bet · H001NU12 · 2013-04-16 00:00:00 — Utskottets förslag i korthet Motionsyrkanden om förändringar av elcertifikatssystemets mål och om hur elcertifikat tilldelas olika produktionsslag avslås av . Utskottet anser bl.a. att flera pågående utredningar bör inväntas innan det finns skäl för att agera på området. En motion om särredovisning av elcertifikatskostnader på privatkunders elfakturor avslås också. Jämför reservationerna 11 (S, MP, V) och 12 (SD). Lagen (2003:113) om elcertifikat trädde i kraft . Regeringen föreslog i propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik Energi (prop. 2008/09:163) att 2020 bör andelen förnybar energi i vara av den totala energianvändningen. Bakgrunden till förslaget var att bindande mål enligt det s.k. förnybartdirektivet är . Regeringen bedömde bl.a. att elcertifikatssystemet skulle vidareutvecklas och att man borde sätta upp ett nytt mål för ökningen av den förnybara elproduktionen som innebär en ökning med till 2020 jämfört med läget 2002. antog regeringens förslag om ändrade kvoter i elcertifikatssystemet och godkände det nya målet för ökningen av förnybar el (prop. 2009/10:133, bet. 2009/10:NU16). I en reservation (S, MP, V) förordades ett mål om ny förnybar el till 2020 och ett långsiktigt mål om ny förnybar el till 2030. tog ställning till regeringens proposition 2010/11:155 med förslag om en ny lag om elcertifikat (bet. 2011/12:NU6). Förslaget innebar bl.a. att det blir möjligt för att ha en gemensam elcertifikatsmarknad med andra länder. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag och uttalade också stöd för att den gällande målnivån i elcertifikatssystemet på ny förnybar el till 2020 är väl avvägd och att målet ger goda förutsättningar för en utbyggnad av förnybar elproduktion. I en reservation (S, MP, V) framställdes krav på att målet för elcertifikatssystemet bör utvidgas till ny förnybar el till 2020 och att nya kvoter i elcertifikatssystemet som baseras på detta mål ska införas innan en gemensam elcertifikatsmarknad med förverkligas. trädde avtalet mellan och om en gemensam elcertifikatsmarknad i kraft. Det innebär att handel med elcertifikat kan ske över landsgränserna. Målet för den gemensamma elcertifikatsmarknaden är att öka den förnybara elproduktionen med . Det motsvarar av elproduktionen i de båda länderna. I budgetpropositionen gör regeringen bedömningen att elcertifikatssystemet fungerar väl och att den hittillsvarande ökningen av elproduktionen inom ramen för systemet ligger i linje med de mål som har satts upp. I kommittémotion 2012/13:N366 av m.fl. (S) sägs att motionärernas mål för den svenska energipolitiken är att trygga tillgången på el och annan energi med en energiproduktion som har låg inverkan på hälsa, miljö och klimat och att göra det på internationellt konkurrenskraftiga villkor. Motionärerna vill sätta fart på utbyggnaden av förnybara energikällor. De vill att genom ett tillkännagivande ska uppmana regeringen att höja målet till ny förnybar el till 2020 och till 2030 (yrkande 12). I kommittémotion 2012/13:N402 av m.fl. (MP) framförs att en tidigareläggning av utbyggnaden och en ökad ambitionsnivå i elcertifikatssystemet skulle höja priset på elcertifikat från dagens mycket låga nivåer, men att den samlade elkostnaden för svenska konsumenter skulle minska. För att utbyggnaden av förnybar el inte ska avstanna bör den nuvarande ambitionsnivån i elcertifikatssystemet (+25 TWh jämfört med ) tidigareläggas . Ambitionsnivån bör öka till minst +30 TWh och det bör införas en ny nivå om minst +55 TWh . Vindkraften är helt beroende av subventioner för att bli lönsam, sägs det i motion 2012/13:N344 av och (båda SD). De stora pengarna kommer via elcertifikat. Motionärerna anser att elcertifikatssystemet snedvrider konkurrensen och är ett mycket kostsamt subventionssystem för samhället. De menar att systemet därför bör fasas ut genom att nya