bet · H001TU7 · 2013-03-18 00:00:00 — För att få utbilda instruktörer på lokal nivå ska man ha genomgått en av anordnad länsinstruktörsutbildning med godkänt resultat. Fokus i den nya utbildningen kommer att läggas på att förändra attityden hos dem som utbildas så att de bl.a. ska få kunskap och insikt om de mänskliga begränsningarna. Utskottet välkomnar de åtgärder som sätts in för att höja kompetensen bland utryckningsförare för att därmed förebygga olyckor i trafiken. Utskottet konstaterar därmed att det inte finns någon anledning att föreslå att tar initiativ till ytterligare åtgärder med anledning av motionsförslagen och avstyrker därmed motionerna 2012/13:T209 (M), 2012/13:T220 (KD), 2012/13:T258 (M) och 2012/13:T281 (S). Bilfritt vid stora idrottsarrangemang Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att revidera väglagen så att ges möjlighet att bevilja bilfria vägar vid stora evenemang. Utskottet förutsätter att länsstyrelserna efter samråd med berörda aktörer kan göra väl avvägda bedömningar av hela trafikbilden när de prövar frågor om tillstånd och därtill kopplade föreskrifter. I motion 2012/13:T403 av (S) framhålls att växer som turistnation och att allt fler stora evenemang inom idrott och kultur arrangeras . Motionären pekar på att det är viktigt att större arrangemang kan genomföras på ett säkert och hållbart sätt samt att det både ur trafiksäkerhets- och miljöaspekt är viktigt att det vid dessa evenemang är möjligt att stänga vägar för biltrafik. I stora delar av är det en självklarhet att stänga av vägar vid t.ex. cykeltävlingar vilket gör evenemanget till en folkfest. Motionären föreslår därför att väglagen revideras så att ges möjlighet att bevilja bilfria vägar vid stora evenemang. När det gäller frågan om att leda bort biltrafik under evenemang och tävlingslopp påminner utskottet om att det är som i enlighet med trafikförordningen (1988:1276) kan ge tillstånd till bl.a. cykellopp på vägar. Av trafikförordningen framgår att ett tillstånd kan förenas med de föreskrifter som behövs för att förebygga fara eller olägenhet för trafiken och för dem som bor eller uppehåller sig vid vägen eller som behövs av annat skäl. Det finns därmed möjlighet att exempelvis leda undan trafik, stänga av eller enkelrikta vägar under större idrottsevenemang, t.ex. cykellopp, om tillståndsmyndigheten finner att det är den lämpligaste lösningen. Utskottet kan vidare konstatera att om t.ex. ett cykel- eller skidlopp berör mer än ett län prövas frågan av i det län där tävlingen eller uppvisningen startar. För t.ex. Vätternrundans del innebär detta att det är i som ger tillstånd till cykelloppet. I samband med beredningen av en ansökan om tillstånd till cykeltävling på väg sker ett brett samråd med bl.a. berörda kommuner, väghållningsmyndigheter och räddningstjänst. Frågor som ligger till grund för den slutliga bedömningen i tillståndsfrågan, och därmed också vilka föreskrifter som kan behöva kopplas till tillståndet, kan exempelvis vara evenemangets allmänintresse, trafiksäkerhetsaspekter, hur vägen används och av vilka, längden på loppet, möjligheten att leda om trafiken och påverkan på näringslivets möjligheter att få sitt behov av transporter tillgodosett. Utskottet förutsätter att länsstyrelserna efter samråd med berörda aktörer kan göra väl avvägda bedömningar av hela trafikbilden när de prövar frågor om tillstånd och därtill kopplade föreskrifter. Utskottet avstyrker därmed motion 2012/13:T403 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att införa hjälmtvång för skoteråkare med hänvisning till pågående utredningsarbete. Jämför reservation 13 (S, MP, V). I motion 2012/13:T238 av och (båda S) anförs att det sker många olyckor med förare av snöskotrar. Motionärerna hänvisar till en rapport från som visar att nära hälften av de skoteråkare som omkom hade varit utsatta för någon form av