bet · H001KrU9 · 2013-06-04 00:00:00 — Han anser dock att regeringen bör göra en översyn och överväga om en förändrad lagstiftning skulle kunna skapa en begränsad och ordnad marknad med de föremål som inte kan omhändertas av museer eller liknande organ. De fornlämningar som förstörs vid exploateringar ska enligt 2 kap. 1113 §§ lagen om kulturminnen m.m. dokumenteras och fornfynden tas till vara. Syftet är att utifrån de arkeologiska undersökningarna skapa meningsfull kunskap om det förflutna, vilket förutsätter att de blir delar i en framåtsyftande forskningsprocess. Utskottet konstaterar att i samband med tillståndsprövningen av en ansökan om att ta bort en fornlämning ska göra en bedömning av fornlämningens kunskapspotential. Enligt uppgift från ligger den bedömningen sedan till grund för vilka frågor som den arkeologiska undersökningen ska besvara, vilken metod som ska användas samt vilket material som ska dokumenteras och samlas in. De prioriteringar som görs utifrån dessa frågeställningar kan innebära att vissa delar av en fornlämning undersöks mer extensivt eller att vissa fyndkategorier inte samlas in. Ett exempel på det senare kan vara ett gravfält från järnåldern där det ligger rester av byggnader och där arkeologerna väljer att inte ta till vara de fynd som härrör från de sentida husen. Det är således, enligt , de ställda frågorna som styr vilka fynd som samlas in och som sedan ska bevaras för framtiden. I vissa fall kan det vara aktuellt att selektera ut och kassera även insamlat fyndmaterial. Främst rör det sig då om massmaterial som exempelvis avslag från tillverkningen av stenföremål, lerklining från husväggar, järnspikar eller keramikskärvor. Enligt den vägledning som har gett ut ska kassering av fynd alltid göras med stor försiktighet och tydligt kunna motiveras utifrån de frågeställningar som har satts upp inför undersökningen. Fynd som har selekterats ut bör framför allt återanvändas i utbildningssammanhang på universitet eller högskolor eller komma till nytta i museernas pedagogiska verksamheter. Motion 2012/13:Kr273 (M) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om omhändertagande av fornfynd med hänvisning till det arbete som pågår inom . I motion 2012/13:Kr217 begär (S) ett tillkännagivande om fornfynd. Regeringen bör se till att det finns väl fungerande system, riktlinjer och information så att allmänhetens engagemang för rapportering av fornfynd upprätthålls. Motionären anser att det inte är rimligt att det kan ta innan en upphittare av fornfynd får hittelön. (SD) föreslår i motion 2012/13:Kr339 att regeringen ska återkomma till med förslag på hur omhändertagandet av fornfynd kan förbättras. Motionären hänvisar till Statskontoret som i ett remissvar 2011 uttalat att såväl värdering av fornfynd som utbetalning av inlösen går för långsamt hos . Han anser att ett väl fungerande system för belöning för den som väljer att lämna in fornfynd är en del, om än liten, i arbetet med att bekämpa kulturarvsbrott. Utskottet behandlade en likartad motion i betänkande 2011/12:KrU9. Utskottet anförde då att det är angeläget att allmänheten känner engagemang och ansvar för att rapportera upptäckter av fornfynd. Därför ansåg utskottet att det var bekymmersamt att det inte finns någon information på webbplats om hur ärenden som rör inkomna fornfynd handläggs. Inte heller finns det några riktlinjer till länsstyrelserna om handläggningen utan informationen kommuniceras enligt uppgift från från fall till fall alltefter behov. Utskottet har informerats om att kommer att publicera information till allmänheten på myndighetens webbplats om vad den person som hittar fornfynd ska göra. Av myndighetens verksamhetsplanering framgår att man ska utarbeta en vägledning till länsstyrelserna för handläggning av denna typ av ärenden. Enligt uppgift från har man nu arbetat ned de balanser angående anmälda fornfynd som funnits . Motionerna 2012/13:Kr217 (S) och 2012/13:Kr339 (SD) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden om fornminnesbrott med hänvisning till det aktiva arbete som görs för att förhindra sådana brott. Jämför reservation 10 (SD). I motion 2012/13:Kr209 av (SD) yrkandena 13 begärs tillkännagivanden om att skärpa straffen för kulturarvsbrott, att förlänga preskriptionstiden för kulturarvsbrott och att inrätta en nationell enhet med ansvar för utredningar av kulturarvsbrott. utvärdering av länsstyrelsernas, polisens och åklagarnas hantering av misstänkta fornminnesbrott visar att fornminnesbrott hamnar långt ned på prioriteringslistan. Motionären anser att detta kräver åtgärder. I motion 2012/13:Kr335 av och (båda SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att straffsatsen för fornminnesbrott bör justeras så att påföljden blir strängare än . Genom att exempelvis skärpa straffsatsen till de nivåer som gäller för stöld respektive grov stöld förlängs även preskriptionstiden, vilket ger brottsbekämpande myndigheter större möjlighet till adekvata utredningar, framhåller motionärerna. Vidare bör regeringen enligt yrkande 2 återkomma till med förslag som gör det mer ekonomiskt kostsamt att förstöra eller skada ett fast fornminne. Härigenom skapas incitament för företag och enskilda att kontakta eller om eventuella fornminnen och skyddsområden innan planerad markexploatering sätts igång, anför motionärerna. Enligt yrkande 3 bör regeringen återkomma med förslag för att öka benägenheten att anmäla fornminnesbrott till polisen. Motionärerna pekar vidare på att Fornsök hos är en uppskattad internetsöktjänst, men att den tyvärr också kan underlätta för plundrare att välja ut lämpliga platser för fornminnesbrott. För att minska tillgången till uppgifter som underlättar för plundrare bör regeringen enligt yrkande 8 söka samråd med berörda myndigheter. Regeringen bör identifiera behov av förändringar i offentlighets- och sekretesslagen för att öka skyddet av fornminnen likt skyddet för hotade växt- och djurarter och återkomma med förslag om detta. Regeringen bör enligt yrkande 9 återkomma med ett förslag om att handel med föremål av en viss ålder eller kulturhistoriskt värde får förekomma endast efter det att de registrerats hos staten. Vidare begärs tillkännagivanden om att regeringen bör återkomma med förslag på hur allmänheten kan engageras i olika frivilligprojekt till skydd för fornminnen i yrkande 10, och om en tillfällig amnesti för inlämning av föremål som härrör från fornminnesbrott enligt yrkande 11. Vidare bör regeringen stärka arbetet för att förebygga fornminnesbrott även på övrigt sätt som man finner vara effektivt enligt yrkande 12. Enligt lagen om kulturminnen m.m. är det förbjudet att utan tillstånd rubba, ta bort, gräva ut, täcka över eller genom bebyggelse, plantering eller på annat sätt ändra eller skada en fast fornlämning (2 kap. 6 §). Straffbestämmelser om fornminnen innebär enligt 2 kap. 21 § lagen om kulturminnen m.m. att den som av uppsåt eller oaktsamhet ändrar eller skadar en fornlämning kan dömas för fornminnesbrott till böter eller fängelse . Om brottet begåtts uppsåtligen och är att anse som grovt kan personen dömas för grovt fornminnesbrott till fängelse i högst . Ett brott kan dömas som grovt exempelvis om gärningen har medfört omfattande förstörelse av ett fornminne. Fornsök är en sökfunktion på webbplats med information om över 1,7 miljoner lämningar på närmare 600 000 platser runt om i landet. Fornsök uppdateras kontinuerligt. Utskottet redovisade senast i betänkande 2011/12:KrU9 de insatser som gjorts och görs på området för att förhindra kulturarvsbrott. har därefter, , presenterat en vägledning för tillämpning av lagen om kulturminnen m.m. med avseende på fornminnesbrott. Syftet med vägledningen är att beskriva vad som är god praxis vid länsstyrelsernas handläggning av ärenden som rör misstanke om fornminnesbrott. Vägledningen innehåller även en kort översikt av hur processen ser ut när den kommer till brottsutredning och den eventuella prövningen i domstol. Regeringen