investeringar i vindkraft inte tilldelas elcertifikat. I motion 2012/13:N368 av och (båda SD) noteras det att elcertifikatsavgiften ingår i elpriset för privatkunder men redovisas separat för företagskunder. Enligt motionärerna bör det sistnämnda förhållandet även gälla för privatkunder. För att tydliggöra de specifika delarna i den totala elkostnaden bör det således klart framgå av elräkningen hur mycket privatkunden betalar för elcertifikaten. I kommittémotion 2012/13:N300 av m.fl. refereras underlag som pekar på att ambitionsnivån i elcertifikatssystemet bör höjas för att kunna ta till vara den potential som en fortsatt vindkraftsutbyggnad skulle innebära. Motionärerna förordar att elcertifikatssystemet höjs till för att främja utbyggnaden av förnybara energikällor till 2020. Motionärernas mål är förnybart till 2040 med en kontrollstation 2030. Uppdrag till om elcertifikatssystemet I regleringsbrevet fick ett par uppdrag som berör elcertifikatssystemet. Inför den kontrollstation som äger rum 2015 ska analysera och föreslå eventuella justeringar av kvotpliktskurvan som behöver göras för att ska uppfylla åtagandet gentemot i avtalet om en gemensam elcertifikatsmarknad. Vidare ska myndigheten identifiera och bedöma risker som kan leda till att utbyggnadstakten i förnybar elproduktion inte utvecklas som förväntat till 2020. ska även belysa torvens roll i elcertifikatssystemet samt analysera konsekvenserna av en eventuell utfasning av torven. Därutöver ska den historiska utvecklingen inom systemet analyseras, bl.a. med avseende på elcertifikatspriser, sparade elcertifikat och utfasning av anläggningar. I uppdraget ingår även att analysera marknadens funktionssätt, bl.a. när det gäller omsättning, likviditet, antal aktörer och marknadsklarering och vid behov föreslå åtgärder för att ytterligare förbättra funktionssättet. Uppdraget ska redovisas till . ska även tillsammans med vassdrags- og energidirektorat genomföra en hearing om den gemensamma elcertifikatsmarknadens utveckling och funktionssätt. Hearingen ska genomföras . En analys av för- respektive nackdelar med en utvidgning av den gemensamma elcertifikatsmarknaden till fler länder ska redovisas till . ska också analysera hur gemensamma projekt enligt förnybartdirektivet kan finansieras och i vilken utsträckning valet av finansieringsmodell påverkar den gemensamma elcertifikatsmarknaden före och efter 2020 och konsumentpriset på el. Uppdraget ska redovisas till . Redovisning av elcertifikat på elräkningen En motion med samma innehåll som den nu aktuella 2012/13:N368 (SD) behandlades av utskottet (bet. 2011/12:NU6). I samband med detta redovisade utskottet att regeringen gav i uppdrag att utreda förutsättningarna för ett krav på särredovisning av elcertifikatskostnaden på elkonsumenternas fakturor. Utskottet avstyrkte motionen med hänvisning till att det saknades anledning att föregripa den nyssnämnda utredningen. presenterade av elcertifikatskostnaden på elkundens faktura (ER 2012:18). I rapporten slog myndigheten fast att det inte bör införas en reglerad särredovisning av elcertifikatskostnaden på fakturan. Som skäl angav bl.a. att systemet är konstruerat så att det är elleverantörerna som är kvotpliktiga och att det inte finns någon direkt koppling mellan den månadsvisa fakturan och en kostnad för elkunden. Därmed är fakturan en tveksam plats både för ett generellt krav på särredovisning av elcertifikatskostnaden och ett krav på information om att elcertifikatskostnaden ingår i det totala elpriset. Rapporten har remissbehandlats (remisstiden gick ut ) och ärendet bereds vidare inom . Elcertifikatssystemet är ett centralt styrinstrument som på ett effektivt sätt ska stimulera framväxten av förnybar elproduktion. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att elcertifikatssystemet fungerar väl och att den hittillsvarande ökningen av elproduktionen inom ramen för systemet ligger i linje med de mål som har satts upp. Utskottet vill här också erinra om att har fått ett antal uppdrag som innebär att delar av elcertifikatssystemet ses över inför den kontrollstation som ska genomföras 2015. Inom ramen för dessa uppdrag kommer även erfarenheterna från utvidgningen av elcertifikatsmarknaden till att kunna beaktas. Utskottet ser inga skäl för att agera innan utredningsuppdragen har redovisats. Således bör samtliga motionsyrkanden om ändringar av elcertifikatssystemets mål och om hur elcertifikat tilldelas olika produktionsslag lämnas utan vidare åtgärd från sida. Utskottet avstryker således motionerna 2012/13:N366 (S), 2012/13:N402 (MP), 2012/13:N344 (SD) och 2012/13:N300 (V) i de här berörda delarna. Förslaget i motion 2012/13:N368 (SD) om en separat redovisning av elcertifikatsavgifterna på privatkunders elfakturor bör också avslås av . Här anser utskottet att den pågående beredningen i av förslag med direkt koppling till denna fråga bör avvaktas innan det finns skäl för att vidta några åtgärder. Utskottets förslag i korthet Motionsyrkanden om kommunala energibolags roll på energimarknaden avslås av . Utskottet hänvisar bl.a. till pågående beredning av utredningsförslag inom och till att undantag från kommunallagens lokaliseringsprincip bör göras med stor återhållsamhet. Jämför reservation 13 (S, MP, V). I motion 2012/13:N382 av m.fl. (MP) slås det fast att det behövs en mångfald av goda krafter för att nå det övergripande målet om förnybar energi. De kommunala energibolagen har spelat en viktig roll för att utveckla förnybar energiteknik men de begränsas av såväl konkurrenslagen som kommunallagens bestämmelser om lokaliseringsprincipen. Motionärerna anser att det är dags att lösa begränsningarna för de kommunala energibolagen och att ändra lagstiftningen så att de kan agera på samma villkor som andra energibolag. Motioner om de kommunala energibolagens konkurrenssituation liknande den nu aktuella 2012/13:N382 (MP) behandlades av utskottet (bet. 2011/12:NU22). I det nyssnämnda betänkandet finns en utförlig redovisning av gällande bestämmelser på området, däribland den s.k. lokaliseringsprincipen i kommunallagen och de undantag som finns från denna princip i vissa specialförfattningar, bl.a. i ellagen, naturgaslagen och fjärrvärmelagen. De vid tillfället aktuella motionerna avstyrktes av utskottet. Utskottet hänvisade bl.a. till att utfallet av utredning av marknaden för energitjänster bör avvaktas innan vidtar några åtgärder med inriktning på frågor om konkurrensförhållandena på marknaden för energitjänster i allmänhet eller kommunernas roll i synnerhet. Vidare noterade utskottet att regeringen har deklarerat en grundläggande restriktiv hållning till undantag från kommunallagens lokaliseringsprincip. I en reservation (S, MP, V) förordades en utvidgning av det s.k. elundantaget till att även omfatta annan ledningsbunden infrastruktur. uppdrog regeringen åt att analysera konkurrensförhållandena på den svenska energitjänstemarknaden. Enligt regeringsbeslutet ska myndigheten bl.a. analysera konkurrensförhållandena mellan kommunalt ägda energibolag och andra energibolag när det gäller tillhandahållande av energitjänster. redovisade konkurrenshinder på marknaden för energitjänster? (ER 2012:26). I rapporten finns inga skarpa förslag till ändringar i det befintliga regelverket. Enligt uppgift från kommer rapporten därför troligtvis inte att skickas ut på remiss. Däremot analyserar departementet om slutsatserna i rapporten ska leda till några andra åtgärder. Interpellationsdebatt om kommunala energibolag riktade (V) en interpellation till it- och energiminister på temat kommunala energibolag. Interpellanten pekade på att de kommunala energibolagen har svårt att hävda sig både på grund av den tilltagande konkurrensen, bestämmelserna i kommunallagen och nya regler om offentlig säljverksamhet. Interpellanten