bet · H001SfU7 · 2013-04-16 00:00:00 — att en fördragsslutande stat inte får avvisa eller utvisa en flykting till gränsen mot ett område där hans eller hennes liv eller frihet skulle hotas på grund av hans eller hennes ras, religion, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp, politisk åskådning eller minoritet. Utskottet kan konstatera att kommissionen har mandat att ingå sådana avtal med tredjeländer för att effektivisera återvändandearbetet. Tanken är att återtagandeavtalen ska bidra till en förbättrad hantering av återvändande för personer som ska avvisas eller utvisas till länder utanför EU genom utökat samarbete med ursprungsländer och transitländer. Utskottet avstyrker med det anförda motion 2012/13:Sf225 (V) yrkande 9. När det gäller återvändandedirektivet konstaterar utskottet att så sent som ställde sig bakom utskottets förslag om att tillstyrka regeringens förslag att fr.o.m. i svensk rätt, dvs. utlänningslagen, införliva och rådets direktiv /115/EG om gemensamma normer och förfarande för återvändanden av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna, det s.k. återvändandedirektivet (bet. 2011/12:SfU6, rskr, 2011/12:164). Med hänsyn härtill ser utskottet inte något skäl för att ta initiativ till ett upphävande av direktivet. Utskottet avstyrker därmed motion 2012/13:Sf225 (V) yrkande 15. Enligt Dublinförordningen ligger ansvaret för prövning av en asylansökan hos den medlemsstat som har tagit störst del i den asylsökandes inresa, t.ex. genom att utfärda visering eller uppehållstillstånd. Varje medlemsstat får pröva en asylansökan som lämnats in av en tredjelandsmedborgare även om de inte har någon skyldighet att göra det enligt förordningen. Vidare får varje medlemsstat, trots att den inte är ansvarig enligt förordningen, av humanitära skäl sammanföra familjemedlemmar och andra släktingar i beroendeställning. liksom övriga medlemsstater i EU är bundna av folkrättsliga förpliktelser inom såväl internationell flyktingrätt som mänskliga rättigheter i övrigt. Detta innebär att flyktingrättens alla delar, t.ex. att en asylsökande inte får avvisas eller utvisas till ett land där hans eller hennes liv eller frihet hotas på grund av bl.a. ras, religion eller nationalitet, alltid ska tillämpas. Detta gäller även i förhållande till Dublinförordningen. Den nämnda utvärderingen av Dublinförordningen visar att systemet allmänt sett fungerar bra och är ett ändamålsenligt system för att avgöra vilken medlemsstat som ska vara ansvarig för prövningen av en asylansökan, men att det finns vissa problem i tillämpningen av regelverket. De ändringar som kommissionen har föreslagit bygger även fortsättningsvis på principen om första asylland. Kommissionens förslag innehåller bl.a. vissa bestämmelser för att stärka rättssäkerheten och ett förslag om att skapa en mekanism för att göra det möjligt att tillfälligt stoppa överföringar av asylsökande till en medlemsstat, den s.k. suspenderingsmekanismen. Vid rådsmötet nåddes en politisk överenskommelse om förslaget. Överenskommelsen innebär dock att man frångått förslaget om en suspenderingsmekanism till förmån för ett system för tidig varning (early warning system). Utskottet avstyrker med det anförda motionerna 2012/13:Sf364 (S) yrkande 2 och 2012/13:Sf225 (V) yrkandena 10 och 11. Uppehållstillstånd i andra fall Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om begreppet synnerligen ömmande omständigheter, en bortre gräns i asylprocessen och ett poängsystem för beviljande av uppehållstillstånd. Jämför reservationerna 13 (S, V), 14 (SD) och 15 (V). Enligt den s.k. portalparagrafen i 1 kap. 10 § UtlL ska i fall som rör ett barn särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. När frågor om tillstånd enligt utlänningslagen ska bedömas och ett barn berörs av ett beslut i ärendet ska barnet enligt 1 kap. 11 § höras, om det inte är olämpligt. Vidare ska den hänsyn tas till det barnet har sagt som barnets ålder och mognad motiverar. Enligt 5 kap. 6 § UtlL får uppehållstillstånd, om det inte kan ges på någon annan grund, beviljas en utlänning om det vid en samlad bedömning av utlänningens situation föreligger sådana synnerligen ömmande omständigheter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Vid bedömningen ska särskilt beaktas utlänningens hälsotillstånd, anpassning till och situation i hemlandet. Barn får beviljas uppehållstillstånd även om de omständigheter som kommer fram inte har samma allvar och tyngd som krävs för att tillstånd ska beviljas