bet · H001NU13 · 2013-04-10 00:00:00 — Det jag säger och det har sagts innan också är att detta är någonting man får hålla ögonen på. Det finns inget givet svar. Vi får titta lite på vilka de politiska och folkliga reaktionerna blir och hur marknadens aktörer reagerar på den splittring som börjar uppstå successivt. Ordförande (KD): Den andra frågan ställdes till . Jag tänkte att det kanske vore bra om också från LO sade någonting. Vi börjar med från , så får vi se. Ansvarig för EU-samordning , : Jag är glad att du tar upp tal . pratar vi om den inre marknaden, men det händer otroligt mycket just nu som kanske inte alla har en klar idé om. Vi får se vad som händer. Men du tar upp frågan och jag tackar för det, för jag tror att vi måste diskutera de här frågorna. Vi måste skapa plattformar för att diskutera detta mycket bredare. Det får ni politiker gärna göra, och vi från näringslivet hakar gärna på. Det är en viktig debatt vi har framför oss, men den förs inte just , tycker jag. När det gäller frågan om konsumenterna tänkte jag att från kanske kan svara. Jag tror att vi delar deras syn fullt ut. Policy strategy councel , : Vad gäller konsumentförtroendet tror jag att det är en kombination. Vi behöver lösningar med bottom up och top down. Jag återkommer till tekniken. På en marknadsplats som har vi flera mekanismer som försöker tjäna det syftet: rekommendationer, ratings och Community med olika boards där man tycker till. Som konsument kan man både tycka till och informera sig innan man handlar. Sedan tror jag att man behöver kombinera det med det som vi har talat om, unifiering eller harmonisering av konsumenträttigheter. Där kan the common european sales law vara ett försök. Jag tror att man behöver en kombination av praktiska, faktiskt digitala lösningar och någon sorts lagstiftningsramverk. Vad gäller det vi diskuterar här om vad lagstiftare kan göra, inte gör eller är på väg att göra kan jag nämna micro-multinationals, som vi ser på . Det är små företagare som säljer över hela världen. Detta är här och kommer än mer . Företag som försöker sätta på plats de lösningar som inte finns, till exempel vad gäller transport från till , från till eller från till . Det är svårt för en liten företagare att lösa det med gränsöverskridande tracking service. Ett företag som försöker sätta dit sådana lösningar medan det diskuteras mellan länder. Vi tror att vi måste speeda på lagstiftningsarbetet lite, så att det kommer i kapp vad företag försöker göra. Annars kan inte alla vara med. Ordförande (KD): från LO får ordet för ett kort inlägg. , LO: Frågan om den demokratiska förankringen är naturligtvis helt avgörande, både för EU och för inremarknadsprojektet. Det har varit flera citat från , som skrev kommissionens meddelande På väg mot en inre marknadsakt. Han skrev också att den inre marknaden är mer nödvändig än någonsin, men mindre populär . Detta tror jag är ganska viktigt att ta fasta på. Jag tror att det man från lagstiftningshåll och politiskt håll på både nationell och europeisk nivå måste göra är att ge möjlighet att nationellt väga mellan olika intressen och bestämma sig för vad man ska reglera på EU-nivå respektive nationell nivå. Offentlig upphandling är ett utmärkt exempel. Som konsument kanske jag har ett intresse av att det upphandlas billigt, som säger. Men i en bredare medborgarroll kanske jag som individ är intresserad av att upphandlingen sker så att den stimulerar användandet av kollektivavtalsenliga villkor, så att den stimulerar en förbättring av miljö- och klimatpolitik och så vidare. Om man på europeisk nivå begränsar möjligheten för nationella demokratiska församlingar att ställa den här typen av krav kommer man att få en enorm motreaktion som hotar den inre marknaden. Det vore djupt olyckligt, vill jag poängtera från LO:s perspektiv, för vi behöver en inre marknad och ett samarbete. Jag tror att man måste vara väldigt försiktig. Ordförande (KD): Tack ska du ha, . Då är nästa frågeställare , . (C): En återkommande