bet · H001FiU22 · 2013-04-08 00:00:00 — Det skulle kunna vara så lång betalningstid att ordinarie personal, kanske chefen för bolaget eller verksamhetschefen, kommer tillbaka och kan säga: Nej, det där har inte vi beställt.Vi vill också att vi inte bara ska göra det möjligt för inkassoföretagen utan att vi ska ålägga dem att i de fall de misstänker att det är den här typen av verksamhet som pågår, eller att någon part på marknaden gör dem uppmärksamma på att det här företaget är ett bluffaktureföretag, inte få skicka ut inkassouppdrag för det företaget.Samma sak gäller för bankerna. I de fall man görs uppmärksam på att det där företaget sysslar med den här typen av verksamhet får de inte bara en möjlighet utan en skyldighet att spärra och avsluta eventuella konton för att begränsa de här kriminella organisationernas möjligheter att syssla med just den här verksamheten.I övrigt vill jag säga att jag förstår att man nu hänvisar till att det pågår en utredning och att man säger att det eventuellt ska komma ett förslag som ska ut på remiss . Vi vill se en snabb remissrunda. Vi vill se handfasta förslag, propositioner som gör att vi kan behandla de här frågorna i riksdag, där vi kommer till ett snabbt beslut och får en lagändring till stånd. Sedan jag började som Icahandlare har det nu gått som den här verksamheten har fått fortgå. kräver vi att det sker en förändring och en lagskärpning. är väl det senaste exemplet på när en alltför stor banksektor och en finansmarknad får härja fritt. verkar och även tyvärr en del moderater från anse att det är rätt att företag ska stå för en del av notan, det vill säga mindre företag som trädgårdsodlaren, ägaren till livsmedelsaffären, husfabrikanten och så vidare. menar vi är ytterligare ett exempel på att en bankdelningslag faktiskt behövs. Genom en bankdelningslag skulle insättarnas och även företagens pengar kunna skyddas. Med en bankdelningslag separeras ju bankernas stora spekulationsförluster bort. På så sätt kan viss bankverksamhet, det vill säga den mest nödvändiga och samhällsnyttiga delen, hållas i gång om än med något mindre stöd, kanske inte något stöd alls, för att kunna leva vidare.Effekterna av finanskrisen är väldigt svåra att överblicka. Vi har produktionsbortfall på , massarbetslöshet på i , och och en ungdomsarbetslöshet på i en rad länder. Framtidsdrömmarna är bortsopade.Fattigdomen breder ut sig. Det har till och med gått så långt att politiska partier nu försöker starta hälsocentraler för att rädda sitt folk, som i där partiet Syriza nu håller på att starta en sådan verksamhet.De svenska bankerna, framför allt och , hade jagat marknadsandelar i på ett mycket aggressivt sätt. I denna jakt tog de enorma risker i sin kreditgivning, risker som de kunde ta på grund av för låga kapitaltäckningskrav och eftersom det finns en implicit garanti från svenska staten att inte låta banker som dessa gå omkull. De var ju nära konkurs. Det var de ifrån 2009.Även om nu svenska banker har byggt upp ett större eget kapital och kapitaltäckningsreglerna skärpts är det långt ifrån hållbart utifrån den verksamhet de bedriver. står bakom de ökade kapitaltäckningskraven men tycker egentligen att en nivå på hade varit mer rimlig, eftersom det också är en nivå som man har forskat sig fram till efter kraschen i USA.Nu har våra banker utdelningsfest, och regeringen säger att det är lugnt. De är välkapitaliserade. Men om vi skulle titta lite på hur det faktiskt ser ut: I är de totala tillgångarna, vilket för bankerna är samma sak som utlånade pengar, . Det upp av 106 miljarder som är aktieägarnas kapital. Resten, , är alltså skulder.Den som vill köpa en bostad skulle som mest få låna . Om skulle lyda under samma lånetak skulle aktieägarna behöva skjuta till . Det säger en del om vilka risker som finns i svensk bankverksamhet, särskilt med tanke på att vi har en banksektor som har en omsättning som är över fyra gånger vår bnp.Med högre kapitaltäckningskrav kommer vi en liten bit på väg mot en