bet · H001TU7 · 2013-03-18 00:00:00 — När det gäller den tunga trafiken och efterlevnaden av hastighetsbegränsningar kan utskottet, utifrån de s.k. aktörsmätningar som har låtit genomföra , konstatera att situationen fortfarande inte är tillfredsställande då det alltjämt är en mycket hög andel av den tunga trafiken som inte håller de tillåtna hastigheterna, men att det skett vissa smärre förbättringar. Utvecklingen visar att andelen tung trafik som håller den tillåtna hastigheten vid ökade från 2011. Andelen tung trafik som håller den tillåtna hastigheten vid ökade från 2011 medan andelen tung trafik som håller den tillåtna hastigheten vid ökade från 2011. Utskottet avser att återkomma till frågan om kontroller och tillsyn av yrkestrafiken . Genom detta förutsätts motionsförslagen kunna bli helt eller delvis tillgodosedda, varför utskottet avstyrker motionerna 2012/13:T342 (M), 2012/13:T373 (S), 2012/13:T459 (FP, C) yrkandena 4 och 5 samt 2012/13:T477 (S) yrkande 16. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen ska återkomma till med ett förslag till lagstiftning mot användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning som tar betydande uppmärksamhet från körningen och därmed hotar trafiksäkerheten. bifaller därmed helt eller delvis motionsförslag om kommunikationsutrustning i fordon och lägger skrivelse 2012/13:60 till handlingarna. Jämför reservation 2 (M, FP, C, KD). har ratificerat om vägtrafik. I artikel 8 infördes en ny punkt 6 som bl.a. innehåller ett förbud mot användning av handhållna telefoner under körning med ett motorfordon. Enligt bestämmelsen, som trädde i kraft , ska en förare av ett fordon alltid minimera andra aktiviteter än själva körningen. Nationell lagstiftning bör innehålla regler om förares användning av mobiltelefoner. Minst ska länderna införa förbud mot att föraren av ett motorfordon eller en moped använder en handhållen mobiltelefon då fordonet är i rörelse. Totalt har 26 EU-medlemsländer infört regeln i någon form. Flertalet länder har endast infört krav på handsfreeutrustning och inte något EU-medlemsland har infört ett totalt förbud mot användande av mobiltelefoner under körning. Även övriga konventionsländer har med något undantag infört regeln i någon form. De nuvarande svenska reglerna innebär att en förare inte ska ägna sig åt andra aktiviteter som stör körningen. I 2 kap. 1 § trafikförordningen stadgas att en trafikant för att undvika trafikolyckor ska iaktta den omsorg och varsamhet som krävs med hänsyn till omständigheterna. Om bristen i omsorg och varsamhet blir så allvarlig att det utgör vårdslöshet i trafik kan detta straffas enligt 1 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott. Av förarbetena till lagen om ändring av trafikbrottslagen framgår att syftet med regeln är att förbehålla ansvar för vårdslöshet i trafik för främst sådana fall där trafikanten gjort sig skyldig till ett medvetet risktagande eller annan allvarlig oaktsamhet. Vidare framgår att det är utan betydelse om någon trafikolycka inträffat eller inte. tillkännagav för regeringen som sin mening att regeringen bör beakta den forskning som gjorts och pågår på området mobiltelefonanvändande vid bilkörning, för att sedan återkomma till senast med förslag till de åtgärder som kan erfordras eller redovisa vidtagna åtgärder när det gäller mobiltelefonerande vid bilkörning (bet. 2010/11:18, rskr. 2010/11:222). I betänkandet framhålls att förarens koncentration vid bilkörning är en av de viktigaste faktorerna för att undvika olyckor och att mobiltelefonens speciella ställning måste tas på allvar. Regeringens skrivelse 2012/13:60 Kommunikationsutrustning i fordon Regeringen överlämnade skrivelsen 2012/13:60 Kommunikationsutrustning i fordon. I skrivelsen lämnar regeringen, med anledning av tillkännagivande, en redogörelse av åtgärder för att åstadkomma en mer trafiksäker användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning. Regeringens redovisning om forskning, erfarenheter och