punkt i de intressanta föredragen har handlat om implementeringen av EU-direktiv. hade likvärdig hantering runt om i EU som den viktigaste punkten för att detta skulle fungera effektivt. Ofta möter jag i EU-diskussioner med människor utanför detta hus uppfattningen att är bäst i klassen på att implementera det här och att många medlemsländer på något sätt aldrig kommer dit. Då är min första fråga, kanske framför allt till och : Är det så, eller är det bara en skröna vi bygger upp att vi är bäst i klassen? Min andra fråga är: Om det är så att detta är det största problemet, hur blir vi effektivare med implementeringen? Vad gör vi från sida för att det här ska bli mer likartat? Ordförande (KD): får vi höra ett kort svar från . Forskare och stf. direktör , Sieps: Det är svårt att svara kort på de här frågorna. Sieps har utgivit en rapport som finns tillgänglig via Sieps webbsida och som handlar om just detta. Bakgrunden till rapporten är att är bäst i klassen, långt därifrån. Vi har halkat efter i genomförandestatistiken. Man diskuterar vad det beror på. En förklaring kan vara att det här låg på en ganska låg nivå i den svenska normhierarkin när var bäst i klassen. Den lagstiftning som EU tog fram hamnade i stor utsträckning på myndighetsnivå. Det var tekniska handelshinder och sådant det handlade om. Men EU har förändrats ganska mycket sedan gick med, och EU-frågorna har fått större politisk dignitet i . behöver medverka mycket mer i genomförandet än från början, och det kan nog vara en förklaring till att det går långsammare. Det går långsammare därför att vi behandlar genomförandet av direktiv på samma sätt som vilken lagstiftningsprodukt som helst. Då har ett ganska omständligt förfarande för att komma till slutmålet. Vissa länder har gjort det snabbare och mer pragmatiskt; om det politiska beslutet redan är taget behöver man inte lägga samma energi på genomförande, tycker man. Det är i så fall viktigare att parlamentet är med om själva förhandlingen och är medveten om vad som händer innan den politiska diskussionen är över. Vi lämnar ett antal förslag om hur man kan effektivisera själva genomförandet, så att inte ska råka ut för sanktioner för att vi är sena, vilket också kan kosta pengar numera. Jag stannar där, för det finns inte så mycket tid. Det är så jag ser på det. Statssekreterare , : Vi tror ibland att vi alltid är bäst. Tittar vi på i vilken takt vi genomför lagstiftningen ligger vi bra till. Det finns i allmänhet en tvåårsgräns, och vi brukar klara den, med något undantag. Men där är inte alltid utmaningen vilket beslut vi har fattat, utan också hur saker och ting implementeras och sker i verkligheten. Naturligtvis har vi också i en iver för vissa särregler, som jag tror att jag nämnde i mitt anförande. Själv har jag erfarenhet från nivå. Jag tror att det var LO som nämnde upphandling. Vi har alltid goda föresatser, men när vi talar om offentlig upphandling ska vi komma ihåg huvudsyftet. Transparens, konkurrens och mycket annat skulle effektivisera processen. Börjar vi då införa mer och mer regler om styrning av företagen och sociala faktorer kanske vi missar huvudmålet, nämligen ökad konkurrens och transparens. Det bästa blir det godas fiende. Det här måste vi vara vaksamma på hela tiden. Sedan ska vi självklart ha en demokratisk legitimitet i allt vi gör. Det är fundamenta för hela , skulle jag vilja säga. Ordförande (KD): Tack, . ska vi lyssna på som representerar . (V): ska jag inte hålla någon längre föredragning. Först har jag en reflektion till . Att vi skulle vara fullständigt överens om den inre marknaden och dess funktionssätt är nog en sanning med modifikation, skulle jag tro. När det gäller upphandling har jag en kommentar till och , som varnade för den klåfingrighet som dyker upp i frågan om att ställa krav på mänskliga rättigheter och miljö vid upphandlingen. Jag blev lite förvånad. Jag träffar väldigt många företag som poängterar vikten av att ha CSR som en del av sin policy när de gör