bet · H001JuU18 · 2013-05-14 00:00:00 — 2012/13:JuU18 FN:s internationella brottmålstribunaler avveckling och restfunktioner FN:s internationella brottmålstribunaler avveckling och restfunktioner I betänkandet behandlas proposition 2012/13:126 FN:s internationella brottmålstribunaler avveckling och restfunktioner. I propositionen föreslås att de särskilda regler som gäller för rättsliga samarbete med brottmålstribunalerna för f.d. och för , som är inrättade av , också ska gälla i förhållande till en gemensam internationell avvecklingsmekanism som ersätter tribunalerna. I lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål föreslås vidare en bestämmelse om att svenska domstolar och åklagare får söka rättslig hjälp i brottmål från tribunalerna, inklusive avvecklingsmekanismen, och från . Regeringen föreslår också att lagen om immunitet och privilegier i vissa fall kompletteras så att den även omfattar den internationella avvecklingsmekanismen och personer som är anknutna till mekanismen. I propositionen föreslås även att en författning som rör en numera obsolet konvention mellan och om utlämning av förbrytare ska upphävas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Ingen motion har väckts med anledning av propositionen, och utskottet föreslår att , med en redaktionell ändring, antar regeringens lagförslag. Utskottets förslag till riksdagsbeslut FN:s internationella brottmålstribunaler avveckling och restfunktioner antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, 2. lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt, 3. lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, med den ändringen att ordet "internationell" läggs till mellan orden "mot" och "humanitär", 4. lag om upphävande av konvention (1870:37 s. 1) angående ömsesidigt utlämnande av förbrytare emellan Hans Maj:t Konungen av (och ) och Hans Maj:t Belgiernas Konung. Därmed bifaller proposition 2012/13:126 punkterna 14. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (S), (M), (S), (S), (FP), Arhe Hamednaca (S), (KD), (SD), (V), (M), (S), (M), (MP) och (M). Ärendet och dess beredning samarbetar med brottmålstribunalerna för f.d. och för som har inrättats av . Dessa tribunaler ska nu stegvis avvecklas och ersättas av en gemensam internationell avvecklingsmekanism. Inom har departementspromemorian Internationella avvecklingsmekanismen för FN:s brottmålstribunaler (Ds 2012:32) utarbetats. Promemorian har remissbehandlats. Remissvaren finns tillgängliga på (Ju2012/5813/BIRS). Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Lagförslagen har granskats av Lagrådet. FN:s internationella brottmålstribunaler avveckling och restfunktioner Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag med en redaktionell ändring. antog resolution 827 (1993) om att inrätta en internationell tribunal för att beivra brott mot internationell humanitär rätt och krigets lagar som begåtts i f.d. (Jugoslavientribunalen). fastställdes en stadga för tribunalen. antog säkerhetsrådet resolution 955 (1994) om inrättandet av en motsvarande tribunal för internationella brott begångna i anslutning till folkmordet i (Rwandatribunalen). Tribunalerna är inrättade av säkerhetsrådet med stöd av kapitel VII i . Detta för bl.a. med sig att alla FN:s medlemsstater, däribland , är bundna av de bestämmelser i stadgorna som innebär en samarbetsskyldighet gentemot respektive tribunal. Föreskrifter för att uppfylla de förpliktelser som följer av resolutionerna finns i en särskild lag, lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt. inrättades en permanent, internationell brottmålsdomstol med uppgift att utreda och lagföra folkmord, brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser och, , aggressionsbrott. En av avsikterna med domstolen är att den ska kunna ersätta framtida ad hoc-tribunaler genom att finnas på plats och bl.a. kunna inleda brottsutredningar på begäran av . Till skillnad från tribunalerna är den inte ett FN-organ utan i stället inrättad genom en separat internationell överenskommelse. har tillträtt Romstadgan för , och för att möjliggöra samarbete med domstolen finns särskilda regler i lagen (2002:329) om samarbete med . Eftersom tribunalerna har inrättats som en verkställighetsåtgärd under kapitel VII i , är det säkerhetsrådet som avgör hur länge de ska fortsätta att fungera. Frågan om en avveckling av tribunalerna har diskuterats och den har visat sig vara svår och komplex. När målet att bevara fred och säkerhet i f.d. och i har uppnåtts finns det egentligen inte längre skäl att bibehålla dem. Å andra sidan handlar det om en avveckling