trubbigt våld mot huvudet, vilket innebär att de inte har använt hjälm. använder en majoritet av skoterförarna hjälm, men för att minska skaderisken för alla skoteråkare menar motionärerna att hjälmtvång borde införas. I motionen anförs att även om antalet döda i skoterolyckor inte är stort bör samhället ta sitt ansvar och utforma verkningsfulla instrument för att minimera skaderisken för skoterförarna. Motionärerna pekar vidare på att det är viktigt att ta hänsyn till renskötare, skogsarbetare och andra som använder skotern i sitt arbete och att man bör överväga ett undantag från hjälmkrav för dem på liknande sätt som gäller vid sophantering eller vissa budtransporter, där det finns undantag från tvånget att ha säkerhetsbälte på sig . Terrängskotrar är terrängmotorfordon som kan delas in i snöskotrar respektive terränghjulingar. En terrängskoter har en tjänstevikt på högst . Utskottet vill inledningsvis framhålla vikten av att använda hjälm vid skoteråkande för att minska skaderiskerna. Enligt uppgifter från Transportstyrelsen utreder myndigheten förutsättningarna för och konsekvenserna av att införa krav på skoterhjälmsanvändning. Enligt Transportstyrelsen avser myndigheten att lämna in ett antal förslag till regeringen om ändringar i trafikförordningen och vägmärkesförordningen. Enligt uppgift från Transportstyrelsen är ett av de förslag som kommer att presenteras att det ska krävas skyddshjälm när man färdas med terrängskoter. Utskottet kan mot denna bakgrund konstatera att saknar skäl att nu vidta ytterligare åtgärder med anledning av motionsförslagen och avstyrker därmed motion 2012/13:T238 (S). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att också blir . innebär att den lokala tiden justeras fram (vanligtvis ) under en del av året för att bättre utnyttja den ljusa delen av dygnet . används i ett 70-tal länder runt om i världen, mer än hälften av dem i . I provades första gången , men försöket blev kortvarigt. infördes dock på nytt i . Beslutet fattades efter att och hade fattat beslut om att införa , på samma vis som då redan var fallet i flertalet övriga väst- och sydeuropeiska länder. Regeringen anförde i proposition 1978/79:200 med förslag till riktlinjer för att införa att det främsta argumentet för att införa i var behovet av samordning inom kommunikationssektorn med våra grannländer. Regeringen underströk att om en övergång eller ny normaltid skulle ske i våra grannländer utan att det skedde i , skulle detta skapa betydande svårigheter i kommunikationerna. I propositionen betonades bl.a. att det omfattande nätet av internationella tåg-, färje- och flygförbindelser med inhemska anslutningar skulle rubbas samt att svårigheter även skulle uppstå i t.ex. postväsendet. Vidare pekades på att olika tider i och våra grannländer skulle innebära att den gemensamma kontorstiden minskade, vilket skulle kunna skapa komplikationer för t.ex. handeln, bankerna och nyhetsförmedlingen. anslöt sig i allt väsentligt till de anförda synpunkterna (bet. SoU 1979/80:9) och ställde sig därefter bakom regeringens förslag (rskr. 1979/80:8). I motion 2011/12:T436 av i och (båda C) anförs att vi vill känna att vi rår över den tid som kommer till oss. När blir försvinner en timmas dagsljus . Många människor upplever det inte positivt att vrida fram klockan och därmed bli av med en timmas ljus. Även om det blir ljusare känns dagen så mycket kortare. Att införa året om kommer att vara bra för folkhälsan eftersom fler kan tillgodogöra sig den extra ljusa timman än och förhoppningsvis leder det till att både barn och vuxna skulle vistas mera ute och öka välbefinnandet. Vidare framförs att vi i själva bör bestämma över den tid vi har och att det borde vara dags att sluta vrida fram klockan och vrida tillbaka den . Motionärerna föreslår därför att också blir . Utskottet vill inleda med att konstatera att frågan om att införa året om har varit föremål för beredning i trafikutskottet och att utskottet då pekade på att sommartidens effekter är svåra att mäta. Tidsomställningen innebär vissa anpassningsproblem . Dessa verkar emellertid vara av övergående karaktär och inte påverka folkhälsan. Utskottet kan liksom tidigare konstatera att ett införande av skulle innebära att antalet mörka timmar under den normala arbetstiden ökar, vilket skulle innebära svårigheter för utomhusarbete som inte kan utföras i mörker, t.ex. skogsarbete, och motverka trafiksäkerheten. Utskottet vill påminna om att frågan är reglerad på gemenskapsnivå och understryka vikten av att frågan om är samordnad med övriga europeiska länder. Utskottet avstyrker därmed motion 2011/12:T436 (C). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Mål och utgångspunkter, punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:T373 av m.fl. (S) och 2012/13:T477 av m.fl. (S) yrkande 16 och 2012/13:T342 av (M) och 2012/13:T459 av och (FP, C) yrkandena 4 och 5. Nollvisionen, som slogs fast 1997, är grunden för trafiksäkerhetsarbetet i och innebär att ingen ska dödas eller skadas för livet i trafiken. Nollvisionen har varit en framgångsrik strategi för att stärka trafiksäkerhetsarbetet och innebär att är ett av de länder som har lägst andel trafikdödade. beslutade om ett nytt etappmål för trafiksäkerheten på de svenska vägarna. Det innebär att antalet trafikdödade inte får vara fler än 220. Etappmålet innebär en halvering av antalet dödade i trafiken . Antalet allvarligt skadade i trafiken ska minska med en fjärdedel . Trafiksäkerhetsarbetet har förbättrats av dessa mål och den långsiktiga trenden är att allt färre skadas och dödas i trafiken, men är det alldeles för många som får sätta livet till. Trafikmiljön blir tuffare som går. Trafikolyckor med tunga fordon får ofta stora konsekvenser. När avstånden kortas till framförvarande bil och olyckan är framme kan det bli svåra konsekvenser för alla inblandade. Polisen och bör därför inrikta sitt trafiksäkerhetsarbete mer på kontroller och förebyggande insatser. Inom EU dör över 30 000 människor i trafikolyckor och i hela världen är motsvarande antal 1,3 miljoner. Detta gör trafiksäkerheten till en global folkhälsoutmaning. FN och EU har tagit inspiration av nollvisionen. Detta är glädjande och vi vill framhålla att ett fortsatt aktivt arbete i kan driva på utvecklingen i andra delar av världen. Vi anser att måste fortsätta att vara ett internationellt föredöme på trafiksäkerhetsområdet. Det finns en rad svenska företag i fordonsindustrin som är världsledande på trafiksäkerhet och vi socialdemokrater vill framhålla att ett aktivt trafiksäkerhetsarbete i naturligtvis främjar utvecklingen och sysselsättningen i fordonsindustrin i . Vi socialdemokrater anser att det nu krävs ett politiskt agerande och att det är dags för en nystart för nollvisionen. Vad vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Kommunikationsutrustning i fordon, punkt 2 (M, FP, C, KD) av (M), (M), (M), (FP), (M), (KD), (M) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2012/13:T13 av m.fl. (V), 2012/13:T14 av m.fl. (S) yrkandena 13, 2012/13:T15 av m.fl. (MP), 2012/13:T224 av och (båda S), 2012/13:T305 av och (båda C), 2012/13:T331 av och (båda SD) yrkandena 13 och 2012/13:T455 av och (båda S) samt lägger skrivelse 2012/13:60 till handlingarna. ligger i topp bland världens länder när det gäller trafiksäkerhet och det är glädjande att detta långsiktiga arbete ger resultat. Med hjälp av framstående experter bedrivs ett omfattande och uthålligt forsknings- och reformarbete för att öka trafiksäkerheten. Vi påminner även om att beslut om nollvisionen, som grundades på en bred politisk överenskommelse, varit framgångsrikt och medverkat till att spara många människoliv. Dessvärre vet vi att det dör människor till följd av ouppmärksamhet och farliga