bet · H001FiU20 · 2013-06-12 00:00:00 — Spridningen i disponibla inkomster mätt med Ginikoefficienten har i stort sett varit , enligt rådets analys. har även utvärderat fördelningseffekter av jobbskatteavdraget. Rådets slutsats är att jobbskatteavdraget har betydande sysselsättningseffekter, men att effekterna när det gäller inkomstfördelningen bör tolkas med försiktighet. Utskottet finner det något märkligt att rådets fördelningsanalys tar utgångspunkt i ett ännu inte föreslaget än mindre genomfört femte jobbskatteavdrag. Alla fyra oppositionspartiernas riktlinjer innebär ökade utgifter inom välfärdssektorn, exempelvis genom fler anställda i omsorgen. Utgiftsökningar som i varierande grad ska finansieras genom ökade skatter på arbete. Här vill utskottet framhålla att kommuner och landsting är av stor betydelse när det gäller att tillhandahålla välfärdstjänster, och den kommunala sektorns ekonomiska utveckling är beroende av hur väl ekonomin generellt utvecklas. Det är inte heller storleken på statsbidragen som är avgörande utan de kommunala skattebasernas storlek. Enligt utskottet kan därför vikten av reformer som stärker arbetslinjen och därigenom skatteunderlaget och kommunernas ekonomi inte nog understrykas. Oppositionspartiernas olika inriktningar mot höjda ersättningsnivåer i sjukförsäkringen avvisas då utskottet anser att utgångspunkten ska vara att försäkringen ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom, som det ska finnas tydliga incitament för att arbeta. Sedan alliansregeringen tillträdde har en negativ trend brutits. Människor som tidigare hamnade i utanförskap genom förtidspensioneringar får nu i stället stöd och hjälp för att ges möjligheter att komma tillbaka till arbetslivet. och vill se förbud mot vinstuttag inom privata välfärdsföretag, vilket avvisas av utskottet. Enligt utskottets mening är mångfald och valfrihet ledord i utvecklingen av välfärdssektorn. får man aldrig kompromissa med kvaliteten, oavsett utförare. Utskottet vill också påminna om den utredning som regeringen tillsatte och som ska utreda vilka möjliga krav, utöver de redan befintliga, som kan och bör ställas på dem som äger och driver företag inom välfärdssektorn. Uppdraget ska redovisas . När det gäller jämställdhet vill utskottet betona att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete. kan konstateras att det fortfarande finns brister i den ekonomiska jämställdheten. Av jämställdhetsbilagan i budgetpropositionen framgår att de förväntade positiva effekterna av regeringens förda politik för att öka drivkrafterna för arbete, när det gäller sysselsättning och disponibla inkomster, är större för kvinnor än för män. Detta förbättrar förutsättningarna för jämställdhet. De åtgärder som vidtagits för att motverka långvarig sjukfrånvaro har även bidragit till ökad jämställdhet, eftersom kvinnor historiskt har varit överrepresenterade inom sjukförsäkringen. Mot bakgrund av vad som anförts ovan tillstyrker utskottet regeringens förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. De alternativa förslagen till riktlinjer i oppositionspartiernas budgetmotioner avstyrks. 3 Den kommunala ekonomin och hållbara offentliga finanser Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse om om den kommunala ekonomin och hållbara offentliga finanser till handlingarna. Utskottet noterar att regeringen har vidtagit åtgärder med anledning av iakttagelser. Enligt utskottet är det viktigt med tydlighet och transparens, och utskottet välkomnar därför regeringens fördjupade och utökade redovisning av de antaganden som ligger till grund för långsiktskalkylen för de offentliga finanserna. presenterade Den kommunala ekonomin och hållbara offentliga finanser (RiR 2012:25). I rapporten granskas om regeringen har identifierat och analyserat kommunsektorns långsiktiga finansieringsproblem och därmed lämnat information som är central för att ska få möjlighet att bedöma