bet · H001SkU17 · 2013-03-12 00:00:00 — Den del av utdelningen som överstiger gränsbeloppet och takbeloppet ska beskattas på samma sätt som gäller för kapitalvinstbeskattningen, dvs. till i inkomstslaget kapital. Begreppet carried interest förekommer internationellt i private equity-sammanhang och syftar på en särskild form av ersättning/utdelning som utgår till exempelvis delägare i riskkapitalbolag och anställda i det rådgivningsbolag som verkar i en riskkapitalstruktur och arbetar med de portföljbolag som ingår i riskkapitalfonden. Enligt huvudreglerna i svensk skattelagstiftning ska ränteinkomster, utdelningar på aktier och avkastning på investerat kapital beskattas som kapitalinkomster. Löner och förmåner som erhålls på grund av anställning ska beskattas som tjänsteinkomster. Det finns ingen regel i svensk skatterätt som uttryckligen anger hur erhållen carried interest ska beskattas. Denna fråga är dock föremål för ett antal processer i förvaltningsdomstolarna. Frågan om beskattning av carried interest bereds också inom och regeringen följer den noga. I motion 2012/13:Sk263 av (M) yrkande 1 anförs att bör överväga att avskaffa 3:12-reglerna. Detta dels för att sänka tröskeln för framtida företagare så att de vågar ta steget, dels för att underlätta för befintliga företag. Det skulle underlätta för företagen med en mindre regelbörda och minskade administrationskostnader. I motion 2012/13:Sk332 av Per Åsling och (båda C) yrkandena 1 och 2 anförs att det bör göras en översyn av skattelagstiftningen i syfte att underlätta ägarskiften i småföretag. kommer många småföretagare att lämna över ägandet av åldersskäl. Det finns därför skäl att underlätta och införa åtgärder för att främja detta generationsskifte bland småföretagare. I motion 2012/13:Sk223 av (KD) anförs att ett minskat regelkrångel för småföretagare har varit en politisk målsättning . Ett stort steg i detta arbete skulle vara att utreda möjligheterna att avskaffa 3:12-reglerna, som kostar mer för företagarna än de ger intäkter till statskassan. Enligt motion 2012/13:Sk387 av och (båda KD) bör möjligheten att ett låta ett företags gåva till kvalificerat allmännyttiga ändamål bli undantagen från utdelningsbeskattning hos företagets ägare ses över. I kommittémotion 2012/13:Sk411 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 föreslås att en grundlig utvärdering av 3:12-reglerna. Vidare bör lagstiftningen justeras så att det klart framgår att s.k. carried interest ska beskattas på motsvarande sätt som bonus i inkomstslaget tjänst och att arbetsgivaravgifter ska betalas. De särskilda skatteregler som finns för fåmansföretagen har, som framgår av ovan gjorda redovisning, reviderats i flera omgångar . Ändringarna har resulterat i betydande förbättringar och vissa förenklingar. Även sänkningen av bolagsskattesatsen, nu senast fr.o.m. , och förbättrade villkor för att starta, driva och utveckla företag har givetvis kommit även fåmansföretagen till del. Åtgärder har också vidtagits för att motverka avancerad skatteplanering. Förenklingsregeln begränsades då till att bara få användas i ett företag per person, löneunderlagen begränsades och de s.k. bankuppläggen stoppades (bet. 2011/12:FiU1, yttr. 2011/12:SkU1y, rskr. 2011/12:32). Indikationer på en ökad aggressiv skatteplanering med hjälp av 3:12-reglerna har enligt ett uttalande från finansministern medfört att regeringen har för avsikt att se över 3:12-reglerna så att syftet med dessa inte motverkas. I budgetpropositionen (2012/13:1) uttalade regeringen att det är viktigt att det finns goda förutsättningar för generationsskiften i fåmansföretag för att möjliggöra att upparbetade värden i befintliga företag med tillväxtpotential tillvaratas. Många fåmansföretag står inför generationsskiften. För att möjliggöra att upparbetade värden i befintliga företag med tillväxtpotential tillvaratas är det viktigt att det finns goda förutsättningar för generationsskiften. Regeringen anser därför att