åtgärder I skrivelsen redovisar regeringen att den gav () två uppdrag om användande av kommunikationsutrustning under körning. Det första uppdraget, som avsåg att sammanställa relevant forskning på området och andra länders erfarenheter, avrapporterades . Det andra uppdraget, som gällde möjliga åtgärder mot trafikfarlig användning av kommunikationsutrustning under körning, avrapporterades . I skrivelsen görs en hänvisning till det första uppdraget till VTI där det bl.a. framkom att körningen försämras av att föraren talar i mobiltelefon och att olycksriskerna ökar ytterligare om föraren tittar bort från vägen och hanterar en telefon eller annan utrustning. Regeringen pekar även på att flera studier från andra EU-länder visar att ett förbud mot användning av en handhållen mobiltelefon har effekt på mobilanvändningen direkt vid införandet men att denna effekt sjunker och att användningen efter ungefär motsvarar densamma som innan förbudet infördes. Regeringen framhåller vidare de resultat som VTI har presenterat med anledning av sitt första uppdrag, vilka visar följande. Kontrollerade studier i labbmiljö, i körsimulatorer och i fältförsök visar att förarens prestationsförmåga försämras av att prata i telefon. Detta tar sig uttryck i längre reaktionstid och i att föraren missar vissa händelser utanför fordonet. Det finns inget som pekar på att det skulle vara mindre farligt att använda handsfreeutrustning jämfört med en handhållen telefon. Att texta eller slå ett nummer på telefonen kräver att föraren tittar på den tekniska enheten och bort från vägen, vilket leder till försämrad prestationsförmåga genom minskad körkontroll och en ökning av risken att missa händelser i trafiken. Hur mycket prestationsförmågan försämras beror på faktorer som den tid det tar att slutföra uppgiften, hur svår uppgiften är, hur duktig föraren är samt den rådande trafiksituationen. Yngre förare och förare som tillbringar mycket tid bakom ratten tenderar att använda sin telefon mer än andra grupper. Män säger sig också använda sin telefon oftare än kvinnor. De flesta EU-länderna tillåter endast handsfreetelefoner, men det finns inte något land som har ett totalförbud mot mobiltelefoni under bilkörning. De studier som genomförts visar att effekten av en reglering håller i sig i ungefär , sedan återgår telefonanvändandet till samma nivåer som före lagstiftningen. Studier från amerikanska försäkringsbolag visar att försäkringsanspråken inte har minskat vare sig till följd av förbud mot användning av handhållna telefoner eller till följd av regler som förbjuder användning av sms. Det är osäkert hur tydligt just mobiltelefoni och skickande av sms kan kopplas till verkliga olyckor och trafiksäkerhet. I skrivelsen refererar regeringen vidare till det andra regeringsuppdrag som VTI har presenterat och som avser tänkbara åtgärder mot trafikfarlig användning av kommunikationsutrustning under körning. Regeringen pekar på VTI:s bedömning att en kombination av åtgärder skulle ha bäst effekt när det gäller att stödja trafiksäker användning av kommunikationsteknik i fordonen. Till åtgärderna hör att utbilda, informera och stötta förare så att de lär sig att kommunicera på ett säkert sätt. Detta rekommenderas framför att införa förbud, som anses vara mindre effektivt. Regeringen konstaterar att VTI:s rapport om tänkbara åtgärder är en verktygslåda av åtgärder med syfte att både motverka de trafikfarliga aspekterna av kommunikation under körning och behålla de positiva effekterna samt att de åtgärder som tas upp rör huvudområden som lagstiftning, utbildning, information, finansiella incitament och utveckling av tekniken så att den stöder en säker användning och säker trafik. Regeringen pekar vidare på att VTI anger att en förändrad lagstiftning är ett sätt att förtydliga det farliga med att använda kommunikationsutrustning på ett felaktigt sätt under körning och att myndigheten bedömer att en reglering bör rikta sig mot vårdslöst beteende snarare än mot användandet