bet · H001AU6 · 2013-02-25 00:00:00 — Olika arbetslöshetskassor kan också tolka bestämmelserna på olika sätt, vilket man kan se prov på även med dagens system. vill ha en garanterad arbetslöshetsförsäkring som administreras av en enda myndighet. Om en felaktig utbetalning har skett ska den sökande enligt vad anför givetvis återbetala detta i enlighet med arbetslöshetskassans beslut. Med regeringens förslag riskerar utredningstiderna emellertid att bli onödigt långa. Arbetslöshetskassorna bör ha incitament att minska handläggningstiderna. Därför föreslår partiet att beslutar att avslå propositionen i den del det avser den föreslagna 66 § , till förmån för nuvarande bestämmelse (yrkande 4). Yrkande väckt under utskottsbehandlingen har genom under utskottsbehandlingen yrkat avslag på proposition 2012/13:12 i dess helhet. Utskottet välkomnar regeringens förslag att utöka arbetslöshetskassornas möjlighet att innehålla ersättning när det finns sannolika skäl att ersättning annars kommer att betalas ut felaktigt. Regeringens förslag tar mer specifikt sikte på den obalans som finns i det nuvarande regelverket där det fastställs att ersättning kan hållas inne om kassan har anledning att misstänka att den sökande förlängt tiden i eller själv orsakat sin arbetslöshet och därmed ska få sin ersättning nedsatt eller avstängd, men inte om kassan har anledning att misstänka att den sökande över huvud taget inte uppfyller de allmänna villkoren för ersättning. Inte heller när en sökande avvisar en anvisning till jobbgarantin för unga kan ersättning hållas inne i väntan på beslut. Till skillnad från vad som tycks föresväva i motion 2012/13:A13 är det alltså inte fråga om att ytterligare sätta människor i svår ekonomisk knipa. Utgångspunkten för förändringarna är tvärtom att utbetalningar inte ska göras då frågan om rätten till ersättning utreds, i de fall då man på goda grunder misstänker att utbetalningen skulle vara felaktig och därmed leda till senare återkrav som kan förmodas vara mycket problematiska att klara för människor i en ekonomiskt utsatt situation. Utskottet instämmer i att det är önskvärt att arbetslöshetskassornas handläggningstid i sådana ärenden är så kort som möjligt, men anser att det är en fråga som är frikopplad från frågan om huruvida ersättning bör betalas ut till personer som förmodligen inte har rätt till den. Handläggningstiderna påverkas naturligtvis inte i sig av om ersättning får hållas inne eller inte. Utskottet vill slutligen framhålla att bestämmelsen innehåller flera viktiga begräsningar till skydd för den enskilde. Bland annat måste det vara sannolikt att ersättning inte ska utbetalas för att den ska få hållas inne, rätten att hålla inne ersättning begränsas till de fall där det uttryckligen framgår av lag att ersättningsrätten kan ifrågasättas och det tydliggörs att arbetslöshetskassan inte får hålla inne ett högre belopp än det som annars misstänks bli felaktigt utbetalat. Utskottet anser sammanfattningsvis att invändningar i dessa delar kan lämnas utan åtgärd. Utskottet, som ställer sig bakom regeringens förslag i nu behandlade delar, övergår därmed till att behandla förslagen om ändrade regler för återbetalning av statsbidrag. Återbetalning till följd av felaktiga utbetalningar regleras i när det gäller felaktiga utbetalningar till en enskild och i LAK när det gäller felaktiga utbetalningar till en arbetslöshetskassa. Enligt 68 § gäller att om någon genom oriktig uppgift eller genom underlåtenhet att fullgöra sin uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt har orsakat att ersättning lämnats obehörigen eller med för högt belopp ska det som betalats ut för mycket betalas tillbaka. Detsamma gäller om någon på annat sätt fått ersättning obehörigen eller med för högt belopp och han eller hon skäligen bort inse detta. Återbetalning av ersättning ska enligt 68 a § också ske om någon som fått ersättning från en arbetslöshetskassa senare har fått lön eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön . I 68 b och c §§ finns bestämmelser om ränta i sådana fall. Enligt 68 d § får kassan helt eller delvis efterge ett krav på återbetalning eller ränta om det finns särskilda skäl till det. Kassan får enligt 68 e § vid en senare utbetalning av ersättning dra av ett skäligt belopp om det finns krav på återbetalning eller ränta. En arbetslöshetskassa har enligt 93 § LAK rätt till statsbidrag för kostnader för ersättning som betalas ut enligt bestämmelser i . Därutöver får regeringen enligt 93 a § LAK besluta om bidrag till en arbetslöshetskassa för andra ändamål än dem som anges i 93 §. Av 94 § LAK framgår att om en arbetslöshetskassa har fått statsbidrag utan att vara berättigad till det eller har fått för stort bidrag, ska kassan betala tillbaka bidraget. I frågor om återkrav beslutar IAF. Grundas återkravet på att beslut om ersättning enligt är felaktigt, får dock statsbidraget återkrävas endast om beslutet om utbetalning av ersättning strider mot , LAK eller föreskrifter meddelade med stöd av dessa lagar. Vid återkrav får IAF jämka beloppet delvis eller, om det finns synnerliga skäl, helt. I proposition 2012/13:12 punkten 2 i denna del noterar regeringen att IAF har granskat arbetslöshetskassornas återkravshantering. Granskningarna visar enligt regeringen att arbetslöshetskassornas återkravshantering fungerar över lag, men att det finns oklarheter vad gäller delar av hanteringen. Detta gäller främst ärenden där arbetslöshetsersättning utgått felaktigt, men där arbetslöshetskassan fattat beslut om att den sökande inte är återbetalningsskyldig. Regeringen anser att det är bekymmersamt att återkravshanteringen av felaktigt utbetalat statsbidrag inte sker på ett enhetligt och effektivt sätt och att det är angeläget med en tydligare reglering på området. Regeringen föreslår därför att bestämmelserna om återbetalning tydliggörs för tre olika situationer beroende på vem som har orsakat den felaktiga utbetalningen: den arbetssökande, arbetslöshetskassan eller någon annan (exempelvis en myndighet som lämnat felaktiga uppgifter). Regeringen föreslår att om en arbetssökande som har fått arbetslöshetsersättning har orsakat att ersättningen betalats ut i strid med LAK, eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till någon av dessa lagar, ska arbetslöshetskassan betala tillbaka statsbidrag som har betalats ut felaktigt. Detsamma gäller när den som har fått ersättning från en kassa senare har fått lön eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön (94 § första stycket LAK). Återbetalningsskyldigheten omfattar dock inte belopp som arbetslöshetskassan har beslutat att efterge med stöd av 68 d § (94 § andra stycket LAK). Vidare föreslås att om en arbetslöshetskassa har orsakat att arbetslöshetsersättning betalats ut i strid med LAK, eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till någon av dessa lagar, ska kassan betala tillbaka statsbidrag som har betalats ut felaktigt (ny 94 a § LAK). Regeringen föreslår att om det är någon annan än den som har fått ersättningen eller en arbetslöshetskassa som har orsakat att arbetslöshetsersättning betalats ut i strid med LAK, eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till någon av dessa lagar, ska kassan betala tillbaka statsbidrag som har betalats ut felaktigt endast om den som har fått ersättningen skäligen borde ha insett att han eller hon har fått ersättning obehörigen eller med för högt belopp (ny 94 b § första stycket LAK). Återbetalningsskyldigheten omfattar dock inte belopp som arbetslöshetskassan har beslutat att efterge med stöd av 68 d § (ny 94 b § andra stycket LAK). Regeringen föreslår att en arbetslöshetskassa även i andra fall ska betala tillbaka statsbidrag som kassan har fått utan att vara berättigad till det eller har fått med för högt belopp (ny 94 c § LAK). Regeringen föreslår därutöver att IAF ska besluta att kräva tillbaka statsbidrag från en arbetslöshetskassa