bet · H001NU14 · 2013-03-12 00:00:00 — 2012/13:NU14 Mineralpolitiska frågor I detta betänkande behandlar utskottet 29 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om olika mineralpolitiska frågor. Samtliga yrkanden avstyrks av utskottet. Förslag om vissa ändringar i minerallagen avstyrks då utskottet inte anser det vara aktuellt med en förändring av den s.k. mineralersättningen och med hänvisning till att regeringen bereder utredningsförslag om ändringar i minerallagen. Motioner om förbud mot uranbrytning och uranprospektering avstyrks av utskottet med hänvisning till vad det anfört då motsvarande förslag behandlades . Utskottet avstyrker också motionsyrkanden som gäller förbud mot utvinning av skiffergas. Här hänvisar utskottet bl.a. till att det redan råder strikta miljörestriktioner kring utvinning av gas i . Avslutningsvis avstyrker utskottet motioner om de samhällsutmaningar som följer i spåren av gruvnäringens expansion i Malmfälten, om ett nationellt samverkansprogram samt om ett ökat nordiskt samarbete kring en gemensam mineralstrategi. I betänkandet finns tio reservationer, varav en avser utskottets motivering. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2012/13:N374 av (M). Reservation 1 (MP, V) Reservation 2 (SD) Reservation 3 (S) motiveringen 2012/13:U327 av m.fl. (V) yrkande 26, 2012/13:N295 av (M), 2012/13:N306 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2012/13:N334 av och (båda MP) yrkandena 13 och 2012/13:N336 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2. Reservation 4 (MP) Reservation 5 (V) 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkande 8, 2012/13:N226 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2012/13:N277 av och (båda S), 2012/13:N366 av m.fl. (S) yrkande 6 och 2012/13:N390 av (M). Reservation 6 (S, MP, V) 2012/13:N226 av m.fl. (MP) yrkande 2. Reservation 7 (MP) 2012/13:N334 av och (båda MP) yrkandena 4 och 6 samt 2012/13:N336 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 4. Reservation 8 (MP, V) 2012/13:N286 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2012/13:N301 av (M). Samverkansprogram och ökat nordiskt samarbete 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2012/13:N218 av (S). Reservation 9 (S, MP, V) 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkandena 2, 4 och 6 samt 2012/13:N248 av m.fl. (S). Reservation 10 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (MP), (M), (S), (M), (S), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), (V), (M) och (SD). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas 15 motioner (29 yrkanden) om mineralpolitik från den allmänna motionstiden . Allmänt om bestämmelser på mineralpolitikens område Ur ett mineralpolitiskt perspektiv kan den svenska berggrunden sägas bestå av två typer av mineraler markägarmineral och koncessionsmineral. Markägarmineral utgör av berggrunden. Som beteckningen indikerar tillhör dessa markägaren. De flesta markägarmineralen är relativt lätta att finna, och vid utvinning upplåts marken av markägaren genom avtal. Exempel på markägarmineral är kalksten och kvarts. Själva utvinningen regleras genom (1998:808). Minerallagen (1991:45) omfattar s.k. koncessionsmineral, dvs. som är industriellt intressanta, som förekommer i i en sådan omfattning att utvinningen är meningsfull och som kräver systematisk undersökning för att kunna påvisas. Bland de mineraliska ämnen som betecknas koncessionsmineral, och som alltså omfattas av bestämmelserna i minerallagen, ingår även olja, gasformiga kolväten (exempelvis naturgas och därmed även den alltmer omtalade skiffergasen) och diamant. Bestämmelserna när det gäller koncessionsmineral utgår från ett gemensamt nationellt intresse av gruvhantering och mineralindustri. Syftet med minerallagen är att reglera tillståndsgivningen så att en från allmän synpunkt ändamålsenlig undersökning och utvinning kan genomföras. ska konkurrerande markanvändning och andra motstående intressen prövas. Enligt minerallagen krävs tillstånd dels för ensamrätt