i sig av kommunikationsutrustning. Regeringen hänvisar till att VTI föreslår en översyn av kraven i 2 kap. § 1 eller 3 kap. § 1 trafikförordningen om allmän omsorg och varsamhet för förare av motorfordon och att det är myndighetens bedömning att en sådan översyn skulle leda till att exempelvis telefonsamtal under körning kan identifieras som en föraraktivitet eller ett förartillstånd som rättsligt kan jämställas med påverkan av trötthet och alkohol. Regeringen konstaterar i skrivelsen att det används alltmer teknik för kommunikation, information och underhållning och att detta sker i allt fler situationer. Vidare konstateras att människor i allt större utsträckning blir beroende av att vara nåbara och av att ständigt kunna få information i olika situationer och att detta också gäller då de kör bil eller rör sig i trafiken. Regeringen pekar på att de tekniska systemen och integrationen mellan dem ger möjligheter till ett säkrare och smidigare transportsystem t.ex. när det gäller att snabbt få aktuell information om vägar och framkomlighet, att kunna larma vid en olycka eller få en varning då något händer utanför bilen men att det kan innebära trafiksäkerhetsrisker att som förare koncentrera sig på andra uppgifter än själva körningen. Detta gäller oavsett om det rör sig om mobiltelefoni, kartläsning, annan informationssökning eller att ställa in radiokanaler och särskilt om det sker på ett vårdslöst sätt. Regeringen framhåller att det därför är angeläget att med regelgivning, utbildning, information och teknisk utveckling minimera riskerna med att använda dessa system som de positiva effekterna kan behållas. I skrivelsen konstateras att aktuell forskning och andra länders erfarenheter av införande av förbud mot användande av handhållna mobiltelefoner under körning, tyder på att ett förbud inte är en långsiktigt effektiv åtgärd för att åstadkomma en mer trafiksäker mobilanvändning. De undersökningar som har gjorts visar att förare använder mobiltelefoner mindre under körning den efter införande av förbud men att användningen sedan ökar till de nivåer som fanns före förbudet. Regeringen menar att det är svårt att visa något direkt samband mellan införande av förbud och en ökad trafiksäkerhet och att det därför inte bör införas ett uttryckligt förbud mot användande av viss teknik under körning. Regeringen bedömer i stället att en förstärkning av den normerande effekten hos befintlig lagstiftning kan vara ett sätt att motverka vårdslöshet vid användning av kommunikationsutrustning. Regeringen hänvisar i skrivelsen till att den delar VTI:s bedömning att en förändrad lagstiftning kan vara ett sätt att förtydliga det farliga med att använda kommunikationsutrustning på ett felaktigt sätt under körning. En sådan justering bör enligt regeringen rikta sig mot olika slag av vårdslöst beteende och inte mot användandet i sig av kommunikationsutrustning eller vissa tekniska enheter. Mot denna bakgrund aviserar regeringen att kraven i trafikförordningen (1998:1276) om allmän omsorg och varsamhet för förare av motorfordon kommer att ses över. Regeringen bedömer, i likhet med VTI, att störst effekt uppnås med en kombination av åtgärder som kan öka kunskapen och medvetenheten om riskerna med användning av kommunikationsteknik under körning. Översynen av bestämmelserna om omsorg och varsamhet vid körning är en del i detta, och åtgärden bör kombineras med ett uppdrag till Transportstyrelsen att ta fram en plan för andra åtgärder som långsiktigt höjer förarnas medvetenhet om riskerna med användning av kommunikationsteknik under körning. I skrivelsen anges att regeringen avser att återkomma till frågan . m.fl. (V) anger i kommittémotion 2012/13:T13 att delar regeringens uppfattning att medvetenheten om hur mobiltelefonerande under körning försämrar körförmågan måste förstärkas. I kommittémotionen anförs att har verkat för en plan för att höja medvetenheten och påvisa riskerna genom att man föreslagit en nationell upplysningskampanj för att avråda