bet · H001JuU9 · 2013-01-17 00:00:00 — 2012/13:JuU9 En ny tidsbegränsad vapenamnesti En ny tidsbegränsad vapenamnesti I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2012/13:38 En ny tidsbegränsad vapenamnesti, två följdmotioner som har väckts med anledning av propositionen och 25 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . I propositionen föreslår regeringen att en tidsbegränsad vapenamnesti införs för att minska antalet illegala vapen i samhället. Den föreslagna vapenamnestin innebär att den som innehar ett skjutvapen eller ammunition utan att ha rätt till det inte ska dömas för innehavet om han eller hon frivilligt lämnar in eller låter lämna in vapnet eller ammunitionen till en polismyndighet marsmaj 2013. Skjutvapen och ammunition som har lämnats in till en polismyndighet ska som huvudregel tillfalla staten och därefter förstöras. Regeringen föreslår att bestämmelserna tas in i en särskild lag som träder i kraft och gäller till . Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag och avslår samtliga motioner. I betänkandet finns nio reservationer (S, MP, SD, V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar 1 § och ikraftträdandebestämmelsen i regeringens förslag till lag om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott. Därmed bifaller proposition 2012/13:38 i denna del och avslår motion 2012/13:Ju3 av m.fl. (S). Reservation 1 (S, MP, V) Försäljning av inlämnade vapen antar 4 § i regeringens förslag till lag om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott. Därmed bifaller proposition 2012/13:38 i denna del och avslår motion 2012/13:Ju4 av (SD). Reservation 2 (SD) Lag om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott antar regeringens förslag till lag om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott i de delar lagförslaget inte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan. Därmed bifaller proposition 2012/13:38 i denna del och avslår motion 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 20. 2012/13:Ju303 av och (båda C), 2012/13:Ju328 av (M), 2012/13:Ju362 av (M) och 2012/13:Ju406 av (SD). Skärpta straff för vapenbrott 2012/13:Sk205 av (S) yrkande 1, 2012/13:Ju209 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2012/13:Ju222 av m.fl. (V) yrkande 3, 2012/13:Ju249 av m.fl. (MP) yrkande 18, 2012/13:Ju269 av (S) och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 17. Reservation 3 (S) Reservation 4 (MP) Reservation 5 (SD) Reservation 6 (V) Definition av olika slags vapen 2012/13:Ju222 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 7 (V) 2012/13:Ju211 av (SD) yrkande 1. Reservation 8 (SD) Register över effektbegränsade vapen 2012/13:Ju345 av (FP). Märkning av s.k. airsoftvapen 2012/13:Ju404 av (MP). Tillståndsgivning till vapeninnehav av lokal polismyndighet 2012/13:Ju222 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 9 (V) Effektivare handläggning av vapenlicensärenden 2012/13:Ju280 av (M) yrkande 1 och 2012/13:Ju401 av (M) yrkandena 1 och 2. Utvidgat tillstånd att inneha ammunition 2012/13:Ju405 av (M). 2012/13:Ju280 av (M) yrkande 2. 2012/13:Ju280 av (M) yrkande 3 och 2012/13:Ju346 av och (båda C). Kontroll av det centrala vapenregistret 2012/13:Ju280 av (M) yrkande 4. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), Arhe Hamednaca (S), (M), (KD), (SD), (V), (S) och (MP). Ärendet och dess beredning En metod som har prövats i både och andra länder för att minska antalet skjutvapen som innehas utan tillstånd är att genomföra en s.k. vapenamnesti. I har det tidigare genomförts två tidsbegränsade vapenamnestier, juliseptember 1993 och marsmaj 2007. Under dessa perioder kunde den som utan tillstånd innehade skjutvapen eller ammunition lämna in egendomen till en polismyndighet utan att dömas till ansvar för innehavet. I proposition 2011/12:109 Vissa åtgärder mot illegala vapen skrev regeringen (s. 13) att den avsåg att föreslå en ny tillfällig vapenamnesti senast . Inom har därefter promemorian En ny tidsbegränsad vapenamnesti upprättats (dnr Ju2012/4761/L4). Promemorian har remissbehandlats, och en sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i . I propositionen behandlas promemorians förslag. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Lagförslaget har granskats av Lagrådet, och regeringen har anpassat förslaget efter Lagrådets synpunkter. Regeringen föreslår att en tidsbegränsad vapenamnesti införs för att minska antalet illegala vapen i samhället. Den föreslagna vapenamnestin innebär att den som innehar ett skjutvapen eller ammunition utan att ha rätt till det inte ska dömas för innehavet om han eller hon frivilligt lämnar in eller låter lämna in vapnet eller ammunitionen till en polismyndighet marsmaj 2013. Skjutvapen och ammunition som har lämnats in till en polismyndighet ska som huvudregel tillfalla staten och därefter förstöras. Regeringen föreslår att bestämmelserna tas in i en särskild lag som träder i kraft och gäller till . En ny tidsbegränsad vapenamnesti Utskottets förslag i korthet antar propositionen om en ny tillfällig vapenamnesti. avslår följdmotioner om amnestins giltighetstid och om att staten borde få sälja de insamlade vapnen samt en motion från den allmänna motionstiden om att en vapenamnesti borde genomföras. Jämför reservationerna 1 (S, MP, V) och 2 (SD). Det har tidigare genomförts två tidsbegränsade vapenamnestier i . Den första genomfördes juliseptember 1993 och den andra marsmaj 2007. I propositionen redogör regeringen för erfarenheterna av de tidigare vapenamnestierna. juliseptember lämnades 17 050 skjutvapen in till polismyndigheterna. De inlämnade vapnen var huvudsakligen gevär och enhandsvapen. Merparten av vapnen lämnades in under amnestiperiodens sista . marsmaj lämnades ca 13 000 skjutvapen in, huvudsakligen gevär och enhandsvapen. Det lämnades också in ett stort antal legala vapen och vapendelar för skrotning. I propositionen redogör regeringen även för några nordiska länders erfarenheter av tillfälliga och permanenta vapenamnestier. Den särskilda åtalsregeln vid frivilligt inlämnande av vapen och ammunition som innehas olagligt Regeringen redogör i propositionen för den särskilda åtalsregeln i 9 kap. 7 § vapenlagen som infördes (prop. 1999/2000:27, bet. 1999/2000:JuU9, rskr. 1999/2000:150). Enligt regeln får åtal väckas mot någon som frivilligt lämnar in skjutvapen eller ammunition till en polismyndighet endast om det är motiverat från allmän synpunkt. Syftet med åtalsregeln är att uppmuntra allmänheten att lämna in olovligt innehavda skjutvapen. Bestämmelsen är inte avsedd att vara liktydig med en permanent vapenamnesti. Skäl för en ny vapenamnesti Tillgång till skjutvapen är ofta en förutsättning för att grova brott ska komma till stånd. Enligt regeringen är det sannolikt att en stor del av de skjutvapen som kommer till brottslig användning är vapen som innehas olagligt. Varje åtgärd som kan leda till en minskning av antalet illegala vapen bör därför övervägas. I propositionen redogör regeringen för flera åtgärder som har vidtagits för att minska antalet illegala vapen. Bland annat har och haft i uppdrag att kartlägga tillvägagångssätt och omfattning när det gäller den illegala vapeninförseln. Vidare har vapenlagen skärpts på olika sätt. Regeringen konstaterar att det vid varje given tidpunkt i finns vapen som innehas av personer utan tillstånd till det. Bland dessa finns det sannolikt ett flertal som skulle vilja göra sig av med vapnet men som inte vågar lämna det till polisen av rädsla för att bli åtalade för vapenbrott. ligger det i samhällets intresse att få kontroll över sådana vapen. Regeringen anför att ett sätt att minska antalet illegala vapen är att införa en s.k. vapenamnesti. Ordet amnesti kommer från grekiskans amnestia som betyder glömska. I propositionen används begreppet vapenamnesti i betydelsen ansvarsfrihet för brott mot vapenlagen bestående i olovligt innehav av ett tillståndspliktigt vapen eller tillståndspliktig ammunition. Regeringen anför att det som har gått sedan den senaste tillfälliga