aktiviteter bakom ratten och vi ser allvarligt på sådana riskfyllda beteenden. Regeringen överlämnade en skrivelse till om kommunikationsutrustning i fordon. I skrivelsen presenteras ett förslag med åtgärder som regeringen avser att vidta för att minska de trafikfarliga beteendena och åstadkomma en mer trafiksäker användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning. Regeringens skrivelse är väl underbyggd av bl.a. två gedigna underlagsrapporter från () med dels en sammanställning av relevant forskning inom området och andra länders erfarenheter, dels en sammanställning av möjliga åtgärder mot trafikfarlig användning av kommunikationsutrustning under körning. Vi kan med anledning av de forskningsresultat och underlag som presenteras i regeringens skrivelse och i VTI:s rapporter konstatera att de förslag som Socialdemokraterna, , och lägger fram inte kan förväntas leda till ökad trafiksäkerhet. En lagstiftning mot handhållen mobiltelefon samt användande av sms kan vid en första anblick förefalla relevant, men vid en närmare analys visar forskningen att detta inte är ett framgångsrikt koncept. Vi menar att förslaget om att specifikt förbjuda en viss typ av distraktion, såsom mobiltelefonerande och sms:ande i samband med bilkörning, innebär att problemen med förare som brister i uppmärksamhet förminskas och därmed inte tas på allvar. I stället måste vi se att det finns många olika typer av trafikfarliga beteenden vid körning som måste stävjas och att det som en viktig del i detta ingår att motverka vårdslös hantering av mobiltelefoner. Genom ett snabbt agerande kan fler liv sparas och det är nu tid att tar ett gemensamt ansvar för att lyssna till den forskning som finns i stället för att införa kortsiktiga och verkningslösa förbud mot endast vissa beteenden. Vi vill påminna om att det var en enig riksdag som ställde sig bakom nollvisionen som utgör det långsiktiga målet för att öka trafiksäkerheten på vägarna. I den proposition där nollvisionen presenterades betonades att systemutformarna alltid bör ha det yttersta ansvaret för vägtransportsystemets hela säkerhetsnivå men att trafikanterna liksom tidigare är skyldiga att visa hänsyn, omdöme och ansvar i trafiken. För att öka trafiksäkerheten på vägarna vet vi att det krävs att de politiska beslut som fattas är kloka och väl underbyggda. Dessvärre kan vi redan nu konstatera att en lag mot mobiltelefonanvändning i enlighet med Socialdemokraternas, , och förslag missar sitt mål, att det kommer att bli mycket oklart vilken typ av teknik man avser samt att en sådan lagstiftning kommer att bli en ren tolkningslag. Det är väl känt för de flesta att dagens telefoner kan användas för så mycket mer än att bara ringa, t.ex. som musikspelare och navigatorer. Att införa en lagstiftning mot mobiltelefoner innebär således att man medvetet föreslår gårdagens lagstiftning för såväl dagens som morgondagens teknik. Vi vill betona att vi ser allvarligt på många andra aktiviteter som sker under bilkörning där surfande på mobiler, fotografering och adressökningar bara är några exempel där mobiltelefonen är inblandad. Lika allvarlig är den ouppmärksamhet som medvetet skapas genom att hjälpa till med inställningarna på en surfplatta eller rent av att sminka sig på vägen till jobbet. Det är därför viktigt att komma ihåg att det finns olika typer av beteenden som kan anses vårdslösa då de innebär att koncentrationen från bilkörningen störs och att risken för olyckor ökar. Vi vet att teknik för kommunikation, information och underhållning används alltmer och i allt fler situationer. Vi vet också att människor i allt större utsträckning är beroende av att vara nåbara och få information i olika situationer och att detta även gäller i trafiken. I diskussionerna om förbud mot mobiltelefonerande vid körning glöms alltför ofta bort att de tekniska systemen och integrationen