förare från att köra och prata i mobiltelefonen . Vidare framhålls att uppfattning är att även skarpare åtgärder krävs. Studier visar att förarens prestationsförmåga försämras redan av att prata i telefon då reaktionstiden blir längre och föraren missar vissa händelser i den omgivande miljön. Att skicka sms eller att slå ett nummer under bilkörning innebär att uppmärksamheten avleds ytterligare, vilket påverkar körkontrollen i varierande omfattning. Det finns studier som visar att effekten av en reglering bara begränsar telefonanvändandet , medan andra studier från tyder på att reglering i kombination med omfattande informationskampanjer kan vara en framgångsrik väg till färre dödsolyckor och ökad trafiksäkerhet. Även om det inte är oproblematiskt att kontrollera efterlevnaden av en skärpt lagstiftning på området vill ändå föreslå detta då det kan ha en stor normativ påverkan. Partiet anser att detta, i kombination med informationsinsatser, borde leda till ett högre trafiksäkerhetsmedvetande och färre olyckor. Motionärerna anser mot denna bakgrund att en lag bör stiftas med förbud mot användning av kommunikationsteknik som tar betydande uppmärksamhet från bilkörningen och därmed hotar trafiksäkerheten. m.fl. (S) påtalar i kommittémotion 2012/13:T14 att de inte anser att regeringen har hörsammat tillkännagivande i betänkande 2010/11:18 (rskr. 2010/11:222), och regeringen uppmanas därför att återigen återkomma till med förstärkta krav på lagstiftning där mobiltelefonens särställning tas i beaktande. Vidare påtalas att det är angeläget att ansvariga myndigheter börjar arbeta med att tydligt upplysa om trafiksäkerhetsriskerna med att använda en mobiltelefon eller annan likvärdig kommunikationsutrustning i samband med bilkörning (yrkande 1). Vidare hänvisas i kommittémotionen bl.a. till forskning inom området och att den inte är entydig när det gäller effekterna av ett mobiltelefonförbud. Motionärerna bedömer att det dock inte går att bortse från att lagstiftning har normativ verkan och att lagstiftaren genom att införa ett förbud mot t.ex. sms:ande vid bilkörning visar att det finns olika beteenden som är helt oförenliga med framförandet av ett fordon, vilket sannolikt kommer att leda till ett ökat trafiksäkerhetsmedvetande bland bilförarna och i förlängningen till färre olyckor. En lag bör därför stiftas med förbud mot användning av kommunikationsteknik som tar betydande uppmärksamhet från bilkörningen och därmed hotar trafiksäkerheten (yrkande 2). I kommittémotionen anförs vidare att länge har varit ett internationellt föredöme i trafiksäkerhetsfrågor och att en teknikdrivande lagstiftning kommer att gynna en fortsatt positiv utveckling. Det finns exempel på hur informationstekniken kan utvecklas och anpassas så att den inte hotar trafiksäkerheten och att rätt använd informationsteknik även kan bidra till ökad trafiksäkerhet. Lagstiftningen måste mot denna bakgrund utformas på ett sätt som stimulerar teknikutveckling och är teknikdrivande (yrkande 3). m.fl. (MP) pekar i kommittémotion 2012/13:T15 på att även om arbetet med nollvisionen har varit framgångsrikt så dödas eller skadas alltför många människor i trafiken . Då oskyddade trafikanter framför allt befinner sig i tätorter är det särskilt viktigt att begränsa trafikfarlig mobilanvändning i dessa områden. Motionärerna understryker att en viktig orsak till bristande koncentration är mobilanvändning, både genom samtal och genom sms. De hänvisar till den samlade forskningen på området som visar att vi blir sämre bilförare när vi pratar i mobilen. Att skriva och skicka sms i samband med körning innebär att olycksrisken blir 23 gånger högre, vilket är jämförbart med att köra rattfull. Forskning från VTI visar att mobilsamtal under bilkörning leder till längre reaktionstid och att föraren missar vissa händelser utanför fordonet. VTI har också dragit slutsatsen att det inte finns någonting som visar att samtal med handsfreeutrustning skulle vara mindre farligt än att prata