bet · H001KU20d3 · 2013-06-11 00:00:00 — Jag nämner Förvaltningsavdelningen, och det finns en särskild förvaltningschef som är ansvarig för arbetet där, bland annat när det gäller att skapa så enhetliga rutiner som möjligt kring hanteringen av detta i . Under förberedelserna för det här förhöret har det berättats för mig att det görs flera förändringar för att förbättra rutinerna. Vi har att återspegla en ökad komplexitet där man väldigt ofta frågar efter saker som finns på plats i flera departement. De är mycket komplexa och innehåller omfattande information, och där har vi att göra en sekretessprövning av varje enskilt dokument. Det gör att en del av hanteringen delvis har förändrat karaktär. Jag vill återigen understryka att naturligtvis anpassar sig till detta i de rutiner vi arbetar med. I enskilda fall bär jag inte ansvar för hur det detta handläggs av det enkla skälet att det är decentraliserat till handläggare runt om i . Jag har ett ansvar för att säkerställa att det sker en utbildning av nyanställda och att vi kontinuerligt arbetar med att förbättra rutinerna, men det görs av därtill tillsatta ansvariga chefer, bland annat chefen för . i (S): Så statsministern har inget svar på varför det skickas ut till de olika departementen innan sammanställningen skickas ut och lämnas till den som har begärt ut den? : Herr ordförande! Det som har skett i flera fall är att man ställer frågor av en karaktär som är mer omfattande än vad som kanske var fallet . Bland annat har i förberedelserna för detta berättats för mig att förr begärde man ofta en enskild handling på ett departement. kan frågan väldigt ofta vara: Kan vi få alla handlingar kopplade till ett visst ärende och dessutom ? Det går från att egentligen handla om ett dokument till kanske flera hundra, ibland tusentals dokument, och då blir det spritt på flera departement. Då gäller det naturligtvis att agera skyndsamt, att lägga annat åt sidan för att effektuera detta, men också att genomföra en sekretessprövning, som blir väsentligt mer omfattande än om det bara handlar om ett enskilt fall. Det kan ju tyckas: Ska denna sekretessprövning då ta så ? Problemet är att det handlar om så väldigt många olika enskilda beslut. Det är skälet till att det ibland måste inhämtas från flera departement. Svaret på frågan ifall det har givits några instruktioner för att på något sätt fördröja är att det inte har gjort det tvärtom. Vi har instruerat att detta ska ske med skyndsamhet, men jag vill för utskottet klargöra den ökade komplexitet som har att arbeta med i de här fallen. i (S): Sammanställningen rörde ju internrepresentation, vilket JO också har påpekat inte borde vara något skäl för att det ska vara en sekretessprövning, och det har heller inte åberopats som skäl för att det gjordes en fördröjning. Man har också plockat upp att det verkar som att det görs en gemensam beredning, vilket heller inte är kopplat till offentlighetsprincipen och tryckfrihetsförordningen när det gäller utlämnande av allmänna handlingar. Detta är ju inget delat ansvar, det är inte något delat beslutsfattande, utan det ligger på varje departement. Frågan kvarstår: Varför görs denna sammanställning och skickas ut till alla departement först, innan den färdigställs? : Herr ordförande! Som jag nämnde i min inledning har vi tagit del av JO:s kritik och anpassar oss naturligtvis efter detta, och också den ökade komplexitet som jag här har givit uttryck för. Det som händer och det kan även gälla internrepresentationsfrågor är att vi upplever att vi är i en omvärldsmiljö där behovet av sekretessprövning har vuxit. Som jag nämnde: Det kan handla om enskilda, och det kan handla om organisationer, som hämtar in en lång rad olika former av information med vilken man faktiskt kan kartlägga hur den centrala statsledningen fungerar. Vart och ett av dessa små enskilda dokument kanske inte säger så mycket, men lägger man ihop dem går det att göra ett ganska omfattande sammanläggningsarbete. Ställda inför den typ av mer omfattande frågor som ställs har vi insett att vart och ett av dessa måste mötas med en sekretessprövning som ibland är spridda över flera departement. Vi tar till oss av JO:s kritik. Vi jobbar med denna ökade komplexitet. Det är också kopplat till den myckna sekretessprövning som måste göras. (V): Ordförande! Jag måste ändå ställa några ytterligare frågor angående det här med sekretessprövning och att lämna ut uppgifter. Statsministern började med att påpeka att statsministern har det yttersta ansvaret för myndigheten . när det gäller den här sammanställningen återkommer han ofta till att det är de enskilda departementen eller förvaltningschefen. För mig blir det lite konstigt. Men sedan blir det ännu mer underligt när det handlar om sekretessprövningen, som då skulle vara aktuell att göra i det här fallet. Om man nu har behov av att göra en sekretessprövning före och man lämnar ut handlingen efter att den är gjord, och så har man ett departement som ändå har lämnat ut handlingen innan sekretessprövningen är klar: Hur ser statsministern på det, att ett departement lämnar ut en handling utan att den är färdigberedd utifrån ett sekretessprövningsbehov? : Herr ordförande! Som jag sade i min inledning är tryckfrihetsförordningens regler utgångspunkten, och där påkallas det att utlämning ska ske skyndsamt. Ska det i realiteten kunna fungera blir det ganska naturligt att själva effektuerandet av utlämningar måste ske decentraliserat. Det ligger lite grann i att kunna uppfylla skyndsamheten, att det är många som då har att göra den prövningen. Det är i realiteten handläggare, tjänstemän, runt om i som fattar den typen av beslut. Till det kommer den förändring som jag nu har redogjort för med ökad komplexitet. Man begär väsentligt mer, mer omfattande material, ofta täckande i varje enskild fråga. I allt väsentligt sköts detta rätt och riktigt, även om vi har fått kritik och anpassar oss och utvecklar våra rutiner för att möta det. Och som jag sade i min inledning kan det i enskilda fall bli fel. Jag uppfattar det som att jag är här för att svara på frågor om rutiner, utifrån hur lagstiftningen fungerar samlat i . När det gäller enskilda exempel får jag hänvisa till skriftligt material och till att ansvarigt statsråd har varit här och redogjort för vad som har gällt i det enskilda fallet. (V): Då får min följdfråga bli hur statsministern avser att säkerställa att enskilda departement inte lämnar ut handlingar som inte är fullständigt kontrollerade ur sekretessynpunkt när beredningen ännu inte är färdig. : Herr ordförande! Låt oss konstatera att detta sker decentraliserat på en lång rad handläggare i flera departement, och det kan ibland hanteras olika. Men min uppfattning är och det är därför vi också har jobbat med detta, som jag angav, i Förvaltningsavdelningen och det särskilda arbete som också den anställda kommunikationschefen har att arbeta med att eftersträva enhetlighet i hanteringen. Det är den instruktion som gäller. Per (M): Ordförande! Tack, statsministern, för inledningen! Som vi har tolkat JO i de två olika fallen tycks det ha skett en förändring sett , det vill säga att det inte har varit något större problem och kommer tre fyra stycken klagomål. Delar statsministern den bedömningen ungefär? : Herr ordförande! Jag tror inte att jag ska försöka göra mig till tolk för en utveckling på det här området över . Det jag har inhämtat inför utfrågningen är den förskjutning i komplexitet och, skulle man kunna lägga till, omfattning, alltså mängden exempel på att vilja få handlingar utlämnade, som har skett. Och det har kommit alldeles entydigt nu mot slutet. Per (M): Vi har tittat på de två olika JO-fallen, och i båda fallen handlar det om större sammanställningar och ibland att få ut till exempel intern- och externrepresentation för samtliga departement och så vidare. Det är klart att det då behövs, ett, att allting konteras rätt från början och, två, att alla departement gör på samma sätt, så att det sedan när det