bet · H001NU14 · 2013-03-12 00:00:00 — Vilket är statens ansvar?Vi föreslår att man genom en höjning av mineralersättningen bygger upp en regional fond för att kunna bygga bostäder, lösa markfrågor och lösa miljöproblem och för att kunna satsa ytterligare på SGU så att prospekteringar kan göras i områden som inte är intressanta för gruvbolagen att prospektera. Detta tycker vi är viktigt i en mineralpolitik, och det borde finnas med i en mineralstrategi. Men ni har ingenting.Vad tänker ni göra åt dessa utmaningar? Vi vill ju göra något. Storleken på mineralersättningen kan diskuteras men att det skulle innebära att vi inte får några nya gruvor är rent nys. De allra flesta länder i världen med gruvbrytning har någon form av beskattning av den. Extremast är det i . Staten har ett ansvar att sätta upp regelverk. Det delvis föreslår med de regionala fonderna är att en del av ansvaret flyttas från bolagets axlar till fondens axlar. Tar vi exemplet Malmfälten är det klart och tydligt att det är som har ansvaret. Det är de som tar upp malmen och tjänar pengarna, så de ska också stå för kostnaden.Regeringen har varit tydlig med det i direktiven till . har gjort de avsättningar som den anser erforderliga för att klara stadsflytten. Den uppgift jag har är att det är avsatta för detta. Det är alltså tydligt att har ett ansvar.Det kan finnas annan infrastruktur som kommer som en följd av det hela. Där har staten ett ansvar. I budgetpropositionen har avsatts 3 ½ miljard för gruvrelaterad infrastruktur. Det är ett sätt för staten att ta ansvar. Det räcker inte, och det vet också. När jag frågar vilket ansvar staten har tar upp . Ja, det är jättebra. Men är ju statligt; det är vårt gemensamma bolag. Det är klart att vi går in där och talar om att bolaget har ett ansvar för samhällsutvecklingen i och . Men vad gäller för de privata bolagen? Har de samma ansvar? Nej, det har de inte. Vem har då ansvaret? Vem tar ansvaret för att bygga ut infrastrukturen i de områden där staten inte driver verksamhet via ? Den frågan måste besvaras.Vad händer i Bergslagen, i kommun, i , i Håksberg och i där det kommer att ske gruvbrytning och där samhällena behöver byggas upp med infrastruktur och bostäder? Ska de privata bolagen ta detta samhällsansvar? Gärna för mig, men vet lika väl som jag att så kommer det inte att bli. Hur tänker ni lösa detta? Med en höjd mineralersättning är vi en bit på väg mot att bygga upp regionala fonder som tar tag i dessa problem. På detta sätt kan vi även få de privata bolagen att vara med och ta det ansvar som de annars inte skulle ta. Frågan gled lite grann från stadsomvandling till gruvetablering totalt sett, och jag ska göra mitt bästa för att svara.En gruvetablering är en jättestor investering, ofta uppemot 10 miljarder, som kanske hamnar på en liten ort. Det är en enorm injektion. Kopplar man då till det de privata investeringarna som sker av olika underentreprenörer får man en enorm vitamininjektion på orten.Vi kan också koppla till de statliga infrastruktursatsningarna, för staten har ett ansvar för infrastrukturen. Då är det ytterligare en injektion i det hela.Det finns goda förutsättningar för privata företag och fastighetsägare att faktiskt bygga fastigheter på de här orterna. Det är en affär i många fall. Där ser vi nu privata entreprenörer som vill bygga fastigheter.Det går att lösa. Det behöver inte alltid vara staten som gör allting. och jag kommer båda från det gruvtätaste länet i - . Vi lever med det ständigt, varje dag.Det förvånar mig icke på något sätt att ständigt ägnar tiden åt att bara prata för näringarna. Jag lyssnade nogsamt på hans anförande, och han ägnade två tre meningar åt det vi socialdemokrater tycker är väldigt viktigt, nämligen gruva och samhällsutveckling tillsammans och ihop. Dessa två delar måste ju per automatik funka. Så ser vi det, och det är den utvecklingen vi vill ha i och i landet i övrigt.Som säger har som statligt bolag sina direktiv och ska ta ett ansvar för