i en handhållen telefon. finns annan forskning som visar att risken för en trafikolycka minskar om du talar med handsfreeutrustning jämfört med att hålla mobilen i handen. I kommittémotionen konstateras att många EU-länder har särskild lagstiftning med förbud mot att skicka sms under bilkörning eller mot att använda andra funktioner som kräver att föraren håller i mobiltelefonen. I kommittémotionen anförs att det i grunden finns fog för ett totalförbud mot mobilsamtal, i synnerhet i tätorter, men att motionärerna ser att det i opinionen finns en större acceptans för ett förbud då mobilsamtal med handsfreeutrustning undantas. Mot denna bakgrund föreslås ett förbud mot mobilanvändning utan handsfreeutrustning under bilkörning, vilket även inkluderar all kommunikation med sms och annan trafikfarlig mobilanvändning. och (båda S) hänvisar i motion 2012/13:T224 till uppskattningar från om att 1520 dödsolyckor kan vara orsakade av vårdslös användning av mobiltelefoner vid bilkörning. Trots detta är ett av de sista länderna som inte lagstiftat mot mobiltelefonanvändning vid bilkörning. har regeringen hänvisat till gällande lagstiftning om vårdslöshet i trafik, som föreskriver att det är förbjudet att ägna sig åt sysslor som äventyrar trafiksäkerheten. Motionärerna anser att lagen uppenbarligen inte har fungerat, eftersom det är mycket vanligt att människor pratar i mobiltelefon utan handsfreeutrustning och skickar meddelanden när de kör. Motionärerna pekar vidare på att det är en fara i sig att koncentrera sig på samtalet i stället för bilkörningen. Det är därför angeläget att elever under körkortsutbildningen tydligare informeras om riskerna med att använda mobiltelefoner i samband med bilkörning. Motionärerna pekar vidare på att har gett ett tillkännagivande till regeringen vad gäller mobilanvändning i samband med bilkörning och att det därefter har gjorts en utredning i syfte att ta fram åtgärder som minskar mobiltelefonernas negativa effekter på trafiksäkerheten. Mot denna bakgrund anges att det är angeläget att regeringen kommer med en proposition i frågan. I motion 2012/13:T305 av och (båda C) anförs att många länder har förbjudit bilföraren att under körning använda en mobiltelefon som låser ena handen till örat. Endast några få länder i EU tillåter fortfarande handhållen mobilanvändning i bilen, och allt fler rapporter visar på riskerna med detta. Uppenbarligen anser dessa länder att det rimligen blir mindre störning om telefonsamtalet kan ske utan att man behöver fingra på telefonen och hålla den mot sitt öra. Motionärerna anför vidare att trots att det är en fullständig självklarhet att man inte ska köra bil och sms:a anger ändå flera tiotals procent av trafikanterna att de gör detta . Förbudet mot att telefonera med handhållna mobiler bör enligt motionärerna alltså även omfatta sms:ande under bilkörning. Vidare konstateras att informationsinsatser om omdömesgill telefonanvändning vid bilkörning säkert är mycket bra men att de i hög grad underlättas av en regel som stadgar att händerna ska vara fria vid biltelefonering. Motionärerna hänvisar till det sunda förnuftet och till ett stort antal andra länders åsikt och föreslår att ger regeringen till känna vad som anförs om behovet av att utreda och föreslå ett regelverk vid bilkörning som kräver att föraren vid telefonering inte använder händerna under samtalet. och (båda SD) anför i motion 2012/13:T331 att det är mycket viktigt att trafiksäkerhetsriskerna med användandet av mobiltelefoner under bilkörning tas på stort allvar. Även om brottet vårdslöshet i trafik täcker in användandet av mobiltelefoner under bilfärd är det viktigt att mobiltelefonens speciella ställning uppmärksammas. Dels är mobiltelefonerande under bilkörning mycket vanligt, dels är det ett beteende som utmärker sig som extra riskabelt ur trafiksäkerhetssynpunkt. I motionen anförs vidare att det finns anledning att inleda en utredning av i hur stor utsträckning användandet av mobiltelefoner är orsaken till trafikolyckor. Motionärerna pekar på att det är extra allvarligt när förare skriver och läser sms eller surfar på sin smartmobil under bilfärden och att ett flertal farliga moment, dock inte alla, skulle elimineras om handsfreeutrustning användes av mobiltelefonerande förare under bilkörning. Mot denna bakgrund yrkas att krav införs på handsfreeutrustning vid mobiltelefonsamtal under bilkörning (yrkande 1), att förbud mot att läsa och skriva sms eller surfa med mobilen under bilkörning införs (yrkande 2) samt att en utredning inleds om i hur stor utsträckning mobiltelefonanvändning under bilkörning kan vara en olycksorsak vid trafikolyckor (yrkande 3). och (båda S) pekar i motion 2012/13:T455 på att samtal i mobiltelefoner i samband med bilkörning numera tillhör vardagen och att en mobiltelefon inte längre bara är en telefon. Det finns många förare som skickar sms, twittrar eller uppdaterar Facebook vid ratten. När föraren är upptagen av sin mobiltelefon innebär det stora trafikrisker, och alltför många olyckor orsakas av att föraren varit ouppmärksam på grund av mobilanvändning. I motionen påtalas att är det enda land i EU som helt saknar restriktioner om mobilanvändning vid bilkörning och att detta måste ändras . Vidare anförs att har gett regeringen i uppdrag att senast återkomma till med förslag om vilka åtgärder som krävs eller redovisa vidtagna åtgärder när det gäller användandet av mobiler vid bilkörning och att det är angeläget att regeringen följer denna tidsram. Mot denna bakgrund yrkas att reglerna för användande av mobiltelefon vid bilkörning skärps. Utskottet påminner inledningsvis om att frågan om mobiltelefonerande under bilkörning har varit föremål för motionsförslag och att utskottet därmed har berett frågan . Utskottet konstaterade (bet. 2010/11:TU18) att förarens koncentration vid bilkörning är en av de viktigaste faktorerna för att undvika olyckor och att mobiltelefonens speciella ställning måste tas på allvar. Utskottet delar alltjämt denna uppfattning. Med anledning av de risker som uppmärksammats i olika undersökningar och att dessa måste tas på allvar riktade ett tillkännagivande till regeringen. I detta tillkännagivande anges att regeringen bör beakta den forskning som gjorts och pågår på området för att sedan återkomma till senast med förslag till de åtgärder som kan behövas, eller redovisa vidtagna åtgärder när det gäller mobiltelefonerande vid bilkörning. I skrivelsen Kommunikationsutrustning i fordon (skr. 2012/13:60) redovisar regeringen ett antal åtgärder som den avser att vidta för att åstadkomma en mer trafiksäker användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning. Regeringen anger att den anser att trafikanternas medvetenhet om riskerna med ouppmärksamhet, exempelvis genom användning av kommunikationsteknik under körning, bör höjas och att lagstiftningen tydligare bör stävja vårdslös användning av kommunikationsutrustning. Utskottet konstaterar dock att regeringen inte anser att något uttryckligt förbud mot användning av viss teknik bör införas. Regeringen redovisar att den i stället avser att se över kraven i trafikförordningen om allmän omsorg och varsamhet för förare av motorfordon och att den i samband med detta också avser att ge i uppdrag åt Transportstyrelsen att ta fram en plan för att genomföra andra lämpliga åtgärder som långsiktigt kan öka förares medvetenhet om riskerna med användning av bl.a. kommunikationsteknik under körning. Regeringen redovisar avslutningsvis att den avser att återkomma till frågan . Utskottet kan utifrån detta konstatera att regeringen inte vill lagstifta om ett förbud mot användning av mobiltelefon eller motsvarande kommunikationsutrustning vid framförande av fordon, utan att regeringen i stället aviserar en översyn av kraven i trafikförordningen. Utskottet anser att detta inte är tillräckligt. Enligt utskottets mening har regeringen inte hörsammat tillkännagivande då det gäller att ta mobiltelefonens särskilda ställning på allvar.