hur välfärden ska finansieras. överlämnade rapporten till regeringen , och lämnade regeringen den nu aktuella skrivelsen (skr. 2012/13:127) till . Inga följdmotioner har väckts med anledning av regeringens skrivelse. har granskat om regeringen har identifierat och analyserat kommunsektorns långsiktiga finansieringsproblem. Granskningen berör dels regeringens rapportering till , dels de långsiktiga effekterna på skattebaserna av en höjd kommunalskatt. konstaterar att regeringen inte har redovisat en separat analys för kommunsektorn och anser att det är en brist eftersom det finns en framtida risk för finansieringsproblem i kommuner och landsting. Vidare konstateras att långsiktskalkylerna för de offentliga finanserna visar att kommuner och landsting endast klarar balanskravet i kommunallagen (1991:900) genom omfattande bidrag från staten. Eftersom dessa tillskott inte redovisas till finner att regeringens redovisning av de beräkningstekniska antagandena är bristfällig. Kommunsektorns långsiktiga finansieringsproblem framgår därmed inte och inte heller regeringens syn på detta. Enligt bidrar otydligheter av detta slag till osäkerheten i de långsiktiga förutsättningarna för kommuner och landsting. rekommenderar därför regeringen att presentera en bedömning av kommunsektorns finanser på lång sikt i anslutning till den ekonomiska vårpropositionen tydliggöra de antaganden kring den kommunala ekonomin som görs i samband med långsiktskalkylerna för den offentliga sektorn tydliggöra effekterna på de offentliga finanserna av olika handlingsalternativ för att lösa kommunsektorns långsiktiga finansieringsproblem. Regeringens bedömning av iakttagelser och åtgärder med anledning av dessa Regeringen instämmer i delar av det framhållit om behovet av mer information i redovisningen av de långsiktiga kalkylerna. Regeringen kommer därför framöver att tydligare redovisa antaganden och förutsättningar i dessa kalkyler. Vid beräkningarna av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet är ett central antagande att staten på lång sikt har det övergripande ansvaret för finansieringen av välfärdspolitiken och för efterlevandet av de budgetpolitiska målen. På lång sikt antas därför att ansvarsfördelningen mellan den statliga och den kommunala sektorn kan variera och att statsbudgeten till följd av detta kan förändras. I regeringens långsiktskalkyler sker en mekanisk justering av statsbidragen så att kommunsektorns finanser år för år uppvisar ett resultat som medför att det kommunala balanskravet och kommunallagens krav på god ekonomisk hushållning uppfylls. Denna justering kan betraktas som modellteknisk. Kalkyler som sträcker sig in är mycket osäkra och ska snarare ses som stiliserade framskrivningar än prognoser. Det faktiska behovet av statsbidrag beror även på andra faktorer, t.ex. produktiviteten i sektorn. Regeringen anser därför att det i detta sammanhang endast finns ett begränsat informationsvärde i att redovisa resultaten för varje delsektor separat. En långsiktig kalkyl över kostnadsutvecklingen för hela kommunsektorn skulle enligt regeringen inte förbättra förutsättningarna för enskilda kommuners långsiktiga planering. De ekonomiska förutsättningarna kan variera mycket mellan enskilda kommuner, varför en sådan kalkyl inte skulle ge kommunerna någon information om den egna utvecklingen. Beräkningarna kommer därför även fortsättningsvis att redovisas för den offentliga sektorn som helhet och inte för enskilda sektorer inom sektorn. Däremot kommer redovisningen av hur utgifterna för olika välfärdstjänster utvecklas att tydliggöras. Utskottet noterar att regeringen har vidtagit åtgärder med anledning av iakttagelser. Enligt utskottet är det viktigt med tydlighet och transparens, och utskottet välkomnar därför regeringens fördjupade och utökade redovisning av de antaganden som ligger till grund för långsiktskalkylen för de offentliga finanserna. Som framgår av skrivelsen har regeringen inte för avsikt att redovisa några kalkyler med alternativa sätt att hantera finansieringen av välfärden. Utskottet kan konstatera att det är staten som har det övergripande ansvaret för hela den offentliga sektorn och därmed för finansieringen av välfärdspolitiken. innebär det kommunala självstyret bl.a. att det är upp till varje kommun och landsting att besluta om vilken politik som ska föras, nivån på den skatt som medborgarna ska betala och hur skattepengarna och andra intäkter ska användas. Kommunerna sköter därmed lokala och regionala angelägenheter på eget ansvar i den lokala befolkningens intresse. Sammanfattningsvis delar utskottet regeringens bedömning och lägger därmed skrivelsen till handlingarna. 4 Regeringens redovisning i budgetpropositionen Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse om av regeringens redovisning i budgetpropositionen till handlingarna. Regeringen anför i skrivelsen att de ständigt strävar efter att öka tydligheten i sin bedömning av finanspolitikens inriktning och effekter. delar regeringens bedömning av rekommendationerna i och konstaterar att regeringen har fortsatt att systematiskt arbeta med att förbättra redovisningen och tydligheten i de ekonomisk-politiska propositionerna. publicerade i budgetpropositionen tydlig och transparent (RiR 2012:24). granskar återkommande regeringens tillämpning av det finanspolitiska ramverket i de ekonomiska propositionerna. I den här rapporten har granskat transparensen och tydligheten i regeringens redovisning av finanspolitiken i budgetpropositionen . överlämnade till regeringen . överlämnade regeringen den nu aktuella skrivelsen (skr. 2012/13:137) till . Inga motioner har väckts med anledning av regeringens skrivelse. Granskningen fokuserar på tre frågor: regeringens redovisning av sin syn på de makroekonomiska obalanserna som EU uppmärksammat, hur regeringen redovisar de konjunkturella effekterna av finanspolitiken samt redovisning av budgeteffekter. har ställt följande revisionsfrågor: Är regeringens redovisning av sin syn på de makroekonomiska obalanserna som EU uppmärksammat tydlig och transparent? Är regeringens redovisning av de konjunkturella effekterna av finanspolitiken tydlig och transparent? Är regeringens redovisning av budgeteffekter i budgetpropositionens olika delar tydlig och konsekvent? Regeringens redovisning av sin syn på de makroekonomiska obalanser som EU har uppmärksammat Regeringen ska inom ramen för den europeiska planeringsterminen beakta och besvara de landsspecifika rekommendationer som ges av EU. fick 2012 fyra rekommendationer: att bibehålla sunda offentliga finanser, att öka stabiliteten på bostads- och bolånemarknaden, att förbättra deltagandet på arbetsmarknaden för vissa grupper samt att förbättra spetsforskning och kommersialisering av innovativa produkter och utveckling av ny teknik. Redovisningen av regeringens hantering av dessa rekommendationer återfinns i avsnitt 12 del 1 i budgetpropositionen . konstaterar att regeringen i budgetpropositionen redovisar sin syn på . I redovisningen framgår dock inte tydligt hur regeringen ser på de makroekonomiska obalanser som kommissionen påtalat. Regeringen argumenterar i stället huvudsakligen utifrån finansiell stabilitet när den redovisar sin syn på EU:s rekommendation om att öka stabiliteten på bostads- och bolånemarknaden. Regeringens redovisning av finanspolitikens effekt på konjunkturen Prognoser över finanspolitikens effekter på konjunkturen är naturligen behäftade med stor osäkerhet. Det är t.ex. alltid svårt att bedöma konjunkturläget och hur det kommer att utvecklas. På grund av osäkerheten i bedömningarna och eftersläpningsproblematiken är det av särskild vikt att regeringens rapportering kring finanspolitikens inriktning i förhållande till konjunkturen är förståelig, transparent och rättvisande. Utifrån granskningen anser att regeringens beskrivning av finanspolitikens effekter på efterfrågan kan förbättras och fördjupas. Regeringen ger ingen beskrivning av hur finanspolitikens inriktning i förhållande till konjunkturutvecklingen har förändrats sedan föregående proposition. Vidare konstaterar att den stora revideringen av karakteriseringen av finanspolitiken 2012 mellan vårpropositionen och budgetpropositionen lämnas helt utan förklaring. Slutligen konstateras att den största förklaringen till förändringen i det strukturella sparandet, indikatorn för finanspolitikens inriktning, återfinns i en övrigt-post vars innehåll beskrivs endast summariskt. Regeringens redovisning av budgeteffekter Regeringens redovisning av budgeteffekter av förslag till reformer och besparingar är av central betydelse i det underlag som regeringen lämnar till . Det är därför av stor vikt att redovisningen är tydlig och ger en fullständig bild av budgetförslagens effekter på de offentliga finanserna. har i en tidigare granskning undersökt regeringens redovisning av budgeteffekter och konstaterat att förekomsten av olika metoder för redovisning ställer höga krav på tydlighet och struktur. Regeringen har därefter angett att det pågår ett arbete med att utveckla redovisningen av budgeteffekter och att spårbarheten i budgeten har förbättrats, framför allt vad avser inkomstsidan. kan dock konstatera att relevanta hänvisningar saknas i vissa fall. Rubriksättning och redovisade enheter kan också variera i tabellerna, vilket försvårar spårbarheten mellan olika tabeller. riktar följande rekommendationer till regeringen: Regeringen bör närmare analysera och tydligare redovisa de svenska makroekonomiska obalanserna och sammankopplade risker som identifierat. Regeringen bör förklara stora skillnader i bedömningen av finanspolitikens inriktning i förhållande till konjunkturen mellan de ekonomiska propositionerna. Regeringen bör även presentera en kvantitativ bedömning av effekterna av att de offentliga inkomsterna har en starkare koppling till tillväxten än de offentliga utgifterna, i likhet med det kallar automatisk diskretionär finanspolitik. Dessutom bör regeringen utveckla och förtydliga innebörden av posten övrigt i tabellen rörande indikatorer för impuls på efterfrågan. Regeringen bör använda hänvisningar mellan avsnitten för att tydliggöra sambanden mellan budgetens olika delar, och i de fall hänvisningar görs till ett avsnitt bör dessa följas upp. Regeringen bör även öka spårbarheten mellan tabellerna genom att använda enhetlig rubriksättning och genom att använda samma enhet vid redovisning av samma uppgifter i olika tabeller. Regeringens bedömning av iakttagelser Redovisningen av makroekonomiska balanser uppmärksammade av EU De rekommendationer som medlemsstaterna får inom ramen för den europeiska terminen är inte bindande. Det är de nationella parlamenten som beslutar om utformningen av den ekonomiska politiken. Enligt den fastlagda ordningen redovisar regeringen sin syn på rekommendationerna och vidtagna åtgärder som berör dessa i det nationella reformprogrammet och i konvergensprogrammet. Redan i budgetpropositionen som får rekommendationerna kommenteras dock dessa i ett särskilt avsnitt (se t.ex. prop. 2012/13:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 12.1). Detta avsnitt innehåller en kortfattad beskrivning av regeringens syn på rekommendationerna och de åtgärder som regeringen vidtagit som berör dessa. Rekommendationerna som getts till inom ramen för den europeiska terminen 2012 är breda till sin karaktär och omfattar flera sakområden. Av denna anledning beskrivs riskanalyser och åtgärder i flera olika sammanhang i budgetpropositionen och inte endast i det ovan nämnda avsnittet. Sammanfattningsvis kan alltså konstateras att regeringen i ett flertal avsnitt i budgetpropositionen redogör för sin syn på de risker för makroekonomiska obalanser som berörs i , bedömer riskerna med obalanserna och det behov av åtgärder som de ger upphov till. Redovisningen av finanspolitikens effekt på konjunkturen Regeringen anser, i likhet med , att en transparent och tydlig redovisning av finanspolitiken i de ekonomiska propositionerna är viktig för förtroendet för finanspolitiken. refererar till avsnitt i de ekonomiska propositionerna som analyserar det finansiella och strukturella sparandets förändring. Redovisningen i dessa avsnitt har införts för att ge en tydligare redogörelse för finanspolitikens effekter på efterfrågan. Analysmetoden bygger på att den sammanlagda förändringen av det finansiella sparandet mellan delas upp i olika förklaringsfaktorer på ett relativt schablonmässigt sätt. När olika bidrag till förändringen beräknats och redovisats återstår alltid en restpost som utgör en oförklarad förändring, den s.k. övrigt-posten. Denna post innehåller den sammanlagda effekten av alla de förklaringsfaktorer som inte har kunnat särredovisas. I praktiken är det omöjligt att fullt ut förklara denna post. I redovisningen framhålls också att uppdelningen i olika förklaringsfaktorer är osäker och endast en grov indikator på hur finanspolitiken påverkar den ekonomiska aktiviteten. I verkligheten kan lika stora budgetförsvagningar påverka ekonomin på helt olika sätt. I den redogörelse som kommenterar görs ingen analys av hur olika budgetförändringar påverkar efterfrågan, utan alla budgetförändringar antas påverka ekonomin på samma sätt (prop. 2012/13:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 4.3). En mer utförlig analys av effekterna av enskilda reformförslag görs i stället i andra delar av propositionen (se exempelvis prop. 2012/13:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 1.10). Den analys som uppmärksammar är således endast en mindre del av ett mer utförligt underlag för regeringens förslag. Regeringen är medveten om att den oförklarade delen av det strukturella sparandets förändring som redovisas under posten övrigt inte är försumbar. bedömer regeringen att en ytterligare uppdelning av posten övrigt är relativt komplicerad och att det inte finns några garantier för att en sådan uppdelning leder till en ökad tydlighet. Regeringen avser dock fortsätta utveckla redovisningen av finanspolitikens effekter och har som målsättning att förbättra det avsnitt i budgetpropositionen som kommenterar. Regeringen eftersträvar att kontinuerligt förbättra tydligheten och transparensen i sin redovisning i de ekonomiska propositionerna. Tydlighet och transparens är bärande delar i det finanspolitiska ramverket som bidrar till att finanspolitiken blir mer förutsägbar. Regeringen instämmer i huvudsak i iakttagelser om redovisningen av budgeteffekter i allmänhet och strävar efter att öka tydligheten på detta område. Regeringen vill emellertid i detta sammanhang framhålla att redovisningen i de olika avsnitten i budgetpropositionen delvis har olika syften, vilket påverkar hur tabeller och belopp i respektive avsnitt utformas och används. Regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser Regeringen anför att den ständigt strävar efter att öka tydligheten i sin bedömning av finanspolitikens inriktning och effekter. Flera förbättringar har genomförts och ett kontinuerligt arbete pågår med att öka transparensen i de ekonomiska propositionerna. Bland annat har redovisningen av de beräkningar som görs av regeringens politiks effekter på BNP och sysselsättning samt bedömningen av budgetutrymmets storlek, finanspolitikens inriktning och nivån på utgiftstaket för det tillkommande året förbättrats och förtydligats. I internationella sammanhang framhålls ofta tydliga och effektiva finanspolitiska ramverk som ett föredöme. Regeringen har för avsikt att ytterligare fördjupa redovisningen av det finansiella sparandets och det strukturella sparandets förändring. Regeringen bedömer emellertid att en uppdelning av restposten övrigt, som rekommenderar, inte med säkerhet leder till ökad tydlighet. Regeringen avser att fortsätta arbetet med att förtydliga redovisningen i de ekonomiska propositionerna i den riktning som föreslår när det gäller hänvisningar mellan avsnitt och tabeller samt utformningen av tabeller. Med detta anser regeringen att är färdigbehandlad. kommenterar i rapporten 2013 transparensen i regeringens presentation av sin politik. Rådet kommenterar i huvudsak hur transparent regeringens redovisning av nya satsningar är. Enligt rådet innebär det sätt på vilket regeringen valt att presentera sin politik bl.a. att det är svårt att snabbt få klarhet om vad de satsningar och belopp som regeringen presenterar i budgetpropositionen1[ Budgetpropositionen , del 1, tabell 1.2, s. konkret består av. riksdagsbehandling av liknande granskningsrapporter från Utskottet har tidigare behandlat skrivelser från regeringen med anledning av granskning av hur regeringen tillämpar det finanspolitiska ramverket, senast i betänkande 2011/12:FiU20 Riktlinjer för den ekonomiska politiken. I detta betänkande behandlade utskottet skrivelse 2011/12:148 om tillämpningen av det finanspolitiska ramverket i budgetpropositionen , som kom med anledning av 2011:30. Granskningen fokuserade då på regeringens bedömning av det s.k. reformutrymmet. I betänkandet framhöll utskottet att regeringens systematiska arbete med att förbättra redovisningen och tydligheten i propositionen på flera punkter ligger i linje med de synpunkter som framfört. Vad avsåg regeringens redovisning av hur reformutrymmet bedöms ansåg utskottet att detta har utvecklats avsevärt och såg ingen anledning att rikta någon kritik till regeringen. Vidare välkomnade utskottet att regeringen avsåg att göra en mer utförlig beskrivning av hur potentiell BNP bedöms till budgetpropositionen . välkomnar att återkommande granskar regeringens redovisning i budgetpropositionen. Utskottet har betonat att öppenhet och tydlighet är en förutsättning för att stärka förtroendet för finanspolitiken (t.ex. 2010/11:FiU42). I skrivelsen, som svar på , anför regeringen att de ständigt strävar efter att öka tydligheten i sin bedömning av finanspolitikens inriktning och effekter. Regeringen menar att flera förbättringar har genomförts i detta avseende och att de kontinuerligt arbetar med att öka transparensen i de ekonomiska propositionerna. Vidare menar regeringen att de redogör för sin syn på de risker för makroekonomiska obalanser som berörs i . Utskottet delar regeringens bedömning vad gäller rekommendationer. har i tidigare betänkanden (t.ex. 2011/12 FiU1) framhållit att regeringen har arbetat systematiskt med att förbättra redovisningen och tydligheten i de ekonomisk-politiska propositionerna. Regeringen har t.ex. i skrivelsen om ramverk för finanspolitiken (skr. 2010/11:79) konkretiserat riktlinjer för öppenhet och tydlighet i enlighet med vad utskottet tidigare anfört om bl.a. motiveringar av utgiftstakets nivå, redovisningen av budgeteffekter och hanteringen av ändringsbudget. Det är enligt utskottet positivt att regeringen avser att fortsätta utveckla redovisningen i budgetpropositionen. tillstyrker därmed att skrivelsen läggs till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken, punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som Socialdemokraterna föreslår i reservationen. 2012/13:Fi13 av m.fl. (S) och avslår proposition 2012/13:100 punkt 1 och motionerna 2012/13:Fi12 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2012/13:Fi14 av m.fl. (V) yrkandena 14, 2012/13:Fi15 av m.fl. (MP) yrkandena 112 och 2012/13:Fi262 av m.fl. (S). Samhället ska ge välfärd och möjligheter åt alla. Samhället ska undanröja hinder för människors utveckling och ge alla oavsett uppväxtmiljö möjlighet att nå sin fulla potential. Samhället ska vara ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbart, och människors livskvalitet ska kunna öka utan att det skadar vår gemensamma miljö.