säkrare verksamhet, men vi har absolut inte löst problemet. Det grundläggande som behöver göras är faktiskt en bankdelningslag.I de flesta länder - i alla länder skulle jag vilja säga - finns en implicit garanti från statens sida för att man inte kommer att låta sådana här stora institut gå omkull. Det är också en förklaring till att vissa bolag har kunnat växa sig så stora att de har blivit too big to fail. , , , och är några stater jag kan nämna som har drabbats hårt av den struktur som råder, där staterna garanterar systemviktiga bankers verksamhet. Det är ganska lätt för bankerna att riskera skattebetalarnas pengar. Och självklart är det mumma för finanskapitalet att veta att skattebetalarna bär förlusterna medan de själva tar vinsterna.De här implicita eller uttalade statliga garantierna som också har innebär en kraftig subvention av storbankernas upplåningskostnader, en subvention som också snedvrider konkurrensen på hela bankmarknaden, vilket gör att mindre banker har väldigt svårt att konkurrera på lika villkor med de här stora bankerna. Garantierna innebär också att storbankernas egna kreditgivare inte alls granskar de här storbankerna på samma sätt, eftersom de vet att det finns någon där bakom, så att säga.Riksbanken har uppskattat värdet på den svenska implicita garantin till 30 miljarder för de fyra storbankerna. Genom att du och jag garanterar deras verksamhet lånar de själva billigare, motsvarande en ränta på lägre , än vad de annars skulle ha gjort. Det motsvarar ungefär hälften av storbankernas sammanlagda vinster. Man kan också se att det finns motsvarande studier i andra länder som har kommit fram till samma resultat.Regeringen brukar säga att vi har stabilitetsfonden. Man kan ju säga att de egentligen inte har så mycket med varandra att göra. Men regeringen säger också att de årliga avgifter som bankerna betalar till fonden för den subvention som den implicita garantin ändå innebär i snitt är , vilket ska jämföras med subventionen på 30 miljarder. De betalar 3 miljarder men tjänar 30 miljarder - tio gånger så mycket alltså.Problemet med dagens finansiella sektor och de stora instituten är inte bara att de är för stora för att tillåtas gå i konkurs, de är också "för stora för att rädda". Det kunde vi se på . Vi kan se det på . Vi skulle kunna se det i . Alla de länderna har ju en banksektor som är mångfalt större än deras bnp. Även om staterna skulle gå in med stora kapitaltillskott, och därmed få stora budgetunderskott som en direkt konsekvens, skulle det bli en väldigt utsatt situation för de här ländernas befolkningar. Om vi skulle titta på hur det skulle vara i skulle vi få se att vi har en balansomslutning på fyra gånger bnp, vilket också gör att vi ligger i toppskiktet när det gäller storlek på finanssektorn. En så stor finanssektor, oavsett hur strikt reglerad den är, utgör en allvarlig risk för vår makroekonomiska stabilitet. Därför menar vi att det behövs en bankdelningslag.Storbritannien har tillsatt en utredning och är på väg i den riktningen. har fattat ett sådant beslut, och vi menar att borde gå i den riktningen. Det är glädjande att den rapport som Liikanen har lagt fram också tar upp det beslutet som ett alternativ för att lösa finanskrisen. Jag hoppas också att det arbetet kommer att fortskrida. Det verkar så på de signaler vi får.Låt oss titta på bankerna. I är det ingen som vet hur stora de investmentdelarna är i affärsbankerna. Det är beklagligt i sig när vi säger att vi jobbar med finansiell stabilitet i . Ändå vet man inte hur stora spekulationsdelarna är. I är de enormt stora, ungefär fyra sjättedelar av balansomslutningen. Så stora är de väl inte i , men det säger ändå något om hur stora problem det kan vara.Det finns ytterligare en anledning till varför det ska vara en bankdelningslag, nämligen att bankernas nuvarande affärsmodeller bygger på att de dels placerar pengarna för kundernas räkning, dels handlar för egen räkning. Det i sig är en stor intressekonflikt. Bankerna