det är angeläget att se över beskattningen av överlåtelser av kvalificerade andelar i samband med generationsskiften. Det är dock viktigt att överlåtelser av kvalificerade andelar i fåmansföretag i möjligaste mån beskattas på ett likformigt sätt oavsett om överlåtelsen sker inom eller utom familjen. Regeringen har för avsikt att tillsätta en utredning. När det gäller frågan om skattekonsekvenser av gåvor från företag till ideella organisationer hänvisar utskottet till att biföll regeringens förslag om en skattereduktion för penninggåvor till ideell verksamhet. Utskottet hade inte något att invända mot att rätten till skattereduktion endast skulle omfatta fysiska personer. I detta sammanhang kan också nämnas att Regeringsrätten (numera ) har ansett att en aktieägare inte ska beskattas för utdelning när det vid det tillfälle då utdelningen kan disponeras står klart att aktieägaren gett bort sin rätt till den (RÅ 2006 ref. 45 och två domar mål nr 1489-09 och 1579-09). En rätt till framtida utdelning är inte att jämställa med penninggåva. Utskottet finner det nu inte motiverat att ställa sig bakom motionsförslagen om ytterligare förändringar av reglerna för fåmansbolag. Med hänvisning till pågående beredning i i fråga om beskattning av carried interest finner utskottet inte heller skäl att ställa sig bakom det motionsförslaget. Utskottet avstyrker därmed motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om införande av preliminärskatteavdrag på omyndiga barns kapitalinkomster vid värdepappersförsäljning. Enligt bestämmelser i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, är banker m.fl. skyldiga att göra skatteavdrag för preliminär skatt på räntor och utdelningar. Skatt på vinst vid försäljning av värdepapper omfattas inte av skyldigheten, utan sådan skatt ska betalas in av den skattskyldige själv. Dessa regler återfanns tidigare i skattebetalningslagen (1997:483) som upphävdes . Befintliga bestämmelser om preliminärskatteavdrag för kapitalinkomster har flyttats över till SFL. Reglerna gäller också för omyndiga barns kapitalinkomster, dvs. att utbetalaren av räntor och utdelningar ska göra skatteavdrag. Skatt på kapitalvinster som uppkommer när omyndiga barns tillgångar avyttras ska deklareras och betalas in av barnets förmyndare. Vinsten ska tas upp i den deklaration som ska lämnas i maj året efter avyttringen. Om skatten betalas in på barnets skattekonto utgår intäktsränta. Om betalning inte sker debiteras i stället kostnadsränta. I motion 2012/13:Sk227 av (FP) föreslås att en möjlighet att införa ett preliminärskatteavdrag på barns kapitalinkomster vid värdepappersförsäljning bör utredas. Utskottet har tidigare avstyrkt motioner om att det ska införas ett system för att göra preliminärskatteavdrag på barns kapitalinkomster vid t.ex. värdepappersförsäljningar för att undvika likviditetsproblem och att omyndiga barn får skatteskulder som hamnar hos på grund av vårdnadshavarens bristande kunskaper, slarv eller utnyttjande. Utskottet anser att barn självfallet måste skyddas mot att utnyttjas ekonomiskt och hamna i skuldfällor. Det är oacceptabelt att ett barn ska hamna i myndighetens register för att det av sin förmyndare har försatts i en skuldsituation. arbetar mycket med ungas skuldsättning för att minska antalet omyndiga som förekommer i register. Detta har tillsammans med en ändring i lagen (2001:558) om vägtrafikregister, som innebär att minderåriga inte kan restföras för en fordonsrelaterad skuld, lett till en tydlig minskning av antalet omyndiga personer i registren. Olika lösningar kan tänkas för att stärka barnets intresse i detta sammanhang. Det förslag på skatteområdet som motionären förespråkar är inte helt okomplicerat att genomföra. Utskottet avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om en översyn av kapitalvinstbeskattningen vid försäljning av privatbostad och räntebeläggningen av uppskovsbelopp. avslår även motionsyrkanden om en översyn av reglerna om