bet · H001UU18 · 2013-05-06 00:00:00 — Fattiga människor som bor i slumområden, på landsbygden eller i avlägsna områden kan vara särskilt utsatta, och kvinnor och barn blir ofta hårdast drabbade. För att säkerhetsställa en globalt hållbar utveckling är det därför nödvändigt att hantera klimatförändringarnas effekter och negativ miljöpåverkan. Här vill utskottet understryka vikten av att inte enbart identifiera drivkrafter utan faktiskt säkerställa att åtgärder vidtas som långsiktigt hanterar klimatfrågorna. Kommissionen lyfter fram frågor som rör hållbar förvaltning av naturresurser som ett av de områden ramverket bör omfatta. Enligt utskottet är det även viktigt att andra långsiktiga klimatåtgärder som måste vidtas för att uppnå hållbar utveckling integreras i ramverket. Utskottet anser liksom kommissionen att dessa utmaningar inte kan hanteras separat och ställer sig bakom ambitionen att integrera uppföljningen av Rio+20 i den globala utvecklingsdagordningen . Utskottet vill framhålla att främjandet av demokrati, mänskliga rättigheter, en fungerande rättsstat och god samhällsstyrning är nödvändiga förutsättningar för fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling. Transparenta och demokratiska samhällsinstitutioner är en central komponent i detta. Dessa frågor måste därför ha en framträdande plats i för att sedan återspeglas i den globala utvecklingsdagordningen . Utskottet välkomnar att Interparlamentariska unionen (IPU) har engagerat sig i processen för att ta fram nya globala utvecklingsmål. IPU har bl.a deltagit i diskussioner med FN:s högnivåpanel om vikten av demokratiskt styre. Utskottet anser att det inom IPU finns stor kunskap om demokratifrämjande och parlamentens centrala roll för demokrati och ansvarsutkrävande som bör tas till vara i processen. Utskottet konstaterar att merparten av de människor som lever i den djupaste fattigdomen i världen är kvinnor och flickor. Det finns starka samband mellan jämställdhet och fattigdom, och fattigdom tenderar att förstärka könsdiskriminering och ojämlika relationer mellan könen. För att arbetet med fattigdomsbekämpning ska bli verkningsfullt måste därför kvinnor kunna delta i beslutsfattande, delta i ekonomin och kunna försörja sig, ha tillgång till utbildning och ha en god hälsa. Det handlar också om att förändra attityder i samhället i riktning mot jämställdhet och att arbeta för att kvinnor och flickor ska ses som förändringsaktörer och drivkrafter i samhället. Utskottet anser att EU ska driva jämställdhet och kvinnors rättigheter inom ramen för den globala utvecklingsdagordningen med utgångspunkt i ett individuellt rättighetsperspektiv och att dessa frågor därför måste få en framträdande plats i EU:s gemensamma ramverk. Utskottet anser att EU bör verka för att jämställdhet och kvinnors rättigheter dels finns med som ett separat mål och dels genomsyrar övriga mål och områden i den globala utvecklingsdagordningen . Utskottet konstaterar att rätten att bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduktion är grundläggande för alla människor. Trots vissa framsteg sedan millenniedeklarationen antogs 2000 är mödradödligheten fortfarande hög i utvecklingsländer och utgör ett stort hinder för jämställdhet. har tillsammans med (), och lett de internationella tematiska konsultationerna på hälsoområdet. Utskottet välkomnar att det slås fast i slutrapporten att frågor som rör sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) måste ingå i den framtida dagordningen och att målen för att minska mödra- och barnadödligheten måste vara ännu mer ambitiösa . Utskottet konstaterar att SRHR och frågor som rör rätten till preventivmedel och abort fortfarande anses vara kontroversiella frågor i delar av världen. Det gäller också frågor som rör homo- och bisexuellas samt transpersoners rättigheter. driver aktivt frågor om SRHR, bl.a. inom ramen för högnivåpanelen, och utskottet anser att även EU bör ge samma prioritet åt frågorna. Enligt utskottet kan EU ha ett tydligt mervärde i den internationella debatten om den globala utvecklingsdagordningen genom att lyfta fram SRHR. En förstärkning av SRHR bör därför finnas med på ett tydligt sätt i inför de kommande internationella diskussionerna i FN. Utskottet föreslår att utlåtandet läggs till handlingarna. Kommissionens meddelande om ett ramverk för global utveckling (SD) (SD) anför: När det gäller arbetet på SRHR-området är det enligt vår mening viktigt att verka för att en nyanserad bild av abort lyfts fram. Det är viktigt att man inte bortser från de etiska problemen med ingreppet. Det är värt att uppmärksamma att man har låtit sig influeras av enskilda lobbyorganisationer, vilket vi anser skapar en bristande trovärdighet i dialogen rörande frågor om sexuell och reproduktiv hälsa, då dessa frågor är politiskt känsliga i många länder. Vid en dialog med andra länder om abortfrågan bör frågan problematiseras utifrån flera aspekter, och det bör finnas en större respekt och medvetenhet kring det etiska dilemma som abort utgör i många länder. Förteckning över granskade dokument Kommissionens meddelande KOM(2013) 92 Ett anständigt liv för alla: Att avskaffa fattigdom och ge världen en hållbar framtid. Denna debatt är kanske lite annorlunda. De flesta debatter här i kammaren brukar handla om att vi är oeniga om någonting, men när det kommer till de här frågorna råder en bred samsyn, vilket också märks i detta betänkande genom att det inte finns någon reservation. Det finns alltså en bred politisk enighet i riksdag, och det finns anledning till det, för det här gäller frågor om FN:s millenniemål, frågor där traditionellt har väldigt starka och internationellt välkända åsikter. Det är säkert också en del av bakgrunden till att biståndsminister ingår i FN:s högnivåpanel. Om jag har räknat rätt är hon just nu i denna stund på möte med denna högnivåpanel i New York.Det som det handlar om här är vad EU ska ha för förhandlingsposition i det fortsatta arbetet med att forma de nya millenniemålen. Den här EU-processen pågår för fullt. Som i alla processer, i synnerhet EU-processer, är det en lång resa, och man kan undra när i processen man ska försöka påverka. Så här långt har processen främst pågått i EU:s olika institutioner, huvudsakligen nere i . Men går det in i ett nytt skede, och det blir mer en fråga för de olika medlemsstaterna och regeringarna i EU att förhandla vidare om vad som ska bli EU:s förhandlingsposition.Det är naturligtvis en styrka om EU har en gemensam uppfattning i frågor om utrikespolitik och biståndspolitik. Men enighet i EU får inte bli ett självändamål. Det är viktigt att man också är enig om bra ståndpunkter. Och även om man blir enig om de ståndpunkterna kan det finnas anledning att i vissa fall välja att gå före och gå längre än den gemensamma EU-ståndpunkten för att driva på debatten och den globala processen. Där tror jag att har en viktig roll att spela, en roll som också välkomnas av andra medlemsstater inom EU.Det handlar kanske framför allt om vad jag tycker är traditionella svenska ståndpunkter om vikten av att arbeta med jämställdhet, hbt-rättigheter och SRHR-frågor, sådant som finns med i diskussionerna om millenniemålen. Det är frågor där är internationellt känt för att ligga långt framme, ha goda resultat självt och även vara pådrivande i den globala utvecklingen. Det ska vi inte skämmas för eller glömma bort, och det ska vi inte sudda bort för att bli eniga i EU, utan vi ska se vår roll. Vid lämpliga tillfällen ska vi vara beredda att spela solo i orkestern om det tjänar frågorna.Det är viktigt att den agenda som till slut blir resultatet, det som jag kallar de nya millenniemålen efter 2015, blir en integrerad agenda för ett gott liv, där en viktig utgångspunkt är respekten för mänskliga rättigheter och att det här ska ske inom vad vår planet tål ekologiskt. Det handlar om att hålla ihop utvecklingsfrågor och miljöfrågor. Det är inte antingen eller, utan både och.Jag tror att har en viktig roll att spela. kommer biståndsminister att presentera FN:s högnivåpanels resultat. Det blir naturligtvis väldigt spännande att ta del av det och förhålla sig till det som socialdemokrat och biståndspolitisk talesperson. Men innan vi kommit så långt ska vi här i ha ett samråd med biståndsministern inför det EU-ministerrådsmöte som samlar biståndsministrarna och där slutligen EU:s ståndpunkt och förhandlingsbud ska fastställas.Vi är i början av processen. Det är en spännande process som har alla möjligheter att leda till någonting gott. Det är viktigt att hålla fokus på den långsiktiga utvecklingen, att inte falla för frestelsen att formulera kortsiktiga och enkelt mätbara mål utan inse att vi har kommit långt med de tidigare millenniemålen. Vi har åstadkommit en hel del resultat, men väldigt mycket finns kvar att göra, och det som finns kvar att göra är sannolikt i många avseenden svårare än det som vi redan har gjort.Jag ser fram emot en fortsatt process och diskussion, inte bara här utan även som kommer, kring FN:s framtida millenniemål om hur fattigdomen ska kunna utrotas i världen och hur alla människor i hela världen ska kunna leva i frihet, demokrati och en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling.Med det, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i utlåtandet.I detta anförande instämde (S). Jag tackar för hans anförande och hälsar åhörarna på läktaren välkomna, liksom dem som sitter framför tv:n hemma och tittar på denna spännande debatt. Det är en viktig debatt, även om vi som sade är eniga i utrikesutskottet om de här frågorna. Jag tror att det är en styrka för riksdag och för att vi så långt som möjligt har denna enighet, för detta handlar om att driva frågor som partiöverskridande väldigt ofta är starka värderingsfrågor för oss svenska parlamentariker. utlåtande UU18, som debatteras här , Granskning av kommissionens meddelande om ett ramverk för global utveckling , är viktigt för den framtida utvecklingsagendan. Vi debatterar kommissionens meddelande Ett anständigt liv för alla: Att avskaffa fattigdom och ge världen en hållbar framtid. Det här innebär både fattigdomsbekämpning och klimat- och miljöfrågor.Tanken är att vi ska ge vår syn på de ingångsvärden EU i sin tur ska ha inför kommande förhandlingar i FN när det gäller global utveckling och att EU då ska ha ett gemensamt ramverk inför dessa förhandlingar.Det är viktigt att EU har en stark och gemensam röst. Från svensk sida vill vi givetvis att EU-rösten så långt som möjligt ska representera våra svenska värderingar och prioriteringar och att vår politik präglar EU:s politik i så stor utsträckning som möjligt. I de förhandlingar som kommer att ske inom FN är EU bara en av många stora förhandlingsparter. Men EU är en stor förhandlingspart med över 500 miljoner, det vill säga mer än en halv miljard, invånare och har en viss tyngd. Kan vi vara med i den diskussion vi har här med den enighet vi har i riksdag och kunna sätta en större prägel på det arbetet kan vi göra skillnad.Herr talman! I stort är vår uppfattning att det utlåtande som föreslås av kommissionen är positivt. Det är positivt att man tar fram vissa grundläggande principer. Däremot kan det vara lite för tidigt att komma med konkreta förslag till mål i processen. EU ska vara med och bidra till att forma den dagordning som ska ligga till grund för framtida diskussioner. Men vi ska inte föregripa hela förhandlingsprocessen. Att kommissionen föreslår de för så viktiga principerna om mänskliga rättigheter, god samhällsstyrning med rättsstatsprincip med mera, jämställdhet och andra principer välkomnas och stöds självklart av oss.Vad gör då , och vilka frågor driver vi inom EU? Vi anser att översynen av millenniemålen och framtagandet av hållbarhetsmål ska föras samman och bör mynna ut i ett ramverk. Vi vill ha ett integrerat ramverk med en uppsättning universella mål som omfattar de tre dimensionerna för hållbar utveckling. Det är den sociala, den ekonomiska men också den miljömässiga.Sverige verkar inom EU för att en rad rådslutsatser ska bli verklighet och att EU i detta skede ska ha en så flexibel position som möjligt och ett lyssnande förhållningssätt. Vi vill gärna se ett antal mål som är universella men också relevanta för alla länder. Dessa mål ska vara utformade på ett sådant sätt att de är operativa på nationell nivå.Vi måste givetvis ta lärdom av den tid som gått sedan millenniemålen fastställdes och jobba vidare med det vi har påbörjat. Det är viktigt att poängtera varje lands eget ansvar i genomförandeprocessen.Från vår sida är det angeläget att arbetet med millenniemålen fortgår. Många länder är långt ifrån att uppfylla alla åtta millenniemål. Det gäller i synnerhet konfliktdrabbade länder och sviktande stater där man kanske är långt ifrån att uppnå något av målen.Sverige fortsätter att fokusera främst på millenniemålen 4 och 5, det vill säga om minskad barnadödlighet och mödradödlighet, och millenniemål 7 om miljömässig hållbarhet. Det kommande ramverket bör sända signaler om en vision av välstånd, säkerhet och välfärd för alla och fortsatt bygga på fattiga människors perspektiv.Demokratisk samhällsstyrning, rättsstatsprincipen, fred och säkerhet och jämställdhet är viktigt för att uppnå inkluderande hållbar utveckling. och förhoppningsvis också EU kommer att driva att god samhällsstyrning, mänskliga rättigheter och jämställdhet ska vara grundpelare i den framtida agendan för global utveckling.Millenniedeklarationen och därmed respekten för mänskliga rättigheter bör stå som grund för den framtida dagordningen. Det innebär att vi bör ha en bred och omfattande ansats som inkluderar alla grupper och alla typer av rättigheter, inklusive de rättigheter som för vissa länder är kontroversiella men för väldigt viktiga, som rätten till sexuell och reproduktiv hälsa, kvinnors rättigheter och hbt-personers rättigheter. Det är även viktigt att man tar in perspektivet med personer som exempelvis lever med funktionshinder. Mänskliga rättigheter omfattar alla.Herr talman! Sammanfattningsvis kan vi kortfattat säga att i allt väsentligt är positivt till det som presenteras av . Men vi vill trycka lite extra på de viktiga frågor som gäller mänskliga rättigheter och demokrati, SRHR-frågorna och också miljö- och klimatfrågorna. Jag avslutar med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut. Om kvinnor i inte kan välja sina lagstiftare blir det inga satsningar på mödravård. Om yttrandefriheten förtrycks kan folkrörelserna inte förändra attityden till aids. Om makten ärvs från far till son blir kampen för det egna maktinnehavet viktigare än folkets väl och landets utveckling.Demokrati är grunden för fortsatt utveckling och möjlighet för ett land att självt kunna forma sin framtid. Det är därför vill att demokrati ska vara ett av huvudmålen för global utveckling. Dagens debatt handlar om EU:s ingångsvärden inför de kommande förhandlingarna i FN om global utveckling efter 2015.Global utveckling handlar inte bara om hur man ska se till att ingen lider brist på mat, vatten och tak över huvudet. Att vara fattig innebär också att lida brist på makt och valmöjligheter.Demokrati och frihet är det viktigaste verktyget för att bekämpa fattigdom och skapa utveckling. Demokrati skapar också stabilitet och säkerhet i världen. Som liberaler kan vi aldrig acceptera ofriheten, förtrycket, diskrimineringen och lidandet.Demokrati är en hörnsten för en långsiktig utveckling som ökar människors möjlighet att försörja sig. Det framhålls i utskottsbetänkandet att ramverket bör inriktas på utrotning av fattigdom i alla dess dimensioner, var den än finns, och att främja välstånd och välbefinnande för alla människor.Det är gott så, men det finns hinder på vägen. Utskottet pekar på att särskild hänsyn bör tas till konfliktdrabbade länder och sviktande stater. 1 ½ miljard människor lever i konfliktdrabbade länder och sviktande stater som inte har uppnått millenniemålen.Varför då? En av orsakerna är väpnat våld som underminerar möjligheterna till utveckling. Frihet från våld i alla former måste därför vara en viktig beståndsdel för arbetet framöver.Utskottet framhåller att hotet om en okontrollerad spridning av små och lätta vapen måste tas på stort allvar och att gränsöverskridande okontrollerad vapenhandel kräver särskild uppmärksamhet.Det finns ett nära samband mellan säkerhet och utveckling. Förtryck, konflikter och humanitära kriser gör att utveckling bromsar upp och stannar av. Ett land som plågas av strider, konflikter, kriminalitet och väpnat våld har inte samma förutsättningar att skapa utveckling och välstånd för sina medborgare.Väpnat våld innebär också en stor belastning för hälso- och sjukvård och kostar mycket pengar. Dessutom drabbas offrens familjer av ökade kostnader, minskade inkomster och i vissa fall även av social marginalisering.Konsekvenserna av väpnat våld stannar inte vid de omedelbara och uppenbara i form av spillda liv, bestående men och handikapp och långtgående psykiska trauman. Våldet kan också leda till långtgående konsekvenser för samhället.En stor spridning av handeldvapen skapar i sig osäkerhet, reell såväl som upplevd. Det i sin tur skapar tryck på ökade kostnader för polis och rättssystem. I de fall staten inte klarar av att möta behoven av ökad säkerhet skapas andra lösningar för att försvara liv och egendom för att möta behoven, med risker att underminera staters våldsmonopol samt principen om säkerhet som en medborgerlig rättighet.Väpnat våld inverkar också på staters produktivitet, såtillvida att majoriteten av offren kommer från den unga och produktiva delen av befolkningen och reducerar dessas möjligheter till produktivt arbete. Den minskade livskvalitet och ökade osäkerhet som följer av väpnat våld kan också inverka negativt på den privata investeringsviljan.Totalt sett underminerar väpnat våld möjligheterna till utveckling och är därför ett direkt hinder för uppfyllelsen av millenniemålen - både dagens och morgondagens. I FN:s program för utveckling, UNDP, uppskattas den totala kostnaden för väpnat våld enbart i de länder som befinner sig utanför konflikt uppgå till årligen.Men väpnat våld underminerar inte bara samhällens möjligheter till utveckling. Som en del av organiserad kriminalitet uttrycker våldet ett misslyckande från samhället när det gäller att erbjuda säkerhet. Det utgör ett hot mot den sociala sammanhållningen och riskerar i vissa fall också att bidra till subkulturer av straffrihet och maffialiknande säkerhetsarrangemang.I samhällen drabbade av väpnat konflikt är konsekvenserna ännu djupare med flyktingproblematik, raserad infrastruktur och kollektiva psykologiska trauman där vägen till försoning kan upplevas som mycket lång. I dessa sammanhang utgör det väpnande våldet ett hinder även för humanitärt bistånd. Det utgör också ett direkt hot mot biståndsarbetare och medverkar till att biståndsmedel måste användas till säkerhetsarrangemang och till att mildra de omedelbara konsekvenserna av våldet snarare än till utveckling.Herr talman! Det är därför som en stor biståndsgivare måste se till att kampen mot den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen fortsätter och intensifieras så att de mål som ställs upp och de medel som satsas ska få avsedd effekt och bidra till utvecklingen i världen. När det gäller den globala utvecklingen bör man ta fasta på alla länders ansvar för att bidra till en hållbar utveckling.Oppositionen kommer naturligtvis att kritisera oss för vad vi glömt eller på några korta minuter inte har fått med här. Det innebär inte att det inte arbetas med FN:s resolutioner om kvinnors rättigheter, främjandet av jämställdhet och kvinnors roll i utveckling och rätt till fria och säkra aborter. Det innebär inte heller att frågor om mänskliga rättigheter, miljö och klimat, SRHR-frågor och hbtq i alla former är bortglömda. Tvärtom ligger fokus mycket på att dessa frågor ska finnas och finns med som en naturlig del av allt utvecklingsarbete. Men koncentrerar jag mig på frågor som gäller våld, vapenkontroll