bet · H101KU3 · 2013-09-24 00:00:00 — 2013/14:KU3 Omställningsstöd för riksdagsledamöter I betänkandet behandlas riksdagsstyrelsens framställning 2012/13:RS7 Omställningsstöd för riksdagsledamöter samt tio motionsyrkanden som väckts med anledning av framställningen. Utskottet ställer sig i huvudsak bakom riksdagsstyrelsens förslag till ett nytt system för stöd till avgångna riksdagsledamöter inför övergången till yrkeslivet. Systemet består av ett omställningsstöd i vilket ingår dels ett stöd för övergång till yrkesverksamhet, dels ett därtill anknutet ekonomiskt stöd. Stödet för övergång till yrkeslivet som erbjuds f.d. riksdagsledamöter ska, i likhet med det stöd som erbjuds på den övriga arbetsmarknaden, kunna bestå av rådgivningsinsatser och kompletterande utbildning. ska ansvara för att den tidigare ledamoten får ett sådant stöd. Det närmare innehållet i stödet för övergång till arbetslivet ska regleras i avtal som träffar med anordnare. Alla tidigare ledamöter som tar emot det erbjudna stödet ska på begäran lämna uppgifter till om vilka åtgärder de vidtagit för att återgå till yrkeslivet. Stödåtgärderna är skattefria. Till stödet för övergång till yrkesverksamhet knyts två ekonomiska stödformer: dels ett generellt och kortvarigt ekonomiskt omställningsstöd liknande avgångsersättning på arbetsmarknaden, dels ett förlängt ekonomiskt omställningsstöd som ska kunna lämnas till äldre personer som varit riksdagsledamöter . Den sistnämnda ersättningen är väsentligt lägre än det generella ekonomiska omställningsstödet och ska efter ansökan kunna lämnas i taget om det vid prövningen bedöms finnas särskilda skäl för det. Till förmånssystemet knyts regler om minskning eller indragning av förmånen (jämkning) under vissa förutsättningar i syfte att upprätthålla principen om att systemet syftar till att stödja den enskildes övergång till förvärvslivet. De hittillsvarande reglerna om inkomstgaranti kommer, med vissa justeringar, att gälla vid avgång från för riksdagsledamöter som valts in eller trätt in som ersättare före riksdagsvalet . Dessa regler kommer också att gälla för en riksdagsledamot som tidigare tillhört men som väljs in vid valet eller träder in senare under förutsättning att ledamoten före återinträdet har ett beslut om inkomstgaranti samt garantitiden vid återinträdet inte har löpt ut. Alla övriga ledamöter ska i stället omfattas av det nya systemet. En ny jämkningsregel kommer att gälla enligt både det nya och det gamla systemet, men undantag kommer att göras för en tidigare ledamot som vid lagens ikraftträdande tar emot en inkomstgaranti som då alltjämt löper. Utskottet avstyrker, främst med hänsyn till Lagrådets påpekanden om oklarheter i förslaget, riksdagsstyrelsens förslag om direkt verkställbarhet enligt utsökningsbalken av ett beslut om återbetalning eller jämkning. Den gällande ordningen i detta avseende kommer således att bestå. Det innebär att om behov uppstår av att utverka en exekutionstitel får talan väckas i domstol om förpliktande att betala det aktuella kravet eller ansökan göras hos om betalningsföreläggande. Ändringsförslagen medför en del följdändringar i andra författningar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I betänkandet finns fyra reservationer (MP, C, SD, V och KD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Reducering av ekonomiskt omställningsstöd antar utskottets i bilaga 3 som förslag 1 intagna förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter i de delar det avser 13 a kap. 12 och 13 §§. Därmed bifaller delvis framställning 2012/13:RS7 punkt 1 i denna del och avslår motion 2012/13:K7 yrkande 3. Reservation 1 (V) Jämkning av inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd antar utskottets i bilaga 3 som förslag 1 intagna förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter i de delar det avser 13 kap. 16 § och 13 a kap. 15. Därmed bifaller delvis