kan faktiskt dra nytta av privatpersoners insättningar, som delvis är försäkrade genom den statliga insättningsgarantin för att ägna sig åt mycket stora och riskabla finansiella spekulationer. Detta leder till betydande intressekonflikter och bidrar till att öka instabiliteten i det finansiella systemet. Därför tycker även vi, liksom har krävt, att man borde tillsätta en utredning som separerar traditionell bankverksamhet från så kallad investmentverksamhet. Vi är glada att också nu driver frågan. Jag tror att det kommer att genomföras i en rad länder framöver. Man måste göra något åt finanssektorn, och det här är det mest grundläggande man kan göra.Jag vill också säga några ord om sparbankerna. De är en oerhört viktig resurs för den regionala utvecklingen och ett medel för att öka bankkonkurrensen, även om man inte alls kan konkurrera på samma villkor. Det är också en bankrörelse med god lokalkännedom, en bred demokratirörelse och har god soliditet. Vi har länge krävt egenkapitalbevis i sparbankerna. Det var efter påtryckningar från oss som regeringen tillsatte utredningen. Den tog längre än vad den skulle ha gjort, och sedan kom man fram till att det fanns en del problem med förslaget. Det visste vi om. Hade regeringen ringt till oss kunde vi ha talat om att problemen fanns. Jag tror att den politiska viljan inte riktigt fanns för att genomföra det förslaget.Nu har utskottet ställt sig bakom våra skrivningar, där vi kräver att nästa utredning ska gå skyndsamt till. Det är vi glada för. Därför har vi valt att inte reservera oss på den punkten, men egentligen skulle jag väl ha haft ett särskilt yttrande för att lyfta upp de förslag som vi i övrigt har motionerat om. Egentligen behöver jag inte ta upp förslagen eftersom Per redan har tagit upp dem. Jag är glad att - nästan - har kopierat vår motion, och jag hoppas att fler kommer att gå i de spåren. Vi ska göra vad vi kan för att landsbygden ska få bättre konkurrensmöjligheter. En viktig del är att stärka sparbankerna och skapa möjligheter för fler sparbanker och få ett större kapital.Jag yrkar bifall till reservation 3. Betänkandet behandlar 39 motioner, och jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Jag ska motivera varför.Flera motioner behandlar kreditupplysning och bluffakturor, vilket är viktiga frågor att bevaka och styra både politiskt och lagstiftningsmässigt. Att upplysning kan ges till den som behöver men att upplysningen inte misstolkas eller är inaktuell är avgörande. Bluffakturor är också ett hett ämne, som särskilt är ett problem då många fakturor betalas av vikarier. Både kreditupplysning och bluffakturor är frågor som nu bereder, vilket utskottet välkomnar.Vänsterpartiet har motionerat om att det skyndsamt behöver tillsättas en parlamentarisk utredning för att utreda en separering av traditionell bankverksamhet och så kallad investmentverksamhet. Motionären menar att detta behövs för att staten inte ska subventionera storbanker, vilket behövs för att skydda samhället från stora bankkonkurser. Motionären menar att staten ska öka sitt ägande av bankverksamhet då staten ändå behövs vid bankkriser och att staten behöver utreda förutsättningar för att inrätta en ny statlig investeringsbank.Det finns dock regler runt stöd till kreditinstitut i kris och en särskild fond, nämligen Stabilitetsfonden. Stabilitetsfonden är byggd, och byggs upp, via avgifter från bankerna till fonden. arbetar nu vidare med hur det finansiella systemet ska säkras för kriser. Ett delbetänkande har redovisats för utskottet . Det är ett förslag där man redogör för att Stabilitetsfonden och bankkrisreserven bör slås samman som man fortsätter att ta ut delade avgifter. Kommitténs förslag om krishanteringsramverket ska slutredovisas . Därför finns det ingen anledning att föregå den utredningen. Motionen angående egenkapitalbevis som ännu ett finansieringsalternativ till dagens bankverksamhet har grundligt diskuterats. Att införa egenkapitalbevis på samma sätt som i är