till undersökningar (prospektering), dels för bearbetning. Bergmästaren beviljar undersökningstillstånd och bearbetningskoncession samt utövar tillsyn enligt lagen. Bergmästaren, som utses av regeringen, leder Bergsstaten som är en myndighet med lång historia. är Bergsstaten ett särskilt beslutsorgan inom myndigheten geologiska undersökning (SGU). För undersökningsarbeten och gruvdrift gäller särskilda processer och prövningar enligt både minerallagen och andra lagar, främst . Minerallagen och gäller parallellt. Tillståndsprocessen för undersökning respektive bearbetning har beskrivits ingående i utskottets betänkanden /07:NU5 (s. 9) och 2008/09:NU18 (bilaga 2). Delar av denna information refereras i detta betänkande. Genom införandet av 1999 måste miljöhänsyn tas mer tydligt inom ett antal olika områden. Målet med är att främja en hållbar utveckling och att tillförsäkra nu levande samt kommande generationer en hälsosam och god livsmiljö. Försiktighetsprincipen ska gälla. Skärpta och utökade krav på miljökonsekvensbeskrivningar har införts. Lagstiftningen på det mineralpolitiska området speglar att flera olika intressen ska tillgodoses , även om de kan ha olika tyngd . Avvägningen gäller markägarens intressen, statens i vissa fall motstående intressen av dels sysselsättning och skatteinkomster, dels miljöhänsyn, samt näringslivets egna intressen. Samhällsintresset av att kan brytas och tas till vara har bedömts vara ett så starkt allmänt intresse att grundlagens förutsättningar för ingrepp i markägarnas rätt är uppfyllda. Vid ingrepp i markägares rättigheter med stöd av minerallagen är markägaren garanterad ersättning. Skada eller intrång som orsakas av undersökningsarbete ska ersättas av den som har ett undersökningstillstånd eller en koncession med vars stöd arbetet bedrivs. Ofta bestäms ersättningens storlek genom frivilliga uppgörelser mellan koncessionsinnehavaren och markägaren. Kan inte sådana uppgörelser nås bestäms ersättningen enligt expropriationsrättsliga principer. Behovet av metaller och är stort och växande. Järn, koppar och silver efterfrågas som intresset för de alltmer eftertraktade sällsynta jordartsmetallerna (internationellt vanligen samlade under beteckningen REE, rare earth elements) alltjämt är högt. Jordartsmetallerna är bl.a. betydelsefulla i informationsteknisk utrustning liksom i modern energi- och miljöteknik, t.ex. i vindkraftverk, solceller, lågenergilampor och katalysatorer i bilar. EU:s medlemsländer använder av den globala produktionen av metaller. Den egna produktionen utgör dock endast , och många viktiga metaller produceras inte alls i . EU är exempelvis helt beroende av import av tenn, kobolt och molybden och har ett stort underskott av nickel, järn, bly och koppar. I finns en mängd mineraliseringar med värdefulla ämnen, och den svenska gruvindustrin är därför mycket betydelsefull för EU. svarar bl.a. för av unionens järnmalmsproduktion, av blymalmsproduktionen, av zinkproduktionen, av silverproduktionen och av kopparproduktionen. Gruvnäringen expanderar i . De stora gruvföretagen genomför omfattande investeringar för att öka kapaciteten i sin verksamhet. bröts malm, vilket då var rekord inom svensk gruvnäring. sattes ånyo rekord: malm. Vid det senaste årsskiftet fanns 1 114 gällande undersökningstillstånd i . Antalet ansökningar om nya undersökningstillstånd kan sägas spegla gruvbranschens aktivitetsnivå och framtidsförväntningar. var antalet ansökningar om nya undersökningstillstånd 211 stycken, vilket ligger i nivå med . Enligt bergmästaren är detta ett av många tecken på att aktivitetsnivån i branschen fortsätter att vara hög. Enligt ansökningarna har företagen i första hand letat efter basmetaller som guld, järn, koppar och zink. Dessutom kvarstår intresset för sällsynta jordartsmetaller, och en ansökan om bearbetningskoncession med inriktning på utvinning av sådana metaller i närheten av lämnades in . De nya prospekteringstillstånden är, , koncentrerade till de tre malmregionerna i landet: Malmfälten