om myndigheten vid sin tillsyn finner att förutsättningarna för återbetalningsskyldighet är uppfyllda enligt någon tillämplig bestämmelse (ny 94 d LAK). Bestämmelsen har gjorts tvingande för myndigheten. Slutligen föreslås att en arbetslöshetskassa även på begäran ska kunna få frågan om delvis eller hel befrielse från återbetalningsskyldighet prövad av IAF (ny 94 e § LAK). En sådan prövning ska inte endast kunna ske vid myndighetens tillsyn. yrkar i kommittémotion 2012/13:A14 i denna del av m.fl. (MP) avslag på propositionen utom i den del som avser 43 § . Yrkande väckt under utskottsbehandlingen har genom under utskottsbehandlingen yrkat avslag på proposition 2012/13:12 i dess helhet. Det finns enligt utskottets mening goda skäl att tydliggöra reglerna för återbetalningsskyldighet på det sätt som föreslås i propositionen. En av huvudprinciperna för det föreslagna systemet kan sägas vara att en arbetslöshetskassa själv får stå för den ekonomiska risken om kassan orsakat att ersättning utbetalats felaktigt. I de fall där den sökande eller en tredje part har orsakat den felaktiga utbetalningen är huvudprincipen enligt förslaget att kassan ska hållas skadeslös. Det innebär att kassan endast ska betala tillbaka statsbidrag i de fall där den själv har möjlighet att i sin tur rikta återkrav mot den enskilde. Det gäller sådana fall där den sökande har orsakat den felaktiga utbetalningen och sådana fall där en tredje part har orsakat den felaktiga utbetalningen men där den sökande skäligen borde ha insett att han eller hon har fått ersättning obehörigen eller med för högt belopp. Följdriktigt blir kassan inte återbetalningsskyldig i sådana fall där den beslutat att efterge beloppet med stöd av 68 d § . Utskottet anser att huvudprinciperna för det föreslagna systemet är välgrundade och syftar till att tydliggöra kriterierna för kassornas återbetalningsskyldighet. Utskottet anser även att de förändringar som regeringen föreslår med avseende på IAF:s återkravsskyldighet och kassornas möjlighet att tidigt få frågan om befrielse från återbetalningsskyldighet prövad, bör kunna leda till en mer rättssäker och likvärdig behandling mellan kassorna och till att bygga upp en praxis som underlättar för kassorna att själva avgöra när de bör återbetala felaktigt utbetalda statsbidrag frivilligt. Utskottet, som ställer sig bakom regeringens förslag i nu behandlade delar, övergår därmed till att behandla förslagen om Arbetsförmedlingens behandling av känsliga personuppgifter. Arbetsförmedlingens behandling av känsliga personuppgifter De grundläggande bestämmelserna om behandling av personuppgifter finns i PUL. PUL är generellt tillämplig, men om det i en annan lag eller förordning har meddelats avvikande bestämmelser så gäller de bestämmelserna. Syftet med de särskilda registerförfattningarna, exempelvis Arbetsförmedlingens registerlag, har varit att anpassa regleringen till de särskilda behov som myndigheterna har i sina respektive verksamheter och att göra avvägningar mellan behovet av effektivitet i berörd verksamhet och behovet av skydd för den enskildes integritet. Av 13 § PUL framgår att det är förbjudet att behandla personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, eller medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa eller sexualliv. Enligt 9 § Arbetsförmedlingens registerlag får det i en arbetsmarknadspolitisk databas behandlas sådana känsliga personuppgifter som avses i 13 § PUL som avslöjar etniskt ursprung eller rör hälsa under förutsättning att uppgifterna har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för att handlägga ärendet. När det gäller frågan om i vilken utsträckning personuppgifter får överföras från Arbetsförmedlingen till andra styrs detta av regleringen av sekretess. Enligt 48 a § ska Arbetsförmedlingen till en arbetslöshetskassa lämna de uppgifter om en arbetssökande som har betydelse för tillämpningen av den lagen. Känsliga personuppgifter