ville veta vilka åtgärder statsrådet avsåg att vidta för att klargöra regelverket så att energibolag kan erbjuda energitjänster oavsett bolagets ägarform. Under interpellationsdebatten framförde statsrådet att regeringen anser att en väl fungerande marknad för energitjänster har stor betydelse för energieffektivisering hos slutkonsumenterna och välkomnar en utveckling av den svenska energitjänstemarknaden. Frågan om konkurrensen mellan privata och kommunala energibolag måste, enligt regeringens bedömning, hanteras i ett helhetsperspektiv i fråga om åtgärder för att främja utvecklingen av energitjänstemarknaden. analys ger en översiktlig beskrivning av den aktuella situationen, men innan eventuella åtgärder föreslås måste kunskapen om marknadssituationen och framför allt konkurrensförhållanden mellan olika typer av bolag fördjupas. Statsrådet hänvisade till det ovannämnda uppdraget till att analysera konkurrensförhållandena på energitjänstemarknaden och menade att det först därefter är möjligt att dra eventuella slutsatser av analysen. Vidare redovisade statsrådet att regeringens linje är att det som sätter gränserna för kommunernas verksamhet bör grundas på lokaliseringsprincipen i kommunallagen. Undantag från denna lokaliseringsprincip bör göras med väldigt stor återhållsamhet, med tanke på dess grundläggande principiella värde för den kommunala verksamheten. Nya lagstiftade förslag om undantag från lokaliseringsprincipen måste, enligt statsrådet, bygga på en branschanalys där man ser om det föreligger ett marknadsmisslyckande, om det är så att de privata alternativen helt saknas eller om det kan vara motiverat att det offentliga ingriper för att förbättra marknadens funktionssätt genom att t.ex. eliminera etableringshinder eller skapa stordriftsfördelar eller ökad effektivitet. avslog ett förslag motsvarande det nu aktuella i motion 2012/13:N382 (MP) (bet. 2011/12:NU22). Utskottet hänvisade då till att hade fått i uppdrag att se över marknaden för energitjänster och att då även belysa kommunernas roll. Utredningen har presenterats och det pågår överväganden inom om vilka eventuella åtgärder rapporten bör leda till. Utskottet anser inte att bör föregripa detta arbete. Därutöver instämmer utskottet i det som har anförts av företrädare för regeringen om att undantag från den i sammanhanget ofta ifrågasatta lokaliseringsprincipen i kommunallagen bör göras med stor återhållsamhet, med tanke på dess grundläggande principiella värde för den kommunala verksamheten. Därmed avstryks motion 2012/13:N382 (MP). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Elområden, punkt 2 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N247 av och (båda S) och 2012/13:N275 av m.fl. (S), 2012/13:N304 av (S) och 2012/13:N376 av (S). Regeringen är ansvarig för indelningen av i fyra elområden, och den propagerar ivrigt för fortsatt integration av den nordiska och den kontinentaleuropeiska elmarknaden. Utökade möjligheter att exportera el ses som något odelat positivt. Vad regeringen dock tycks bortse från är att elöverföringskapaciteten genom är begränsad och att elexporten från både norra och belastar stamnätet på ett sätt som pressar upp priserna i vissa delar av landet. Enligt vår uppfattning är det inte rimligt att elkonsumenter i ska behöva bära de kraftiga elprisökningar som kan uppkomma till följd av att norska och svenska elbolag sänder elen genom för att sälja den till , och . Möjligen signalerar elprisskillnaderna var det behövs investeringar i elnätet och i elproduktionen, men innebär ökade elpriser påtagligt försämrade investeringskalkyler i sådan industri som är beroende av konkurrenskraftiga elpriser. Det kan i sin tur leda till att investeringar i produktion görs i andra länder och att konkurrenskraften hos företagen i hotas. Vi menar att den nuvarande indelningen i elområden försämrar förutsättningarna för jobb och