framställning 2012/13:RS7 punkt 1 i denna del. antar utskottets i bilaga 3 som förslag 1 intagna förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter i de delar det avser 13 kap. 25 § och 13 a kap. 28. Därmed bifaller delvis framställning 2012/13:RS7 punkt 1 i denna del. antar utskottets i bilaga 3 som förslag 1 intagna förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter i de delar det avser 13 kap. 26 § och 13 a kap. 29 §. Därmed bifaller delvis framställning 2012/13:RS7 punkt 1 i denna del. antar utskottets i bilaga 3 som förslag 1 intagna förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter i de delar det avser 13 kap. 1 §, 13 a kap. 1 § samt ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Därmed bifaller delvis framställning 2012/13:RS7 punkt 1 i denna del och avslår motionerna 2012/13:K6 yrkande 2, 2012/13:K7 yrkandena 1 och 2, 2012/13:K8 yrkandena 1 och 2, 2012/13:K9 yrkandena 1 och 2 samt 2012/13:K10. Reservation 2 (MP, C, SD, V) Reservation 3 (KD) Ändring i riksdagsordningens huvudbestämmelser antar i den ordning som anges i 8 kap. 17 § första stycket andra meningen regeringsformen utskottets i bilaga 3 som förslag 5 intagna förslag till lag om ändring i riksdagsordningen i de delar det avser huvudbestämmelserna. Därmed bifaller framställning 2012/13:RS7 punkt 5 i denna del. Ändringar i riksdagsordningens tilläggsbestämmelser antar utskottets i bilaga 3 som förslag 5 intagna förslag till lag om ändring i riksdagsordningen i de delar det avser tilläggsbestämmelser. Därmed bifaller framställning 2012/13:RS7 punkt 5 i denna del. antar utskottets i bilaga 3 som förslag 1 intagna förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter i den mån det inte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan, som förslag 2 intagna förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), som förslag 3 intagna förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), som förslag 4 intagna förslag till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för samt som förslag 6 intagna förslag till lag om ändring i lagen (2012:883) med instruktion för . Därmed bifaller delvis framställning 2012/13:RS7 punkterna 1 i denna del, 2–4 och 6. Vissa ytterligare ändringar i ersättningslagen antar utskottets framlagda förslag i bilaga 3 till lag om ändring i 13 kap. 15, 20 och 27 §§ lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter. avslår motion 2012/13:K6 yrkande 1. Reservation 4 (KD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), Skånberg (KD), (SD), (V) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas riksdagsstyrelsens framställning 2012/13:RS7 Omställningsstöd för riksdagsledamöter. Styrelsens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Styrelsens lagförslag finns i bilaga 2. Riksdagsstyrelsen beslutade att tillkalla en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att dels lämna förslag till åtgärder som syftar till att underlätta för ledamöter som har lämnat uppdraget i att övergå till yrkesverksamhet, dels genomföra en översyn av reglerna för inkomstgaranti för ledamöter. Kommittén antog namnet . presenterade sina förslag i betänkandet 2012/13:URF1 Omställningsstöd för riksdagsledamöter. Betänkandet har remissbehandlats. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr. 1136-2012/13). Med anledning av framställningen har fem motioner väckts. Förslagen i motionerna återges i bilaga 1. Utskottet beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter, förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) och förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. I framställningen föreslår riksdagsstyrelsen ett nytt system för stöd till avgångna riksdagsledamöter inför övergången till yrkeslivet. Systemet består av ett omställningsstöd i vilket ingår dels ett stöd för övergång till yrkesverksamhet, dels ett därtill anknutet ekonomiskt stöd. Stödet för övergång till