bet · H101JuU3 · 2013-10-07 00:00:00 — 2013/14:JuU3 Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom EU Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom EU I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2012/13:156 Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom Europeiska unionen. Regeringen lämnar i propositionen förslag till de lagändringar som krävs för att genomföra delar av ett rambeslut om verkställighet av utevarodomar. Med begreppet utevarodom avses att beskriva att personen i fråga inte var personligen närvarande vid den förhandling som resulterade i den dom eller det beslut som är föremål för verkställighet. Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar syftar till att stärka den enskildes rättssäkerhet samt att förenkla och effektivisera det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna i EU. Rambeslutet ändrar i fem andra redan antagna rambeslut som reglerar det straffrättsliga samarbetet, bl.a. arresteringsorderrambeslutet. Dessa fem rambeslut reglerar på olika sätt när en medlemsstat ska erkänna och verkställa en annan stats utevarodom. Det har visat sig utgöra ett hinder för det rättsliga samarbetet att frågan om utevarodomar inte är konsekvent reglerad. Avsikten med rambeslutet om verkställighet av utevarodomar är att åstadkomma en så likartad reglering som möjligt och tydliggöra vilka utevarodomar som kan verkställas över gränserna. Rambeslutet syftar däremot inte till att harmonisera nationella regler om när en utevarodom får meddelas. Ingen motion har väckts med anledning av propositionen, och utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottets förslag till riksdagsbeslut Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom Europeiska unionen antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, 2. lag om ändring i lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen, 3. lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Därmed bifaller proposition 2012/13:156 punkterna 1–3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (SD), (M), (S), (MP), (V), (FP) och (KD). Ärendet och dess beredning godkände ett utkast till rambeslut om verkställighet av utevarodomar (prop. 2008/09:20, bet. 2008/09:JuU9, rskr. 2008/09:31). Rambeslutet antogs den 26 februari 2009.1[ Rådets rambeslut /299/RIF om ändring av rambesluten /584/RIF, 2005/214/RIF, 2006/783/RIF, 2008/909/RIF och 2008/947/RIF och om stärkande av medborgarnas processuella rättigheter och främjande av tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på ett avgörande när den berörda personen inte var personligen närvarande vid förhandlingen (rambeslutet om verkställighet av utevarodomar, EUT L 81, 27.3.2009, s. 24).] Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar ändrar vissa bestämmelser i följande fem rambeslut: – 2002/584/RIF om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (arresteringsorderrambeslutet, EGT L 190, , s. 1) – 2005/214/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff (rambeslutet om verkställighet av bötesstraff, EUT L 76, 22.3.2005, s. 16) – 2006/783/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande (rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande, EUT L 328, 24.11.2006, s. 59) – 2008/909/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att verkställa dessa inom Europeiska unionen (rambeslutet om överförande av frihetsberövande påföljder, EUT L 327, 5.12.2008, s. 27) – 2008/947/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på domar och övervakningsbeslut i syfte att övervaka alternativa påföljder och övervakningsåtgärder (rambeslutet om övervakning av vissa icke frihetsberövande påföljder, EUT L 337, 16.12.2008 s. 102). I propositionen 2012/13:156 Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom Europeiska unionen föreslår regeringen att antar de förslag till lagändringar som krävs för att genomföra rambeslutet om verkställighet av utevarodomar i de delar det ändrar i arresteringsorderrambeslutet, rambeslutet om verkställighet av bötesstraff samt rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande. Rambeslutet om överförande av frihetsberövande påföljder och rambeslutet om övervakning av vissa icke frihetsberövande påföljder har ännu inte genomförts i svensk rätt. Frågan om deras genomförande behandlas i betänkandet Internationell straffverkställighet (SOU 2013:21), vilket bereds inom . Ingen motion har väckts med anledning av propositionen. Lagrådet har lämnat förslagen utan invändningar. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar finns intaget som bilaga 3. De ovan nämnda rambesluten om arresteringsorder, verkställighet av bötesstraff samt verkställighet av beslut om förverkande finns intagna som bilagorna 4–6. I propositionen lämnar regeringen förslag till de lagändringar som krävs för att genomföra delar av rambeslutet om verkställighet av utevarodomar. Med begreppet utevarodom avses att beskriva att personen i fråga inte var personligen närvarande vid den förhandling som resulterade i den dom eller det beslut som är föremål för verkställighet. Rambeslutet syftar till att stärka den enskildes rättssäkerhet samt att förenkla och effektivisera det rättsliga samarbetet. Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar ändrar i fem andra redan antagna rambeslut som reglerar det straffrättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna i EU, bl.a. arresteringsorderrambeslutet. Dessa fem rambeslut reglerar på olika sätt när en medlemsstat ska erkänna och verkställa en annan stats utevarodom. Det har visat sig utgöra ett hinder för det rättsliga samarbetet att frågan om utevarodomar inte är konsekvent reglerad. Avsikten med rambeslutet om verkställighet av utevarodomar är därför att åstadkomma en så likartad reglering som möjligt. På så sätt tydliggörs vilka utevarodomar som kan verkställas över gränserna. Rambeslutet syftar däremot inte till att harmonisera nationella regler om när en utevarodom får meddelas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom Europeiska unionen Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lagändringar. I propositionen lämnar regeringen förslag på de lagändringar som krävs för att genomföra rådets rambeslut om verkställighet av utevarodomar.1[ Rådets rambeslut /299/RIF om ändring av rambesluten /584/RIF, 2005/214/RIF, 2006/783/RIF, 2008/909/RIF och 2008/947/RIF och om stärkande av medborgarnas processuella rättigheter och främjande av tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på ett avgörande när den berörda personen inte var personligen närvarande vid förhandlingen (rambeslutet om verkställighet av utevarodomar, EUT L 81, 27.3.2009, s. 24).] Av propositionen framgår bl.a. följande. Inom EU pågår ett omfattande arbete med att utveckla ett samarbete som bygger på principen om ömsesidigt erkännande av domar och beslut. Principen har som utgångspunkt att medlemsstaterna inte ska ifrågasätta varandras domar och beslut utan i stället direkt verkställa dem, trots eventuella olikheter i medlemsstaternas materiella och processuella reglering. Den verkställande staten får endast göra en formaliserad och begränsad prövning av om domen eller beslutet ska erkännas och verkställas. Genom att erkänna och verkställa domar och beslut utan någon ytterligare materiell prövning uppnås ett enklare, snabbare och effektivare samarbete. Från dessa utgångspunkter har ett antal rättsakter förhandlats fram inom EU, bl.a. de fem rambesluten som ändras genom rambeslutet om verkställighet av utevarodomar. har genomfört tre av dessa: arresteringsorderrambeslutet, rambeslutet om verkställighet av bötesstraff och rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkanden. I de fem rambesluten finns bestämmelser som gör det möjligt för den verkställande staten att under vissa förutsättningar vägra erkännande och verkställighet med hänvisning till att domen eller beslutet har meddelats efter en förhandling där den dömde inte var närvarande. Emellertid reglerar de fem rambesluten detta på olika sätt. Avsaknaden av en konsekvent behandling av utevarodomar i de olika rambesluten komplicerar tillämpningen av dessa. En allmän utgångspunkt i rambeslutet om verkställighet av utevarodomar är att de ändringar som föreslås i de fem aktuella rambesluten endast syftar till att reglera när en behörig myndighet kan vägra att erkänna och verkställa en dom eller ett beslut. Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar skapar således en miniminivå för när en medlemsstat ska vara skyldig att verkställa en annan stats utevarodom. Däremot syftar rambeslutet inte till att harmonisera nationell rätt som reglerar under vilka förutsättningar en utevarodom får meddelas. Utgångspunkten i rambeslutet är att verkställighet av en utevarodom får vägras om inte en behörig myndighet i den utfärdande staten kan försäkra att något av de villkor som räknas upp i rambeslutet är uppfyllt. För att kraven på ett avgörande i utevaro ska vara uppfyllda ska den utfärdande myndigheten kunna intyga att den person som berörs – personligen kallats och därigenom underrättats om tid och plats för den förhandling som ledde till avgörandet eller på annat sätt faktiskt underrättades om tid och plats för förhandlingen samt, i båda fallen, underrättades om att ett avgörande kunde meddelas i dennes utevaro, eller – i vetskap om den planerade förhandlingen gett i uppdrag till ett juridiskt ombud, som utsetts av den berörda personen eller staten, att försvara honom eller henne vid förhandlingen, eller – efter att ha delgetts avgörandet och underrättats om rätten till en ny prövning eller överklagande och om rätten att då få delta och få sakfrågan prövad, uttryckligen förklarat att han eller hon inte bestred avgörandet eller inte begärde en ny prövning eller överklagade inom den utsatta tidsramen. De lagändringar som föreslås i propositionen gäller situationer där är verkställande stat. Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar ska i dessa delar genomföras genom ändringar i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff och lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Regeringen föreslår att det i respektive lag ska införas en bestämmelse som innebär att verkställighet av en utevarodom ska vägras, om den utfärdande myndigheten inte har bekräftat att något av villkoren som anges i de rambeslut som ligger till grund för lagarna, ändrade genom rambeslutet om verkställighet av utevarodomar, är uppfyllt. Regeringen föreslår att bestämmelserna ska utformas som obligatoriska vägransgrunder (s. 26). Enligt regeringens bedömning krävs det inga lagändringar för att genomföra rambeslutet om verkställighet av utevarodomar i de situationer när är utfärdande stat. Som framgår ovan föreslog utskottet att skulle godkänna ett utkast till rambeslutet om verkställighet av utevarodomar (bet. 2008/09:JuU9). Utskottet konstaterade att de olikheter som föreligger vad gäller bestämmelser som reglerar verkställighet av utevarodomar komplicerar tillämpningen och försvårar det straffrättsliga samarbetet. Vidare ansåg utskottet att utkastet till rambeslut om verkställighet av utevarodomar klargjorde och skapade i stort enhetliga regler för när en medlemsstat kan vägra att verkställa en europeisk arresteringsorder eller vissa påföljder m.m. på grund av att den berörda personen inte var närvarande vid den förhandling som ledde till en utevarodom. Utskottet påpekade också att genom att skapa enhetliga regler om när en utevarodom ska verkställas eller inte, och en miniminivå för när utevarodomar ska godtas mellan medlemsstaterna, skapas goda förutsättningar för att hitta en balans mellan strävanden att uppnå ett effektivt samarbete och önskemålet att skydda den enskildes rättigheter. Utkastet till rambeslut innebar sammanfattningsvis förbättringar som förstärker den enskildes rättigheter och som effektiviserar det straffrättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna. Den nu aktuella propositionen innehåller förslag till de lagändringar som regeringen anser nödvändiga för att genomföra delar av rambeslutet om verkställighet av utevarodomar. Utskottet instämmer i regeringens bedömning och anser i likhet med regeringen att bestämmelserna om när verkställighet kan vägras vad gäller utevarodomar bör utformas som obligatoriska vägransgrunder. Propositionen har inte lett till några motionsyrkanden eller invändningar under behandlingen. Utskottet, som vidhåller sin ovan anförda inställning till rambeslutet om verkställighet av utevarodomar, föreslår att antar de lagförslag som läggs fram i propositionen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2012/13:156 Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom Europeiska unionen: antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar Rambeslutet om verkställighet av bötesstraff Rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande Jag tänkte inte orda länge om detta eftersom vi har ett enigt betänkande. Jag ska ändå poängtera vikten av att vi får ett rättsligt samarbete inom EU som fungerar även inom verkställighetsdelen av de rättsliga besluten. Det internationella straffrättsliga samarbetet innebär att stater bistår varandra i pågående brottsutredningar, inför och under rättegångar och - icke att förglömma - även när det kommer till att verkställa en straffrättslig påföljd som är meddelad i ett annat land.Propositionen berör utevarodomar, alltså när en dom har meddelats mot någon som inte har varit på plats under en rättegång. Det är viktigt att påpeka att det rambeslut som propositionen implementerar inte syftar till att lägga sig i vilka förutsättningarna är för att meddela en utevarodom i den nationella rätten. Det syftar i stället till att harmonisera benämningen av vad en utevarodom är så att det kan hanteras konsekvent i hela unionen och på så sätt förenkla handläggningen av utevarodomen.Detta kan tyckas vara en liten fråga i det stora sammanhanget, men det är viktigt att den blir konsekvent reglerad. När alla länder har ratificerat detta rambeslut har vi tagit ett ytterligare steg mot en effektivare rättslig hantering av dömda brottslingar i EU. Det är också viktigt att säga att detta i grunden är en rättssäkerhetsfråga eftersom lika fall måste behandlas lika inom hela Europeiska unionen. Man ska kunna förvänta sig att få en likvärdig rättslig bedömning oavsett var i unionen ens påföljd ska verkställas.