välfärd i och anser, i likhet med vad som efterfrågas i motion 2012/13:N247 (S), att det bör göras en översyn och förändring av elområdena. Motionen tillstyrks således. Vi sympatiserar också med liknande tankegångar i motionerna 2012/13:N275 (S) och 2012/13:N304 (S). Genom att tillstyrka motion 2012/13:N247 (S) anser vi dock att de två sistnämnda motionerna också är helt eller delvis tillgodosedda och att de därför kan avstyrkas. Även motion 2012/13:N376 (S) avstyrks. Elområden, punkt 2 motiveringen (MP) av (MP). Införandet av elområden har lett till ett ökat intresse för att bygga ut den förnybara energiproduktionen i . Jag ser således fördelar med principen att skapa incitament för ny elproduktion i de områden där efterfrågan är som störst. I finns bl.a. goda förutsättningar för och planer på att bygga ut den havsbaserade vindkraften. Denna energiresurs kommer att kunna leverera lika mycket el som kärnkraftverket i gjorde. Utbyggnad av lokal och regional produktion leder också till ett effektivare energisystem utan de förluster som ofrånkomligen uppkommer i samband med överföring av el på långa avstånd. Jag vill här dock även framhålla att jag ser det som besvärande att elområdesreformen genomfördes så hastigt att dess konsekvenser inte var tillräckligt väl analyserade. Ett mer genomtänkt införande hade inneburit att man med god framförhållning hade kunnat bygga ut ny förnybar elproduktion och överföringskapacitet. Detta hade bidragit till att minimera den prisvariation som emellanåt har förekommit mellan elområdena. I likhet med vad företrädare för har gett uttryck för (se bet. 2011/12:NU22) anser jag det vara otillfredsställande att aldrig fick möjlighet att ta ställning i frågan om införande av elområden. Det är, enligt min uppfattning, beklagligt att vi folkvalda ställdes inför fullbordat faktum när det gäller en fråga som har så pass stor betydelse för såväl enskilda människors ekonomi som det svenska näringslivets konkurrenskraft. Därmed avstyrks de motioner som är aktuella här. Elområden, punkt 2 motiveringen (V) av (V). Enligt min uppfattning visar elområdesindelningens effekter på elpriserna tydligt på de brister som finns i det svenska energisystemet. Att som utskottets majoritet har gjort, peka ut stängningen av som huvudorsak till den uppkomna situationen är dock felaktigt. I likhet med vad jag anförde när liknande motioner behandlades av utskottet vill jag understryka att överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, om att stänga båda reaktorer bl.a. innehöll villkor om att stängningen inte fick leda till höjda elpriser eller till att industrins tillgång på el skulle minska. Åtgärder vidtogs också för att motverka sådana effekter. Att enbart lasta problemen med elområdesreformen på den borgerliga regeringen är dock historielöst. socialdemokratiska regeringar har också ett inte obetydligt ansvar för bristerna i överföringen mellan norra och . Trots att bristerna i överföringskapaciteten är kända visar en besvärande oförmåga att lösa situationen. Enligt min uppfattning är frågorna om elområdenas införande och om reformens konsekvenser således betydligt mer komplexa än de framställs av företrädarna för såväl nuvarande regeringspartier som för Socialdemokraterna i utskottet. Därmed avstyrks de motioner som är aktuella i avsnittet. Nettodebitering av el, punkt 3 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N253 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2012/13:N387 av m.fl. (V) yrkande 2. Småskalig produktion av förnybar el skulle kunna vara ett mycket värdefullt bidrag till omställningen av det svenska energisystemet. Mindre vindsnurror och solcellsanläggningar skulle inte bara bidra till ökad hållbarhet utan också göra det möjligt för både hushåll och företag att minska sina elkostnader. Vi instämmer i vad som sägs i motionerna 2012/13:N253 (MP) och 2012/13:N387 (V) om att ett snabbt