yrkeslivet som erbjuds f.d. riksdagsledamöter bör, i likhet med det stöd som erbjuds på den övriga arbetsmarknaden, kunna bestå av rådgivningsinsatser och kompletterande utbildning. ska ansvara för att den tidigare ledamoten får ett sådant stöd. Det närmare innehållet i stödet för övergång till arbetslivet ska regleras i avtal som träffar med anordnarna. Alla tidigare ledamöter som tar emot det erbjudna stödet ska på begäran lämna uppgifter till om vilka åtgärder de vidtagit för att återgå till yrkeslivet. Stödåtgärderna är skattefria. Till stödet för övergång till yrkesverksamhet knyts två ekonomiska stödformer: dels ett generellt och kortvarigt ekonomiskt omställningsstöd liknande avgångsersättning på arbetsmarknaden, dels ett förlängt ekonomiskt omställningsstöd som ska kunna lämnas till äldre personer som varit riksdagsledamöter . Den sistnämnda ersättningen är väsentligt lägre än det generella ekonomiska omställningsstödet och ska efter ansökan kunna lämnas i taget om det vid prövningen bedöms finnas särskilda skäl för det. Till förmånssystemet knyts regler om minskning eller indragning av förmånen (jämkning) under vissa förutsättningar i syfte att upprätthålla principen om att systemet syftar till att stödja den enskildes övergång till förvärvslivet. De nya bestämmelserna om stöd för övergång till förvärvsarbete och ekonomiskt omställningsstöd placeras i ett nytt kapitel, 13 a kap., i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (ersättningslagen). Bestämmelserna ska tillämpas på de ledamöter som valts in i i samband med valet eller . De nya bestämmelserna ska även tillämpas på den tidigare ledamot som, efter ett uppehåll från , väljs vid det valet eller vid senare val. Detta gäller dock inte den som före återinträdet fått ett beslut om inkomstgaranti som fortfarande löper. Bestämmelserna om erbjudande av stöd för övergång till förvärvsarbete, uppgiftsskyldighet och jämkning ska dock gälla även ledamöter som valts in i före valet . Ändringsförslagen medför en del följdändringar i andra författningar. Kostnaderna för administration av de föreslagna ekonomiska omställningsstöden bedöms bli betydligt lägre än för inkomstgarantin. Styrelsen bedömer att kostnaderna för omställningsåtgärderna ryms inom den ram som motsvarar den nu pågående försöksverksamheten. Vissa kostnader för administration av stödet tillkommer dock. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Gällande bestämmelser om inkomstgaranti Bestämmelserna om inkomstgaranti och efterlevandeskydd finns i 13 kap. lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (ersättningslagen). Huvuddragen i bestämmelserna är följande. Syftet med inkomstgarantin är att skapa en ekonomisk trygghet för en avgången ledamot i den omställningssituation som uppstår när han eller hon lämnar . Garantin är inte avsedd som en varaktig försörjning (13 kap. 1 §). En ledamot som lämnar sammanhängande tjänstgöring har rätt till inkomstgaranti, dock inte för den tid då ledamoten får ålderspension eller sjukpension enligt ersättningslagen (13 kap. 2 §). Ledighet som har beviljats av eller av talmannen eller sjukfrånvaro begränsar inte rätten till inkomstgaranti (13 kap. 3 §). Inkomstgarantin betalas ut längst till dess ledamoten fyller . Om ledamoten åter tar plats i upphör garantin så länge uppdraget varar (13 kap. 4 §). För den som har tjänstgjort en sammanlagd tid som är kortare än sex gäller inkomstgarantin . Om riksdagsledamoten vid avgången har en sammanlagd tid av gäller inkomstgarantin 1) i längst om ledamoten inte har uppnått 2) i längst om ledamoten har uppnått 40 men inte 3) längst till ingången av den månad då ledamoten fyller om han eller hon har uppnått (13 kap. 5 §). jämställs inkomstgarantin med inkomst av anställning. Därefter är den inte pensionsgrundande. Inkomstgarantin grundar inte rätt till jobbskatteavdrag vid inkomstbeskattningen (13 kap. 6 §). Enligt en