föreslår i den nu aktuella propositionen ingen ändring vad gäller straffsatsen för fornminnesbrott. Inte heller utskottet anser att det finns skäl för att ändra straffbestämmelserna. Med anledning av motionärernas oro för att Fornsök kan användas för att identifiera lämpliga platser för fornminnesbrott vill utskottet hänvisa till vad riksantikvarien fört fram på webbplats om kulturarvsinformation på internet. Den som inte förstår vad som är kulturarv eller inser dess värde kan av misstag skada eller förstöra unika värden. Det kan vara föraren i en skogsmaskin, ägaren till ett gammalt hus eller en planerare. Man förstör inte av illvilja. Bästa sättet att skydda kulturarvet är därför kunskap och information som är lätt att hitta och gratis. åstadkommer detta genom att göra kulturarvsinformation tillgänglig för alla på internet. Drivkraften för kulturarvsbrott som stölder och plundring är inte att informationen finns på nätet, utan att det finns en marknad för plundrade och stulna kulturföremål. Det är inte vem som helst som väljer att agera på denna illegala marknad. Det är en typ av brottslighet som kräver en hel del arkeologisk och teknisk kunskap, kontakter med hälare, och givetvis information. [ ] Det är rimligt att anta att de personer som ägnar sig åt denna brottslighet också känner till att de riskerar fängelsestraff om de åker fast. Det är också så, att de som väljer den vägen hittar information om var man bör leta även utan internet eftersom samma information finns öppen och tillgänglig i litteratur på bibliotek och i allmänna arkiv. Motionerna 2012/13:Kr209 (SD) yrkandena 13 och 2012/13:Kr335 (SD) yrkandena 13 och 912 avstyrks därmed. Statens ansvar för kulturreservat Utskottets förslag i korthet avslår en motion om statens ansvar för kulturreservat bl.a. med hänvisning till att behovet av resurser prövas av regeringen i det årliga budgetarbetet. i och (båda S) begär i motion 2012/13:Kr284 ett tillkännagivande om statens långsiktiga ansvar för landets kulturreservat. Motionärerna anför att har satt som mål att landet ska ha 100 kulturreservat. som nya reservat bildas har emellertid inga nya pengar tillförts, utan allt fler reservat får dela på i stort sett samma anslag. Motionärerna anser att om det fattas beslut om nya reservat så måste också anslaget ses över. Enligt 7 kap 9 § har länsstyrelser och kommuner möjlighet att bilda kulturreservat för att bevara "värdefulla kulturpräglade landskap". Enligt förarbetena är det landskapets kulturbärande helhet som ska skyddas och här spelar bebyggelsen en stor roll (prop. 1997/98:45). talade om t.ex. kompletta herrgårdsmiljöer med mark och byggnader, byar med ålderdomlig bebyggelse, industrimiljöer med byggnader och anläggningar samt odlingslandskap med värdefulla objekt som t.ex. lador (SOU 1996:128). Kulturreservatsinstrumentet ska inte användas för att konstruera skyddszoner kring värdefulla byggnader. Däremot kan det finnas andra skäl för att inrätta sammansatta bebyggelsemiljöer som kulturreservat. Det kan exempelvis handla om att skydda eller möjliggöra pågående bruk, vårdinsatser eller verksamheter av pedagogisk natur. finns det ett fyrtiotal kulturreservat. Några särskilt avsatta medel för inrättande eller stöd för kulturreservat finns inte. Eventuellt stöd tas går från anslaget 7:2 Bidrag till kulturmiljövård efter beslut av aktuell länsstyrelse. Detta anslag uppgår till . Utskottet har informerats om att arbetar med att uppdatera de allmänna råden om kulturreservat. Utskottet förutsätter att behovet av resurser för kulturmiljöarbetet inklusive bildande av kulturreservat prövas av regeringen i samband med det årliga budgetarbetet. Motion 2012/13:Kr284 (S) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om ideell fornminnesvård med hänvisning till att många museer och kommuner redan arbetar aktivt med att sprida information. Jämför reservation 11 (SD). I motion 2012/13:Kr336 av och (båda SD) yrkas att regeringen återkommer till med förslag om hur