i , och guldlinjen i samt Bergslagen. har sex bearbetningskoncessioner beviljats (Tvistbo i kommun, Rönnbäcken 3 i kommun, 1 i kommun, Viscaria 3 och 4 i kommun och Gladhammar i ). Vid utgången av 2012 fanns 17 gruvor med koncession i drift i . Av dessa var 15 metallgruvor. av den svenska gruvproduktionen sker i , och i Aitik (dagbrottsgruva utanför ). anmäldes start av gruvdrift till bergmästaren enligt 57 § mineralförordningen (1992:285) för tre gruvor (i kommun, Tapuli i kommun och Kankberg i kommun). Betydelsen av tillgång till stål, metaller och för tillväxt och hållbara samhällen uppmärksammades av 2008 i ett meddelande kallat råvaruinitiativet (KOM(2008) 699). EU har sedermera uppmanat medlemsländerna att ta fram nationella mineralstrategier för att säkerställa att mineralresurser utnyttjas på ett ekonomiskt bärkraftigt sätt. I regleringsbrevet fick SGU i uppdrag att föreslå hur arbetet med en svensk mineralstrategi bör läggas upp. rapporterade myndigheten uppdraget till regeringen i promemorian En kraftfull svensk mineralstrategi inriktning, innehåll, uppläggning av arbeten. Regeringen har därefter arbetat med att ta fram den svenska mineralstrategin. Arbetet har, enligt regeringen, genomförts i bred dialog med berörda aktörer från det offentliga, näringslivet och det civila samhället. genomfördes fyra tematiska dialogmöten. Dessa hade följande teman: De viktigaste frågorna mineralstrategin bör beröra allmänt och beträffande forskning Mineralförsörjning och gruvindustrin i det hållbara samhället Hur skapas långsiktigt hållbara, attraktiva gruvregioner Effektivare miljöprövning och prövning mot andra nyttjande- och bevarandeintressen I budgetpropositionen aviserade regeringen att den har för avsikt att föreslå att det avsätts 2014, 2015 samt 2016 för genomförandet av strategin. fattade regeringen beslut om den svenska mineralstrategin. Syftet med strategin sägs vara att genom att använda sina styrkeområden ska kunna anta utmaningar och ta till vara de möjligheter som ges så att fortsätter utvecklas som EU:s ledande gruvnation. I strategin identifieras fem strategiska områden för långsiktigt hållbar mineralanvändning. Under vart och ett av dessa områden nämns ett antal åtgärdsområden till vilka det knyts målbilder och konkreta förslag till åtgärder. De strategiska områdena, åtgärdsområdena och målbilderna redovisas översiktligt i det följande. En gruv- och mineralnäring i samklang med miljö, kultur och andra näringar Målbild: Utvinning och bearbetning av malm och från den svenska berggrunden ska ske med ökad resurseffektivitet. Återvinningsgraden av uttjänta metalliska och mineraliska produkter och av processavfall ska öka och avfallsmängder ska minska. Förbättrad dialog och synergi med andra näringar. Målbild: Mineralutvinning ska bedrivas med respekt för och i samklang med andra näringar. Vid konkurrerande användning av mark ska dialog ske i tidiga faser och samförståndslösningar ska sökas. Synergier med andra näringar ska eftersträvas. Gruvsamhällen med attraktiva natur- och kulturmiljöer. Målbild: Nyetablering och utveckling av gruvsamhällen i ska ske utifrån en helhetssyn som främjar ett hållbart samhällsbyggande. Stor hänsyn ska tas till både kulturella och ekologiska dimensioner. Natur- och kulturvärden bör tas till vara för att främja attraktiva livsmiljöer. Dialog och samverkan som främjar innovation och tillväxt Främjande av samhällsutveckling och regional tillväxt. Målbild: Varje gruvregion ska ha möjlighet att växa med utgångspunkt i sina specifika förutsättningar. Gruvregioner och gruvkommuner ska attrahera, behålla och utveckla verksamheter, kompetenser, företag och kapital så att de långsiktigt och konkurrenskraftigt bidrar till den nationella tillväxten. Tydligare ansvarsfördelning och bättre informationsflöde mellan näringens aktörer. Målbild: Dialogen mellan aktörer som berörs av och bidrar till gruv- och mineralnäringens verksamhet ska främjas i syfte att förbättra informationsutbyte, möjliggöra proaktivt planeringsarbete