – som regeringen föreslår – även tillåta att Arbetsförmedlingen i en databas får behandla sådana uppgifter som anges i 10 §. En viktig förutsättning för att få behandla uppgifterna i en databas är emellertid att de har lämnats i ett ärende. Förslaget att utöka Arbetsförmedlingens möjlighet att behandla personuppgifter i en databas till sådana personuppgifter som avses i 10 § medför ett försämrat integritetsskydd för den enskilde, genom att sådana uppgifter i enskilda fall kan hamna i Arbetsförmedlingens databas. Utskottet vill därför, precis som i betänkande 2012/13:AU6, understryka vikten av att Arbetsförmedlingen följer upp att regelverket följs och aktivt arbetar för att uppnå en fullgod datasäkerhet och ett fullgott integritetsskydd samt uppmärksammar den sökande på att de uppgifter som hon eller han lämnar kommer att behandlas i en databas. Utskottet vill även framhålla att det är angeläget att det, så långt som möjligt, endast är uppgifter som behövs för handläggningen av ärenden som anges av den enskilde i aktivitetsrapporten och därmed förs in i Arbetsförmedlingens databas. Utskottet förlitar sig, i likhet med regeringen, på att Arbetsförmedlingen kommer att meddela nödvändiga och lämpliga föreskrifter om detta. Mot denna bakgrund anser utskottet att den ökade risk för intrång i den personliga integriteten som förslaget kan medföra är liten och försvarbar med hänsyn till fördelarna med förslaget. Utskottet ställer sig därför bakom regeringens förslag och anser att bör bifalla proposition 2013/14:1 utgiftsområde 14 punkt 2, och avslå motion 2013/14:A327 (V) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om inriktningen på arbetsmarknadspolitiken. Jämför reservationerna 2 (S) och 3 (MP) samt särskilt yttrande 5 (V). Socialdemokraterna uttrycker i motion 2013/14:A409 yrkande 2 av m.fl. sin syn på inriktningen på arbetsmarknadspolitiken. Partiet anser att arbetslinjen är ett uttryck för en politisk värdering som innebär att alla ska göra rätt för sig och känna delaktighet i samhället. Staten har ett ansvar att föra en politik för full sysselsättning, och individen har ett ansvar att sträva efter sysselsättning för egen del. Att människor arbetar och försörjer sig är grunden i en socialdemokratisk välfärdsmodell som skapar hög sysselsättning, låg arbetslöshet, jämlikhet och ökat välstånd. Både omställning och trygghet är viktiga delar i den socialdemokratiska arbetslinjen, som också innehåller skyldigheter, som att arbeta efter förmåga, aktivt söka jobb och utveckla sin kompetens. Arbetslösa ska ha rätt till ersättning när de söker jobb men också ha ansvar för att byta yrke om så behövs, vidareutbilda sig eller flytta för att få ett jobb. Socialdemokraterna förespråkar en arbetsmarknadspolitik där målet är full sysselsättning, och en starkare arbetslinje är partiets medel för att nå dit. Full sysselsättning är enligt partiet även det viktigaste målet för den ekonomiska politiken. Partiet anser i linje med detta att det ekonomiska ramverket behöver kompletteras med ett sysselsättningspolitiskt ramverk (yrkande 3). Ett sysselsättningspolitiskt ramverk med ett övergripande mål tydliggör enligt partiet politikens inriktning. Det stärker även styrningen inom och myndigheterna mot att lyfta fram nya förslag som verkar i riktning mot full sysselsättning. ska enligt partiet följa utvecklingen i sysselsättningsgraden, antalet arbetade timmar och arbetslösheten. Socialdemokraterna har slagit fast ett tydligt mål för jobben: ska öka antalet kvinnor och män som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin så mycket att vi når lägst arbetslöshet i EU. Med ett sysselsättningspolitiskt ramverk kan den samlade ekonomiska politiken ta tydligare steg mot full sysselsättning. I motion 2013/14:N351 av m.fl. (S) betonas att arbete åt alla är själva grunden för välfärdssamhället, och också grunden i den socialdemokratiska politiken. Motionärerna anser att behovet av åtgärder i arbetsmarknadspolitiken behöver ses över (yrkande 2). Behovet av en politik för full sysselsättning framhålls även i motion 2013/14:A373 av m.fl. (S). Motionärerna pekar särskilt på behovet av insatser för att skapa fler jobb i (yrkande 1) och av att förbättra villkoren för alla som arbetar (yrkande 2). Även i motion 2013/14:So624 yrkande 2 av m.fl. (S) understryks vikten av en höjd ambitionsnivå inom arbetsmarknads- och utbildningspolitiken. framhåller i motion 2013/14:Sf264 av m.fl. friåret, eller alterneringsledighet som det kallas i , som en mänsklig reform som ökar rörligheten på arbetsmarknaden. Partiet vill att det ska tillsättas en utredning med uppdrag att utforma ett förslag på hur friår eller alterneringsledighet kan införas på dagens arbetsmarknad (yrkande 9). Utskottet konstaterar att Socialdemokraterna i motion 2013/14:A409 yrkande 2 liksom framför att man vill ge arbetsmarknadspolitiken en inriktning byggd på arbetslinjen. Denna socialdemokratiska arbetslinje sägs innebära att staten har ett ansvar att föra en politik som syftar till full sysselsättning och att individen har ett ansvar att sträva efter sysselsättning för egen del. På ett retoriskt plan positionerar sig partiet således nära den arbetslinje som Alliansen på ett framgångsrikt sätt har gjort till kärnan i sysselsättningspolitiken och som bidragit till att sysselsättningen stigit med över 200 000 personer , trots en djup och ihållande lågkonjunktur. Utskottet ser sig emellertid föranlett att påpeka att den retoriska omsvängning som Socialdemokraterna gjorde under föregående inte heller detta har fått något märkbart genomslag i partiets faktiska politik. Utskottet vill påminna om att Socialdemokraterna under de gångna två mandatperioderna har motsatt sig samtliga fem jobbskatteavdrag, reformerna av sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen, nedsättningen av arbetsgivaravgiften för ungdomar, införandet av avdrag för hushållsnära tjänster, sänkningen av momsen på restaurang- och cateringtjänster samt sänkningen av skiktgränsen för statlig inkomstskatt. Socialdemokraterna har även motsatt sig merparten av de övriga alliansreformer som har inneburit en förstärkt arbetslinje, just i form av att staten har tagit sitt ansvar för att föra en politik som syftar till full sysselsättning och att individen har ålagts att ta ansvar för att sträva efter sysselsättning för egen del. Utskottet kan konstatera att Socialdemokraterna i vissa fall har gjort snabba omsvängningar och accepterat genomförda arbetslinjereformer – exempelvis jobbskatteavdragen – trots den högljudda och onyanserade kritik man framfört när de infördes. På många områden står partiet emellertid fast vid en politik som i praktiken är ägnad att motverka den arbetslinje man på ett retoriskt plan nu säger sig stå bakom. Ett tydligt exempel på det senare är den s.k. 100-dagarsregeln i arbetslöshetsförsäkringen, som Alliansen avskaffade 2007 eftersom den riskerade att hämma geografisk och yrkesmässig rörlighet på arbetsmarknaden. Socialdemokraterna anser enligt vad som anförs i motion 2013/14:A409 att den som är arbetslös ska ha ansvar för att byta yrke om så behövs, vidareutbilda sig eller flytta för att få ett jobb. Trots det samlade man så sent som en riksdagsmajoritet bestående av och de rödgröna partierna bakom ett krav på att återinföra 100-dagarsregeln. Andra tydliga exempel är Socialdemokraternas miljardsatsningar i samtliga partiets budgetalternativ de senaste två mandatperioderna på högre arbetslöshetsersättning och mer av traditionell arbetsmarknadspolitik, trots att sådana åtgärder kan förväntas leda till högre arbetslöshet och inlåsning i åtgärder. Då utskottet inte kan se att Socialdemokraternas förslag till inriktning av arbetsmarknadspolitiken motsvaras av en praktisk politik med samma inriktning kan utskottet inte ställa sig bakom motionen i denna del. Detsamma gäller de näraliggande förslag som framförs i ett par enskilda motioner. Frågan om ett sysselsättningspolitiskt ramverk med ett övergripande mål som tas upp i den socialdemokratiska motionen 2013/14:A409 yrkande 3 diskuterade utskottet i detalj i samband med behandlingen av ekonomiska vårproposition (yttr. 2011/12:AU6y). Utskottet påminde då bl.a. om att tanken på siffersatta mål för sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitiken inte är ny, eftersom tidigare socialdemokratiska regeringar hade kvantitativa mål såväl för arbetslösheten som för sysselsättningen. Erfarenheterna av de tidigare enkla kvantitativa målen pekar på risken med att sådana mål ger incitament att utnyttja egenheter i statistiken för att uppfylla mål, i stället för att föra en politik för varaktigt höjd sysselsättning och minskat utanförskap. Utskottet vill lyfta fram att målet för den nuvarande regeringens sysselsättningspolitik – liksom för många tidigare regeringar – är full sysselsättning. Det är enligt utskottets mening ett självklart och nödvändigt mål. Men lika självklart och nödvändigt är att målet inte definieras eller kvantifieras på ett sätt som riskerar att motverka att politiken får avsett fokus, så som den tidigare socialdemokratiska regeringens kvantitativa mål gjorde. Det utskottet nu framfört ska naturligtvis inte tas till intäkt för att kvantitativa uppgifter om arbetsmarknadens utveckling saknar intresse. Utskottet anser tvärtom att sådana indikatorer är helt nödvändiga, bl.a. för att man ska kunna upptäcka och åtgärda negativa förändringar på arbetsmarknaden. Det är enligt utskottets mening emellertid angeläget att i sammanhanget skilja på kvantitativa mål och indikatorer. Regeringen använder i sitt sysselsättningspolitiska ramverk en mängd kvantitativa indikatorer som vid en sammanvägd tolkning fångar den komplexa, nyansrika och mångfacetterade bilden av utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet ställer sig även i fortsättningen bakom regeringens sysselsättningspolitiska ramverk och anser inte att något kvantitativt mål för sysselsättningspolitiken bör införas. Utskottet kan avslutningsvis inte undgå att förvånas över att i motion 2013/14:Sf264 yrkande 9 återigen för fram förslaget om friår. I då debatten generellt handlar om hur en framtida brist på arbetskraft ska hanteras och hur antalet arbetade timmar ska kunna öka vill investera i en reform som avser att bidra till en utveckling i rakt motsatt riktning. På utskottets sammanträde redovisade SCB en långtidsprognos för arbetsmarknadsutvecklingen där myndigheten gör bedömningen att försörjningsbördan ökar kraftigt om inte vissa grupper – huvudsakligen äldre och utrikes födda – ökar sin sysselsättningsgrad. Mot bakgrund av att nu beskriver friåret som ett sätt att ge människor chansen att starta nya företag kan utskottet påminna om att IFAU i en av sina utvärderingsrapporter (IFAU 2004:6) om det tidigare friårsförsöket konstaterade att av deltagarna hade startat ett eget företag, medan ägnade sig åt rekreation. Av samma utvärdering framgår också att hälften av det fåtal friårslediga som startade företag skulle ha gjort det även utan subventionen. I en annan utvärderingsrapport av friåret (IFAU 2005:10) fann IFAU bl.a. att anställda som varit friårslediga fick lägre lön när de återgick till arbetet än de skulle ha haft om de inte varit friårslediga. Friårsledigheterna påverkade inte sjukfrånvaron positivt men ledde däremot till