aggregeras blir korrekt då också. Nästa fråga gäller rutinerna. Statsministern sade dels att det pågår ett ständigt arbete för att förbättra rutinerna, dels att man nu i Statsrådsberedningen tittar på JO:s kritik. Kan statsministern utveckla det lite grann? : Herr ordförande! Jag har nämnt ordet komplexitet det ligger delvis i frågan. Om man till exempel begär att få ut representationen från alla departement och är det i realiteten en sammanställning man begär ut, inte bara ett enskilt dokument. Det har blivit väsentligt vanligare att man begär att få sammanställningar. Vi menar att det ökar komplexiteten. I varje enskilt fall ska detta också då sekretessprövas. Arbetet som sker handlar om dels hänvisningen jag gjorde den kommunikationschef som anställts, dels ett uppföljningsarbete som görs i Förvaltningsavdelningen. Jag vet att det ibland uppträder olikheter mellan departement i exakt hur man behandlar förfrågningar, men vår strävan är att skapa största möjliga enhetlighet. Det är ett kontinuerligt förändrings- och förbättringsarbete. Skälet till att det kontinuerligt måste vara just ett förändrings- och förbättringsarbete är dels kritik som har utdelats, dels att det sker förändringar i vilken typ av verklighet vi arbetar med, alltså vilken typ av dokument och handlingar som efterfrågas. Per (M): Jag har bara en avslutande kommentar. När vi tittade igenom de noter vi fick ut från var en av dem en faktura på extra bevakning på grund av att det var tre statsråd som skulle närvara, och denna hade lämnats ut i sin helhet. Det skulle jag snarare se som att det är en väldigt stor öppenhet och att, höll jag på att säga, det skulle kunna vara problematiskt att lämna ut den typen av fakturor eftersom man då ser vilket vaktbolag som har ställt upp med den extra bevakningen. : Herr ordförande! I den delen kan jag konstatera att har påpekat vid genomgångar att präglas av att väldigt mycket lämnas ut när man tittar på hur detta effektueras. Det är också min bild. Ordföranden: Men tyvärr är det vi diskuterar rätt så radikala försämringar, som vi i tidigare upptäckte när vi såg över handläggningen i bland annat . Där hänvisade man till det centrala beslutssystem som infördes för, tror jag, , och hade UD inte klarat av att hålla ett öppet, allmänt diarium, som är ett grundläggande krav för att upprätthålla offentlighetsprincipen. kommer också JO med en ganska allvarlig kritik, får man säga. Han säger saker som det här: Granskningen tyder på att bristerna är av grundläggande slag. Organisationen är inte anpassad till offentlighetsprincipen. handläggning har inneburit grova åsidosättanden av tryckfrihetsförordningens krav på skyndsamhet. Att döma av det som utretts och av egen beskrivning har brister i organisation, ansvarsförhållanden och rutiner bidragit till att grundlagens krav inte efterlevs. Jag tycker att det är tung och allvarlig kritik från JO inte minst. Det är sällan man ser en så öppen och tydlig kritik. I detta fall handlar det om . Jag tycker själv att det borde vara så att försöker vara ett steg bättre och helst lite före andra myndigheter för att se till att grundlagens krav och allmänhetens rätt till insyn efterlevs. Tycker inte regeringschefen själv att det borde vara så i själva verket, i stället för att få den här typen av grov kritik från bland annat JO? : Herr ordförande! ska naturligtvis följa tryckfrihetsförordningen. Som påpekas har JO uttalat kritik, och vi tar den till oss. Jag har bland annat inhämtat från Förvaltningsavdelningen att tanken är att när det gäller framställningar som kommer där man vill ha just den här typen av sammanställningar som jag nu har nämnt ska det hanteras av en grupp medarbetare inom Förvaltningsavdelningen, och det för att på ett snabbare sätt kunna effektuera och hantera utlämnandefrågor. Det är ett exempel på en del av det förbättringsarbete för att möta JO:s kritik som nu utför. Ordföranden: Ett problem som är kopplat till det här, som JO också uppmärksammar och som jag tycker