och minska potentiella konfliktsituationer. Ramvillkor och infrastruktur för konkurrenskraft och tillväxt Ett tydligare och effektivare regelverk. Målbild: Vid nyetablering eller ändring av en befintlig verksamhet ska tillståndsprövning ske i transparenta, effektiva och rättssäkra processer utan att avkall på miljökrav görs. Infrastruktursatsningar för gruvnäringens tillväxt. Målbild: Robust och tillförlitlig infrastruktur som möter gruvnäringens behov. En innovativ gruv- och mineralnäring med en excellent kunskapsbas Forskning och innovation som skapar tillväxt och konkurrenskraft. Målbild: Svensk forskning inom gruv- och mineralrelaterade områden ska vara världsledande och präglas av ett väl fungerande samarbete mellan näringsliv och akademi. Forskningsresultat ska tillämpas av näringen och stärka gruv- och mineralnäringens konkurrenskraft. Kompetensförsörjning som möter näringens och regionernas behov. Målbild: Näringens och regionernas kompetensförsörjning ska tryggas i ett nära samarbete mellan näringen och aktörer på lokal, regional och nationell nivå. En internationellt välkänd, aktiv och attraktiv gruv- och mineralnäring God kapitalförsörjning och främjande av investeringar. Målbild: attraktivitet som gruvland ska främjas och investeringsklimatet ska förbättras. Ökad delaktighet på den internationella arenan. Målbild: ska vara en internationellt välkänd gruvnation som aktivt och framgångsrikt medverkar i relevanta internationella grupperingar där gruv- och mineralfrågor diskuteras. Export av gruvutrustning och återvinnings- och underjordsteknologi ska främjas. De fem ovan uppräknade strategiska områdena har identifierats med ett tidsperspektiv och utifrån dagens förutsättningar och ramvillkor. Beskrivningarna av de strategiska områdena är delvis av generell karaktär, medan andra delar innehåller konkreta förslag till åtgärder, där sådana har varit möjliga att formulera. I det fortsatta arbetet med strategin ska ytterligare åtgärder identifieras, konkretiseras och verkställas. För det fortsatta arbetet har en åtgärdsplan upprättas i form av de åtgärder som föreslås inom ramen för strategin (totalt 19 stycken). Tillkommande åtgärder ska identifieras i en kontinuerlig dialog med berörda aktörer och inom ramen för det arbete som kommer att bedrivas av det nationella mineralforum, vilket förslås som en av åtgärderna. Delar av strategin inklusive relevanta åtgärder kommer att refereras på flera ställen längre fram i detta betänkande. tillkännagivande om ett program för gruv- och mineralindustrin gav till känna att regeringen bör ta fram ett program för en sammanhållen gruv- och mineralindustri i samverkan med näringen och den akademiska världen (bet. 2011/12:NU14). Utskottet tillstyrkte en motion (S) och anförde följande: För att programmet ska bli framgångsrikt anser utskottet att det är ett antal frågeställningar som måste lyftas fram och hanteras på ett effektivt sätt. Bland dessa märks betydelsen av en väl fungerande infrastruktur i huvudsak järnväg som kan hantera de ansenliga godsmängder som gruv- och mineralindustrin genererar. förefaller just järnvägskapaciteten i många fall vara en högst begränsande faktor för branschens fortsatta utveckling. En annan central fråga att belysa är effektiviteten i de tillståndsprocesser som kringgärdar bl.a. nya gruvetableringar eller återstart av nedlagda gruvor. Det är självfallet viktigt att rådande miljörestriktioner ska tillämpas, men utskottet anser det vara mycket bekymmersamt att tillståndshandläggningen tenderar att bli mycket utdragen i tiden. Berörda tillståndsgivare måste med bibehållen rättssäkerhet effektivisera sina processer för att gruv- och mineralindustrin inte ska missa det utvecklingsfönster som står vidöppet. Kan inte handläggningstiderna kortas genom ökad effektivitet måste ytterligare resurser skjutas till. Utskottet anser också att det är viktigt att belysa kommunernas roll i samband med gruv- och mineralindustrins utveckling. Kommunerna har ett stort ansvar när det gäller att