samhällsomvandlingen. Så görs till viss del, men regeringen har ett annat ansvar. Den komplikation som finns i och handlar ju om massor med lagstiftning och regelverk som regeringen behöver ta ansvar för och titta igenom. Det här är pilotkommuner, där det händer någonting som har hänt i , eller världens historia.Därför är det oerhört viktigt att regeringen omgående tar ett större ansvar. Det hade varit värdefullt om den här mineralstrategin hade kommit åter till så att vi hade fått ha en rejäl debatt om hur vi ska förändra den lagstiftning som behövs för att dessa samhällen ska kunna fortsätta utvecklas och leva. Regeringens mineralstrategi fokuserar på fem olika strategiska områden och elva åtgärdsområden. Det är 19 olika konkreta uppdrag som har delats ut. Att det här ska ske i samklang med andra näringar och med de olika orterna, regeringen och branschens aktörer är en självklarhet. Annars kommer man aldrig att få till det.Varför inte ärendet hamnade i kammaren är helt enkelt därför att mineralstrategin inte har med lagstiftning att göra i det här läget. Däremot kan det vara så att många av de saker som initieras, de här 19 åtgärderna och uppdragen som har gått ut, kan leda till att det kommer att bli ny lagstiftning längre fram.Jag tror därför att vi ska hejda oss lite grann på den punkten.Att bygga attraktiva städer och samhällen är otroligt viktigt för de här orterna. Det är inte bara viktigt att bygga attraktiva orter som det är trevligt att bo på. Man ska även kunna göra annat, så kompletterande näringar är viktiga.Här har dels staten, dels regionerna ett stort ansvar att få näringar att växa upp parallellt med gruvnäringen. Fallet är ett jättebra exempel där man nu ser hur besöksnäringen växer, till stor del tack vare att det är drag i gruvnäringen. Man kan alltså växeldra varandra och göra varandra starkare.Fler sådana exempel måste till i andra näringar, och då tror jag att dialog och samverkan med aktörerna som finns med är vägen fram. Det är självklart så som säger, att näringar på orterna ger vissa synergieffekter som är positiva, men borde väl också förstå att när det gäller besöksnäringen måste man ha ett samhälle som kan svara upp med samhällsservice som är utvecklad, där det finns boende för de turister som kommer och så vidare. finns inte den möjligheten.Jag blir mäkta förvånad när säger att det inte är lagstiftning som behövs i första hand i den här mineralstrategin. Jag ska säga att när det gäller de gruvorter som håller på att byggas upp är det just lagstiftning som behövs. Man behöver se över regelverk. Man behöver titta över hur kommunerna kan få den hjälp som behövs för att dessutom veta var de ska söka sig för att få till stånd en lagändring.Det är väl självklart att mineralstrategin handlar om lagstiftning, och därför borde den ha funnits i för diskussion och debatt om vad vi behöver göra för att exempelvis ska kunna klara av att riva de enormt stora fastighetsbestånden - mängder av skolor, hälso- och vårdcentraler som finns etcetera.Det är sådana kostnader och sådana lagmässiga spetsfundigheter som finns. Vi i måste se över detta så att det blir möjligt för samhällena att utvecklas. Vi är lagstiftarna, . En sådan här form av departementsskrivelse är oerhört olycklig. Mineralstrategin var inte föremål för lagstiftning. Däremot kan de åtgärder som vidtas som en följd av de 19 uppdrag som har getts leda till lagstiftning. Det var det jag sade.Om vi tittar på mineralstrategin, och jag rekommenderar att läsa den, ser vi att det finns väldigt mycket som pekar på ett tydligare och effektivare regelverk, kopplat till stad, stadsomvandling, stadsbyggnation och även på miljösidan och tillstånd för gruvprocessen. Det är oerhört viktiga områden.Karin kommer in på och stadsomvandlingen. Det kan vara så att det behöver ändras både i lagar och förordningar kopplat till denna omvandling. Men i huvudsak är det ansvar. Det har regeringen sagt tydligt. Om man behöver flytta en skola är jag inte