av två särskilt inrättade och självständiga rättssystem. Detta ger upphov till frågor om fortsatt ansvar för personer som verkställer straff som en tribunal har dömt ut och hur man bör förfara med utestående efterlysningar och åtal. En annan viktig fråga är arvet efter tribunalerna och då inte minst vad som ska ske med det omfattande material som de samlat in och arkiverat. Stegvis har en avvecklingsstrategi (completion strategy) för varje tribunal tagits fram. har genom resolutionerna (2003) och 1534 (2004) godtagit planerna för slutförandet av tribunalernas verksamhet. I ett första steg skulle alla brottsutredningar slutföras och inga nya utredningar inledas eller nya åtal väckas efter detta datum. Svårare att uppnå var de slutdatum som bestämdes för avslutande av alla rättegångar i första instans och alla överprövningar i överklagandekammaren. Dessa datum har successivt fått flyttas fram, inte minst på grund av att eftersökta personer har gripits och förts över till tribunalerna. Det har också vuxit fram en insikt om att det behövs en mekanism som kan ta över vissa uppgifter när tribunalerna avvecklas, vilket bl.a. kommit till uttryck i ett uttalande av säkerhetsrådets ordförande (dokument S/PRST/2008/47). Genom resolution (2010), antagen , har säkerhetsrådet i enlighet med kapitel VII i beslutat att tribunalerna ska avsluta sin verksamhet och att en särskild mekanism för att hantera återstående frågor den internationella avvecklingsmekanismen för brottmålstribunaler (the International Residual Mechanism for Criminal Tribunals) ska inrättas. Avvecklingsmekanismen ska vara gemensam för tribunalerna, men ha två avdelningar som ska inleda sin verksamhet (för Rwandatribunalen) respektive (för Jugoslavientribunalen). Mekanismen är tänkt att vara liten, tillfällig, effektiv och resurssnål samt avsedd att krympa i och med att uppgifterna minskar. I propositionen föreslås att de särskilda regler som gäller för rättsliga samarbete med brottmålstribunalerna för f.d. och för , som är inrättade av , också ska gälla i förhållande till den gemensamma internationella avvecklingsmekanism som ersätter tribunalerna. I lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål föreslås vidare en bestämmelse om att svenska domstolar och åklagare får söka rättslig hjälp i brottmål från tribunalerna, inklusive avvecklingsmekanismen, och från . Regeringen föreslår att lagen om immunitet och privilegier i vissa fall kompletteras så att den även omfattar den internationella avvecklingsmekanismen och personer som är anknutna till mekanismen. I propositionen föreslås även att en författning som rör en numera obsolet konvention mellan och om utlämning av förbrytare ska upphävas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Som framgår ovan har beslutat att införa en internationell avvecklingsmekanism för brottmålstribunaler. Utskottet delar regeringens bedömning att tillämpningsområdet för lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt bör förtydligas så att det uttryckligen omfattar samarbete med avvecklingsmekanismen. Utskottet instämmer också i regeringens bedömning att det i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål bör införas en bestämmelse om att svenska domstolar och åklagare får söka rättslig hjälp från tribunalerna, inklusive den internationella avvecklingsmekanismen för brottmålstribunaler, och från . Likaså bör lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall i enlighet med regeringens förslag kompletteras så att lagen också omfattar den internationella avvecklingsmekanismen och personer som är anknutna till mekanismen. Slutligen ställer sig utskottet bakom regeringens bedömning att den numera obsoleta konventionen mellan och om utlämning av förbrytare bör upphävas. Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet således propositionen. I regeringens förslag till 1 kap. 7 § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål görs en hänvisning till lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt. Emellertid saknas ordet internationell i förslaget. Utskottet föreslår därför att ordet internationell läggs till i den föreslagna lagtexten. bör anta lagförslagen med den redaktionella ändring som nämnts. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2012/13:126 FN:s internationella brottmålstribunaler avveckling och restfunktioner: antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. antar regeringens förslag till lag om upphävande av konvention (1870:37 s. 1) angående ömsesidigt utlämnande av förbrytare emellan Hans Maj:t Konungen av (och ) och Hans Maj:t Belgiernas Konung.