omfattas inte av uppgiftsskyldigheten, utan utlämnande av sådana uppgifter får endast ske efter en prövning enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Om känsliga personuppgifter, på begäran av en arbetslöshetskassa, efter sekretessprövning lämnas ut från Arbetsförmedlingen till kassan gäller därför sekretess enligt 28 kap. 13 § offentlighets- och sekretesslagen i ärende om arbetslöshetsersättning enligt för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs. Det finns alltså en sekretessbestämmelse som kan hindra att känsliga personuppgifter som förekommer vid kassornas handläggning av ersättningsärenden lämnas ut. Till skillnad mot vad som gäller för Arbetsförmedlingens verksamhet innebär sekretessbestämmelsens utformning med s.k. rakt skaderekvisit att det här inte finns någon presumtion för att sekretess gäller. Regeringen konstaterar i proposition 2012/13:12 punkten 3 att det, när det gäller en sådan aktivitetsrapport som den arbetssökande enligt förslagen i propositionen ska vara skyldig att lämna till Arbetsförmedlingen, inte är möjligt att på förhand bedöma vilka uppgifter den arbetssökande skulle finna skäl att ange när han eller hon ska redovisa sina sökaktiviteter eller andra åtgärder för att ta sig ur arbetslöshet. Arbetsförmedlingen har begränsad möjlighet att styra över vad den enskilde skulle redovisa i rapportens fritextfält. För att uppnå den effektivitetsvinst som en automatiserad inlämnad aktivitetsrapport är tänkt att medföra, krävs att den enskilde får lämna de uppgifter som han eller hon vill ange i ärendet. Risken för intrång i den enskildes integritet måste dock enligt regeringen beaktas och vägas mot den eftersträvade effektivitetsvinsten. Regeringens bedömning är sammantaget att den risk för intrång i enskildas personliga integritet som förslaget medför med hänsyn till ovan gjorda överväganden inte väger tyngre än behovet av effektiva arbetssätt för Arbetsförmedlingen. Regeringen föreslår därför att samtliga de i 13 § PUL angivna känsliga personuppgifterna bör få behandlas i en databas om uppgifterna har lämnats i ett ärende. Precis som ska även uppgifter som avslöjar etniskt ursprung eller rör hälsa få behandlas i en databas, om de är nödvändiga för handläggningen av ett ärende (9 § Arbetsförmedlingens registerlag). Inga förändringar föreslås av de bestämmelserna som reglerar vilka uppgifter som får överföras från Arbetsförmedlingen till arbetslöshetskassorna eller de bestämmelser som reglerar hur sådana uppgifter får hanteras inom ramen för arbetslöshetskassornas handläggning. yrkar i kommittémotion 2012/13:A14 i denna del av m.fl. (MP) avslag på propositionen utom i den del som avser 43 § . Yrkande väckt under utskottsbehandlingen har genom under utskottsbehandlingen yrkat avslag på proposition 2012/13:12 i dess helhet. Utskottet anser att en viktig del av den reform som föreslås i propositionen är att den arbetssökandes eget ansvar för att få ett arbete förenklas och tydliggörs. Det egna ansvaret är en viktig i det omställningssystem på arbetsmarknaden som arbetslöshetsförsäkringen är en del av. Regeringen ger i propositionen förslag på förändringar som stimulerar och förenklar för den enskilde att ta sitt ansvar, exempelvis genom att åtgärdsreglerna mildras och omformuleras så att de tydligare får karaktären av ett signalsystem, snarare än ett bestraffningssystem. Ett annat led i denna reform är att den arbetssökande nu genom en s.k. aktivitetsrapport föreslås redovisa sina sökaktiviteter på ett regelbundet och strukturerat sätt, i syfte att förenkla den offentliga arbetsförmedlingens kontrollarbete och möjligheter att identifiera sökande som har behov av extra stöd i sitt arbetssökande. Aktivitetsrapporten ska enligt vad utskottet erfar som huvudregel utformas som ett elektroniskt formulär där den sökandes svar följer en given mall. För att göra det möjligt för den sökande att lämna all den information som hon eller han anser nödvändig för