problematiskt. Egenkapitalbevisen påminner om aktier, och i och med det blir regelverket i förhållande till aktier svårt att implementera. har efter genomgång kommit fram till att förslaget inte är förenligt med kraven i sparbankslagen, nämligen att sparbanker inte ska drivas med vinstintresse. Det kravet skulle behöva tas bort för att införa egenkapitalbevis. En intressekonflikt skulle skapas av att dels ge god utdelning på egenkapitalbevisen, dels enligt nuvarande banklag främja sparande. Vidare är det svårt att se hur nuvarande regler som säkerställer att banker bygger upp tillräckligt med kapital förenas med god utdelning på egenkapitalbevisen.Regelverket för banker blir svårt att hålla åtskilt från regelverk i försäkringsbolag och föreningar. Regelverket för andra finansieringsformer kopplade till aktier skulle i så fall också behöva ses över. Regeringen är dock lyhörd och kommer att tillsätta en ny utredning för att se över hur sparbankerna ytterligare ska kunna säkra sin finansiering. Utgångspunkten för nya förslag måste bygga på att förslagen är kostnadsneutrala mellan olika finansieringsformer. Bankväsendet i ska dessutom vara anpassat till det europeiska samarbetet. III-reglerna som här är styrande är under förhandling i parlamentet, och utskottet vill inte föregå dessa förhandlingar.Utskottet har avstyrkt en motion angående säkring av kontantmedel, med hänvisning till att frågan utreds efter ett tillkännagivande . Kontanthandeln är viktig som betalningsmedel, och handel med kontanter måste fungera väl. Därför är det av vikt att frågan utreds både grundligt och med ett brett perspektiv. Människor ska känna sig säkra på att kontanthandeln fungerar.Vad avser motionen angående så kallad högfrekvenshandel, det vill säga handel efter systemanalyser av data och signaler från marknaden, varpå order och handel sker som reaktion på en analys, är fenomenet uppe till förhandlingar i rådet på EU-nivå. Problemen med hushållens höga skuldsättning har tagits upp i flera motioner. har i sin motion lagt fram förslaget att kunder ska erbjudas låneavtal som utgår från reporäntan och att kunden vid anmodan ska kunna få en redogörelse från banken om vilka avtal banken ingått avseende den rörliga tremånadersräntan. I budgetpropositionen skriver regeringen att en stabil och väl fungerande finansiell sektor är en förutsättning för investeringar, produktion, sysselsättning och sparande. De finansiella kriserna har varit mycket kostsamma och är hotfulla mot både landets ekonomi och landets utveckling. Regeringen har inte bara haft som avsikt att säkra det finansiella systemet och bankernas möjlighet att klara kriser via att höja banktäckningskraven, utan också perspektivet att stärka konsumenternas intressen har funnits. finns rekommendationer från att belåningen vid fastighetsköp inte ska överstiga av marknadsvärdet. Efter detta har också bankföreningarna rekommenderat att låntagare bör amortera på den del av lånen som överstiger av marknadsvärdet. rekommendationer har haft effekt; vi kan nu vid en stickprovsundersökning se att enbart av hushållen har en belåningsgrad . Så har det inte sett ut tidigare. Trenden med ökad skuldsättning i bolån är bruten. Vi håller sakta på att gå från en kultur där man belånar sig högt till en kultur där man sparar först. Det är också möjligt på ett annat sätt, eftersom skatterna på arbete och sparkapital har sänkts. Den förändring i synsätt på privat kapitalbildning som tillkommit under alliansregeringen gör att det är möjligt för vanligt folk att spara och amortera på ett annat sätt . Skatten på arbete har sänkts och så även skatten på företagande, fastigheter och förmögenhet. Vi går från en låna-kultur till en spara-först-kultur.Arbetet på området är dock inte klart. har till uppgift att se över hur bankkundernas insyn kan ökas. Vidare pågår lagstiftningsarbete för att söka finna en mer rättvis modell vid tidigare inlösen av lån, så kallad ränteskillnadsersättning.Angående sms-lån, vilket är ett stort