vapenamnestin genomfördes sannolikt har tillkommit ett inte obetydligt antal vapen som innehas olagligt. Detta talar enligt regeringen för att en ny vapenamnesti skulle kunna få positiva effekter. Bland annat mot bakgrund av att amnesti hade nästan lika gott utfall som amnesti framstår det som motiverat att genomföra en ny vapenamnesti. Enligt regeringens förslag ska den som innehar ett skjutvapen eller ammunition utan att ha rätt till det inte dömas för detta, om han eller hon frivilligt lämnar in eller låter lämna in vapnet eller ammunitionen till en polismyndighet . Den som lämnar in eller låter lämna in sådan egendom ska ha rätt att vara anonym. Den föreslagna lagtekniska utformningen har sin utgångspunkt i de tidigare vapenamnestierna. På förslag av Lagrådet har regeringen dock gjort ett tillägg som förtydligar att amnestin även omfattar sådana föremål som jämställs med skjutvapen i vapenlagen (se 1 kap. 3 § vapenlagen). Förfarandet med inlämnade vapen Regeringen föreslår att vapen och ammunition som lämnas in som huvudregel ska tillfalla staten. Om egendomen har lämnats in utan ägarens samtycke ska dock ägaren kunna göra anspråk på egendomen. Egendom som har tillfallit staten ska förstöras om den inte behövs för musealt eller militärt ändamål eller för verksamhet. Enligt regeringen bör skjutvapen och ammunition som har tillfallit staten inte säljas eller på annat sätt komma ut i cirkulation på nytt. Ett syfte med en vapenamnesti är ju att begränsa den totala mängden vapen i samhället. Dessutom skulle det kunna uppfattas som stötande om staten skulle tjäna pengar på vapen som har innehafts illegalt. I stället bör egendomen normalt skrotas inom ramen för gällande rutin, som innebär att ansvarar för skrotningen. Detta bör bidra till att skapa förståelse för vapenamnestin bland allmänheten. Regeringen anför att det dock i vissa fall kan vara befogat att bevara vapen eller ammunition. Regeringen föreslår därför en reglering som motsvarar den vid amnesti. Detta innebär att egendomen inte ska skrotas om den behövs för musealt eller militärt ändamål eller för verksamhet. Regeringen anser att övervägande skäl talar mot att införa en ordning där vapen överlåts till samlare. Förutom de praktiska problem som en sådan ordning skulle innebära torde det enligt regeringen vara sällsynt att vapen som lämnas in inom ramen för en vapenamnesti, dvs. vapen som har innehafts illegalt, har ett sådant historiskt eller kulturhistoriskt värde att de bör bevaras. Enligt regeringen talar övervägande skäl för att vapenamnestin ska begränsas i tiden på samma sätt som de tidigare amnestierna. Liksom lagstiftningsärende hänvisar regeringen till att det annars finns en risk för att inlämningen av vapen fördröjs och att det skulle kunna uppstå bevissvårigheter. Det skulle vara svårt att vederlägga ett falskt påstående från en person som grips med ett illegalt vapen om att han eller hon är på väg till polisstationen för att lämna in vapnet. När det gäller frågan om hur länge vapenamnestin bör gälla anför regeringen att tidigare erfarenheter visar att de flesta vapen lämnas in . Detta talar enligt regeringen för att en vapenamnesti som varar sannolikt skulle leda till i stort sett samma resultat i fråga om antalet inlämnade vapen. kan en vapenamnesti inte gälla under en alltför , eftersom det skulle kunna innebära att vapeninnehavare på grund av bortavaro eller av andra skäl inte har möjlighet att lämna in sina vapen. Liksom inför de tidigare vapenamnestierna gör regeringen bedömningen att är en lämplig tidsperiod. Amnestin kan tidigast träda i kraft , och eftersom erfarenheterna visar att de flesta vapnen lämnas in under amnestins slutskede bör den inte avslutas då många har semester och kan förväntas vara bortresta. Vapenamnestin föreslås därför gälla marsmaj. Själva lagen bör emellertid fortsätta att gälla efter amnestiperiodens utgång för att pågående ärenden ska kunna avslutas. Regeringen anför att en informationskampanj bör genomföras för att vapenamnestin ska få avsedd