att förklara vilka åtgärder han eller hon har vidtagit för att få ett arbete eller på annat sätt ta sig ur arbetslöshet, alternativt varför han eller hon inte har vidtagit åtgärder, är det emellertid nödvändigt att därutöver lämna utrymme för att lämna fritextinformation om sitt arbetssökande. Med ett fritextfält är det, som påpekas i propositionen, dock inte möjligt att förutse vilka uppgifter den sökande finner nödvändiga att ange när han eller hon lämnar aktivitetsrapporten. Arbetsförmedlingen har därmed begränsad möjlighet att styra över vad den enskilde redovisar i rapporten. Utskottet anser mot denna bakgrund att det är nödvändigt att som regeringen föreslår vidga bestämmelsen om vilka känsliga personuppgifter som får behandlas i Arbetsförmedlingens databas till att omfatta samtliga de i 13 § PUL angivna känsliga personuppgifterna. En viktig förutsättning är att uppgifterna har lämnats i ett ärende. Det innebär att förutom uppgifter om hälsa och etnicitet, vilka enligt 9 § Arbetsförmedlingens registerlag får behandlas , kommer även uppgifter om politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt sexualliv att få behandlas i databasen. Även om fritextfältet utgör en begränsad del av aktivitetsrapporten kan det inte uteslutas att förslaget kommer att medföra en viss ökning av mängden känsliga och ömtåliga personuppgifter som behandlas i databaserna. En ökad mängd personuppgifter innebär naturligtvis en ökad risk för otillbörliga intrång i den personliga integriteten. Utskottet vill därför understryka att det är angeläget att Arbetsförmedlingen följer upp att regelverket följs och aktivt arbetar med att ytterligare skärpa sina interna rutiner i syfte att uppnå en fullgod datasäkerhet och ett fullgott integritetsskydd. Det är också, enligt utskottets mening, synnerligen viktigt att Arbetsförmedlingen uppmärksammar den sökande på att de uppgifter som hon eller han lämnar kommer att behandlas i en databas. Sammantaget anser utskottet att den risk för intrång i enskildas personliga integritet som förslagen kan medföra är liten och försvarbar med hänsyn till nyttan av förslagen. Utskottet, som ställer sig bakom regeringens förslag i nu behandlade delar, övergår därmed till att behandla förslagen om ikraftträdande och övergångsbestämmelser. Regeringen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . För sådana förhållanden som har betydelse för frågan om ersättning från en arbetslöshetskassa och som har inträffat före , föreslås 9, 11, 4346 och 66 §§ första stycket gälla i sin äldre lydelse. För sådana förhållanden som föranleder avstängning enligt de nya bestämmelserna i 4343 b §§ , föreslås att avstängningstiden i förekommande fall räknas från utgången av tiden för sådan nedsättning eller avstängning som har beslutats enligt äldre föreskrifter. Bestämmelsen i 37 § första stycket andra meningen LAK om uteslutning av medlem tillämpas enligt förslaget inte på förhållanden som avser tid före . De nya bestämmelserna om återbetalning av statsbidrag är ett förtydligande av regelverket på området och ska efter lagens ikraftträdande tillämpas direkt på alla återbetalningsfall. Inte heller för ändringen i Arbetsförmedlingens registerlag bedöms det finnas behov av övergångsbestämmelser. yrkar i kommittémotion 2012/13:A14 i denna del av m.fl. (MP) avslag på propositionen utom i den del som avser 43 § . Yrkande väckt under utskottsbehandlingen har genom under utskottsbehandlingen yrkat avslag på proposition 2012/13:12 i dess helhet. Utskottet har inget att invända mot regeringens förslag till ikraftträdande av de föreslagna lagändringarna eller mot de övergångsbestämmelser som föreslås. Utskottet ställer sig bakom propositionens förslag. Sammanfattande ställningstagande till propositionen med följdyrkanden Utskottet välkomnar propositionens förslag om bl.a. effektivare åtgärder och regler om uteslutning och frånkännande i arbetslöshetsförsäkringen. Enligt utskottets mening kan