möta en ökad efterfrågan på bostäder, skolor, barnomsorg och annan offentlig service som följer av att näringen expanderar på flera håll i landet. Detta är särskilt betydelsefullt för att gruv- och mineralindustrin ska kunna säkerställa tillgången till personal i allmänhet och sådan med särskild kompetens i synnerhet. Utskottet vill här framhålla betydelsen av välutbildad arbetskraft. Det är en stor utmaning för gruvnäringen att säkerställa den framtida kompetensförsörjningen, i synnerhet som gruvindustrin verkar i områden med litet befolkningsunderlag. Även här behövs olika initiativ i det föreslagna programarbetet. Det är också utskottets uppfattning att förhållandet mellan gruv- och mineralindustrins expansion å ena sidan och nuvarande riksintressen, miljömål och ny kunskap om näringens påverkan på miljön och omgivningen å andra sidan bör uppmärksammas i det ovan föreslagna programmet. Avslutningsvis vill utskottet understryka vikten av att regeringen skyndsamt hanterar det utskottet har anfört. Saktfärdighet när det gäller att få till stånd de nödvändiga förutsättningarna för gruv- och mineralindustrins utveckling kommer ofelbart att drabba branschens möjligheter att agera framgångsrikt under det gynnsamma marknadsläge som råder. I en reservation (M, FP, C, KD) tillstyrktes delvis den nyssnämnda S-motionen och reservanterna ansåg att regeringen bör fortsätta arbetet med att ta fram en svensk mineralstrategi i samverkan med näringen och andra intressenter. Tillkännagivandet omnämns inte i budgetpropositionen . Enligt underhandsuppgifter från har regeringen dock för avsikt att skriva av det med hänvisning till att de punkter som lyfts fram i tillkännagivandet behandlas i den ovan refererade mineralstrategin. Innovationspartnerskap för säkrad råvaruförsörjning Den strategiska betydelsen av hållbar råvaruförsörjning för EU har berörts i flera olika policydokument från kommissionen. föreslog kommissionen att det skulle utarbetas en integrerad europeisk råvarustrategi det s.k. råvaruinitiativet. Betydelsen av råvarutillgång underströks även i de s.k. flaggskeppsinitiativen om industripolitik (KOM(2010) 614) och om resurseffektivitet (KOM(2011) 21) inom ramen för 2020-strategin. Betydelsen av effektiv resursanvändning betonas i den efterföljande Färdplan för ett resurseffektivt (KOM(2011) 571). presenterade kommissionen meddelandet Att trygga råvaruförsörjningen för framtida välstånd Förslag till ett europeiskt innovationspartnerskap om råvaror (KOM(2012) 82). I meddelandet föreslog kommissionen att det ska inrättas ett europeiskt innovationspartnerskap om råvaror. Den övergripande målsättningen för partnerskapet ska vara att minska importberoende av sådana råvaror som är avgörande för europeisk industri, däribland olika . Regeringen ställde sig positiv till förslaget och avsåg att delta aktivt i förverkligandet av innovationspartnerskapet. genomfördes ett första möte med partnerskapets högnivågrupp som består av sju ministrar samt representanter för forskning och näringsliv. Miljöminister är en av ministrarna. Kommissionen har för avsikt att ta fram ett operativt program för råvaror på grundval av en strategisk plan som utarbetas av partnerskapets högnivågrupp. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förändringar av mineralersättningens storlek och utformning. Utskottet hänvisar här bl.a. till gällande principer för statens budgethantering. Även övriga förslag till ändringar i minerallagen avstyrks av utskottet, bl.a. med hänvisning till den pågående beredningen av utredningsförslag som gäller just förändringar i minerallagen. Jämför reservationerna 1 (MP, V), 2 (SD), 3 (S), 4 (MP) och 5 (V). I motion 2012/13:N295 av (M) framhålls att det är bättre av såväl kostnads- som miljöskäl att miljötillstånd prövas redan vid ansökan om provborrning. Därmed kan man undvika att provborrningar genomförs där miljötillstånd för uttag och brytning inte medges. kan både svenska och utländska mineralbolag muta in och exploatera malm och mineraler i mot