affärer. Är det verkligen Svenskt Näringslivs linje att den här klåfingrigheten inte ska vara en del i en upphandlingssituation och att miljömässiga krav inte heller ska ställas? Du har möjlighet att utveckla dina tankar om detta. Ansvarig för EU-samordning , : Det är en relevant fråga du ställer. Vi har samma uppfattning. Alla företag jag träffar säger också att CSR är jätteviktigt. Det är en fråga om överlevnad för företag. Företag som inte arbetar på ett proaktivt och effektivt sätt med CSR-frågor tappar kunder och köpare. Det är inga konsumenter eller andra företag som är intresserade av ett sådant företag. Frågan är bara hur det här ska hanteras. Företagens och Svenskt Näringslivs syn är att det effektivaste sättet att få en bra CSR inte är regler. Det är kanske inte politiker och lagstiftare som kan definiera bäst hur CSR ska se ut i företagen. Dessutom kopplas det lätt till andra saker, som att man måste ha dokumentation, redovisning och uppföljning, vilket är väldigt resurskrävande och kostnadsdrivande både för samhället i stort och för företagen. Mitt enkla svar är att CSR är jätteviktigt, men att det sköts utan lagstiftning. Får jag kila in en annan sak? Ordförande (KD): Ja, om det går jättefort. Ansvarig för EU-samordning , : Det går jättesnabbt. Det handlar om det här med bäst i klassen, vilket också är en jätteviktig fråga. Det är viktigt att definiera vad begreppet bäst i klassen innebär. Är det bäst om är bäst i på att införa och genomföra all lagstiftning? Konsekvensen blir att svenska företag har en konkurrensnackdel mot andra länder, som är sena med genomförande, implementering och marknadskontroll. Bäst i klassen handlar egentligen om att alla genomför och implementerar lagstiftningen i och att man om man brister ändå harmoniserar och jobbar med samma lagstiftningsområde. Ordförande (KD): Till slut ska jag själv ställa en fråga till . Du sade att du var orolig för att det finns tendenser som går i riktning mot minskad frihandel. var inne på det också. Vi har ett legitimt krav från många medborgare och folkvalda på att kunna köpa närproducerat. Det gäller oftast livsmedel. Men vad händer om folk kommer in på och vill ha närproducerade soffor? Om det här kommer att sprida sig till andra områden, då är det en megatrend som påverkar hela frihandelskonceptet. Ser ni på några tendenser åt det hållet? Det är i själva verket protektionism. talar jag inte om det legitima i att vilja ha närproducerade livsmedel, vilket egentligen är en klimatfråga. Närproducerat kaffe kan vi såklart aldrig få, men det kan gälla bilar och så vidare. Det vore ett slag mot svensk bilindustri om man runt om i världen började vilja ha närproducerade bilar, till exempel lastbilar. Då skulle vi få mycket arbetslöshet här. Ser du ett sådant hot i din kristallkula? Generaldirektör , : Det var verkligen en jättefråga ordföranden ställde här på slutet! Det är få av de länder vi samarbetar med, även inom EU, som är så frihandelsvänliga som är. I finns det en bred samsyn och insikt om nyttan med det. Men det är klart att det i kristider finns tendenser till ökad protektionism, trots insikten om att motsatsen kanske ändå är det bästa. Det kan vi se nu också. Det finns sådant som har med kriser att göra. Frågan om närproducerat har att göra med offentlig upphandling, som jag var inne på. Det finns en tendens att glömma bort nyttan med frihandel och klok resursanvändning just när det gäller offentlig upphandling. Det behöver vi påminna oss om. Det finns faktiskt samma poäng med att utsätta sig för konkurrens när det gäller offentlig upphandling. Att använda resurserna på bästa sätt innebär inte alltid att de nära resurserna används till just det man vill handla. Det kan vara rationellt att inte göra så. Sedan finns det en skillnad också. Det är legitimt att som enskild konsument kräva att få köpa närodlat, men när en offentlig aktör handlar och man hanterar offentliga medel ska man upphandla på ett sätt som gör att man får den kvalitet man vill ha