stämpelskatt. En kapitalvinst som uppkommer vid försäljning, byte och liknande överlåtelser av en tillgång beskattas utan hänsyn till hur länge tillgången har innehafts. Den allmänna skattesatsen för kapitalvinster är . Till följd av kvoteringsregler som anger hur stor del av vinsten som ska tas upp till beskattning blir den faktiska beskattningen lägre för vissa slag av tillgångar. När det gäller fysiska personers avyttringar av privatbostadsfastigheter medför kvoteringen att av kapitalvinsten beskattas. Av kapitalförlusten vid avyttring av en privatbostadsfastighet ska dras av (45 kap. 33 § inkomstskattelagen [1999:1229]). Vid avyttring av fastighet beräknas kapitalvinsten som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången (försäljningspriset) minskad med utgifterna för avyttringen (försäljningsutgifterna) och omkostnadsbeloppet. Är den sålda fastigheten en ersättningsbostad ska vinsten vid kapitalvinstberäkningen ökas med erhållet uppskovsbelopp. Som ersättning eller försäljningspris räknas det pris som avtalats mellan säljare och köpare. Utgifter för avyttringen ska avräknas från ersättningen och inte inräknas i omkostnadsbeloppet (44 kap. 13 § IL). Som försäljningsutgifter räknas mäklarutgifter och annan försäljningsprovision, advokatutgifter, utgifter för värdering av fastigheten och andra utgifter som säljaren haft för försäljningen. De principer för kapitalvinstbeskattning av fastigheter som beskrivits ovan gäller också för bostadsrätt. Icke yrkesmässig avyttring av bostadsrätt beskattas alltså i kapital medan yrkesmässig avyttring beskattas i näringsverksamhet. För vinster från fysiska personers avyttringar av permanentbostad i småhus och äkta bostadsrätter, dvs. i princip bostäder där avyttringen beskattas kapitalvinstskatt, kan uppskov med vinstbeskattningen medges om den avyttrade bostaden (ursprungsbostaden) ersätts med en annan bostad (ersättningsbostaden) inom från avyttringen. Som villkor gällde tidigare att både ursprungsbostaden och ersättningsbostaden skulle ligga i . Genom en lagändring utvidgades uppskovsmöjligheten till att också avse bostäder som ligger i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). De nya bestämmelserna gäller för avyttringar fr.o.m. , men får på begäran av den skattskyldige tillämpas även på avyttringar som skett . anpassades systemet för att det ska vara möjligt för att följa upp att obeskattade vinster på ersättningsfastigheter i utlandet återförs till beskattning i . I samband med att den statliga fastighetsskatten på bostäder avskaffades och ersattes med en fastighetsavgift, höjdes kapitalvinstskatten för privatbostäder från av vinsten. Möjligheten att skjuta upp beskattningen av kapitalvinsten genom uppskov kom att kvarstå, men nya uppskovsbelopp begränsades till högst . Vidare ändrades beräkningen av uppskovsbeloppets storlek när ersättningsbostaden var billigare. Möjligheten till fortsatt uppskov när en bostad övergår genom arv, testamente, gåva och bodelning slopades med undantag för vissa övergångar inom familjen. Som en del i finansieringen av den nämnda omläggningen av bostadsbeskattningen har uppskovsbeloppen räntebelagts års taxering genom att den som har fått uppskov ska ta upp en schablonintäkt i inkomstslaget kapital. Schablonintäkten beräknas till av det uppskovsbelopp som finns vid ingången av inkomståret. Skatten är sedan av schablonintäkten. Skatten motsvarar därmed av uppskovsbeloppet. Vidare sänktes taket för uppskovsbeloppet från till ett tak om för avyttringar som sker eller . Kostnaden för lagfart varierar beroende på om man har köpt, ärvt eller fått en fastighet i gåva. Vid gåva och arv utgår normalt ingen stämpelskatt. Däremot betalas en expeditionsavgift på . Är det exempelvis flera olika förvärvare eller servitut på flera olika fastigheter innebär det flera expeditionsavgifter. Expeditionsavgiften är tänkt att täcka kostnaden för handläggningen. Vid köp av fast egendom och tomträtter samt vid beviljande av