effekt. Enligt regeringen bör svara för att informationen lämnas till allmänheten strax före och under hela amnestiperioden. Vidare anför regeringen att den föreslagna lagen och tillämpningen av den bör utvärderas såsom gjordes vapenamnesti. I kommittémotion 2012/13:Ju3 av m.fl. (S) föreslås det att vapenamnestin ska gälla . Motionärerna anför bl.a. att de inte delar regeringens slutsats att än inte skulle ge ett bättre resultat. De påpekar också att både och har haft längre vapenamnestiperioder. I motion 2012/13:Ju4 av (SD) föreslås det att de inlämnade vapnen ska säljas i stället för att destrueras. Enligt motionären är det rimligt att begränsa antalet illegala vapen i samhället. Det finns dock ingen anledning att motverka att vapen innehas av seriösa skyttar med tillstånd. I kommittémotion 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 20 anförs det att en vapenamnesti bör införas . Skjutvapen är ofta en komponent i grova brott, och ett enda vapen i orätta händer kan vålla förödande skada. Det är därför angeläget att minska mängden vapen i samhället. Ett sätt att åstadkomma en vapenminskning är att införa en vapenamnesti. När utskottet behandlade ett antal motionsyrkanden med önskemål om en ny tillfällig vapenamnesti uttalade utskottet att det är angeläget att en sådan amnesti kommer till stånd (bet. 2011/12:JuU22 s. 28). Det har snart gått den senaste tillfälliga vapenamnestin genomfördes . Liksom regeringen anser utskottet att det kan antas att det har tillkommit så många olagliga vapen i samhället att det är motiverat med en ny amnestiperiod. Utskottet välkomnar därför regeringens förslag om en ny tillfällig vapenamnesti. Därigenom är önskemålet i motion 2012/13:Ju373 (S) yrkande 20 tillgodosett, och motionsyrkandet ska därför avslås. Båda de tidigare vapenamnestierna pågick och gav goda resultat. Utskottet delar regeringens uppfattning att är en lämplig giltighetstid även för denna vapenamnesti. Eftersom de flesta vapnen lämnas in skulle sannolikt inte förbättra resultatet mer än marginellt. Utskottet avstyrker därför motion 2012/13:Ju3 (S). Utskottet instämmer i regeringens bedömning att de insamlade vapnen även bör förstöras om de inte behövs för musealt eller militärt ändamål eller för verksamhet. Utskottet avvisar alltså förslaget i motion 2012/13:Ju4 (SD) om att staten ska få sälja de insamlade vapnen. Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motioner från den allmänna motionstiden om olika vapenfrågor. I motionerna föreslås det bl.a. att vapenlagstiftningen ska ses över, att straffen för vapenbrott ska skärpas, att reglerna ska skärpas kring vissa effektbegränsade vapen och att s.k. laserpekare ska klassas som vapen. Vidare handlar motionerna om polisens tillståndsgivning till vapeninnehav, vapenlagens krav på införseltillstånd och vapenregistren. Flera av de frågor som motionerna tar upp bereds inom . Jämför reservationerna 3 (S), 4 (MP), 5 (SD), 6 (V), 7 (V), 8 (SD) och 9 (V). I motion 2012/13:Ju303 av och (båda C) föreslås det att den svenska vapenlagstiftningen ska ses över i syfte att möjliggöra en rationell och säker förvaring av jaktvapen. Motionärerna påpekar att det från den enskilde jägarens perspektiv är logiskt att förvara sina vapen där jakten bedrivs, vilket ofta är på en annan ort än bostadsorten. Enligt nuvarande regler är det emellertid straffbart att förvara sina jaktvapen hos någon annan, t.ex. hos en anhörig, även om vapnen i och för sig förvaras på ett godkänt sätt. I motion 2012/13:Ju328 av (M) begärs det en översyn av vapenlagstiftningen med fokus på illegala vapen. Motionären framhåller vikten av att förhindra att psykiskt instabila personer får tillstånd att inneha vapen och föreslår bl.a. att de personer som söker ett sådant tillstånd alltid ska kontrolleras mot Säkerhetspolisens register. I motion 2012/13:Ju362 av (M) anförs det att regeringen borde överväga att se över behovet av att inrikta arbetet mot vapenrelaterad brottslighet på att bekämpa införsel, innehav, försäljning och användning