problem vad gäller ungas skuldsättning, har remitterat en departementsskrivelse med förslag till en ny lag om konsumentkrediter. Förslaget innebär att tillstånd kommer att krävas från för att få driva snabblåneverksamhet. som antingen är aktiebolag eller ekonomiska föreningar kommer att kunna få tillstånd. Tillståndsplikten kommer att öka genomlysningen av snabblåneföretagens verksamhet. Förslaget är en del i regeringens arbete för att stärka konsumentskyddet vid kreditgivning.Sammanfattningsvis: Det pågår mycket utredningsarbete inom dessa viktiga områden. Timmen är sen, och jag misstänker att det är flera i denna kammare som känner sig lite sega nu när vi har varit i gång i , men eftersom det inte är så ofta man får diskutera en bankdelningslag i kammaren tänker jag faktiskt passa på. hade vi två banker som var väldigt nära att gå i konkurs. Allting var förberett och klart för att de skulle göra det, och det var inte första gången - vi har varit med om detta förut. hade vi turen att det inte skedde. Vi har en banksektor som är fyra gånger vår bnp. Ingen vet hur stora de så kallade investmentdelarna och spekulationsdelarna är, men man tror att de omsätter ungefär motsvarande vår bnp, alltså . Det är ganska mycket pengar, eller hur? Vi vet också att även om de har höjt kapitaltäckningen är det en väldigt liten andel av den stora, totala omsättningen. Det är alltså en väldigt stor risk uppbyggd i bankverksamheten, och även hela deras beteende sätter hela samhällen i gungning. Detta är en banksektor och en finanssektor som har tillåtits att växa ohämmat, och det leder till en osund ekonomi. har drivit kravet på en bankdelningslag, och fler och fler börjar diskutera det. Vi ser också att fler och fler länder tar upp frågan. säger dock nej. Jag skulle vilja veta: Vad är argumenten? Vi ser att det efter den stora finanskrisen har tillkommit regelförändringar som gör att bankerna har en ökad skyldighet att vara kapitalstarka och att skaffa sig kapital. Att däremot skilja ut den ena verksamheten från den andra inom en bank vill vi inte göra. Vi ser en kulturförändring. Detta är inte enbart ett Sverigedilemma, utan det är ett Europadilemma och kanske ett dilemma för en stor del av världen. Det har funnits en övertro på vilka pengar man kan låna ut och få tillbaka. Jag vill ändå hänvisa till att det pågår arbete. Man har skruvat i systemen, och vi har fått mindre risktagning i våra banker. Det var lite intressant. Jag skulle vilja veta vad det minskade risktagandet faktiskt består i och hur länge det i så fall kommer att bestå. Det var nämligen nära att två gick i konkurs 2009, och vi var med om det . Det verkade som att de inte hade lärt sig mycket av den läxan då, så att säga. Jag skulle alltså vilja veta vari det minskade risktagande du säger har uppnåtts består. Jag säger att det är av bnp som är spekulativ verksamhet, men det vet jag inte - det är bedömningar man har gjort, eftersom ingen har tagit reda på det. Det tycker jag är en kris i sig, och jag tycker att det väl vore väldigt olyckligt om svenska skattebetalare skulle behöva ta över dessa skulder, helt enkelt. Tittar vi på kan vi se att är utestående skulder och att de har i eget kapital. Även om de har kapitaliserat sig kan man alltså säga att det är en liten skärva av det stora hela. Jag tycker alltså inte att ditt svar riktigt höll för verkligheten, om jag säger så. Det är intressant att titta på att det är flera länder som går på denna linje. är ett av de länder som har störst banksektor, och därför borde vi ha ett stort ansvar att titta på hur vi kan reglera vår banksektor. , utifrån de förslag som har kommit från regeringen eller den utredning du hänvisar till, kan man säga att det är väldigt tunt. Det är lite mer kontroll, så att säga, men i övrigt är det inte mycket mer. Sedan sker en del regelarbete på EU-nivå, och det är bra. Där vet vi dock också att det pågår väldigt mycket förhandlingar och att det blir väldigt tunt i slutändan eftersom det är så