till lägsta möjliga kostnad. Lagstiftningen om offentlig upphandling handlar om att värna de offentliga medlen, så att man använder dem på bästa sätt. Det utesluter alls inte att man ställer miljökrav och liknande. Men man får inte ställa dem så att de diskriminerar utländska leverantörer. Till syvende och sist är inte sambandet alltid så enkelt ens i klimatsammanhang. Det närodlade behöver inte vara det klimatsmartaste. Transporterna utgör faktiskt en väldigt liten del av klimatutsläppen. Handeln kan ge möjligheter till bättre klimatresultat genom att man även klimatmässigt utnyttjar de fördelar som fördelningen och arbetsdelningen ger och köper från länder där klimatpåverkan är som minst. Det är inte helt ovanligt att klimatskillnaderna i produktionen är betydligt större än transporternas effekt. Det var en väldigt komplex fråga som ställdes här på slutet. Den har många aspekter, varav detta var några. Ordförande (KD): Tack för ett klart svar! Vice ordförande från ska nu avsluta vårt seminarium. Vice ordförande (MP): Vi har fått framtidens inre marknad belyst ur en mängd olika perspektiv. Vi vet alla att vi påverkas i allt större utsträckning av EU-lagstiftning och beslut som fattas på europeisk nivå. Vi har berört den demokratiska förankringen , och det är viktigt att vi ökar medvetenheten och engagemanget i frågor som berör EU:s och den inre marknadens utveckling. Det handlar inte bara om att få acceptans, utan även om ett aktivt deltagande från medborgarna. Seminariet och ert deltagande tror jag har bidragit till det arbetet. Det är en liten men viktig del. Seminariet har sänts i . Men det är också viktigt att vi fortsätter samtalet och dialogen utanför tv-rutan och utanför kammarsal. Jag vill framföra ett stort tack för ert deltagande. Jag tackar er som ställt frågor och er som följt seminariet på andra sätt och önskar en god fortsättning. Bilder som visades av , Sieps Bilder som visades av , Vi ska nu behandla näringsutskottets årliga betänkande om handelspolitik. I betänkandet behandlas motioner från allmänna motionstiden , sammanlagt 39 motionsyrkanden behandlas, och i betänkandet finns elva reservationer.Herr talman! är en liten exportberoende nation. Exporten är navet för vårt välstånd och vår välfärd. Den svenska industrin utgör ryggraden för den svenska exporten. Det bör dock i detta sammanhang understrykas att små och medelstora företag också är viktiga, och blir allt viktigare, för exporten. Särskilt gäller det de kreativa näringarna. Ett bra exempel på det är det svenska musikundret, men det finns naturligtvis fler. Trots att är ett litet land är vi världsledande inom några områden, inte minst gäller det den så kallade cleantechbranschen.Men man får aldrig glömma när man talar om handelspolitik att den även omfattar import och investeringsfrämjande. Det bör noteras att exempelvis en Volvobil som går på export oftast består av delar som tidigare importerats, och naturligtvis också av svensktillverkade delar.Vidare måste tjänsteexporten nämnas. Huvuddelen av tjänsteexporten, , är direkt beroende av varuexporten. Det innebär att när man exporterar den jag nämnde är den kanske förknippad med ett antal tjänster, till exempel försäkringar, uppdatering av datasystem, service med mera. Sedan finns givetvis också ren tjänsteexport, även om den inte är så välutvecklad . Det kan således finnas anledning att se över hur vi ska utveckla tjänsteexporten.Investeringsfrämjandet handlar om att utländska företag kommer till och etablerar sig här. Ett bra exempel på det är Facebooks etablering i , alltså placeringen av deras serverhallar där. Det innebär stora fördelar för . Det ger dels arbetstillfällen, dels en del skatteintäkter.Herr talman! är en frihandelsnation, vilket vi stolt brukar nämna i olika sammanhang. De flesta aktörer i är överens om det. De politiska partierna, näringslivet, fackföreningsrörelsen med flera slår vakt om frihandeln. Detta är relativt ovanligt i världen. Det kan råda stora motsättningar mellan