mellan dem även ger möjligheter till ett säkrare och smidigare transportsystem. Människor är beroende av att snabbt kunna få aktuell information om vägar och framkomlighet eller av att kunna larma vid en olycka eller få en varning då något händer utanför bilen. är vi självfallet medvetna om de trafiksäkerhetsrisker som det innebär då förare koncentrerar sig på andra uppgifter än själva körningen, oavsett aktivitet, och att detta gäller särskilt om det sker på ett vårdslöst sätt. VTI har noggrant analyserat forskning och erfarenheter från andra länder som har infört förbud mot mobilanvändning under körning och har utifrån detta dragit slutsatsen att ett förbud mot en viss teknik inte har varit verkningsfullt för att få en säkrare trafikmiljö. VTI har utifrån sin forskning därför föreslagit andra mer effektiva åtgärder för att minska de trafikfarliga beteendena i trafiken. Vi föreslår nu att lyssnar till den forskning som finns i stället för att införa förbud som endast är riktade mot vissa beteenden. Vi befarar att en sådan lagstiftning naturligtvis och dessvärre kommer att visa sig lika verkningslös i som i andra länder som har antagit lagstiftning mot mobiltelefonerande vid körning. Vi kan dessutom konstatera att de senaste årens utveckling på kommunikationsområdet innebär att en sådan lagstiftning skulle bli ännu mer otidsenlig än när den antogs i andra länder. Vi befarar att införandet av en lag som specifikt riktas mot att göra just mobiltelefonerande olagligt innebär att många människor kommer att dra slutsatsen att alla andra distraherande beteenden därmed är tillåtna. Vi vet även att om specifik lagstiftning skulle införas mot just mobiltelefonerande vid körning skulle det uppstå betydande komplikationer när det gäller att kunna upprätthålla efterlevnaden av en sådan lag. Mot denna bakgrund anser vi i stället att trafikanternas medvetenhet om riskerna med ouppmärksamhet, exempelvis genom användning av kommunikationsteknik under körning, bör höjas och att lagstiftningen tydligare bör stävja vårdslös användning av kommunikationsutrustning. För att öka trafiksäkerheten är det enlig vår uppfattning i stället mer verksamt att, som regeringen aviserat, se över kraven i trafikförordningen om allmän omsorg och varsamhet för förare av motorfordon och att detta görs i kombination med att andra lämpliga åtgärder genomförs som långsiktigt kan öka förares medvetenhet om riskerna med användning av bl.a. kommunikationsteknik under körning. Genom ett snabbt agerande kan fler liv sparas, och det är nu tid att tar ett gemensamt ansvar för att lyssna till den forskning som finns i stället för att införa kortsiktiga och verkningslösa förbud mot endast vissa beteenden. En översyn av kraven i trafikförordningen om allmän omsorg och varsamhet inbegriper inte enbart mobiltelefoni utan tar även sikte på fler trafikfarliga beteenden. Vi kan konstatera att det beräknas ta att införa en ny lag. Att i stället se över kraven i trafikförordningen om allmän omsorg och varsamhet och skärpa kraven för vårdslöshet i trafik i enlighet med vad som anförs i regeringens skrivelse är en mer heltäckande och seriös lösning som också skulle gå mycket snabbare att genomföra. Vi vill även framhålla att de effekter som kan uppnås genom en skärpning av kraven för vårdslöshet i trafik snabbt blir mer verkningsfulla om de kombineras med en bred informationskampanj för att öka medvetenheten om det självklara i att man ska undvika alla typer av distraherande beteenden som tar koncentrationen från bilkörningen. Vi vill understryka att det är angeläget att ta fram en välbalanserad kombination av åtgärder som innefattar såväl en översyn av regelgivningen som satsningar på utbildning, information och teknisk utveckling. På detta sätt kan olämpligt användande av tekniska system minimeras som de positiva effekterna kan behållas. Vi välkomnar därför att