en synnerligen blygsam ersättning på promillen av det ekonomiska värdet, sägs det i motion 2012/13:N374 av (M). Motionären anser att lagstiftningen borde förändras så att en betydligt större del av det ekonomiska värdet vid gruvbrytning tillfaller markägaren och staten. Det bör genomföras en gemensam översyn av minerallagen och , sägs det i motion 2012/13:N306 av m.fl. (MP), yrkande 6. Ett skäl bland flera till en sådan utredning är att säkerställa att det finns finansiell täckning för ansvarsåtaganden. Om ett gruvföretag går i konkurs kan staten få ansvar för en gruva som läcker föroreningar och som medför återställningskostnader. har påpekat att man behöver ställa högre krav på lönsamhetsbedömningar enligt minerallagen så att även beräknade kostnader för efterbehandling omfattas. I motion 2012/13:N334 av och (båda MP) framförs uppfattningen att lokalt viktiga näringar såsom turism, jordbruk och skogsbruk kan skadas allvarligt av omfattande gas- eller mineralutvinning. Detta gäller inte minst i kulturbygder. Eventuella rättsprocesser runt tillståndsprövningen bör därför vara avslutade innan vidare prospektering genomförs. Kommuner och länsstyrelser behöver vetorätt när miljöpåverkan och vinstutflödet visar sig bli för stort. Vidare anser motionärerna att det finns en konflikt mellan minerallagen och . Det är med dess försiktighetsprincip som ska ta hänsyn till medborgares och kommuners intressen och skydda miljön men den tillåts inte råda. De menar att oljebranschens särintressen i stället tillgodoses genom minerallagen, som alltid sätter prospektering och exploatering främst. Minerallagen ska, enligt motionärernas uppfattning, inordnas i och underställas dess generella miljöhänsyn. De anser att det behövs en grundläggande översyn av både minerallagen och i syfte att förstärka såväl miljöhänsynen som den lokala rådigheten (yrkande 1). Möjligheterna att muta in stora landområden och genomföra prospektering gör också att minerallagen uppfattas som odemokratisk av många. Normal och regional samhällsplanering sätts ur spel. Motionärerna förordar ett stärkt lokalt och kommunalt inflytande i form av ett kommunalt veto mot mineralutvinning (yrkande 3). Motionärerna anser att det även fortsättningsvis bör gå att prospektera och utvinna mineraler i . Beslutsbefogenheten bör dock decentraliseras från Bergsstaten till de regionala och kommunala nivåerna (yrkande 2). Bergsstaten kan fungera som remissinstans och utredningsinstitut. Länsstyrelserna och regionerna, bör ta över Bergsstatens tillståndsgivning. Kommunerna ska få möjlighet att utöva sitt planmonopol även vad gäller prospektering och utvinning. Energisystemet måste ställas om till att baseras helt på förnybara energikällor, sägs det i motion 2012/13:N336 av m.fl. (MP). För att ska ha en konsekvent linje i klimatfrågan bör minerallagen ändras så att ett tydligt förbud mot såväl prospektering som utvinning av kol, olja och fossilgas skrivs in (yrkandena 1 och 2). I partimotion 2012/13:U327 av m.fl. förordas en vetorätt mot utvinning av fossil energi (yrkande 26). Motionärerna pekar på att ett kommunalt veto är möjligt mot vindkraftsetableringar men att kommunernas självbestämmanderätt är åsidosatt när det gäller utvinning av fossil gas eller olja. Regeringen bör få i uppdrag att utreda hur mineralavgiften kan reformeras och höjas, sägs det i kommittémotion 2012/13:N202 av m.fl. (yrkande 3). Motionärerna anser att mineralavgiften bör höjas och även omfatta brytningar som startade . Intäkten bör täcka merkostnaderna för SGU samt inrättandet av en förstärkt mark- och miljödomstol. Förutom staten och markägarna bör även kommuner och, i förekommande fall, samebyar ta del av mineralavgiften. Den genomförda översynen av minerallagen beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att det bör göras en översyn av minerallagen som syftar till att markägare och kommuner med ökad tydlighet och effektivitet får tidig information om vad en prospektering avser och hur den ska genomföras (bet. 2010/11:NU14).