industrin och staten för att man till exempel vill behålla olika typer av skyddstullar, men också fackföreningsrörelsen motsätter sig frihandel eftersom man inte vill riskera arbetstillfällen när andra länder vill komma och göra affärer på just deras område. I har vi löst detta genom den svenska modellen.Den kritik som ibland riktas mot frihandeln är att handelsavtalen inte tar upp sådana frågor som mänskliga rättigheter, miljöfrågor, rätt att bilda fackföreningar med mera. Där anför man att man vill ha skärpta regler för svensk handel och att det ska ställas större krav på olika handelsavtal. Vi socialdemokrater menar att det finns reglerat i en rad regelverk, bland annat hos FN, och . Det innebär dock inte att allt är frid och fröjd, utan alla regelverk kan naturligtvis göras bättre. De ska därför ständigt ses över. Enligt Lissabonfördraget ska EU driva alla 27 länders talan vid internationella förhandlingar. Den just nu viktigaste internationella handelsförhandlingen är den inom WTO. Syftet med WTO är att skapa ett globalt frihandelsavtal. Förhandlingarna har gått trögt . Inte minst gäller det kontroversiella frågor som skyddstullar för jordbruksprodukter; den rika världen ger omfattande exportstöd till jordbruksprodukter. diskuteras ett så kallat minipaket där frågor om förenkling av handelsprocesser och tullkvoter för jordbruksprodukter samt utvecklingsfrågor ingår. Socialdemokraternas uppfattning i denna fråga är att exportstödet till framför allt jordbruket måste avskaffas. Där har vi en gemensam uppfattning i riksdag. Dessutom måste krav ställas på att WTO-förhandlingarna får största möjliga transparens. roll i handelspolitiken är ganska begränsad. Regeringen behöver inte inhämta godkännande för att underteckna olika typer av handelsavtal. Detta åligger regeringen helt enligt vår konstitution och grundlag. Det är sällan debatter om handelspolitiken förekommer, förutom denna årliga debatt och eventuella interpellationsdebatter.Skrivelser som Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen, och den typen av andra skrivelser från regeringen, har inte någon motsvarighet när det gäller handelspolitiken. Vi har därför i en gemensam reservation från S, V och MP begärt en sådan redovisning, vilket den moderatledda majoriteten samt dock avstyrkt. För oss framstår det som förvånande att partier som i vanliga fall kräver att det finns stor transparens i politiska processer inte vill ha detta när det gäller handelspolitiken. Det är ytterst beklagligt.Herr talman! De aktiva insatser som man på politisk väg kan göra är sådana som främjar exporten. I sker detta genom myndigheten . Vidare finns stödorgan för export i form av , som försäkrar företag och banker mot risken att inte få betalt i exportaffärer, samt , som har till uppgift att hitta finansieringslösningar främst för stora företag vid exportaffärer.Vi ser en allt tuffare global konkurrens där det gäller att ligga i framkant och blicka ut över nationsgränserna. Det blir allt viktigare att navigera i komplex samverkan såväl inom som mellan branscher. möter alltför många små och medelstora företag hinder när de försöker ta sig utanför gränser. Därför menar vi socialdemokrater att det behövs ytterligare åtgärder så att små och medelstora företag ska kunna ta sig ut på en internationell marknad. Vi menar att det bör utvecklas strategiska exportutvecklingsprogram mellan politik, näringsliv, akademi och fackföreningar. Det ger styrka, inriktning och konkurrensfördelar och gynnar främst små och medelstora företag som vill ut på den internationella marknaden.För att göra svenska företag ännu mer konkurrenskraftiga som exportföretag behöver en översyn göras av de olika stödsystem som staten har för företag och organisationer. Denna översyn behöver göras för att främja handeln så att den inte halkar efter.Herr talman! Ett särskilt stöd som vi socialdemokrater vill lyfta fram är de regionala exportrådgivarna. Vi menar att det är viktigt att ytterligare förstärka denna