bet · H101FiU13 · 2013-10-08 00:00:00 — Utskottet välkomnar att kommissionen har ersatt den tidigare tvingande lånemekanismen med ett frivilligt system (vilket även är fallet i det nu förhandlade direktivförslaget). Däremot konstaterar utskottet att det i det aktuella förslaget sägs mycket lite om hur upp- och utlåningen ska gå till och på vilka villkor. Enligt utskottets mening är det viktigt att regelverket på detta område tydligt klargörs. Kommissionens förslag är mycket komplext och vittgående och enligt utskottets mening är det svårt att på den korta tid som står till buds avgöra om förslaget är förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Men så vitt utskottet kan bedöma kan delar av förslaget strida mot båda principerna. Utskottet anser dessutom att det är osäkert om förslaget är förenligt med fördraget. Utskottet anser att det är tveksamt om förslaget innehåller ett tillräckligt starkt skydd mot att nationella budgetmedel kan användas för att finansiera den gemensamma avvecklingsfonden. Det gäller särskilt under fondens uppbyggnadsperiod, då den saknar tillräckligt med resurser för att hantera en kris. Enligt utskottet är det väsentligt att kommissionens förslag är förenligt med principerna om nationell beskattningsrätt och nationella parlaments möjligheter att själva bestämma över användningen av budgetmedel. På detta område ser utskottet frågetecken, vilket även rådets rättstjänst har kommit fram till i en bedömning av förslaget. Utskottet anser vidare att kommissionens förslag innebär en betydande koncentration av makt till EU:s institutioner och myndigheter på bekostnad av medlemsstaternas inflytande. Enligt utskottets uppfattning är förslaget i denna del inte förenligt med proportionalitetsprincipen. EU-organens makt och inflytande blir oproportionerligt stor. Målet med förordningen kan med största sannolikhet även uppnås med en jämnare fördelning av makt mellan EU-nivån och medlemsstaterna. Utskottet ifrågasätter starkt den makt och den roll som kommissionen får i rekonstruktionsprocessen. Kommissionen ska ta beslut om rekonstruktion eller avveckling av en bank, ska ha rösträtt i rekonstruktionsnämnden och dessutom ansvara för statsstödsprövningen. Utskottet ser här tydliga risker för en sammanblandning av roller, vilket riskerar att påverka effektiviteten i den gemensamma avvecklingsmekanismen. Förteckning över prövat dokument Europeiska kommissionens förslag till och rådets förordning om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för rekonstruktion av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam rekonstruktionsmekanism och gemensam bankrekonstruktionsfond (KOM(2013) 520). Motiverat yttrande från riksdag har granskat kommissionens förslag till och rådets förordning om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för rekonstruktion av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam rekonstruktionsmekanism och gemensam bankrekonstruktionsfond (KOM(2013) 520). Innan går in på frågan om kommissionens förslag är förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna vill kort kommentera några av sakfrågorna i förslaget. Kommissionen föreslår en process för hur beslut om rekonstruktion eller avveckling av en bank ska gå till. uppfattar processen som mycket invecklad och t.o.m. svår att förstå i vissa delar. Flera olika institutioner och myndigheter är inblandade i processen och är tveksamt till om systemet kommer att fungera effektivt i ett krisläge. Om och när en bank eller bankgrupp får problem är tiden för beslut och agerande starkt begränsad. handlar det om att åtgärder måste vidtas över en helg. I en sådan akut situation måste beslutsordningen vara enkel, tydlig och kort, annars är risken stor att man inte lyckas upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet. subsidiaritetsprövade kommissionens förslag till direktiv om ett krishanteringsramverk (KOM(2012) 280). invände då mot förslaget om en obligatorisk och tvingande lånemekanism mellan de nationella stabilitetsfonderna. I det aktuella förslaget får den gemensamma rekonstruktionsfonden möjlighet att låna från stabilitetsfonder i länder som inte deltar i den gemensamma avvecklingsmekanismen, men i motsats till det tidigare direktivförslaget bygger lånemöjligheterna nu på frivillighet. välkomnar att kommissionen har ersatt den tidigare tvingande lånemekanismen med ett frivilligt system (vilket även är fallet i det nu förhandlade direktivförslaget). Däremot konstaterar att det i det aktuella förslaget sägs mycket lite om hur upp- och utlåningen ska gå till och på vilka villkor. Enligt mening är det viktigt att regelverket på detta område tydligt klargörs. Kommissionens förslag är mycket komplext och vittgående och enligt mening är det svårt att på den korta tid som står till buds avgöra om förslaget är förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Men så vitt kan bedöma kan delar av förslaget strida mot båda principerna. anser dessutom att det är osäkert om förslaget är förenligt med fördraget. anser att det är tveksamt om förslaget innehåller ett tillräckligt starkt skydd mot att nationella budgetmedel kan användas för att finansiera den gemensamma avvecklingsfonden. Det gäller särskilt under fondens uppbyggnadsperiod, då den saknar tillräckligt med resurser för att hantera en kris. Enligt är det väsentligt att kommissionens förslag är förenligt med principerna om nationell beskattningsrätt och nationella parlaments möjligheter att själva bestämma över användningen av budgetmedel. På detta område ser frågetecken, vilket även rådets rättstjänst har kommit fram till i en bedömning av förslaget. anser vidare att kommissionens förslag innebär en betydande koncentration av makt till EU:s institutioner och myndigheter på bekostnad av medlemsstaternas inflytande. Enligt uppfattning är förslaget i denna del inte förenligt med proportionalitetsprincipen. EU-organens makt och inflytande blir oproportionerligt stor. Målet med förordningen kan med största sannolikhet även uppnås med en jämnare fördelning av makt mellan EU-nivån och medlemsstaterna. ifrågasätter starkt den makt och den roll som kommissionen får i rekonstruktionsprocessen. Kommissionen ska ta beslut om rekonstruktion eller avveckling av en bank, ska ha rösträtt i rekonstruktionsnämnden och dessutom ansvara för statsstödsprövningen. ser här tydliga risker för en sammanblandning av roller, vilket riskerar att påverka effektiviteten i den gemensamma avvecklingsmekanismen.