vuxna personer. Som redan nämnts har flyktingar, alternativt skyddsbehövande och övriga skyddsbehövande som befinner sig i i princip rätt till uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd ska i dessa fall i regel vara permanent eller gälla (5 kap. 1 § UtlL). Vidare kan tidsbegränsade uppehållstillstånd ges i vissa i lagen angivna situationer, t.ex. på grund av anknytning till någon som är bosatt i , på grund av sjukdom eller för arbete, studier och besök. Synnerligen ömmande omständigheter m.m. m.fl. (S) begär i partimotion 2012/13:Sf364 yrkande 7 ett tillkännagivande om behovet av att förändra begreppet synnerligen ömmande omständigheter i utlänningslagen. Begreppet har enligt motionärerna kommit att tolkas alltför restriktivt och bör därför ändras. Vidare bör nuvarande praxis rörande barn mildras. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:Sf326 yrkande 1 av m.fl. (S). m.fl. (V) begär i partimotion 2012/13:Sf225 yrkande 27 ett beslut om att ändra 5 kap. 6 § första stycket 1 utlänningslagen. Synnerligen ömmande omständigheter bör enligt motionärerna bytas mot särskilt ömmande omständigheter. I motion 2012/13:Sf208 av (KD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om lägre beviskrav för barn i utlänningslagen genom att synnerligen ömmande omständigheter ersätts med särskilt ömmande omständigheter. I samma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en översyn av utlänningslagen i syfte att förtydliga lagen med särskild betoning på hur barn- och rättighetsperspektivet kan stärkas. Enligt motionären behövs en tydligare hänvisning i utlänningslagen till . I motion 2012/13:Sf212 av och (båda KD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om barn med uppgivenhetssymtom. Barnens tillstånd beror enligt motionärerna på traumatiska upplevelser före flykten. Att utvisa dessa barn är inte acceptabelt. I samma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att en flyktingbarnskommission bör tillsättas för att bringa klarhet i vad som har hänt med de apatiska barn som har utvisats. m.fl. (SD) begär i partimotion 2012/13:Sf316 yrkande 14 ett tillkännagivande om att undantagsvis utfärda tillfälliga uppehållstillstånd för personer som inte fullt ut lever upp till krav men som av ytterst starka humanitära skäl ändå inte kan återvända till sitt hemland, ett närliggande område eller sitt första asylland. I samma motion yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att tillfälliga uppehållstillstånd ska vara regel och att möjligheten att utfärda permanenta uppehållstillstånd som ett mellansteg mellan tillfälligt uppehållstillstånd och svenskt medborgarskap ska avskaffas. I yrkande 16 begär motionärerna ett tillkännagivande om att tillfälliga uppehållstillstånd ska gälla i taget. I motion 2012/13:Sf317 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett förslag på ett poängsystem för beviljande av uppehållstillstånd som är baserat på kriterier byggda på möjligheter för individen att på ett gott sätt ta del av det svenska samhället. Denna typ av regelverk bryter enligt motionären inte mot internationella konventioner eller avtal. m.fl. (V) begär i partimotion 2012/13:Sf225 yrkande 36 ett tillkännagivande om införande av en bortre gräns i asylprocessen. En bestämmelse bör införas i utlänningslagen om att den som har ansökt om uppehållstillstånd och inte fått ett lagakraftägande beslut från ansökan ska beviljas uppehållstillstånd, om det inte finns särskilda skäl som talar emot det. I motion 2012/13:Sf390 av i (M) begärs i yrkandena 2 och 3 tillkännagivanden om kortare handläggningstider och om positiva beslut när enskilda drabbas negativt av långa handläggningstider. Regeringens ambition har varit att handläggningstiderna ska kortas . Detta är inte möjligt att uppnå utan tydliga incitament. När eller någon annan myndighet inte klarar av att hantera ett ärende , och detta inte beror på att den enskilde har försvårat asylprocessen genom att inte samarbeta med myndigheten, bör den asylsökande få ett positivt beslut. Synnerligen ömmande omständigheter m.m. Genom utlänningslag ersattes bestämmelsen om uppehållstillstånd på grund av humanitära skäl utlänningslag av en möjlighet att ge uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter. Vid prövningen ska en samlad bedömning göras, särskilt av den sökandes hälsotillstånd, anpassning till och situationen i hemlandet. När det gäller prövningen av ärenden som rör barn är syftet med bestämmelsen att mildra tidigare praxis så att