s.k. dispensregel får tidsbegränsad inkomstgaranti förlängas med högst om det finns särskilda skäl. Garantin kan då bestämmas till ett lägre belopp. Särskilda skäl kan vara att en ledamot efter garantitidens utgång har kommit i försörjningssvårigheter som har samband med frånvaron från arbetsmarknaden. Ett annat skäl kan vara sjukdom. Enligt en tillämpningsföreskrift till bestämmelsen (RFS 2006:6) ska man vid bedömningen ta hänsyn till garantitagarens förvärvs- och kapitalinkomster samt förmögenhetsförhållanden (se förs. 1987/88:123, bet. 1987/88:KU42) (13 kap. 7 § med tillämpningsföreskrifter). En ledamot som har lämnat sitt uppdrag och får partiell sjukersättning eller partiell aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken (2010:1259) får beviljas inkomstgaranti. Sådan ersättning minskar inkomstgarantin med motsvarande belopp (13 kap. 8 och 12 §§). Inkomstgaranti betalas med ett månadsbelopp som beräknas på ett s.k. garantiunderlag. I garantiunderlaget ingår ledamotsarvodet, tilläggsarvoden och vissa fasta arvoden enligt lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Därefter beräknas inkomstgarantin enbart på det ledamotsarvode som betalas ut vid avgångstillfället (13 kap. 9 §). Underlaget för garantin utgörs i princip av det arvode ledamoten har vid avgångstillfället. Första året får alla av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 basbelopp. Storleken på garantin är efter det första garantiåret relaterad till ledamotens sammanlagda tid i . För ledamöter som har tjänstgjort av är inkomstgarantin av garantiunderlaget. Som mest uppgår garantin till av garantiunderlaget, och det tjänstgöring (13 kap. 10 §). Inkomstgarantin är värdesäkrad genom att den fastställda inkomstgarantin knyts till det prisbasbelopp som gäller för avgångsåret och omräknas vid förändring av detta (13 kap. 11 §). Inkomstgarantin minskas med inkomster från vissa andra inkomstkällor (s.k. samordning), nämligen pensionsgrundande inkomster, inkomster av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i , delpension enligt kollektivavtal, pension eller livränta och andra kontanta förmåner på grund av annan anställning eller uppdrag. Härvid finns också vissa särskilda ytterligare samordningsregler som bl.a. gäller f.d. riksdagsledamöter som också har varit kommunalt förtroendevalda. Vid samordningen görs en minskning av den sammanlagda tillkommande inkomsten med motsvarande procentandel som gäller garantiunderlaget för varje särskilt fall. Dock finns ett fribelopp motsvarande ett prisbasbelopp eller en tolftedel därav per kalendermånad (13 kap. 13 § med tillämpningsföreskrifter och 14 § med tillämpningsföreskrifter; om samordningen finns ytterligare regler i 13 kap. 15 §). Inkomstgarantin får om det är skäligt jämkas. Jämkning innebär att det beslutas att garantitagaren inte har rätt till inkomstgaranti eller att utbetalningen ska minskas eller helt upphöra. Detta gäller i fyra olika fall, nämligen om en garantitagare: 1) förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete, 2) redovisar inkomst av aktiv näringsverksamhet och denna har reducerats på grund av avdrag för – avsättning till periodiseringsfond, – avsättning till upphovsmannakonto, – avsättning till expansionsfond, – eget pensionssparande, – underskott av annan verksamhetsgren, 3) redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet där det ingår arbetsinkomster, eller 4) har dömts för brott som medfört att garantitagaren skilts från uppdraget som riksdagsledamot eller dömts för brott av sådan allvarlig art att det framstår som sannolikt att garantitagaren skulle ha skilts från uppdraget som riksdagsledamot om han eller hon hade varit kvar i (13 kap. 16 §). Vidare finns bestämmelser om efterlevandeskydd som betalas till arvsberättigade barn som inte fyllt efter den som vid sin död var berättigad till mer än en ettårig inkomstgaranti. En efterlevande make eller