säker på att man behöver genomföra en lagändring, utan jag tror nog att det är så att får öppna plånboken och betala ur sin balansräkning. Så var det dags att åter borra oss ned i något av det mest grundläggande vi har, det vill säga vår berggrund och de mineraler som finns där. Det är ingen överdrift att säga att gruvindustrin, tillsammans med andra viktiga branscher, har hjälpt till att bygga hela vårt lands välstånd.Sverige är rikt på naturtillgångar av olika slag som vi också använder oss av. Mineralbrytning och gruvverksamhet innebär självfallet ingrepp i vår natur, men vi har en stark och bra lagstiftning på området som har uppdaterats med starkare och bättre skydd för miljön.Lagstiftningen ska också tillgodose många olika intressen , vilket inte alltid är så enkelt. Avvägningen gäller markägarens, statens och näringslivets intressen och också allmänna miljöhänsyn. Allt det här ska samsas, trots alla dessa inneboende konflikter. Samhällsintresset av att mineraler kan brytas och tas till vara över huvud taget har bedömts vara ett så starkt allmänt intresse att grundlagens förutsättningar för ingrepp i markägarnas rätt är uppfyllda.Under de senaste åren har företagen, enligt ansökningarna till SGU, i första hand letat efter guld. Därefter kommer järn, koppar och zink. Dessutom finns ett starkt ökat intresse för så kallade REE, sällsynta jordartsmetaller. Dessa metaller används ofta i ny teknik, till exempel i katalysatorer, mobiler, specialmagneter i hybrid- och elbilar, vindkraftverk och solceller. har dominerat utvinningen av dessa och dessutom den globala handeln. Den snabba tillväxten i resulterar i en ökande egen efterfrågan, vilket minskar deras möjligheter att exportera metallerna till oss andra. Det innebär att det behövs fler leverantörer för den övriga världen, inte minst för oss här i och i EU totalt. Det bidrar i sin tur till det växande intresset för prospektering efter dessa metaller i , vilket inte är helt okomplicerat. I takt med till exempel att allt fler vindkraftverk byggs i ökar efterfrågan på sällsynta jordartsmetaller kraftigt. Enligt beräkningar kan det gå åt flera tiotals ton neodym . Dessa ska också brytas, och neodym innehåller även radioaktivt torium och uran. Det kanske är bra att veta för dem som hyllar vindkraften och vill förbjuda uranbrytning.Herr talman! EU använder av den globala produktionen av metaller, men den egna produktionen är så låg som . Det gör oss beroende av import på ett vanskligt sätt. Därför har kommissionen nu satt i gång ett innovationspartnerskap där ingår, och ett arbete med sju EU-ministrar har satts i gång.Herr talman! Frågan om uran, som tagits upp av tidigare talare, kan tyckas något laddad. Vi ska komma ihåg att uran förekommer naturligt i jordskorpan och ofta tillsammans med andra metaller såsom järn, koppar, guld och de sällsynta jordartsmetallerna som jag tidigare talade om. Strålningsegenskaperna i berggrunden används, även om de är låga, i samband med prospektering. Uran kan därmed sägas visa vägen till andra fyndigheter, nästan som en modern skattkarta. Parallellt med uranet, hand i hand, sida vid sida, ligger i berggrunden alltså de ämnen som är nödvändiga för till exempel vindkraften och kärnkraften.Herr talman! har tagit ställning till motioner om förbud mot prospektering eller brytning av uran. Det är ingen ny fråga. Utskottet har konsekvent avstyrkt motionerna och bland annat konstaterat att prospektering som omfattar uran är värdefull då den, som jag sade tidigare, ökar möjligheten att finna andra brytvärda mineraler. Vidare har vi påpekat gemensamt att en vetorätt mot uranprospektering i praktiken skulle vara utan betydelse, då det är oundvikligt att finna uran när man söker efter andra mineraler. Mineralerna tar ingen hänsyn till regler eller gränser, de bara är. I får särskild uranbrytning med tillhörande processer inte ske utan tillstånd utfärdade enligt minerallagen, och kärntekniklagen. En miljökonsekvensbeskrivning ska bifogas