verksamhet som verkar nära småföretagare i samtliga län med gratis exportrådgivning. Jag vill påminna om den extra insats vi föreslagit i årets budget. Vi vill förstärka rådgivningen speciellt för små och medelstora företag, så att fler företag börjar exportera. Det är viktigt att inte bara de stora företagen finns på den globala marknaden. har allt att vinna på att fler konkurrenskraftiga företag finns på exportmarknaden.Herr talman! Vi socialdemokrater står naturligtvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande vill jag yrka bifall till reservation 3 och 8. Jag står förstås bakom samtliga reservationer som ställt sig bakom i näringsutskottets betänkande 13, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 3.Handeln är en viktig och självklar del av en modern ekonomi. Vi skulle ha svårt att klara oss utan att handla med andra länder, och vi är beroende av varandra.Den internationella handeln styrs av gemensamma multilaterala handelsavtal och en rad regionala och bilaterala avtal. Genom vårt medlemskap i har stora delar av vår handelspolitik överförts till EU. Inom EU förs en gemensam sådan som medlemsstaterna är bundna till.Det förtar dock inte vårt ansvar för svensk handel med andra länder eller vårt ansvar att vara en stark röst internationellt i handelspolitiska frågor. Den internationella handeln påverkar den globala fördelningen av resurser och länders olika förutsättningar att utvecklas. Jag menar att vi har mycket att bidra med från sida till en positiv utveckling i form av en genomtänkt handelspolitik.Utskottets majoritet påpekar i det handelspolitiska betänkandet att frihandeln kan vara en starkt värdeskapande kraft. Jag kan inte annat än hålla med men vill betona ordet kan. En handel där de handlande parterna har olika förutsättningar kan också vara förödande för ett lands utveckling. En positivt utvecklande fri handel förutsätter att inblandade parter har reella möjligheter att välja och att de är jämbördiga parter.I dag är tillgången till resurser vad gäller demokratiska, ekonomiska, kunskapsmässiga och tekniska förutsättningar samt råvaror ojämnt fördelad över världen. En handel och en handelspolitik där man inte tar ansvar även för dem man handlar med utan enbart fokuserar på hur man själv ska kunna göra den bästa affären för egen del ger den som redan har övertaget än mer övertag och befäster och ökar klyftorna i världen.För mig och är det viktigt att handeln inte bara kan vara värdeskapande utan att den verkligen blir det och på ett sätt som minskar de globala orättvisorna. Jag vill se en handelspolitik och handelsavtal som minskar klyftorna inom och mellan länder och som bidrar till ökad jämställdhet och en hållbar utveckling.Jag vill se en handel som stärker respekten för mänskliga rättigheter och inte dränerar andra länder på resurser och ekosystemstjänster eller undergräver deras möjligheter att själva utvecklas på ett långsiktigt ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbart sätt. Där är vi inte . En sådan handel kommer inte av sig själv eller genom frivilliga ansvarstaganden hos de enskilda företagen. Det kräver politiskt engagemang och politiska beslut.I december 2003 beslutade i politisk enighet om en ny svensk utvecklingspolitik, PGU, politik för global utveckling, med målet att alla politikområden, inklusive handelspolitiken, ska främja mänskliga rättigheter och utgå från fattiga människors behov och perspektiv. Det är dags för PGU att bli tydlig i den svenska handelspolitiken och för röst att bli starkare och tydligare både i EU och på den globala arenan i dessa frågor.Herr talman! I det här betänkandet behandlas ett flertal motioner som pekar på brister i regleringen av den internationella handeln. Dessa motioner pekar också ut en färdriktning och innehåller konkreta förslag på hur handeln ska kunna bli ett redskap för en mer rättvis global utveckling.En förutsättning för att på ett bra sätt kunna diskutera handelsfrågor är att handeln och dess villkor blir transparent.