att vi kan dela, är attityden i , att man inte riktigt, menar JO, verkar inse allvaret i att man inte klarar av att uppfylla grundlagen. Man hänvisar till ganska vaga orsaker och skäl till att saker och ting måste skickas runt till olika delar av innan de lämnas ut. Har ni en attityd i där ni verkligen påtalar för medarbetarna att det är allvarligt och viktigt att man följer grundlagens krav på allmänhetens insyn? : Ja, herr ordförande, det ska vara tydligt att vi ska följa tryckfrihetsförordningens regler, att det ska effektueras skyndsamt och att annat arbete ska läggas åt sidan. För detta har vi gjort ett omfattande förändringsarbete. Jag kan på en tidigare fråga också tillägga att frågan kring UD:s diarium, har jag då inhämtat inför utfrågningen, är snart löst, som det har beskrivits för mig, alltså den kritik som har funnits tidigare. KU har uttalat tidigare att det verkar finnas en kultur att man vill lämna ut väldigt mycket från det svenska . Det är också min uppfattning. Och vi har snarare försökt beskriva hur vi bygger ut resurser och förändrar rutiner för att möta en föränderlig miljö när det gäller vad som efterfrågas och i vilken omfattning detta görs. Det är ett kontinuerligt förändrings- och förbättringsarbete som jag har redogjort för. Ordföranden: är det framför allt kravet på skyndsamhet i tryckfrihetsförordningen som vi har uppe och diskuterar i det här läget. Då vill jag avslutningsvis fråga: När har förmåga att klara av de här bristerna och uppfylla grundlagens krav på skyndsamhet när det gäller att lämna ut allmänna handlingar? : Herr ordförande! Min uppfattning är att vi redan lever upp, i de flesta fall, till detta krav på skyndsamhet. Vi har också tillgodosett utbildning och förändringar, så att säga, bland annat det jag angav på Förvaltningsavdelningen, för att möta den ökade omfattningen av handlingar som efterfrågas. Jag tror att det är först när man får beskrivet för sig att man kanske frågar om handlingar som i realiteten täcker tusentals olika dokument, som vart och ett måste sekretessprövas, som man förstår också den föränderlighet som har att arbeta med. Men vi jobbar med skyndsamhet. I utbildningen ingår att vi beskriver för ansvarig handläggare att man ska lägga annat åt sidan och effektuera detta skyndsamt. (FP): Statsministern har nämnt detta med sekretessprövning, att det kan vara ett skäl till att utlämning dröjer. Det är ju så, och det är alldeles riktigt och rimligt att det är på det viset. JO skriver i ett beslut om utlämnande att en myndighet som inte omgående kan lämna ut en handling på grund av sekretessprövning måste på ett någorlunda konkret sätt påvisa i varje enskilt fall att det finns behov av en sekretessprövning. Och när det gäller de fall som JO har granskat, i de papper som vi har i akten här, skriver JO att hade kunnat vara tydligare kring skälen för sekretessprövningen, som har gjorts, då den har dragit ut något . Därför skulle jag vilja fråga statsministern hur arbetar med att upprätthålla förtroendet för att det är just sekretessprövningen som tar tid och att detta inte används som ursäkt för en mer allmän fördröjning av ett utlämnande. : Herr ordförande! Det jag har inhämtat inför denna utfrågning är att detta är en av de punkter i utbildning och i förändringsarbete som arbetar med, alltså att det ska effektueras skyndsamt och att vi ska ta till oss av den kritik som har framförts. Ordföranden: Då går vi till , . (C): Ordförande! Jag har ingen fråga för tillfället. (SD): Herr ordförande! är namnet på en journalist som finns på Nyhetsbolaget. Hon säger så här jag citerar: Min uppfattning, efter att ha haft kontakt med i en rad andra ärenden, är att själva rutinerna när det gäller att lämna ut vad som normalt anses vara allmänna handlingar är så toppstyrda att handläggare inte vågar lämna ut dem utifrån offentlighetsprincipen. Jag undrar: Har statsministern någon förståelse för att hon har kommit till den uppfattningen? : Herr ordförande! Det är svårt för mig att