en ansökan enligt samtliga tre lagar. Dessutom finns det kommunala vetot, som vi har hört om här tidigare, som är mycket starkt. Regeringen måste också ge sitt tillstånd och likaså . Vi har inte bara hängslen och livrem på oss, herr talman. Vi har också gummistövlar, sydväst, regnkappa och gummiraka. Det finns därför inget behov av ett generellt brytningsförbud mot uran. har en stor potential för fynd och utvinning av och kritiska mineraler. Betydelsen av och tillgången på råvaror står högt på den politiska dagordningen över hela världen, också i EU. Några av de största industrisatsningarna i vårt land görs inom gruvnäringen. Det bidrar, som vi har hört här tidigare, till nya jobb, tillväxt, utveckling och framtidstro. Det är mycket bra, men det måste ske med hänsyn tagen till människor och natur. Utnyttjande av våra naturresurser ställer krav på varsamhet mot miljö och människors hälsa. Minerallagen ska därför värna det allmänna intresset av att värdefulla mineraler kan tas till vara på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Att exploateringen sker på ett hållbart sätt säkerställs bland annat genom att verksamheterna prövas enligt gällande miljölagstiftning. och minerallagen ska tillämpas parallellt, men försiktighetsprincipen gäller alltid. Historiskt har vi i ofta använt oss av våra gruvor för att klara rikets affärer, våra skulder eller för att betala pant. Det gällde inte minst när vi betalade lösen för utanför som danskarna olyckligtvis tog . betalade 150 000 silvermynt i lösen. Det var när hela omsättning var 450 000. Det får vi tacka särskilt för att man löste i . Det är väl dessutom få saker som är så starkt förknippade med som Falu rödfärg och en röd liten stuga med vita knutar. Falu rödfärg kommer från . Av röd järnoxid, vatten och rågmjöl får man Falu rödfärg, som flera av oss säkert har använt med varierande framgång på våra sommarstugor. Det är två exempel på hur gruvnäringen genom historien har satt sin prägel på hela Sverige.Herr talman! är en erfaren och mycket kompetent gruvnation. Den svenska gruvnäringen är en framtidsbransch där modern teknik samsas med en ansvarsfull politik. De mycket högt ställda miljö- och säkerhetskraven gör att gruvdrift passar mycket väl. Det är dessutom mycket tillfredsställande att se att satsningarna kommer kommunerna i norra till godo med ökat antal arbetstillfällen och högre kommunala intäkter där sådana satsningar sker. En ökad framtidstro är märkbar och ytterst välkommen. Regeringen har fattat beslut om en sammanhållen mineralstrategi, som vi hörde om . Syftet är att arbeta gemensamt med näringen, akademin och forskningen så att fortsätter att utvecklas som EU:s ledande gruvnation. Regeringen har också avsatt totalt 50 miljoner fram för genomförandet av strategin, och det tycker jag är mycket bra. Ett nationellt mineralforum har också inrättas som stöd och motor i det fortsatta arbetet med strategin.Låt mig bara avslutningsvis nämna vilka områden det är som man nu vill profilera och prioritera.De strategiska områdena innehåller:En gruv- och mineralnäring i samklang med miljö, kultur och andra näringar.En dialog och samverkan som främjar innovation och tillväxt. Det gäller inte minst med närboende, kommuner, länsstyrelser och andra.Ramvillkor och infrastruktur för konkurrenskraft och tillväxt, något som hela landet står inför. Vi är utsatta för konkurrens i allt vi gör, och detta är en viktig komponent.En innovativ gruv- och mineralnäring med en excellent kunskapsbas.En internationellt välkänd och attraktiv mineralnäring.Herr talman! Vi vill fortsätta att utveckla som en ledande gruvnation, inte avveckla den.Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Tack, , för ditt anförande och ditt inlägg i debatten.Jag känner igen en del av det som har tagit upp, nämligen uranbrytning och uranprospektering. Du sade att det inte går att ha ett förbud mot prospektering, därför att när man ändå är ute och prospekterar hittar man uran, och så kan vara fallet. Men skillnaden är att när talar om uran och uranprospektering gör vi det utifrån att det ska föregås av en förstahandsansökan, att man talar om vad det i första hand är man letar efter, för att man ska få tillstånd eller inte. När det gäller diamant, olja och någonting mer är man nämligen tvungen att ange detta i första hand. Gör man inte det får man inte prospektera. Vi menar att samma sak kan gälla för uran.För oss i är det självklart att vi vill ha ett förbud mot prospektering av uran och uranbrytning, eftersom vi vill avveckla kärnkraften. Jag kan förstå att det här är helt okej för er i att bryta uran, eftersom ni vill bygga ny kärnkraft. Det ställningstagandet respekterar jag givetvis. Men det går att förbjuda det.Du talar om gummistövlar, regnrock, säkerhetsväst och mössa, att ni har ett säkerhetstänk först, och ändå vill ni tillåta prospektering av uran. Det håller inte. En stor del av mitt anförande försökte jag koncentrera mig på att berätta hur det ser ut rent praktiskt. Vi har diskuterat de här frågorna vid många tillfällen här i kammaren, i utskottet och på andra ställen. Rent konkret och rent praktiskt, utanför denna kammare, uppe i , runt om i , i vår berggrund, i graniten, i skiffer vad du vill ligger mineralerna blandade huller om buller. Det finns inga särskilda fack där det ligger lite guld. Det finns inget annat fack där det ligger lite zink och tredje och fjärde med någonting annat, uran till exempel. De ligger huller om buller, och man bryter hela berget, hela malmen, och sedan utvinner man de olika mineralerna. Så ser det ut rent faktiskt.Därför går det inte att ha ett förbud mot prospektering av uran, för det kommer att följa med när du prospekterar och letar efter andra saker. Dessutom är ofta, som jag försökte berätta, den radioaktiva signal som uran har ganska låg, men den finns och visar ofta vägen till guld, zink och andra mineraler som är brytvärda just därför att de ligger någorlunda tätt ihop i områdena. Så är naturen formad. Den ordningen kan inte göra om, inte heller . Det går inte att förbjuda. Det är ett mycket kraftfullt slag i luften att förbjuda prospektering av ett enskilt ämne. Jag delar inte din uppfattning. Eftersom det går att göra det när det gäller andra mineraler går det givetvis att göra i fråga om uran. När det gäller uran och uranbrytning har vi historiska belägg för att det är en miljöfarlig verksamhet. Det vet som har sett hur det ser ut nere i . Alldeles var det ett läckage i Talvivaara i från en damm i samband med gruvverksamhet. Där är det enormt förhöjda halter av uran i dammen. Det här är alltså en i högsta grad miljöfarlig verksamhet. Det är därför den omgärdas av sådana säkerhetsbestämmelser där har synpunkter. Trots det händer det olyckor. Trots det har vi utsläpp. Det är mot den bakgrunden man måste se vårt förslag om förbud mot prospektering. Letar du efter guld så letar du efter guld. Jag vet att man får med uran på köpet, men du ska ange vad det är för någonting. Det är det jag säger, ingenting annat. Det går givetvis att föra in det här i minerallagstiftningen.Vi har olika utgångspunkter. Ni vill tillåta brytning, och vi säger nej. Av det att vi säger nej till uranbrytning följer givetvis att vi inte heller behöver prospektera efter uran. Problemet är att man inte kan förbjuda detta därför att allt hänger ihop. Om man säger nej till att prospektera efter till exempel uran hittar man inte heller de andra mineralerna. Ett sådant förbud innebär i förlängningen, det som oppositionen står för men inte säger eller inte vill säga, i stort sett slut för svensk gruvverksamhet, för mineralerna ligger huller om buller i naturen, i berggrunden.Här kan vi stifta lagar och ändra lagar, men inte ens kan ändra naturlagarna, . Där går väl ändå gränsen. Det ni föreslår har ingenting med verkligheten att göra. Det är ett politiskt ställningstagande, absolut, och det respekterar jag, precis som respekterar vår hållning. Så måste det vara. Men talar