inteckningar betalas, utöver expeditionsavgiften, en stämpelskatt. Skatten beräknas på det högsta egendomsvärdet (köpesumman alternativt taxeringsvärdet). För privatpersoner och bostadsrättsföreningar är stämpelskatten för lagfart och inskrivning av tomträtt (lägsta kostnad är ) och för juridiska personer (aktiebolag, föreningar m.fl.) . Stämpelskatten på inteckningar i fast egendom eller tomträtt är av det intecknade beloppet. I motion 2012/13:Sk354 av (M) föreslås en översyn av gällande lagstiftning och tillämpning av reglerna för beräkning av kapitalvinst vid försäljning av bostad då reglerna om beräkningen är oklar och leder till olikheter i beskattningen. Översynen bör ha till syfte att åstadkomma en likvärdig behandling vid kapitalvinstbeskattning. I motion 2012/13:Sk368 av och (båda M) föreslås att reglerna om flyttskatt vid försäljning och förvärv av bostad ses över. De höga transaktionskostnaderna såsom kapitalvinstbeskattning, räntebelagda uppskovsbelopp och stämpelskatt i form av lagfart och pantbrev i samband med flytt kan bli kännbara och får till följd att rörligheten på bostadsmarknaden minskar. Det kan i sin tur ge negativa effekter för rörligheten på arbetsmarknaden, vilket riskerar att leda till sämre ekonomisk utveckling och högre arbetslöshet. I motion 2012/13:Sk393 av (M) yrkandena 1 och 2 föreslås en översyn av reglerna om beskattning av fysiska personers kapitalvinst vid försäljning av permanentbostad. Utredningen bör identifiera vilka negativa konsekvenser som den nuvarande eviga reavinstbeskattningen medför och lämna förslag till hur en ändrad lagstiftning skulle kunna utformas. I motionerna 2012/13:Sk391 av (M) och 2012/13:Sk401 av (M) föreslås en översyn av stämpelskatterna vid fastighetsköp och belåning av fastigheter. Motionärerna anser att lagfartsavgiften bör ges en rimlig proportion i förhållande till den administration hanteringen faktiskt medför. Liknande yrkanden som de ovan aktuella avstyrktes av utskottet . Utskottet framhöll då att det var en viktig utgångspunkt för omläggningen av bostadsbeskattningen fr.o.m. att reformen fullt ut skulle finansieras inom bostadssektorn och vara statsfinansiellt neutral jämfört med skatteintäkterna från småhus och bostadsdelen i flerbostadshus . av omläggningen finansierades genom höjd kapitalvinstskatt och ändrade uppskovsregler, bl.a. räntebeläggningen av utestående uppskovsbelopp. Utskottet anser inte att det nu är möjligt att överväga sådana ändringar i regelsystemet som skulle ändra förutsättningarna för finansieringen av den beslutade reformeringen av boendebeskattningen. Att göra uppskovssystemet mer attraktivt skulle dessutom rimma illa med de riktlinjer för skattepolitiken som ställt sig bakom och som bl.a. innehåller krav om att undvika olika inslag av uppskjuten beskattning. Regeringen beslutade (Fi 2012/1017) att ge i uppdrag att utreda möjligheterna till förenklad beskattning och service vid avyttring av vissa privatbostäder. redovisade sin utredning till i promemorian Förenklad beskattning och förbättrad service vid försäljning av privatbostadsfastigheter och privatbostadsrätter. har i sin utredning föreslagit ett flertal ändringar avseende kapitalvinstbeskattningen av privatbostäder. Regeringen utvärderar utredning. Utskottet anser att resultatet av regeringens utvärdering ska avvaktas och avstyrker därför motionerna om förändrad kapitalvinstbeskattning. Utskottet finner det inte heller motiverat med en översyn av stämpelskatten som föreslås i en av motionerna. Utskottet avstyrker samtliga nu behandlade motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ett tillkännagivande att bör införa en finansiell transaktionsskatt enligt fransk modell. Kommissionen föreslog i sitt förslag KOM(2011) 594 slutlig att en skatt på finansiella transaktioner (FTT) skulle införas. Kommissionen överlämnade direktivförslaget om FTT till rådet . Enligt förslaget skulle en FTT säkerställa en väl fungerande inre marknad och att finanssektorn bidrog till att täcka sina kostnader. Skatten syftar också till att tillsammans med andra åtgärder stärka regleringen av finanssektorn samt att utgöra ett första steg till en global FTT. Kommissionen har också föreslagit att FTT ska vara ett nytt eget medel för EU och således utgöra en del av finansieringen av EU. Enligt förslaget ska skatten betalas för finansiella transaktioner där minst en av parterna är ett finansinstitut. Finansinstituten blir skattskyldiga. Skattebasen är bred då i princip alla finansiella instrument omfattas av tillämpningsområdet. Enligt kommissionens förslag till direktiv är det transaktionernas bruttovärde som ska beskattas, före eventuell kvittning. Förslaget är tänkt att täcka transaktioner med alla typer av finansiella instrument. Skatten ska tas ut på transaktioner på de reglerade marknaderna och på OTC-handeln. En begränsning är att skattens tillämpningsområde i princip är transaktioner som görs av finansinstitut antingen för egen eller för andras räkning. Både köpare och säljare är skattskyldiga. Definitionen av finansinstitut är bred och refererar till EU-lagstiftning som antagits i regleringssyfte. För att skatt ska tas ut måste en av parterna i transaktionen vara etablerad inom EU. Vid möte blev det bekräftat att stödet för den skatt på finansiella transaktioner (FTT) som kommissionen föreslagit inte är enhälligt. Därefter har elva medlemsstater (, , , , , , , , , , och ) begärt att kommissionen till rådet ska lämna ett förslag till bemyndigande om ett fördjupat samarbete avseende en sådan skatt. Medlemsstaterna har uppgett att skatten borde baseras på kommissionens tidigare förslag till rådets direktiv om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner. De har även särskilt hänvisat till behovet av att undvika skatteundandragande, snedvridningar och överföringar till andra jurisdiktioner. införde en finansiell trasaktionsskatt som innebär att en skatt om tas ut på handel på noterade bolag med ett marknadsvärde . Även två andra skatter applicerbara på finansiella transaktioner infördes , bl.a. en avseende högfrekvenshandel. Kommissionen lämnade förslag till rådets direktiv om genomförande av det fördjupade samarbetet på området för skatt på finansiella transaktioner, KOM(2013) 71. Skattens tillämpningsområde inriktas på finansiella transaktioner som utförs av finansinstitut som agerar som en part i en finansiell transaktion, antingen för egen räkning eller för andra personers räkning eller som agerar i namn av en part i transaktionen. Härigenom säkerställs att skatten på finansiella transaktioner tillämpas på ett heltäckande sätt. Den har uttalat bl.a. följande om det fördjupade samarbetet om en FTT i en faktapromemoria (FPM31). Regeringen anser inte att ska delta i ett fördjupat samarbete i EU om en skatt på finansiella transaktioner. Regeringen är skeptisk till ett fördjupat samarbete om en skatt på finansiella transaktioner och oroad över de konsekvenser ett sådant arbete kan få för de medlemsstater som inte deltar i samarbetet och för EU i sin helhet. Regeringen har respekt för att en sådan skatt har hög politisk prioritet för flera medlemsstater. Regeringen vill därför inte stå i vägen för att dessa medlemsstater ska kunna gå vidare med ett fördjupat samarbete. Regeringen kan ställa sig bakom att rådet beslutar om ett fördjupat samarbete på området för skatt på finansiella transaktioner om hänsyn tas till de icke deltagande medlemsstaternas intressen vid utformningen av skatten. Regeringen motsätter sig FTT som egna medel. I motion 2012/13:Fi298 yrkande 3 föreslår m.fl. (MP) att ska införa en finansiell transaktionsskatt enligt den modell som införts i . Den automatiska handeln med värdepapper och s.k. finansiella instrument har medfört att prissättningsmekanismer har satts ur spel. Prissättningen av bl.a. aktier sker av finansiella spekulanter som kan styra priserna upp och ned genom dessa automatiserade system. Detta destabiliserar