omfattningen av den ideella fornminnesvården ska kunna ökas. Motionärerna anför att det på flera håll i landet bedrivs projekt där enskilda medborgare, skolklasser och föreningar erbjuds att bli fadder för ett fornminne. Som fadder får man en kortare utbildning, ofta i eller ett länsmuseums regi, i vård och skötsel och åtar sig sedan att göra fornminnet tillgängligt genom att röja sly, kontrollera informationsskyltar m.m. Motionärerna anser att det här finns en outnyttjad potential inom den ideella fornminnesvården och att staten med förbättrad marknadsföring och information skulle kunna uppnå stora vinster för fornminnesvården. redovisar i i fornminnesvård att fornminnesfaddrar som frivilligt hjälper till att vårda och skydda fornlämningar finns över hela . En fadder hjälper markägaren att hålla fornlämningen snygg och städad genom att klippa gräs och ta bort skräp. eller kan ge information om fadderverksamheten. Fadderverksamhet kan organiseras av , , kommunen eller . Att vara fadder innebär ofta ett långsiktigt åtagande. Engagemang och ideellt arbete är av stor betydelse för att vårda och bevara kulturarvet. Utskottet konstaterar att det redan finns många fornminnesfaddrar och att länsmuseerna liksom många kommuner aktivt arbetar med att sprida information om fadderverksamheten. Utskottet anser inte att det behövs något ytterligare initiativ i frågan. Motion 2012/13:Kr336 (SD) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att inrätta 2016 som ett svenskt kulturarvsår. Jämför reservation 12 (SD). och (båda SD) föreslår i motion 2012/13:Kr330 att man ska rikta fokus mot kulturområdet och vitalisera den kulturpolitiska debatten genom att samla det offentliga kring ett temaår med kulturpolitisk prägel. Motionärerna vill att regeringen utser till ett svenskt kulturarvsår med det primära syftet att stärka den gemensamma nationella identiteten och att uppmärksamma och hylla olika aspekter av den traditionella folkliga svenska kulturen. I likhet med vad regeringen anförde om ett särskilt temaår för barn- och ungdomskultur (prop. 2006/07:1 utg.omr. 17) anser utskottet att en satsning på ett särskilt år riskerar att bli kortsiktigt och innebära onödig byråkrati. Det är i stället viktigt att långsiktigt vidareutveckla arbetet på kulturarvsområdet. Utskottet anser inte att det ska inrättas ett särskilt kulturarvsår 2016. Motion 2012/13:Kr330 (SD) avstyrks. Centralt betygsarkiv för grund- och gymnasieskolan Utskottets förslag i korthet avslår en motion om ett centralt betygsarkiv för grund- och gymnasieskolan. Enligt den nya skollagen ska fristående skolor lämna över slutbetyg eller betygsdokument som en elev får efter fullföljd gymnasieutbildning till den kommun där skolan ligger. Kommunen är skyldig att förvara allmänna handlingar. I motion 2012/13:Kr272 föreslår (M) att regeringen ser över möjligheten att införa ett centralt betygsarkiv för grund- och gymnasieskolan. Motionären konstaterar att fristående skolor inte omfattas av arkivlagens bestämmelser om att bevara betyg. För att säkerställa att varje elev får sina handlingar sparade oavsett vilken skola eleven har gått på och oavsett om skolan drabbas av omständigheter som gör att den stängs eller utsätts för exempelvis brand och stöld bör ett centralt betygsarkiv införas anser motionären. Ett sådant register bör lämpligen avgiftsfinansieras. I den nya skollagen (2010:800) föreskrivs i 29 kap. 18 § att huvudmannen för en fristående skola där betyg sätts ska lämna över elevernas slutbetyg eller de betygsdokument som eleven får efter fullföljd gymnasieutbildning till den kommun där skolan ligger. Den nya skollagen tillämpas fr.o.m. och gäller således fr.o.m. /12. Vidare framgår av arkivlagen (1990:782) att kommunerna har skyldighet att förvara allmänna handlingar. Betyg som förvaras i en kommun i enlighet med skollagens bestämmelser omfattas därmed av arkivlagens bestämmelser. Motion 2012/13:Kr272 (M) är i huvudsak tillgodosedd och avstyrks därmed. Digitalisering och