uttyda vad en enskild journalist säger. Jag kan bara redogöra för hur rutinerna ser ut i och det förbättringsarbete som vi genomför. (SD): Herr ordförande! Jag frågar inte efter statsministerns förmåga att utröna vad en journalist tänker och tycker. Jag frågar om han har förståelse för en person som ger uttryck för det här, utifrån den kunskap statsministern har om hur det fungerar på . : Herr ordförande! Det var viktigt för mig att påpeka hur offentlighetsprincipen effektueras i det dagliga arbetet, den decentraliserade arbetsmetod som naturligen följer för att kunna effektuera det skyndsamt, som regelverket säger, men också redogöra för den ökade komplexitet som finns kopplad till många av de frågor som ställs. Dessa handläggare jobbar ju utifrån det regelverk och de rutiner som finns, men jag nämnde också i min inledning att det kan finnas exempel när man ibland berättar för ledningen att man är i färd med att lämna ut ett ärende. Och det är inget problem det har också JO påpekat så länge det inte påverkar med vilken skyndsamhet som ärendet lämnas ut. (SD): Tack för det svaret! Då vill jag fråga. När hälsade på oss ställde utskottet en fråga som förblev obesvarad. Frågan var så här: Det måste ändå ha varit problem om man vill uppfylla offentlighetsprincipen men har gemensamma regler som i praktiken omöjliggör det. Har ni tagit upp det till diskussion internt i regeringen? : Herr ordförande! Jag är inte riktigt klar över vad det betyder, den beskrivningen. Jag har nu påpekat att det är ett decentraliserat ansvarstagande där vår ambition är att det ska följa enhetliga rutiner. Men jag kan också konstatera att det finns exempel på att det har hanterats på olika sätt. Och det måste vara en del av vårt kontinuerliga arbete, våra utbildningsinsatser och vårt förbättringsarbete att sträva just efter enhetliga rutiner när vi tar hand om olika utlämningsärenden. Skånberg (KD): Herr ordförande! Den bild statsministern ger är att det är fler handlingar som begärs utlämnade. Det är tusentals handlingar, faktiskt. Frågan om sekretessprövning tar . Till det kommer att det är sommar, som jag förstår det. Det är juli månad eller , där. Och nyhetsmedierna har mindre nyheter som konkurrerar och har då behov av att hitta nyheter som är relevanta. är det sommarvikarier, , semestertider. Statsråden är inte på plats. Det verkar som om detta är den svagaste länken i kedjan . Det sammanfaller med mediernas behov av att få nyheter. är beredskapen som minst med, med nödvändighet, orutinerade sommarvikarier. Kan statsministern säga någonting om hur kvaliteten på dokumentation och handledning hos sommarvikarier kan bli bättre? : Herr ordförande! Jag vill understryka att jag inte har gjort skillnad och andra årstider här, utan reglerna gäller året om, på samma sätt. Skånberg (KD): Det noterar jag, herr ordförande. Möjligen kan man göra parallellen till sjukhus som ställer in operationer mitt . Men statsförvaltningen ska alltid fungera. Kan man ändå se att detta kan vara den svagaste länken i kedjan och därmed göra någonting för utbildningen av sommarvikarierna? : Herr ordförande! Tryckfrihetsförordningens regler gäller, som sagt, året om. Det har då att anpassa sin verksamhet till, att också kunna effektuera detta i alla delar av året. i (S): Jag har en kompletterande fråga angående bokföringen av fakturorna. Enligt näringsministern tillämpas gemensamma regler för hur fakturor ska bokföras i hela . Jag uppfattar också här att statsministern säger att det ska följa enhetliga rutiner. Men enligt JO har sätt att hålla sina handlingar ordnade försvårat möjligheten till insyn. Registrering av fakturor ska inte bara se till bokföringsmässiga aspekter utan även till offentlighetsprincipen, skriver JO. Min fråga är: Har detta föranlett några åtgärder från statsministerns sida, hur man ska hantera fakturor i ? : Herr ordförande! Ja, det är en del av det utvecklingsarbete som pågår just i ljuset av JO:s kritik. Sedan kan man säga rent allmänt att ekonomiadministration