den finansmarknad som en fungerade världsekonomi så väl behöver. Därför är det viktigt att införa skatt på finansiella transaktioner. Den ståndpunkt som regeringen har uttalat är att det finns andra och bättre lämpade åtgärder för att hantera finanssektorns risktagande och ansvar i finansiella kriser än att införa en finansiell transaktionsskatt. Det skulle vara mer ändamålsenligt att införa stabilitetsfonder som finansieras av berörda institut och strängare kapitaltäckningsregler. Det är tveksamt om finanssektorns risktagande skulle påverkas av en transaktionsskatt. Nackdelarna, främst den negativa påverkan på BNP och risken för migrering av transaktioner, är tydliga medan fördelarna är oklara. Utskottet anser att det framgår av regeringens uttalanden att man inte är villig att införa någon finansiell transaktionsskatt. Utskottet har vid tidigare överläggningar med regeringen ställt sig bakom regeringens ståndpunkt varför det inte finns skäl att bifalla motionsyrkandet om en finansiell transaktionsskatt av fransk modell. Motionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om en reformerad fastighetsbeskattning för elproduktionsenheter. I tas skatter och avgifter ut vid produktion av el. Alla elproduktionsanläggningar belastas med en generell industriell fastighetsskatt. En industrienhet är en byggnad avsedd för industriell verksamhet och tillhörande tomtmark. Statlig fastighetsskatt ska betalas för fastigheter som inte innehåller bostäder och som vid fastighetstaxeringen bl.a. betecknas som industrienhet eller elproduktionsenhet. Statlig fastighetsskatt betalas på taxeringsvärdet (av marknadsvärdet). Elproduktionsenheter delas in i två huvudgrupper som har olika hög fastighetsskatt: vattenkraftverk och värmekraftverk. Andra kraftverk än vattenkraftverk hänförs vid fastighetstaxeringen till huvudgruppen värmekraftverk. Dessa är kraftvärmeverk, kondenskraftverk, gasturbin, kärnkraftverk och vindkraftverk. Fastighetsskatten på vattenkraftverk höjdes från till . Tillsammans med den tillfälliga höjningen av skatten under taxeringsåren 2007 till uppgick fastighetsskatten på vattenkraft till totalt 2010. uppgår fastighetsskatten till , dvs. den tillfälliga skatten permanentades och en ytterligare höjning gjordes . Inga förändringar är beslutade för deklarationen och framåt. Fastighetsskatten på vindkraftverk sänktes från till fr.o.m. . För övriga elproduktionsanläggningar är fastighetsskatten oförändrad, dvs. den uppgår till av taxeringsvärdet för fastigheten. I motionerna 2012/13:Fi274 av (S), 2012/13:Fi292 av och (båda M), 2012/13:Sk329 av (KD), 2012/13:Sk423 av (C), 2012/13:Sk409 av Per Åsling (C) och 2012/13:N253 av (MP) yrkande 5 framförs att det bör göras en översyn av fastighetsbeskattningen av näringsfastigheter för vattenkraft och annan elproduktion. De kommuner och regioner som härbärgerar vattenkraft, vindkraft och andra elproduktionsanläggningar baserade på förnybar energi ska kompenseras för intrång i miljön. I första hand bör detta ske genom en reformerad fastighetsbeskattning. I motion 2012/13:Sk346 av (M) anförs att huvuddelen av den svenska elanvändningen kommer från vattenkraft och kärnkraft, som har de högsta skatterna. Vattenkraften är den renaste elen och ger inga miljöutsläpp. Kärnkraften har den högsta beskattningen av alla elproduktionsslag. Det är inte rimligt att skillnaderna i beskattning mellan energislagen är så stora. I motion 2012/13:N344 yrkande 3 av och (båda SD) föreslås att fastighetsskatten på vindkraft bör justeras så att den motsvarar skatteuttag per energienhet för andra kraftslag. Motionsyrkanden om s.k. bygdemedel eller andra former av återföring av medel från vind- eller vattenkraftsproduktion har behandlats av näringsutskottet vid ett flertal tillfällen . Erfarenheter från och av viss återföring av vattenkraftsmedel till de regioner där vattenkraften produceras har redovisats i näringsutskottets betänkande 2007/08:NU2. har återkommande och senast (bet.