regeringen aviserar ett uppdrag till Transportstyrelsen att ta fram en plan för att genomföra lämpliga andra åtgärder, som långsiktigt kan öka förares medvetenhet om riskerna med användning av bl.a. mobiltelefon under körning och andra farliga beteenden. Med hänvisning till detta anser vi att bör avslå de aktuella motionsförslagen och lägga regeringens skrivelse 2012/13:60 till handlingarna. Bashastighet i tätorter, punkt 4 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:T277 av m.fl. (MP). skadas och dödas över 3 000 fotgängare och cyklister i kollision med bilar. En tredjedel av de omkomna i trafiken är oskyddade trafikanter, trots att de bara står för av färdsträckan. Det är därmed nio gånger farligare att gå och cykla som att sätta sig i bilen. Vi kan även se att medan antalet dödade och skadade bilister minskar , ökar olyckorna bland dem som går och cyklar i våra tätorter. Barn och äldre är utsatta grupper. Äldre människor skadas också allvarligare när de blir påkörda eftersom vi blir skörare när vi blir äldre. När det gäller barnen löser vi ofta deras utsatthet genom att begränsa deras rörlighet. Vi kör dem i bil till skolan och fritidsaktiviteter i stället för att låta dem gå eller cykla. Det innebär att vi inte låter dem upptäcka samhället och staden på egen hand. Det har varit väl känt bland trafikplanerare att risken för att en människa som blir påkörd av en bil dör är mycket hög vid men liten vid hastigheter . Det är med denna vetskap som många kloka kommunpolitiker redan har sänkt hastigheterna i städer och tätorter . En grupp trafikforskare från presenterade sina slutsatser efter att ha analyserat och sammanställt de senaste årens forskning om hastigheter och hållbarhet. De har även analyserat fotgängarolyckor. Forskarna var tydliga i sina slutsatser om att bilar inte ska köra fortare än i staden. En bilist som kör i kan samspela med gående och cyklande på ett helt annat sätt än den som kör i . Dessutom minskar bullret och utsläppen. tar fasta på forskningen. Vi vill att bashastigheten i tätorterna ska sänkas . Vi har inspirerats av städer i och i som har gått före. Vi vill skapa trygga städer för våra barn, våra gamla och oss själva. Vi vill skapa städer att leva i, inte bara att köra bil i. Vi anser att det är oroväckande att och Transportstyrelsen nu föreslår en bashastighet i landets tätorter. En bashastighet skulle göra det svårare för de kommuner som vill ha . Då är bashastigheten blir något kommunerna måste söka dispens för att införa. Detta är att backa utvecklingen. Det är mycket bättre att införa som bashastighet och sedan låta kommunerna söka dispens för en högre hastighet som då ska motiveras. Bilen har alltför länge varit styrande i vår stadsplanering och det är nu hög tid att bilen anpassas efter människan i stället för tvärtom. Det är nu dags att skapa städer där bilar, cyklar och gående samsas jämlikt om utrymmet och bilens hastighet anpassas till de gående. I sådana städer vågar vi låta våra barn gå och cykla själva till skolan. I sådana städer kan de äldre promenera säkert. Med får vi en mänskligare stad. En stad att leva i. Vad vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Trafiksäkerhet vid vägarbeten, punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:T264 av och (båda S) och 2011/12:Ju382 av och (båda SD). Vägnätet i måste kontinuerligt underhållas och förbättras för att skapa en bra standard med hög framkomlighet och förbättrad trafiksäkerhet. Enligt den nollvision för vägtrafiken som har antagit ska ingen dö eller skadas för livet i trafiken och detta är ett av de viktigaste målen som ska tas i beaktande vid utbyggnad och upprustning av vägnätet. Vi kan se att som säkerheten för trafikanterna har höjts, har flera försämringar skett när det gäller säkerheten för vägarbetarna. På ökade antalet olyckor medan antalet olyckor fördubblades på övriga vägar.