och effektivt sätt att öka intresset för egenproducerad el är att ge alla mindre elleverantörer rätt till nettodebitering. I likhet med motionärerna efterfrågar vi en lag som ger alla småskaliga elproducenter rätt att kräva nettodebitering av det lokala elnätsföretaget oavsett vilken nätoperatör man är ansluten till. Vi vill också att tiden för kvittning av konsumtion och produktion ska förlängas till att gälla års-, halvårs- eller kvartalsvis. Mot bakgrund av att alla tekniska förutsättningar finns på plats anser vi det vara beklagligt att utvecklingen ska bromsas av rent administrativa hinder. Regeringens långbänksdragning av nettodebiteringsfrågan anser vi inte har varit rimlig, mot bakgrund av den breda politiska enighet som finns bakom utökade möjligheter till nettodebitering. krävs handling för att potentiella småskaliga elproducenter inte ska ta tappa intresset innan de ens har kommit ur startgroparna. Därmed tillstyrks motionerna 2012/13:N253 (MP) och 2012/13:N387 (V) i de berörda delarna. Timmätning, punkt 4 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N366 av m.fl. (S) yrkande 17 och 2012/13:N253 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2012/13:N406 av (MP) yrkandena 3 och 4. Den pågående timmätningsreformen på elområdet anser vi vara vällovlig. Vi menar dock att det saknas en sammanhållande kraft i arbetet som kan sörja för nödvändig samordning av de olika reformstegen och säkerställa att genomförandet blir effektivt. Mot den bakgrunden ställer vi oss bakom det som sägs i motion 2012/13:N366 (S) om att bör få ett samordningsansvar för införandet av timdebitering. Det nyssnämnda motionsyrkandet tillstyrks således. Motionerna 2012/13:N253 (MP) och 2012/13:N406 (MP) avstyrks i de här berörda delarna. Timmätning, punkt 4 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N253 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2012/13:N406 av (MP) yrkandena 3 och 4 samt 2012/13:N366 av m.fl. (S) yrkande 17. Alla möjligheter till ökad hållbar småskalig elproduktion måste tas till vara som det måste ges goda förutsättningar för elkonsumenter att se värdet av att hushålla med el. I båda dessa fall är utökad timmätning och därtill knutna affärsmodeller viktiga medel. Jag välkomnar mot den bakgrunden det arbete som pågår med att införa timmätning för fler elkunder i . tvingas jag konstatera att timmätningsreformen endast kommer att nå en begränsad grupp elkonsumenter och noterar att det saknas en mer ambitiös plan som syftar till att ge alla hushåll möjlighet att få sin el mätt och debiterad . Min hållning i denna fråga överensstämmer med vad som sägs i motion 2012/13:N406 (MP). Jag tillstyrker även den del i den nyssnämnda motionen som innebär att uppmanar regeringen att tillse att nätavgiften för eldistribution slopas och läggs in i det rörliga elpriset. Enligt min uppfattning skulle ett elpris utan fasta kostnader kunna bidra till att göra åtgärder för energieffektivisering i hushållen mer lönsamma och därigenom minska elanvändningen och behovet av utbyggd distributionskapacitet. Att på detta sätt minska distributionskostnaderna skulle gagna såväl hushållens som samhällets ekonomi. Avslutningsvis instämmer jag i det som sägs i motion 2012/13:N253 (MP) om det märkliga i att man som småskalig elproducent kan straffas om ens anläggning skulle producera mer än vad hushållet konsumerar. Enligt min uppfattning är ett avgiftssystem med sådana konsekvenser inte rimligt. I likhet med vad som sägs i motionen bör mindre elleverantörer i stället ges den lagstadgade rätten att leverera el till nätet utöver den egna konsumtionen upp till en viss nivå utan att i efterhand riskera att behöva betala nätavgift. Därmed tillstyrks de båda ovannämnda motionerna i de berörda delarna. Motion 2012/13:N366 (S) avstyrks i den här aktuella delen. Smarta nät, punkt 6 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP).