bet · H001JuU20 · 2013-05-03 00:00:00 — 2012/13:JuU20 En skärpt sexualbrottslagstiftning I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2012/13:111 En skärpt sexualbrottslagstiftning och 9 motionsyrkanden som väckts med anledning av propositionen. I betänkandet behandlas också 44 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2011 och 2012. I propositionen föreslår regeringen ändringar i sexualbrottslagstiftningen som syftar till att ytterligare skärpa lagstiftningen och förstärka skyddet för den sexuella integriteten och den sexuella självbestämmanderätten. Bestämmelsen om våldtäkt utvidgas genom att begreppet hjälplöst tillstånd ersätts av det vidare begreppet särskilt utsatt situation. Det blir därmed tydligt att även sådana situationer där ett offer möter övergreppet med passivitet omfattas av våldtäktsbrottet. För att ytterligare markera allvaret i sexualbrott som riktar sig mot barn föreslås att tillämpningsområdet för grovt sexuellt övergrepp mot barn utvidgas. Syftet är att ge domstolarna ett större utrymme att bedöma allvarliga sexuella övergrepp mot barn som grova brott. Vidare höjs straffminimum för samma brott från fängelse till fängelse . I propositionen föreslås också den lagstiftning som krävs för att ska uppfylla åtagandena enligt konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Förslagen innebär dels att kravet på dubbel straffbarhet avskaffas för utnyttjande av barn för sexuell posering och köp av sexuell handling av barn, dels att preskriptionstiden för utnyttjande av barn för sexuell posering förlängs genom att den börjar löpa först den dag barnet fyller eller skulle ha fyllt . Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrker motionsyrkandena. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I betänkandet finns 15 reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ett förstärkt straffrättsligt skydd mot våldtäkt och sexuellt tvång antar 6 kap. 1 § regeringens förslag till lag om ändring i . Därmed bifaller proposition 2012/13:111 punkt 1 i denna del och avslår motionerna 2011/12:Ju400 av m.fl. (MP), 2012/13:Ju16 av m.fl. (V), 2012/13:Ju18 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2012/13:Ju249 av m.fl. (MP) yrkande 35. Reservation 1 (MP) Reservation 2 (V) förslag till ny samtyckesbaserad bestämmelse 2012/13:Ju18 av m.fl. (MP) yrkande 2. Reservation 3 (MP) villkorad Höjt straffminimum för grovt sexuellt övergrepp mot barn antar 6 kap. 6 § regeringens förslag till lag om ändring i . Därmed bifaller proposition 2012/13:111 punkt 1 i denna del och avslår motion 2012/13:Ju18 av m.fl. (MP) yrkande 3. Reservation 4 (MP, V) Preskriptionstider för sexualbrott mot barn antar 35 kap. 4 § regeringens förslag till lag om ändring i . Därmed bifaller proposition 2012/13:111 punkt 1 i denna del och avslår motionerna 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 28 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 39. Reservation 5 (S, SD) tillträde till konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp, 2. en förklaring enligt artikel 20.3 i konventionen av innebörden att förbehåller sig rätten att inte tillämpa artikel 20.1a och e beträffande framställning och innehav av pornografiskt material där barn som uppnått åldern för sexuellt självbestämmande deltar och där dessa bilder framställts och innehas av dem med deras samtycke och enbart för deras privata bruk, 3. en förklaring enligt artikel 24.3 i konventionen av innebörden att förbehåller sig rätten att inte kriminalisera försök till gärningar som avses i artikel 22 och 23 om barns bevittnande av sexuella övergrepp eller sexuella handlingar respektive om kontaktsökning med barn i sexuellt syfte. Därmed bifaller proposition 2012/13:111 punkterna 24 och avslår motionerna 2012/13:Ju374 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2012/13:Ju407 av (S). antar regeringens förslag till lag om ändring i i den mån lagförslaget inte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan. Därmed bifaller proposition 2012/13:111 punkt 1 i denna del. 2012/13:Ju15 av (SD) yrkandena 1 och 2. Reservation 6 (SD) Strikt ansvar beträffande barns ålder 2011/12:Ju224 av (S). Rimlig tillämpning av åldersgränser 2012/13:Ju18 av m.fl. (MP) yrkande 4. Reservation 7 (MP, V) Stärkt skydd för minderåriga 2011/12:Ju331 av m.fl. (S) och 2012/13:Ju374 av m.fl. (S) yrkande 1. 2012/13:Ju17 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 34. Reservation 8 (S, SD, V) 2012/13:Ju17 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 47. Reservation 9 (S, V) 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 23 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 33. Reservation 10 (S, SD) Skärpta straff för trafficking 2011/12:Ju408 av och (båda SD) yrkande 1 och 2012/13:Ju396 av och (båda SD) yrkande 1. Reservation 11 (SD) 2011/12:Ju269 av och (båda S), 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 25 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 35. Reservation 12 (S, V) Kravet på otillbörliga medel 2011/12:Ju318 av och Skånberg (båda KD) yrkande 6 och 2012/13:Ju235 av och Skånberg (båda KD) yrkande 6. Operativa insatser mot människohandel 2011/12:Ju318 av och Skånberg (båda KD) yrkande 7 och 2012/13:Ju235 av och Skånberg (båda KD) yrkande 7. 2011/12:Ju335 av m.fl. (V), 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 26, 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 37 och 2012/13:So267 av m.fl. (V) yrkande 23. Reservation 13 (S, MP, V) Skadestånd vid köp av sexuell tjänst 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 27 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 38. Reservation 14 (S) Skärpt straff för köp av sexuell tjänst m.m. 2011/12:Ju318 av och Skånberg (båda KD) yrkandena 1 och 2 samt 2012/13:Ju235 av och Skånberg (båda KD) yrkandena 1 och 2. Utnyttjande av barn för sexuell posering m.m. 2011/12:Ju318 av och Skånberg (båda KD) yrkandena 3 och 4 samt 2012/13:Ju235 av och Skånberg (båda KD) yrkandena 3 och 4. Arbetet mot köp av sexuell tjänst inom EU m.m. 2011/12:Ju318 av och Skånberg (båda KD) yrkande 5, 2012/13:Ju235 av och Skånberg (båda KD) yrkande 5 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 36. Reservation 15 (S, V) Kriminalisera handel med sexuella tjänster 2012/13:Ju394 av och (båda SD). Sexuellt umgänge med elev 2011/12:Ju368 av Skånberg (KD). Arbetsgrupp inom mot människohandel m.m. 2012/13:Ju358 av och (båda KD) yrkandena 1, 2 och 4. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (M), (S), (M), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (MP), (KD), (SD), (S), (V), (FP) och (S). Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utvärdera tillämpningen av sexualbrottsreform. Syftet med utvärderingen var att undersöka hur bestämmelserna har fungerat i praktiken och om syftet med reformen har uppnåtts. I uppdraget ingick också att överväga om kravet på tvång som grund för straffansvar för våldtäkt bör ersättas med ett krav på bristande samtycke. Vidare ingick att analysera frågan om tillträde till konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp och vilka lagändringar som i så fall kan krävas (dir. 2008:94). Utredningen, som antog namnet sexualbrottsutredning, lämnade betänkandet Sexualbrottslagstiftningen utvärdering och reformförslag (SOU 2010:71). Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (Ju2010/8127/L5). För att komplettera beredningsunderlaget har det inom utarbetats en promemoria med ett förslag till en förändrad utformning av brottet grovt sexuellt övergrepp mot barn. Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (Ju2010/8127/L5). Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Lagrådet har granskat lagförslagen och lämnat vissa förslag till ändringar i sakligt hänseende. Regeringen har i huvudsak vidhållit den i lagrådsremissen föreslagna utformningen av lagförslagen. Med anledning av propositionen har fyra motioner med sammanlagt 9 yrkanden väckts. Vidare behandlas 44 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2011 och 2012. Regeringen föreslår ändringar i sexualbrottslagstiftningen som syftar till att ytterligare skärpa lagstiftningen och förstärka skyddet för den sexuella integriteten och den sexuella självbestämmanderätten. Bestämmelsen om våldtäkt utvidgas. Fler fall av sexuella utnyttjanden kriminaliseras som våldtäkt genom att begreppet hjälplöst tillstånd ersätts av det vidare begreppet särskilt utsatt situation. Det blir därmed tydligt att även sådana situationer där ett offer möter övergreppet med passivitet omfattas av våldtäktsbrottet. För att ytterligare markera allvaret i sexualbrott som riktar sig mot barn föreslås att tillämpningsområdet för grovt sexuellt övergrepp mot barn utvidgas. Syftet är att ge domstolarna ett större utrymme att bedöma allvarliga sexuella övergrepp mot barn som grova brott. Vidare höjs straffminimum för samma brott från fängelse till fängelse . I propositionen föreslås också den lagstiftning som krävs för att ska uppfylla åtagandena enligt konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Ändringar föreslås i reglerna om svensk domsrätt och åtalspreskription. Förslagen innebär dels att kravet på dubbel straffbarhet avskaffas för utnyttjande av barn för sexuell posering och köp av sexuell handling av barn, dels att preskriptionstiden för utnyttjande av barn för sexuell posering förlängs genom att den börjar löpa först den dag barnet fyller eller skulle ha fyllt . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Ett förstärkt straffrättsligt skydd mot våldtäkt och sexuellt tvång Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till ändring av 6 kap. 1 § och avslår motionsyrkanden om att en samtyckesbaserad våldtäktsbestämmelse ska införas. Jämför reservationerna 1 (MP), 2 (V) och 3 (MP). I syfte att ytterligare tydliggöra kränkningens betydelse vid bedömningen av om en sexuell handling är jämförlig med samlag föreslår regeringen (s. 34) att straffansvaret för våldtäkt, förutom samlag, ska omfatta varje annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag. gäller detta för handlingar som med hänsyn till kränkningens art och omständigheterna i övrigt är jämförlig med samlag (6 kap. 1 § första stycket). Regeringen föreslår vidare (s. 24) att tillämpningsområdet för våldtäktsbrottet i 6 kap. 1 § andra stycket ska utvidgas. Utvidgningen innebär att det ska vara straffbart att med en person genomföra ett samlag eller en sexuell handling som enligt första stycket är jämförlig med samlag genom att otillbörligt utnyttja att personen på grund av medvetslöshet, sömn, allvarlig rädsla, berusning eller annan drogpåverkan, sjukdom, kroppsskada eller psykisk störning eller annars med hänsyn till omständigheterna befinner sig i en särskilt utsatt situation. Det ska således inte längre krävas att målsäganden befinner sig i ett hjälplöst tillstånd. Tvång eller brist på samtycke som grund för straffansvar I propositionen redogör regeringen för behandlingen av frågan om huruvida våldtäktsbrottet i grunden bör bygga på tvång eller om bristen på samtycke bör vara avgörande för ansvaret för ett sexualbrott. Regeringen anför inledningsvis att utgångspunkten för den nu gällande sexualbrottslagstiftningen är varje individs rätt till personlig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande. Detta är också regeringens utgångspunkt i bedömningen av hur dessa brott framöver bör vara konstruerade. Intresset av att skydda självbestämmanderätten tillhör enligt regeringens uppfattning kärnan i regleringen. Frågan om huruvida det finns ett giltigt samtycke till en sexuell handling blir därför avgörande för om gärningen är att bedöma som ett sexualbrott eller inte. Enligt regeringen innebär detta emellertid inte självklart att lagstiftningen ska konstrueras med bristande samtycke som grundrekvisit. Det finns inget principiellt hinder mot eller något motsägelsefullt i att, som fallet är , bygga lagstiftningen på de omständigheter vars förekomst innebär att ett giltigt samtycke inte finns och ändå hävda att det är det bristande samtycket som är kärnfrågan för prövningen. I straffbestämmelsen anges då de omständigheter som medför att något giltigt samtycke inte finns. Regeringen anför att frågan var föremål för överväganden i samband med införandet av den nu gällande sexualbrottslagstiftningen (prop. 2004/05:45 s. 36 f.). Den dåvarande regeringen, som delade bedömning i frågan, ansåg inte att det fanns tillräckliga skäl för att konstruera straffbestämmelsen om våldtäkt med rekvisit om bristande samtycke. Som främsta skäl mot en sådan konstruktion anfördes risken för en ytterligare fokusering på offret under rättsprocessen. I princip samtliga remissinstanser och delade den uppfattningen (bet. 2004/05:JuU16 s. 12 f., rskr. 2004/05:164). Frågan om vad våldtäktsbestämmelsen ska bygga på har därefter behandlats av sexualbrottsutredning, vars betänkande ligger till grund för de nu aktuella lagförslagen. Regeringen anför, precis som utredningen framhåller, att införandet av en samtyckesreglering skulle kunna få en viss normerande verkan såtillvida att det från lagstiftarens sida tydligt skulle markeras att det inte är tillåtet att genomföra ett samlag eller en annan sexuell handling med en person som inte har samtyckt till det. En samtyckesreglering skulle också kunna fungera som ett stöd för den som utsätts för starka påtryckningar eller övertalningsförsök att acceptera olika sexuella handlingar som han eller hon inte vill medverka i. Dessa omständigheter talar i riktning för införandet av en samtyckesreglering. Regeringen pekar på att utredningen också redovisar flera argument mot en samtyckesreglering. Ett viktigt sådant är att det finns en uppenbar risk för att fokus i den praktiska rättsprocessen inte minst med hänsyn till gällande regler om bevisbörda och beviskrav mer än skulle hamna på offrets agerande i anslutning till och under gärningen. Frågor om huruvida tvång har förekommit eller om gärningsmannen har utnyttjat ett för offret hjälplöst tillstånd skulle riskera att komma i bakgrunden när det bristande samtycket lyfts fram som det primära och eventuellt det enda brottsrekvisitet. Det kan visserligen hävdas att brottmålsprocessen till stor del handlar om offrets agerande. Enligt regeringens mening måste emellertid utgångspunkten så långt som möjligt vara att undvika att genom en ändrad lagstiftning lägga ännu mer fokus på offrets agerande. Vad som sagts talar enligt regeringens uppfattning mot att införa en samtyckesreglering. Regeringen beskriver vidare i propositionen de svårigheter som utredningen har funnit när det gäller att utarbeta en samtyckesreglering. En sådan svårighet är att inte alla samtycken räknas som giltiga, varför begreppet på något sätt måste definieras och de giltiga samtyckena skiljas från de ogiltiga. En samtyckesreglering utan sådana preciseringar skulle bli alltför generell och svår att hantera ur utredningssynpunkt. Den skulle enligt regeringens uppfattning inte heller ge en tillräckligt rättssäker och förutsebar tillämpning. Regeringen anför dessutom att en särskild svårighet med samtyckesreglering är att frågan om samtycke i praktiken sällan är något som förs på tal mellan två personer innan en sexuell samvaro inleds. Vid en bedömning av om ett giltigt samtycke har förelegat eller inte i en sådan situation kommer domstolarna i de flesta fall att vara hänvisade till att i efterhand värdera parternas agerande och vad som i övrigt framkommer om den situation där den sexuella samvaron ägde rum. Regeringen anför att detta lämnar öppet för svåra bedömningar i rättstillämpningen i fråga om parternas vilja och avsikter samt hur dessa har kommit till uttryck. Att med den utgångspunkten avgöra var gränsen mellan det straffbara och det straffria området går framstår som en svår uppgift och skulle sannolikt under en inte oväsentlig tid innebära såväl betydande svårigheter beträffande tolkningen av samtyckesbegreppet som en osäkerhet kring kriminaliseringens räckvidd. När det gäller bevisbarheten kan det även förutses att dessa fall blir svåra att lagföra på grund av svårigheter att styrka såväl att ett brott objektivt sett har begåtts som att det finns uppsåt hos en utpekad gärningsman. Regeringen anser vid en sammantagen bedömning att de fördelar som en samtyckesreglering skulle kunna innebära inte uppväger nackdelarna. Vidare anser regeringen att den s.k. Bulgariendomen (dom M.C. mot ; ansökan 39272/98) inte innebär någon förpliktelse för att utforma lagstiftningen beträffande sexualbrott på ett visst sätt. Straffbestämmelsen om våldtäkt bör mot denna bakgrund inte konstrueras med ett rekvisit om bristande samtycke. I kommittémotion 2012/13:Ju16 av m.fl. (V) föreslås det att regeringen återkommer med ett lagförslag i enlighet med det alternativa förslag till en samtyckesreglering i bilaga 3 i betänkandet av sexualbrottsutredning som innebär att ett samtyckeskrav införs i 6 kap. 1 och 2 §§ . I motion 2012/13:Ju18 av m.fl. (MP) yrkande 1 föreslås det att 6 kap. 1 och 15 §§ ges ändrade lydelser i enlighet med ett lagförslag som presenterades i lagskydd för den sexuella integriteten (Leijonhuvud 2008). De föreslagna ändringarna innebär bl.a. att ett samtyckeskrav införs i våldtäktslagstiftningen. Yrkanden med denna innebörd framförs även i kommittémotion 2011/12:Ju400 av m.fl. (MP). I motion 2012/13:Ju18 yrkande 2 yrkas i andra hand, för det fall yrkande 1 inte vinner bifall, att 6 kap. 3 § ändras i enlighet med det förslag som sexualbrottsutredning lämnat i huvudtexten i betänkandet SOU 2010:71. Förslaget innebär sammanfattningsvis att den som i annat fall än som avses i 1 och 2 §§ genomför en sexuell handling med en person utan den personens tillåtelse, ska dömas för sexuellt övergrepp till fängelse i högst . I kommittémotion 2012/13:Ju249 av m.fl. (MP) yrkande 35 framförs att det bör införas ett samtyckeskrav i de straffrättsliga bestämmelserna om våldtäkt. Utskottet delar regeringens uppfattning att våldtäktsbrottet inte bör konstrueras med ett rekvisit om bristande samtycke. Utskottet ansluter sig i denna del till de överväganden som regeringen har gjort och anser vid en sammantagen bedömning att de fördelar som en sådan reglering skulle kunna innebära inte uppväger nackdelarna. Utskottet anser vidare att regeringens förslag till ändring i 6 kap. 1 § är ändamålsenligt utformat och väl avvägt. Utskottet tillstyrker därför lagförslaget i den nu behandlade delen och föreslår att avslår motionerna 2011/12:Ju400 (MP), 2012/13:Ju16 (V), 2012/13:Ju18 (MP) yrkande 1 och 2012/13:Ju249 (MP) yrkande 35. Utskottet gör motsvarande bedömning när det gäller motionsyrkandet om att införa brottet sexuellt övergrepp i 6 kap. 3 § och föreslår således att avslår motion 2012/13:Ju18 yrkande 2. Höjt straffminimum för grovt sexuellt övergrepp mot barn Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till ändring av 6 kap. 6 § och avslår motionsyrkanden om en särskild uppföljning av utfallet av den höjning av straffminimum för brottet grovt sexuellt övergrepp av barn som föreslås i propositionen. Jämför reservation 4 (MP, V). Regeringen föreslår i propositionen (s. 45) att tillämpningsområdet för grovt sexuellt övergrepp mot barn utvidgas genom att det vid bedömande av om brottet är grovt särskilt ska beaktas om gärningsmannen är närstående till barnet eller i övrigt har utnyttjat sin ställning eller missbrukat ett särskilt förtroende eller om fler än en har förgripit sig på barnet eller på något annat sätt deltagit i övergreppet eller om brottet med hänsyn till tillvägagångssättet eller barnets låga ålder eller annars har inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. Straffminimum för grovt sexuellt övergrepp mot barn höjs från fängelse till fängelse . Regeringen konstaterar att det även med beaktande av den föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet kan ifrågasättas om den nuvarande straffskalan på ett tillräckligt sätt återspeglar det grova brottets allvar. För att på ett bättre sätt än återspegla detta allvar och för att åstadkomma en höjd straffnivå för brottet bör därför straffminimum för grovt sexuellt övergrepp mot barn höjas. Regeringen pekar på att en majoritet av remissinstanserna instämmer i eller inte har haft något att invända mot en sådan lösning. Ett straffminimum , som utredningen föreslår, framstår som väl avvägt och återspeglar på en lägsta nivå bättre allvaret i brottet än dagens straffminimum . Ett minimistraff fängelse får vidare anses stå i bättre proportion till straffminimum för våldtäkt mot barn av normalgraden. I motion 2012/13:Ju18 av m.fl. (MP) yrkande 3 efterfrågas en särskild uppföljning av utfallet av den höjning av straffminimum för brottet grovt sexuellt övergrepp av barn som föreslås i propositionen. Enligt motionärerna behövs det en uppföljning av utvecklingen så att inte konsekvensen blir att färre blir fällda på grund av att det högre minimistraffet leder till ett högre beviskrav. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att tillämpningsområdet för brottet grovt sexuellt övergrepp mot barn bör utvidgas. Utskottet anser vidare att förslaget till höjt minimistraff för grovt sexuellt övergrepp mot barn är väl avvägt. Utskottet tillstyrker därför förslaget till ändring av 6 kap. 6 § . Reformer på det straffrättsliga området bör enligt utskottets mening följas upp och utvärderas efter det att lagstiftningen har varit i kraft . Utskottet anser det dock varken lämpligt eller nödvändigt att nu närmare bestämma hur en sådan uppföljning bör genomföras. bör inte ta något initiativ med anledning av motion 2012/13:Ju18 (MP) yrkande 3. Motionsyrkandet bör avslås. Preskriptionstider för sexualbrott mot barn Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till ändring av 35 kap. 4 § och avslår motionsyrkanden om att preskriptionstiden ska avskaffas för sexualbrott och andra grova brott mot barn. Jämför reservation 5 (S, SD). Chefen för gav en utredare i uppdrag att hjälpa att ta fram ett underlag för bedömningen av vilka åtgärder som krävs för att ska kunna leva upp till sina åtaganden enligt och rådets direktiv /93/EU. Utredaren redovisade sitt uppdrag i departementspromemorian Genomförande av EU:s direktiv om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering och barnpornografi (Ds 2012:45). I promemorian föreslås, utöver vad som föreslås i den aktuella propositionen, att även brott enligt 6 kap. 9 §, dvs. köp av sexuell handling av barn, och enligt 6 kap. 10 §, sexuellt ofredande, ska få förlängd preskriptionstid. Promemorian bereds inom . Enligt 35 kap. 4 § andra stycket börjar preskriptionstiden för vissa sexualbrott mot barn löpa först när barnet fyller eller skulle ha fyllt . De sexualbrott som omfattas av bestämmelsen är våldtäkt, grov våldtäkt, sexuellt tvång, grovt sexuellt tvång, sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning, grovt sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning, våldtäkt mot barn, grov våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, grovt utnyttjande av barn för sexuell posering, koppleri och grovt koppleri eller försök till sådana brott. För att genomföra konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp, se avsnittet nedan, föreslår regeringen i propositionen (s. 106) en ändring i den särskilda preskriptionsbestämmelsen i 35 kap. 4 § . Ändringen innebär att även preskriptionstiden för utnyttjande av barn för sexuell posering börjar löpa först från den dag barnet fyller eller skulle ha fyllt . Detsamma ska gälla försök till sådant brott. I kommittémotionerna 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 28 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 39 framställs yrkanden om att preskriptionstiden ska avskaffas för sexualbrott och andra grova brott mot barn. Motionärerna anför att många barn utsätts för grova övergrepp som skadar dem för resten av livet.