pensionering vid lägre ålder. Det framstår som klart för utskottet att det tidigare friårsexperimentet på punkt efter punkt visade sig ha huvudsakligen negativa effekter såväl för de enskilda som för arbetsmarknaden. Förslaget klargör enligt utskottets mening med all önskvärd tydlighet de skillnader i synen på värdet av arbete som finns mellan Socialdemokraterna och . Oppositionen saknar enligt utskottets bedömning helt den gemensamma analys av behoven på arbetsmarknaden som skulle krävas för utvecklandet av en trovärdig gemensam politik. Med det anförda anser utskottet att motionerna 2013/14:Sf264 (MP) yrkande 9, 2013/14:So624 (S) yrkande 2, 2013/14:N351 (S) yrkande 2, 2013/14:A373 (S) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:A409 (S) yrkandena 2 och 3 bör avslås. Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. en förändring av Arbetsförmedlingens arbetssätt, att konkurrensutsätta förmedlingsverksamheten och krav på platsanmälan av lediga tjänster. Jämför reservationerna 4 (S), 5 (MP) och 6 (V). I den lydelse av lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling som trädde i kraft (prop. 2011/12:178, bet. 2012/13:AU5, rskr. 2012/13:53) regleras arbetsförmedling som bedrivs av någon annan än den offentliga arbetsförmedlingen. I 6 § stadgas att den som bedriver arbetsförmedling inte får begära, avtala om eller ta emot ersättning av arbetssökande för att erbjuda eller anvisa dem arbete. upphävdes lagen (1976:157) om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till den offentliga arbetsförmedlingen (prop. 2006/07:89, bet. 2006/07:AU13, rskr. 2006/07:179) som stadgade att arbetsgivare som avsåg att anställa arbetstagare på ledig plats i sin verksamhet längre än var skyldiga att anmäla platsen till den offentliga arbetsförmedlingen. Socialdemokraterna anser i motion 2013/14:A409 yrkande 4 av m.fl. att styrningen och utvecklingen av Arbetsförmedlingen bör ändras. Myndigheten ska bl.a. få större frihet att använda sina resurser och i ökad utsträckning styra mot och följa upp resultatet, dvs. om människor kommer i arbete eller inte. Partiet vill utveckla och göra om Arbetsförmedlingen till en matchningsspecialist tillsammans med andra aktörer, och låta arbetsförmedlarna använda sin kunskap på bästa sätt. (S) pekar i motion 2013/14:A370 på vikten av tillgång till relevanta och anpassade arbetshjälpmedel och vill bl.a. att området arbetshjälpmedel ska ingå i regeringens planerade översyn av Arbetsförmedlingen. och i (S) anser i motion 2013/14:A372 att en bättre matchning kan nås genom ett närmare samarbete mellan Arbetsförmedlingen och universitet eller högskolor. I motion 2013/14:A374 av och (S) förespråkas att Arbetsförmedlingen samverkar med kommunerna för att få bäst effekt av arbetsmarknadspolitiken. framhåller i motion 2013/14:K394 av m.fl. att dagens alltmer specialiserade arbetsmarknad kräver en mer specialiserad och effektiv arbetsförmedling. Partiet vill därför att en lämplig myndighet ska få i uppdrag att införa ett bedömningssystem som ger mer individualiserad hjälp till arbetssökande (yrkande 9). Partiet resonerar även kring att det behövs fler fristående specialiserade arbetsförmedlare som ska konkurrera på lika villkor med Arbetsförmedlingens förmedlingsverksamhet. Flera enskilda motionärer från allianspartierna vill också se en konkurrensutsättning när det gäller Arbetsförmedlingens förmedlingsuppdrag. Det gäller (M) i motion 2013/14:A291, (KD) i motion 2013/14:A299 yrkande 4, och (M) i motion 2013/14:A354 och (M) i motion 2013/14:A362 yrkande 1. Flera av motionärerna lyfter fram det australiensiska systemet som förebild och vill se ett system där ersättningen till aktörerna på en konkurrensutsatt förmedlingsmarknad bygger på ett prestationsbaserat system.