försäkringens funktion som en brygga mellan anställningar för den enskilde förväntas fungera smidigare och arbetslöshetstiderna kortas när det blir tydligare för den som söker arbete vad som förväntas av honom eller henne. Utskottet ställer sig också bakom förslagen till tydligare regler för arbetslöshetskassornas återbetalningsskyldighet, som bör kunna leda till en mer rättssäker och transparent handläggning. Förslagen om vissa ändringar i Arbetsförmedlingens registerlag är enligt utskottets mening nödvändiga för att göra de sökandes självrapportering effektiv. Den risk för intrång i enskildas personliga integritet som förslagen medför är enligt utskotts bedömning liten och försvarbar med hänsyn till nyttan av förslagen. Utskottet kan inte instämma i den kritik mot propositionen som framförs i motion 2012/13:A14 och i yrkande under utskottsbehandlingen. Tvärtemot vad partierna hävdar anser utskottet att förslagen präglas av insikten att åtgärdsregleringen fungerar som mest effektivt när den har karaktären av ett signalsystem, snarare än ett bestraffningssystem. Förslagen ligger väl i linje med en sådan mildare syn på åtgärderna. Utskottet kan inte heller ställa sig bakom de invändningar i enskildheter som framför i motion 2012/13:A13 yrkandena 24. Utskottet anser mot denna bakgrund att bör bifalla proposition 2012/13:12 punkterna 13 och avslå motionerna 2012/13:A13 (SD) yrkandena 24 och 2012/13:A14 (MP) samt det yrkande som väckt under beredningen. Allmänna principer för försäkringen Utskottets förslag i korthet Jämför reservationerna 3 (S), 4 (MP), 5 (SD) och 6 (V). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden som rör de allmänna principerna för försäkringen, exempelvis frågor om ersättningsnivåer, obligatorium och finansiering. Utskottet avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning bl.a. till att utskottet står bakom den inriktning som försäkringen givits och till den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Medlemskap i en arbetslöshetskassa är frivilligt. Rätt att bli medlem i en arbetslöshetskassa har enligt 34 § LAK var och en som vid ansökningstillfället förvärvsarbetar och uppfyller villkoren i kassans stadgar om arbete inom kassans verksamhetsområde. Även den som vid ansökningstillfället inte arbetar har rätt att bli medlem i en arbetslöshetskassa om han eller hon uppfyllde villkoren när han eller hon senast arbetade. Däremot har inte den som är medlem i en annan arbetslöshetskassa eller har fyllt rätt att bli medlem. infördes, som ett led i att öka graden av egenfinansiering i försäkringen, en förhöjd finansieringsavgift till staten som i sin tur påverkade medlemmarnas avgift. Den förhöjda finansieringsavgiften ersattes fr.o.m. med en arbetslöshetsavgift. Denna avgift ska betalas för varje kalendermånad och motsvara av den inkomstrelaterade arbetslöshetsersättning som arbetslöshetskassan har betalat ut under månaden. En arbetslöshetskassa får dock inte ta ut medlemsavgift för att täcka arbetslöshetsavgiften av medlemmar som är arbetslösa och inte heller ta ut sådan medlemsavgift med mer än av övriga medlemmar. I definitionen av vem som i detta sammanhang ska betraktas som arbetslös ingår även personer som får sjukpenning, aktivitetsersättning och tidsbegränsad sjukersättning. togs kraven på aktuellt arbete respektive viss arbetad tid för rätt till inträde i en arbetslöshetskassa bort. reducerades arbetslöshetsavgiften med per icke arbetslös medlem och månad. Ett alternativt medlemsvillkor infördes för personer som varit långvarigt sjukfrånvarande och utträtt ur arbetslöshetskassan fr.o.m. t.o.m. och sedan återinträtt i en kassa mellan och . Det beslutades också att föreskrifter ska kunna meddelas om viss schablonberäkning av de villkor för rätt till ersättning som får gälla för denna grupp. föreslår i partimotion 2012/13:Fi303 av m.fl. (MP) att regeringen ska återkomma till med förslag om förändringar i arbetslöshetsförsäkringen (yrkande 26).