av illegala vapen. Motionären framhåller att enligt forskningen används nästan aldrig legala eller tidigare legala vapen vid brott. I motion 2012/13:Ju406 av (SD) föreslås det att direktiven till Utredningen om skärpningar i vapenlagstiftningen (Ju 2012:03, dir. 2012:19) ska ändras på så sätt att avsnitten om hel- och halvautomatiska vapen samt vapenmagasin utgår. Motionären framhåller att jakt- och sportskytte är en folkrörelse i och att lagstiftningen måste ta hänsyn till medborgarnas legitima intresse av en meningsfull fritid. Skärpta straff för vapenbrott I flera motioner framförs det krav på straffskärpningar för vapenbrott. Sådana förslag finns i motion 2012/13:Ju209 av (SD) yrkandena 1 och 2, kommittémotion 2012/13:Ju222 av m.fl. (V) yrkande 3, kommittémotion 2012/13:Ju249 av m.fl. (MP) yrkande 18, motion 2012/13:Ju269 av (S), kommittémotion 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 17 och motion 2012/13:Sk205 av (S) yrkande 1. I kommittémotion 2012/13:Ju222 av m.fl. (V) yrkande 1 anförs det att nuvarande regler inte är tillräckligt tydliga när det gäller definitioner av olika slags vapen och att det därför bör tillsättas en utredning för att se över definitionerna för målskyttevapen, jaktvapen och militära vapen. Förslag om laserpekare och vissa vapenslag I motion 2012/13:Ju211 av (SD) yrkande 1 begärs det en utredning av om s.k. laserpekare med sådan effekt att de kan skada människor ska klassas som vapen. I motionen framhålls det bl.a. att sådana lasrar kan ge bestående syn och brännskador. I motion 2012/13:Ju345 av (FP) begärs det skärpta regler för effektbegränsade vapen. Motionären föreslår bl.a. att det ska inrättas ett register över dem som köper sådana vapen. I motion 2012/13:Ju404 av (MP) föreslås det att alla s.k. airsoftvapen ska förses med en vapenpipa för att förhindra att de förväxlas med riktiga vapen. Motionären framhåller att airsoftvapen kan vara mycket realistiska i sitt utförande och att de därför kan användas vid kriminella aktiviteter. Polisens tillståndsgivning och andra vapenlicensfrågor Flera motioner handlar om polisens handläggning av vapenlicensärenden. I kommittémotion 2012/13:Ju222 av m.fl. (V) yrkande 2 anförs det att ärenden om licensgivning borde handläggas av de lokala polismyndigheterna och att reglerna borde ändras på så sätt. I motion 2012/13:Ju280 av (M) yrkande 1 påpekas det att det är alltför långa väntetider hos polisen för att få vapenlicens. I de ärenden där sökanden har jägarexamen, förvaringsfrågan är löst och det inte finns några andra oklarheter borde handläggningstiden enligt motionären få uppgå till högst . Även i motion 2012/13:Ju401 av (M) yrkandena 1 och 2 framhålls vikten av en snabb handläggning av vapenlicensärenden. Motionären pekar bl.a. på att en långsam handläggning drabbar både den som köper och den som säljer vapen. I motion 2012/13:Ju405 av (M) anförs det att det borde vara tillåtet att förvara ammunition i en annan kaliber än den som man har licens för. I motion 2012/13:Ju280 av (M) yrkande 2 föreslås det att en jägare som har haft jägarexamen och vapenlicens utan anmärkningar borde få rätt att skaffa fler än sex vapen, under förutsättning att förvaringsfrågan är löst. Motionären föreslår att sådana erfarna jägare borde få utöka sin vapengarderob till tio vapen. I motion 2012/13:Ju280 av (M) yrkande 3 föreslås det att kravet på införseltillstånd ska slopas för EU-medborgare som ska vara i än , och där syftet med vapeninförseln är jakt eller deltagande i skytteverksamhet. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:Ju346 av och (C). Kontroll av uppgifterna i det centrala vapenregistret I motion 2012/13:Ju280 av (M) yrkande 4 anförs det att det förekommer en del felaktiga uppgifter i det centrala vapenregistret. Detta beror på att uppgifterna har förts över manuellt från de lokala vapenregistren. De felaktiga uppgifterna kan t.ex. gälla ett visst vapens kaliber, tillverkare och fabrikat. Enligt motionären borde uppgifterna i vapenregistret gås igenom och kontrolleras, och i samband med en sådan översyn borde det även övervägas om ska övergå till internationella kaliberbeteckningar. Skärpta straff för vapenbrott tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att lämna förslag om ytterligare straffskärpningar för grova vapenbrott. En särskild utredare fick då i uppdrag att analysera vissa frågor om skjutvapen och ta ställning till behovet av författningsändringar i vapenlagstiftningen. Uppdraget ska redovisas (dir. 2012:19). Utredningen, som har tagit namnet Utredningen om skärpningar i vapenlagstiftningen (Ju 2012:03), ska bl.a. analysera reglerna om förutsättningarna för enskilda att inneha målskjutningsvapen ta ställning till om det finns behov, och i så fall ange vilka, som kan berättiga att enskilda medges tillstånd att inneha helautomatiska vapen och utreda under vilka förutsättningar tillstånd till innehav av halvautomatiska vapen bör medges ta ställning till om, och i så fall i vilken utsträckning, vapenmagasin bör utgöra en sådan vapendel som ska jämställas med skjutvapen vid tillämpningen av vapenlagen, eller om hantering av vapenmagasin bör kontrolleras på något annat sätt ta ställning till hur det grova vapenbrottet bör förändras för att en skärpt syn på vapenbrottsligheten ska få genomslag och för att möjligheten att göra nyanserade bedömningar av grova vapenbrott ska öka lämna författningsförslag där så bedöms nödvändigt. har tidigare behandlat och avstyrkt motionsyrkanden med krav på straffskärpningar när det gäller vapenbrott, senast i bet. 2011/12:JuU22 (s. 1518). Utskottet uttryckte då förståelse för motionsönskemålen om en straffskärpning när det gäller grova vapenbrott och välkomnade regeringens tillsättning av den ovan nämnda utredningen. Mot bakgrund av den pågående utredningen ansåg inte utskottet att det fanns skäl för att ta något initiativ i saken. följde utskottets förslag (rskr. 2011/12:221). I 1 kap. 1 § vapenlagen (1996:67) anges att lagen gäller skjutvapen och ammunition samt vissa föremål som i lagen jämställs med vapen. Enligt 1 kap. 2 § vapenlagen förstås med skjutvapen vapen med vilka kulor, hagel, harpuner eller andra projektiler kan skjutas ut med hjälp av krutladdningar, kolsyreladdningar, komprimerad luft eller andra liknande utskjutningsmedel. Vad som sägs om skjutvapen gäller enligt 1 kap. 3 § vapenlagen också för vissa andra anordningar och föremål, bl.a. sådana anordningar som till verkan och ändamål är jämförliga med skjutvapen. Enligt 11 kap. 1 § a vapenlagen får regeringen meddela föreskrifter om att vapenlagen eller vissa bestämmelser i lagen ska tillämpas även i fråga om andra föremål än sådana som anges i 1 kap. 23 §§, om föremålen är särskilt ägnade att användas vid brott mot någons liv, hälsa eller personliga säkerhet. Regeringen har meddelat sådana föreskrifter i vapenförordningen (1996:70). Till den förordningen finns en bilaga där skjutvapen och ammunition för tillämpningen av vissa bestämmelser i förordningen delas in i olika kategorier (kategori AD). Till kategori A hör bl.a. automatiska skjutvapen och till kategori B hör bl.a. halvautomatiska vapen av vissa slag. Till kategori C hör bl.a. långa skjutvapen och halvautomatiska vapen av annat slag än i kategori B. Till kategori D hör enkelskotts långa skjutvapen med slätborrade lopp. 2011/12:JuU22 (s. 40) behandlade och avstyrkte utskottet ett förslag om att se över definitionerna för målskyttevapen, jaktvapen och militära vapen. följde utskottets förslag (rskr. 2011/12:221). Laserpekare är en bärbar laser som främst är avsedd för att användas som pekverktyg vid t.ex. föreläsningar. Kännetecknande för en laserpekare är att den är lika stor som en penna eller en ficklampa och har en intern kraftkälla, t.ex. ett batteri. Det finns laserpekare med olika styrkor. Laserpekare i klass 3B och 4 är så starka att de kan ge ögonskador på upp till . För att få använda och inneha en sådan laserpekare på allmän plats krävs det tillstånd från enligt myndighetens föreskrifter om lasrar (SSMFS 2008:14).