du om att det är ett politiskt ställningstagande som inte har någon som helst förankring i verkligheten utan snarare är en del av det publika, det vill säga att folk ska tro att här går det att göra någonting med kraftfulla åtgärder? Det går inte, och det måste även veta om. Men det låter bra - så långt kan jag hålla med.Naturlagarna kan vi inte ändra i riksdag, utan dem får vi hålla oss ifrån. Det är alltid intressant att debattera uranfrågan med . Vi har gjort det under , och vi kan konstatera att trycket efter uranprospektering i våra skogar och marker är stort. Dessutom kan jag tycka att just uran är av extra starkt nationellt intresse när vi pratar om naturtillgångar. Jag säger bara . Människor som finns i runt lever med oron att det kommer att bli uranbrytning där. Brytningskoncessionen är inlämnad, och processerna pågår. Man har kommit en bit på väg. Vi tycker att den enda rimliga vägen är att förbjuda brytning av uran. Vi är helt övertygade om att detta är det enda riktiga. Döm om min förvåning när jag på frågestunden i kammaren hörde näringsministern säga detsamma. Hon tyckte detsamma på en fråga från partiordförande . Hon säger nej till uranbrytning. Han ställde om frågan för att få klara besked om näringsministern kommer att säga nej till uranbrytning när tillåtlighetsprövning för en urangruva ligger på regeringens bord. Hon svarade: Mitt ord står fast, det är nej.Jag undrar: Hur tänker i denna fråga? Det är spännande, men jag ska inte ge mig in på att föregripa regeringens beslut och interna diskussioner. Jag förutsätter att vi håller oss till den överenskommelse vi har. Där kommer ett sådant här tillstånd att prövas enligt de lagar och förordningar som vi har. Det enda jag vet är att vi gemensamt har sagt att vi kommer att stå upp för den gemensamma överenskommelse som omfattar även detta. Så det ska nog gå bra.I det anförande som höll tidigare tog hon inte upp uran och vad man ska ha det till. Prospekteringsförbud tror jag inte att Socialdemokraterna står för, för det har väl Socialdemokraterna insett inte går. Hur tror ni att brytningsförbud påverkar hela gruvindustrin när man inte kan låta bli att få med uran? Hur har ni tänkt klara ut det?En annan sak som jag har funderat på är de sällsynta jordartsmetallerna. Att säger nej till uranbrytning för att man är mot kärnkraft kan ha en logisk koppling. Ni är för vindkraft till exempel men har inga problem med att REE bryts i andra länder med gigantiska miljöförstöringar. Det tycker jag inte alls att man har kopplat till ansvarstagande, som man kanske borde göra. Det vore intressant att höra från om det finns en sådan diskussion hos Socialdemokraterna. Ska man tillåta REE-brytning i på något annat sätt, eller är man nöjd med det sätt på vilket det görs i andra länder? Jag tycker att det här med uran är en högst viktig fråga som vi behöver reda ut mellan oss och regeringspartierna. Var står ni egentligen när det gäller uranbrytning? Näringsministern har varit väldigt tydlig här i kammaren och sagt att hon kommer att rösta nej när ärendet ligger på regeringens bord och man gör tillåtlighetsprövningen, alltså den yttersta prövningen. Jag är oerhört intresserad, och det tror jag att alla väljare i är, av att veta: Hur kommer att ställa sig i frågan när näringsministern har sagt nej till urangruva?Sedan vill jag förtydliga att jag tycker att det är oerhört olyckligt att regeringens mineralstrategi endast presenteras i form av en departementsskrivelse som inte kommer tillbaka till så att vi får en möjlighet att här i kammaren föra ett resonemang och en diskussion över vilka lagförändringar vi behöver göra. Och är den här frågan som vi diskuterar just , förbud mot uranbrytning, oerhört viktig.Jag ställer frågan till Flyborg igen: Hur ser på frågan nu när näringsministern har sagt nej till uranbrytning? Säger ni fortfarande ja till urangruvor? Det finns ett generellt förhållningssätt till detta från de fyra allianspartierna, och det håller vi oss till.