spridning av svensk dagspress Utskottets förslag i korthet avslår en motion om digitalisering och spridning av svensk dagspress med hänvisning bl.a. till förslagen i proposition 2012/13:141 om förbättrade möjligheter till licensiering av upphovsrätt. I motion 2012/13:Kr325 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om vad som anförs i motionen om digitalisering och spridning av svensk dagspress. Motionärerna pekar på att svensk dagspress mikrofilmas. En spridning på nätet förutsätter att statsanslaget omfördelas från mikrofilm till digitalisering samt att budgetmedel allokeras för att betala avtalslicenser. (KB) har i uppdrag att bevara och tillgängliggöra pliktlevererad dagspress vilket sker via mikrofilmning. Enligt uppgift vill KB övergå till att digitalisera pliktlevererad dagspress och sedan sprida digitala kopior till universitetsbiblioteken. För att detta ska vara möjligt krävs en avtalslicens. I proposition 2012/13:141 Förbättrade möjligheter till licensiering av upphovsrätt lämnas förslag som syftar till att skapa större möjligheter för användare av upphovsrättsligt skyddade verk, t.ex. musik, litteratur och bilder, att med en organisation som företräder upphovsmän ingå avtal som ger rätt att även använda verk av upphovsmän som inte ingår i organisationen (avtalslicens). Myndigheter och företag ges möjlighet att ingå sådana avtal för digital kopiering och tillgängliggörande av verk för att tillgodose behovet av information inom verksamheten. Bibliotek och arkiv ges motsvarande möjlighet för att kunna digitalisera och tillgängliggöra sina egna samlingar. Utskottet påminner om att det är regeringens uppgift att i budgetprocessen överväga vilka resurser som bör avsättas till KB. Motion 2012/13:Kr325 (M) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om förvaltningsansvaret för ringmur. I motion 2012/13:Kr211 begär (S) ett tillkännagivande om underhållet av ringmur. En förvaltningsutredning ser över ansvaret för ringmur. Motionären anser att oavsett vad utredningen kommer fram till är det viktigt att underhållet av muren ges långsiktiga och stabila förutsättningar. ringmur ägs, med undantag av tre torn, av Region . ansvarar för förvaltningen av muren och gör det genom att låta Museum sköta förvaltningen enligt en vårdplan. Frågan om den framtida förvaltningen av ringmuren har diskuterats mellan och Region . Även i har deltagit i diskussionerna. Diskussionen har startats med anledning av den nu pågående utredningen om omstrukturering av statens bestånd av vissa kulturfastigheter (dir. 2012:7, 2012:104). Utredningen har i uppdrag att klarlägga vilka fastigheter och byggnader som är kulturhistoriskt värdefulla för staten i bl.a. , , och och som bör ägas av staten. Utredaren ska vidare föreslå en samlad förvaltning av statliga myndigheters kulturhistoriskt värdefulla fastigheter hos en myndighet, . I uppdraget ingår också att inventera vilka kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som av kulturhistoriska eller andra skäl inte behöver ägas av staten, och som därmed kan avyttras. Utredningen ska lämna sina förslag . Utskottet anser att bör avvakta utredningens rapport om statens bestånd av vissa kulturfastigheter. Motion 2012/13:Kr211 (S) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om bastun som kulturarv. I motion 2012/13:Kr286 pekar (FP) på att sjöbodar med bastu har funnits tillbaka i tiden. Trots det finns det tecken på att bygglov avstyrks av principiella skäl även om det gäller att ersätta gamla befintliga byggnader och ugnar. Sjöbodar med eller utan bastu, liksom kallbadhus, är en del av vår kultur och bör enligt motionären värnas och bevaras för kommande generationer. Hur bastun som kulturarv ska värnas behöver belysas. Detta bör enligt motionären ge regeringen till känna. Enligt lagen om kulturminnen m.m. finns det möjlighet att byggnadsminnesförklara en byggnad som är synnerligen märklig genom sitt kulturhistoriska värde eller som ingår i ett kulturhistoriskt synnerligen märkligt bebyggelseområde. Utskottet anser emellertid inte att det finns anledning att skydda samtliga sjöbodar med eller utan bastu. Utskottet vill påpeka att även andra intressen måste vägas in vid bygglov, t.ex. strandskydd. Motion 2012/13:Kr286 (FP) avstyrks. Placering av statyer m.m. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om placering av statyer m.m. och (båda MP) föreslår i motion 2012/13:Kr316 att regeringen ska återkomma med förslag till lagstiftning om placering av statyer och utsmyckning av torg och andra offentliga platser. De symboler och monument som ett samhälle väljer att visa upp på centrala platser säger mycket om vilka värderingar det vilar på, anför motionärerna. Krigarkungar som och passar enlig motionärerna sällsynt illa som symboler för vårt nutida . Uttryck för fred, tolerans, mångfald, frihet och solidaritet passar bättre. Utskottet delar den uppfattning som regeringen ger uttryck för i den nu aktuella propositionen att det tillhör kulturpolitikens kärnuppgifter att främja ett levande kulturarv som är angeläget för medborgarna och som bevaras för kommande generationer. Det gäller dels det kulturella arv som har överlämnats från tidigare generationer, dels det som formas i dagens samhälle. Kulturarvet ger perspektiv på samhället och dess utveckling och berikar människors liv. Det visar de värderingar som var förhärskande vid varje given tid. Det är därför enligt regeringen angeläget att vi inte enbart värnar den del av kulturarvet som vi tycker stämmer med vår egen tids värderingar, utan även låter kulturarvet få återspegla värderingar från andra tider. Vad gäller framtida utsmyckningar av gator och torg vill utskottet hänvisa till att regeringen har gett i uppdrag att samverka med Statens centrum för arkitektur och design (tidigare ), och för att vidareutveckla och stärka en helhetssyn i planeringen och gestaltningen av offentliga miljöer. Genom samverkan mellan myndigheterna ska goda exempel spridas på hur platsspecifik konstnärlig utformning och en medveten arkitektur kan ingå i och bidra till en helhetsplanering av offentliga områden, platser eller byggnader. ska redovisa och kommentera uppdragets genomförande i en särskild rapport till (). Rapporten ska utformas i samverkan med de andra myndigheterna och redovisas . har , , Formas och Statens centrum för arkitektur och design arbetat med två regeringsuppdrag för att främja hållbar stadsutveckling. Syftet med uppdragen har varit att medverka till en ökad samverkan inom politikområden med ansvar för stadsplanering, boendefrågor, arkitektur och kulturmiljö. Sociala och kulturella aspekter samt arkitekturens roll har särskilt lyfts fram. har presenterat en slutrapport av regeringsuppdraget Främjande av hållbar stadsutveckling (rapport 2013:10). I rapporten presenteras förslag för den närmaste treårsperioden på aktiviteter inom sakområdena urban utveckling och social inkludering, fysisk planering och stadsbyggnad, arkitektur, internationell samverkan och forskning. Motion 2012/13:Kr316 (MP) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om och ett nytt . Jämför reservation 13 (S). I kommittémotion 2012/13:Kr320 av i m.fl. (S) yrkandena 13 och 14 begärs tillkännagivanden om dels , dels ett nytt . Motionärerna välkomnar att regeringen stödjer arbete för att skapa ett Center. De ser dock ett problem med den placering för ett nytt som anvisats av , nämligen på tomten bakom . Detta omöjliggör en utbyggnad av vilket behövs för att skapa ett i världsklass. Det räcker inte med en ombyggnad av det nuvarande , det behövs en utbyggnad anser motionärerna. I budgetpropositionen 2012/13:1, utgiftsområde 17, redovisar regeringen att tillförs ytterligare för en renovering av byggnaden. Utskottet har i betänkande 2012/13:KrU1 tillstyrkt budgeten för utgiftsområde 17 för och har beslutat om budgeten (rskr. 2012/13:106). Det mer påtagliga ombyggnadsarbetet beräknas komma i gång och pågå i ca . Enligt planeringen ska museet öppna igen 2017.