styrs av en rad föreskrifter, andra styrdokument. Det gäller för hela statsförvaltningen, men det gäller också specifikt för , och det är då förvaltningschefen som har utgivit föreskrifter vad gäller ekonomiadministration. Ordföranden: Då går vi över till nästa ärende, och det handlar om vapenexportaffären med och och en del övriga myndigheter. I den frågan, liksom i den förra, börjar jag med att ge ordet till statsministern för att han ska få ge sin beskrivning och sitt perspektiv på den här affären och varför det blev som det blev. : Herr ordförande, ärade ledamöter! Det ärende som utskottet nu ska behandla har sin början i ett samförståndsavtal, ett så kallat memorandum of understanding, på försvarsmaterielområdet. Avtalet ingicks av den dåvarande och den saudiska regeringen. Den nuvarande regeringen tillsatte en parlamentarisk kommitté vars uppgift är att ta fram förslag till ny krigsmateriellagstiftning. Syftet är att skärpa exportkontrollen. Utredningen ska vara klar till utgången av 2014. inledde sin granskning av ärendet . Fram till har överlämnat ett omfattande skriftligt material till utskottet. Vidare har lämnat skriftliga svar på utskottets frågor. Enligt den fördelning av ärenden som framgår av förordningen med instruktion för hör de frågor som handläggs i och som är aktuella i detta ärende till Försvarsdepartementet. Det är försvarsministern som är det statsråd som föredrar dessa ärenden vid regeringssammanträdena och som ansvarar för beredningen av ärendena. har utfrågningar hållits bland annat med dåvarande försvarsministern och dennes statssekreterare. De tre regeringsbeslut som är aktuella i detta granskningsärende ligger inom ramen för det samförståndsavtal som den socialdemokratiska regeringen ingick och inom ramen för av beslutad svensk exportlagstiftning. Inget av de tre regeringsbesluten innebär att FOI får i uppdrag att bygga en vapenfabrik i . Av utfrågningarna med tidigare försvarsministern och statssekreteraren framgår att FOI inte haft rätt att bilda ett bolag utan regeringens medgivande. Av utfrågningarna framgår också att regeringen inte har gett ett bemyndigande till FOI att bilda det aktuella bolaget. Ingen av dem som har frågats ut av utskottet har sagt att företrädare för regeringen eller har initierat, sanktionerat eller accepterat bildandet av bolaget i fråga. Regeringen styr myndigheter bland annat genom myndigheternas instruktioner och regleringsbrev. Det grundläggande styrdokumentet för varje myndighet är instruktionen i form av en förordning som beslutas av regeringen. I de årliga regleringsbreven anges myndigheternas ekonomiska ramar samt i förekommande fall verksamhetens mål och krav på återrapportering. Vidare kan regeringen fatta särskilda beslut i samma syfte. Ärenden som rör styrning av myndigheter handläggs av det departement till vilket myndigheten hör. Av utfrågningar med tidigare försvarsminister och statssekreterare framgår att Försvarsdepartementet vidtagit åtgärder, bland annat genom skrivelser till FOI och genom att ta fram regeringsbeslut innefattande tydliga instruktioner om vad myndigheten får göra och även vad den inte får göra inom ramen för samförståndsavtalat . Försvarsdepartementet får därmed anses ha vidtagit lämpliga åtgärder när departementet fick kännedom om att myndigheten inte agerade inom ramarna. Regeringen styr myndigheterna på en övergripande nivå, men operativa överväganden om verksamhetens bedrivande görs av myndigheterna. Regeringen och beredande departement måste kunna förutsätta att myndigheterna agerar i enlighet med givna instruktioner. Det ankommer på myndigheterna, inte på regeringen eller , att se till att myndigheten följer lagar och regler och de beslut som regeringen fattat. Först om företrädare för eller regeringen får signaler om att så inte sker ankommer det på eller regeringen att agera. Jag uppfattar att detta har gjort. Därmed, herr ordförande, är jag beredd att svara på era och ledamöternas frågor! Ordföranden: för det!