många som ska komma överens. De regelförändringarna kommer alltså inte att förhindra en framtida finanskris, utan man måste komma till mer grundläggande slutsatser. Då behövs en bankdelningslag. Jag får väl hoppas att kommer till den insikten och slutar skydda kapitalet. Vår uppgift är naturligtvis inte att bara skydda kapital. Kapital är också viktigt att skydda, men det är precis som du säger: Bankväsendet hänger samman med människors ekonomi. Det är inte så att svenska skattebetalare ska få betala för osund spekulation. Däremot behöver bankerna finnas som finansiärer i många verksamheter, och att där helt skilja på hushållens affärer och andra affärer är en helt annan process.Om man tittar på kriser som har varit tidigare ser man att överbelåning är något som fanns , när man belånade högt över taknocken. Det var dåtidens ekonomi. Det har alltså funnits en attityd till belåning som har varit osund och som har varit nästan som en kultur både hos oss och i . Denna attityd förändras nog, och vi skärper upp. Jag vill inte gå längre än så. Bank- och finansmarknadsfrågor befinner sig fortsatt i den europeiska krisens centrum på olika sätt. Den är i centrum när man ska förklara orsakerna till att krisen har uppstått, och den är i centrum när man ska diskutera olika lösningar. Viktigast av allt är de negativa effekterna av skuldkrisen, som vi alltjämt har att hantera. De senaste årens utveckling på bank- och försäkringsområdet har lett till att fokus i än större utsträckning har lagts på exempelvis vikten av sunda institutioner. Det handlar om transparens, förutsägbarhet och rättssäkerhet liksom även förändringar i kapitalförsörjningen till företag. Tillgången till finansiella tjänster är av fundamental betydelse för välståndsutvecklingen. För en hållbar utveckling i hela landet är det viktigt med ett flertal olika aktörer som kompletterar varandra. Olika associationsformer är en förutsättning för att det ska finnas en nödvändig bredd av aktörer.Jag kan konstatera det paradoxala i att globaliseringen gör det allt viktigare att diskutera lokala perspektiv på ekonomin. Det handlar om att ta vara på den lokala kraften till nytta för utveckling i hela landet. tillväxt är en summa av alla landsändars tillväxt. För att utnyttja potentialen i alla landsändar gäller det att hela landet har en fungerande kapitalmarknad.Herr talman! Genom olika offensiva satsningar möter vi dessa problem. Låt mig ta några exempel: Ett särskilt viktigt instrument är det investeraravdrag som efter EU:s godkännande kan implementeras , ett kraftfullare efter sammanslagningen med och uppdraget till att tillhandahålla kreditgarantier.Svårigheterna att få kapital från banker och riskkapitalförsörjare både för start och expansion i tidiga skeden hör till de vanligaste problemen för många småföretag. De geografiska skillnaderna är ofta påtagliga.För stora och medelstora företag med stor tillväxtpotential har situationen förbättrats med en framväxt av mindre börser och ett starkt tillflöde av pengar till riskkapitalmarknaden. har en i internationell jämförelse en rätt väl fungerande finansmarknad.Särskilt påfrestande för företagen blev de skärpningar av kreditvillkoren som blev resultatet direkt i anslutning till krisen efter Lehmankraschen. I många stycken möter företagen också nya villkor. Företag som var internationellt finansierade tvingas hem till en mer begränsad kapitalmarknad i . Många banker är mer benägna att vårda befintliga kunder, och tröskeln är högre för nya företag.Herr talman! För landsbygden och för mindre orter har ofta de lokala sparbankerna en stor betydelse. Sparbankerna är uttalat lokala, vilket medför att de har en god förankring som är viktig såväl för näringsliv som för hushåll. En springande punkt för möjligheten till utlåning är att stärka kapitalbasen för dessa små banker.I har man i lag gjort det möjligt för sparbanker att ge ut egenkapitalbevis, som flera påtalat här från talarstolen före mig. Det stärker de lokala sparbankerna.