och nedrustning. Jag tackar , och jag kan lugna honom: Jag tänker inte utdela all den kritik som han alldeles förutspådde skulle komma. Det finns säkert tillfällen då vi kan kritisera regeringssidan också på detta område. Men låt oss göra det ; i det här fallet är vi till den allra största delen överens.Jag tycker att på ett mycket förtjänstfullt sätt pekar på hur våld, krig och förtryck mycket allvarligt hindrar utveckling. Jag blir nyfiken när han säger att det måste finnas krav på demokrati. Jag undrar hur vi ska tolka detta. Är det först demokrati och sedan utveckling och bistånd? Är det så vi ska tolka det? Eller kan vi vara överens om att utveckling kan leda till demokratisering som kan leda till ökad utveckling som kan leda till ännu mer ökad demokratisering som leder till ännu mer utveckling och så vidare? Eller tycker att det är antingen eller - det måste först vara demokrati, och sedan kan vi jobba med utveckling och bistånd till de länder som behöver det? Jag håller med om det som säger. Självfallet går dessa saker hand i hand. Utveckling leder till demokrati som leder till fortsatt utveckling. Men det är viktigt att känna att demokratidelen inte glöms bort. Om man bara använder utvecklingsparametrarna, så som vi ibland diskuterar här i kammaren, och glömmer bort demokratin blir det inte en hållbar utveckling . Det är viktigt att demokratin finns med som en viktig hörnsten, som jag sade. Då kan jag konstatera att vi verkligen förefaller vara så överens som utlåtandet ger uttryck för när det inte finns några reservationer. Det gläder mig.Det finns länder - stora sådana, dessutom - där det sker en stark utveckling men där demokratin absolut inte utvecklas. Jag tänker naturligtvis framför allt på . Jag tycker att det är viktigt att vi jobbar med att skapa också en demokratisk utveckling i och i liknande länder. Det handlar inte bara om en ekonomisk och möjligen social utveckling som finns där. Det finns även länder i vårt närområde där man kan fundera på hur demokratin ska förbättras för att det ska leda till en bättre utveckling för den enskilda medborgaren. Det handlar inte bara om de länder där vi är involverade i biståndsaktiviteter och annat. Det finns mycket att göra.Jag tycker fortfarande att det är viktigt att demokratin ska ses som en hörnsten i allt utvecklingsarbete vi gör. Precis som påpekar går det hand i hand, och det ena leder till det andra. Men allt måste vara med på tåget. Detta är ett betänkande som har stor enighet i utskottet. Egentligen är det inte heller ett betänkande utan ett utlåtande, herr talman, och ett utlåtande handlar om att vi från kammarens sida i ett tidigt skede ska kunna diskutera vad som händer i EU. Vi ska vara med och ge riktlinjer och kunna diskutera dessa riktlinjer för EU:s fortsatta arbete.Detta är ett viktigt område för EU:s fortsatta arbete. Det handlar om ramverket för global utveckling post-2015, efter 2015. Det gäller EU:s ingångsvärden inför de kommande förhandlingarna, som kommer att bli tuffa och som kommer att kräva god vilja från många parter - också från EU - för att vi ska kunna samla världen till nya mål för vår utveckling.Grunden för detta är att vi alla har sett att den enighet vi kunde nå när det gäller millenniemålen ändå har haft en stor betydelse för att man ska kunna samla världens resurser i några huvudstråk. Det handlar om att försöka nå de åtta målpunkter som vi då pekade ut. Vi är inte framme. Vi är långt ifrån framme vid alla mål, men vi verkar ändå klara det gemensamma åtagandet för fattigdomsmålet.Millenniemålen gav en god erfarenhet, och på denna grund ska vi nu bygga vidare för att utrota fattigdom, och inte bara halvera den. Insikten finns, herr talman, om att detta kräver såväl ekonomisk politik som social politik och miljö- och klimatpolitik.Insikten om att man bör förena globala aktörer är på väg att växa även om det ifrågasätts i många förhandlingar. Vi har ett jordklot, herr talman, och vi har ett gemensamt ansvar för att värna och vårda det.