därmed jämställd till f.d. ledamot kan efter särskild prövning erhålla ett efterlevandeskydd. gör då en skälighetsprövning av den efterlevande makens försörjningssituation. Efterlevandeskydd motsvarar ett prisbasbelopp (13 kap. 17–21 §§). Närmare om det föreslagna omställningsstödet Riksdagsstyrelsen föreslår att de nya bestämmelserna om stöd för övergång till förvärvsarbete och ekonomiskt omställningsstöd placeras i ett nytt kapitel, 13 a kap., i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för riksdagsledamöter (ersättningslagen). Huvuddragen i förslaget är följande. Den som lämnar ledamotsuppdraget och som inte har fyllt ska erbjudas ett stöd för att övergå till förvärvsarbete (13 a kap. 2 § ersättningslagen). Stödet bör, i likhet med det stöd som erbjuds på den övriga arbetsmarknaden, kunna bestå av rådgivningsinsatser och kompletterande utbildning. föreslås ansvara för att den tidigare ledamoten får ett sådant stöd. Innehållet i stödet för övergång till arbetslivet bör regleras i avtal som träffar med anordnarna. Till stödet för övergång till yrkesverksamhet knyts två ekonomiska stödformer, dels ett generellt och kortvarigt ekonomiskt omställningsstöd liknande avgångsersättning på arbetsmarknaden, dels ett förlängt ekonomiskt omställningsstöd som ska kunna lämnas till äldre personer som har varit riksdagsledamöter . Det generella ekonomiska omställningsstödet ska enligt förslaget (13 a kap. 4 §) betalas till den som varit ledamot av – , om mandatet har utövats om , – , om mandatet har utövats om , – , om mandatet har utövats om eller – , om mandatet har utövats om . Om den som tar emot ekonomiskt omställningsstöd återinträder i föreslås att utbetalningarna avbryts. När han eller hon återigen lämnar bör den föreslagna ordningen gälla i tillämpliga delar (13 a kap. 8 §). Det ekonomiska omställningsstödet föreslås uppgå till av ledamotsarvodet och ska vara pensionsgrundande. Stödet värdesäkras inte och ger inte rätt till jobbskatteavdrag. Riksdagsstyrelsen föreslår vidare (13 a kap. 5 §) att den som har tagit emot ekonomiskt omställningsstöd från avgången efter ansökan får beviljas ytterligare stöd i taget (förlängt ekonomiskt omställningsstöd) om – ledamoten under avgångsåret hade fyllt minst , – mandatet vid avgången hade utövats om och – särskilda skäl föreligger. Vid bedömningen av om särskilda skäl föreligger ska enligt förslaget avseende fästas vid – om och hur den tidigare ledamoten har nyttjat de stödåtgärder som erbjudits eller vilka åtgärder han eller hon annars har vidtagit för att söka övergå till förvärvsarbete samt – den tidigare ledamotens personliga och ekonomiska förhållanden. Förlängt ekonomiskt omställningsstöd får även beviljas då endast särskilda skäl föreligger. I sådana fall får stödet beviljas i högst . Det förlängda ekonomiska stödet uppgår till högst av ledamotsarvodet och är liksom ålderspension inte pensionsgrundande. Stödet värdesäkras men ger inte rätt till jobbskatteavdrag. Förlängt ekonomiskt omställningsstöd får inte beviljas än fram t.o.m. den månad som föregår 65-årsmånaden (13 a kap. 7 §). När det gäller frågan om vilka slags inkomster som ska innebära att det ekonomiska omställningsstödet minskas föreslår riksdagsstyrelsen inte någon skillnad i förhållande till vad som gäller för inkomstgarantin (13 a kap. 11–12 §§ jämfört med 13 kap. 12, 12 a och 13 §§). Vidare föreslås att årsinkomster under ett prisbasbelopp inte heller i det nya systemet bör medföra reducering av ekonomiskt omställningsstöd. Till skillnad från vad som gäller för inkomstgarantin föreslås minskningen av de ekonomiska avgångsförmånerna dock ske krona för krona (se 13 a kap. 13 § och 13 kap. 14 §). Riksdagsstyrelsen föreslår att de nuvarande jämkningsgrunderna ska gälla även i det nya systemet (13 a kap. 15 §). Dessutom föreslår styrelsen att en ny jämkningsregel införs i såväl det gamla som det nya systemet (13 a kap. 15 § andra stycket jämfört med 13 kap. 16 § andra stycket). Enligt den nya regeln bör jämkning också få beslutas i fråga om ekonomiskt omställningsstöd som gäller om den som tar emot förmånen inte har vidtagit tillräckliga åtgärder för att övergå till förvärvsarbete. Vid bedömningen av om jämkning ska ske ska särskilt beaktas om och hur den som tar emot förmånen har tagit del av det omställningsstöd som lämnas vid avgången. Efterlevandeskydd föreslås även i det nya systemet betalas med ett belopp som för varje berättigad motsvarar ett prisbasbelopp (13 a kap. 19 §). Styrelsen föreslår att skyddet i det nya systemet betalas under högst (13 a kap. 18 §). Riksdagsstyrelsen föreslår att de nya bestämmelserna om stöd för övergång till förvärvsarbete och ekonomiskt omställningsstöd träder i kraft och tillämpas på de ledamöter som väljs in i i samband med valet eller . Styrelsen föreslår också att de nya bestämmelserna även tillämpas på den tidigare ledamot som efter ett uppehåll från väljs vid det valet eller vid senare val. Detta gäller dock inte den som före återinträdet fått ett beslut om inkomstgaranti som fortfarande löper. För den som valts in i före valet eller som inträtt som ersättare föreslås att det nuvarande systemet gäller (13 a kap. 1 a §, 13 kap. 1 § samt punkten 3 i övergångsbestämmelserna). Bestämmelserna om erbjudande av stöd för övergång till förvärvsarbete, uppgiftsskyldighet, jämkning och beslutsfattandet föreslås gälla även ledamöter som valts in i före valet . I det följande behandlar utskottet närmare de delar av förslaget som aktualiseras i motioner samt genom Lagrådets yttrande. Reducering av ekonomiskt omställningsstöd Utskottets förslag i korthet bifaller, med ett par smärre ändringar, riksdagsstyrelsens förslag som innebär att de inkomster som minskar inkomstgarantin även ska minska det ekonomiska omställningsstödet. Därmed avslår ett motionsyrkande i frågan. Jämför reservation 1 (V). I 13 kap. 13 § ersättningslagen finns bestämmelser om att inkomstgarantin, utöver sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken samt arvode och övergångsersättning enligt vissa bestämmelser som gäller för , ska minskas med följande inkomster: 1) inkomst av sådant slag som är pensionsgrundande enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken, 2) sådan inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i , 3) delpension enligt kollektivavtal, 4) pension och livränta i andra fall än som avses i 12 §, 5) andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag än dem som avses i 1–4. Av 13 kap. 14 § ersättningslagen följer att de inkomster som anges i 13 kap. 13 § påverkar inkomstgarantin i samma utsträckning som garantin betalas ut i förhållande till garantiunderlaget. För den som exempelvis har rätt till inkomstgaranti av garantiunderlaget minskas garantin av inkomsten. Härvid räknas dock endast inkomster som överstiger ett prisbasbelopp . Denna begränsning brukar kallas fribelopp. Riksdagsstyrelsen föreslår (s. 53 f.) att de inkomster som reducerar inkomstgarantin även ska reducera det ekonomiska omställningsstödet. Årsinkomster under ett prisbasbelopp ska enligt förslaget inte medföra reducering av ekonomiskt omställningsstöd. Förslaget innebär vidare att hela inkomsten – oavsett med vilken nivå förmånen betalas ut – ska leda till avräkning. Minskningen av de ekonomiska avgångsförmånerna föreslås alltså ske krona för krona. Bestämmelserna förs enligt förslaget in i 13 a kap. 11–14 §§ ersättningslagen. När det gäller frågan om vilka slags inkomster som ska reducera det ekonomiska omställningsstödet ansluter sig riksdagsstyrelsen till resonemang. Enligt kommittén kan det i vissa fall framstå som stötande att kapitalinkomster eller förmögenhet inte reducerar de ekonomiska avgångsförmånerna. Att betala ut avgångsförmåner till den som uppenbarligen saknar behov av förmånen kan undergräva legitimiteten i regelverket.