portalparagrafen om barnets bästa får det genomslag som avsågs redan när den infördes. Bestämmelsen är avsedd att vara en undantagsbestämmelse för de situationer som inte omfattas av någon av huvudgrunderna för uppehållstillstånd. påpekade i sitt slutbetänkande Den nya migrationsprocessen (SOU 2009:56) att en kartläggning av tillämpningen av bestämmelsen om synnerligen ömmande omständigheter föreföll motiverad, eftersom det från flera håll hade framförts att bedömningen av vissa omständigheter vid tillståndsprövningen hade skärpts i den nya ordningen. I departementspromemorian Synnerligen ömmande omständigheter och verkställningshinder en kartläggning av tillämpningen (Ds 2011:14) anges bl.a. att det inte går att ge ett klart besked på den generella frågan om de olika slags omständigheter som kan vägas in i den samlade bedömningen måste vara av mer ömmande art för att leda till uppehållstillstånd enligt den nuvarande bestämmelsen i 5 kap. 6 § UtlL än vad som krävdes för motsvarande omständigheter vid en prövning före . Resultatet av kartläggningen ger dock en bild av att tillämpningen hos i vissa delar inte har varit helt enhetlig och att vissa omständigheter har ansetts som synnerligen ömmande i något större utsträckning än vad som följer av gällande rätt och Migrationsöverdomstolens avgöranden. Kartläggningen ger inte något stöd för att en viss kategori sökande har hamnat utanför tillämpningsområdet. Enligt vad som anges i budgetpropositionen visade kartläggningen att bestämmelsen tillämpas på det sätt lagstiftaren avsåg men att det inte var möjligt att göra en fullständig jämförelse mellan rättstillämpningen i det tidigare och det nuvarande systemet. Regeringen ansåg därför att det finns anledning att fortsätta att följa bestämmelsens tillämpning. Utskottet har erfarit att regeringen och de gröna har kommit överens om att bestämmelsen i utlänningslagen om uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter ska mildras när det gäller barn. Utskottet välkomnar den nu träffade överenskommelsen, som är tänkt att gälla från och som innebär att uttrycket synnerligen ömmande omständigheter i 5 kap. 6 § UtlL i fråga om barn ska bytas mot uttrycket särskilt ömmande omständigheter. Med det anförda är motion 2012/13:Sf208 (KD) yrkande 1 tillgodosedd och motionerna 2012/13:Sf364 (S) yrkande 7, 2012/13:Sf326 (S) yrkande 1 och 2012/13:Sf225 (V) yrkande 27 delvis tillgodosedda. Motionerna avstyrks därmed. Vad gäller frågan om barn med vårdbehov, t.ex. barn med uppgivenhetssymtom, s.k. apatiska barn, konstaterar utskottet att sjukdom och ohälsa kan anses vara tillräckligt för att bevilja uppehållstillstånd enligt 5 kap. 6 § andra stycket UtlL. I regeringens proposition Ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden (prop. 2004/05:170 s. 281) anges bl.a. följande. Bestämmelsen innebär t.ex. att det inte behöver vara fråga om en livshotande sjukdom för att uppehållstillstånd ska kunna beviljas ett barn med vårdbehov. Faktorer som barnets framtida utveckling och livskvalitet ska här vägas in, liksom vårdmöjligheterna i hemlandet och de ekonomiska åtaganden som kan bli följden om ett uppehållstillstånd beviljas. Utskottet avstyrker med det anförda motion 2012/13:Sf212 (KD) yrkande 1. Även motion 2012/13:Sf212 (KD) yrkande 2 om att inrätta en flyktingbarnskommission avstyrks därmed. Utskottet vill tillägga att har beviljat 19 av de 23 barn som uppvisade svåra uppgivenhetssymtom uppehållstillstånd i . Uppehållstillstånd har beviljats på grund av synnerligen ömmande omständigheter. Enligt har med stöd former utarbetats för att säkerställa att de läkarintyg som kommer till myndigheten uppfyller de krav som behövs för att kunna bevilja tillstånd. När det gäller frågan om att stärka barnperspektivet i utlänningslagen noterar utskottet att en särskild utredare har fått i uppdrag att bl.a. analysera för- och nackdelar med att införliva i svensk rätt (dir. 2013:35). Uppdraget ska redovisas . Eftersom frågan således är föremål för utredning är motion 2012/13:Sf208 (KD) yrkande 2 i huvudsak tillgodosedd. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet i fråga. Utskottet kan inte ställa sig bakom en ordning som innebär att ett uppehållstillstånd skulle kunna beviljas utan en individuell prövning i det enskilda fallet. Om något annat än de individuella skälen tillåts avgöra om uppehållstillstånd ska beviljas eller inte skulle det innebära att asylprocessen skulle styras av icke förutsägbara faktorer eller omständigheter. Mot bakgrund härav är det enligt utskottet otänkbart att t.ex. en lång handläggningstid eller att förflutit sedan ärendet anhängiggjordes automatiskt skulle ge rätt till uppehållstillstånd i . Utskottet avstyrker därför motionerna 2012/13:Sf225 (V) yrkande 36 och 2012/13:Sf390 (M) yrkandena 2 och 3. Utskottet är inte heller berett att förorda ett poängsystem för beviljande av uppehållstillstånd och avstyrker därmed motion 2012/13:Sf317 (SD). Utskottet motsätter sig även ett införande av regler som innebär att personer som bedöms vara i behov av skydd inte ska kunna beviljas annat än tidsbegränsade uppehållstillstånd. Motion 2012/13:Sf316 (SD) yrkandena avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. arbetsgivaransvaret, sanktionsmöjligheter samt arbetstillstånd för studenter och forskare. Jämför reservationerna 16 (S), 17 (SD), 18 (V), 19 (S) och 20 (V). En utlänning som ska arbeta i på grund av en anställning här eller utomlands ska enligt 2 kap. 7 § UtlL ha ett arbetstillstånd. Kravet på arbetstillstånd gäller dock inte medborgare i de nordiska länderna, utländska medborgare som har permanent uppehållstillstånd i , EU/EES-medborgare, medborgare i och tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatta samt deras familjemedlemmar. Vidare gäller kravet på arbetstillstånd inte studenter och doktorander som har uppehållstillstånd för studier på högskolenivå, gästforskare som beviljats särskilt uppehållstillstånd för forskning samt asylsökande som är undantagna från kravet på arbetstillstånd (AT-UND). Det finns också undantag för vissa yrkeskategorier som ska arbeta enbart i . De nuvarande reglerna om arbetskraftsinvandring trädde i kraft . Den s.k. myndighetsbaserade arbetsmarknadsprövningen upphörde därmed. I stället är det arbetsgivarens bedömning av behovet av arbetskraft som är utgångspunkten vid handläggningen av ärenden om arbetstillstånd. Enligt 6 kap. 2 § UtlL får arbetstillstånd ges till en utlänning som har erbjudits en anställning om anställningen gör det möjligt för honom eller henne att försörja sig. Vidare ska lönen, försäkringsskyddet och övriga anställningsvillkor inte vara sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen. Av de åtaganden som har gjort inom EU följer bl.a. att det egna landets befolkning och befolkningen i övriga EU/EES och ska ha företräde till befintliga arbetstillfällen. Arbetstillstånd ska därför kunna beviljas under förutsättning att principen om gemenskapsföreträde respekteras. Beslut om arbetstillstånd meddelas av som ska kontrollera att gemenskapsföreträdet respekteras samt pröva att de erbjudna anställningsvillkoren inte är sämre än vad som gäller för arbetstagare som redan är bosatta i . Ett arbetstillstånd får enligt 6 kap. 2 a § UtlL inte ges för än eller avse än anställningstiden. Den sammanlagda tillståndstiden får inte vara längre än . Arbetstillståndet ska knytas till en viss arbetsgivare och avse ett visst slag av arbete. Efter en sammanlagd tillståndstid ska tillståndet endast knytas till ett visst slag av arbete. Ett permanent uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som har haft uppehållstillstånd för arbete i sammanlagt . En utlänning vars asylansökan har avslagits genom ett lagakraftvunnet beslut ska undantagsvis kunna beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete utan att han eller hon först behöver lämna landet. Det krävs att sökanden har haft en anställning . Anställningen ska vidare vara en tillsvidareanställning eller ha en varaktighet om från ansökningstillfället och uppfylla de allmänna förutsättningarna för arbetstillstånd. Även en familjemedlem till en sådan person ska kunna beviljas uppehållstillstånd utan att först behöva lämna landet. En utlänning som uppsåtligen eller av oaktsamhet har anställning eller bedriver verksamhet som kräver arbetstillstånd utan att inneha ett sådant tillstånd döms enligt 20 kap. 3 § UtlL till böter. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet har en utlänning i sin tjänst fastän utlänningen inte har arbetstillstånd döms enligt 20 kap. 5 § UtlL till böter eller, när omständigheterna är försvårande, till fängelse i högst . Enligt samma kapitel 12 § ska en fysisk eller juridisk person som har en utlänning i sin tjänst fastän utlänningen inte har arbetstillstånd betala en särskild avgift oavsett om ansvar utkrävs enligt 5 §. Avgiften tillfaller staten. För varje utlänning utgör avgiften hälften av det prisbasbelopp som gällde när överträdelsen upphörde. Om överträdelsen har pågått än utgör avgiften för varje utlänning hela prisbasbeloppet. Avgiften får sättas ned eller efterskänkas helt, om särskilda skäl talar för det. En utlänning som har för avsikt att studera i och som har antagits till högskoleutbildning (gäststuderande) ska beviljas uppehållstillstånd för studietiden om han eller hon har sin försörjning och sin återresa tryggad genom egna medel, stipendium eller på något annat liknande sätt. Vidare ska den studerande ha en heltäckande sjukförsäkring som gäller i och inte vara ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller folkhälsan. Den som beviljas uppehållstillstånd för studier vid universitet och högskola har rätt att arbeta , utan krav på arbetstillstånd. När studierna är avslutade upphör uppehållstillståndet och därmed också rätten att arbeta. För internationella studenter som har slutfört studier motsvarande 30 högskolepoäng eller fullföljt en termin som student vid forskarutbildning finns en möjlighet att, innan giltighetstiden för uppehållstillståndet för studier har löpt ut, från ansöka om uppehålls- och arbetstillstånd. Ansökan måste göras innan tillståndstiden för studierna har löpt ut. Medföljande familjemedlemmar till utländska studenter kan få uppehållstillstånd i , men inte arbetstillstånd. En s.k. medföljare kan således enbart arbeta om han eller hon själv uppfyller förutsättningarna för att få tillstånd som arbetskraftsinvandrare. Doktorander vid högskola eller universitet får enligt nuvarande praxis uppehållstillstånd som studenter även om de parallellt med sina studier i många fall har en anställning. I kommittémotion 2012/13:Sf364 av (S) m.fl. begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om att en utvärdering bör göras av den nuvarande lagstiftningen samt att skärpta regler kring arbetsgivaransvaret bör införas för att flytta fokus från arbetstagaren till arbetsgivaren. I motionen anförs bl.a. att det inte är acceptabelt att arbetsgivare utnyttjar migranters utsatthet, oavsett bransch. Det är därför viktigt att en utvärdering görs av den förändrade lagstiftningen och att stabila förutsättningar skapas som ger trygghet för såväl individer som arbetsplatser och företag. Reglerna vid arbetstillståndsansökningar behöver förbättras. Förutom sanktioner mot arbetsgivare som bryter mot regelverket bör en vandelsprövning av arbetsgivaren införas. Härigenom skulle enligt motionärerna fokus flyttas från den sökande individens till arbetsgivarens seriositet. Vidare måste erbjudandet om arbete göras bindande för att migrerad arbetskraft ska få en rättssäker behandling. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om behovet av att förlänga kvalificeringsperioden för permanent uppehållstillstånd. Den som har haft uppehållstillstånd för arbete eller forskarutbildning under sammanlagt av bör kunna få permanent uppehållstillstånd. I kommittémotion 2012/13:A392 av m.fl. (S) begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om åtgärder mot exploatering av migrerad arbetskraft. Motionärerna framhåller att i ska svenska löner och villkor gälla för alla som arbetar. Det anställningserbjudande som ligger till grund för att ett arbetstillstånd beviljas ska därför vara rättsligt bindande med avseende på en lägsta lönenivå. Det ska således inte gå att därefter förhandla om ett anställningsavtal med väsentligt sämre villkor. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att följa upp ansökningar om arbetstillstånd och säkerställa att rätt avtal gäller. bör bl.a. kontrollera att inbetalda skatter och avgifter motsvarar den lön som arbetsgivaren har uppgivit i anställningserbjudandet. Ett tillkännagivande om vandelsprövning av arbetsgivare som söker tillstånd för migrerad arbetskraft begärs i yrkande 8. Enligt motionärerna bör t.ex. den som har skatteskulder eller som har missbrukat systemet inte kunna få anställa arbetskraftsinvandrare. I motion 2012/13:Sf373 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om arbetsmarknadsprövning. Motionärerna anför bl.a. att allmänt gäller att myndigheterna genom den reglerade arbetskraftsinvandringen ska verka för att den svenska arbetsmarknaden och ekonomin påverkas positivt. Arbetskraftsinvandringen ska inte tränga undan arbetskraft som redan finns i landet eller inom unionen. En arbetsmarknadsprövning medför att arbetsgivares önskan att förse sig med billig arbetskraft kan motverkas. och (båda S) begär i motion 2012/13:Sf374 ett tillkännagivande om att ska ha en lagfäst skyldighet att göra en seriositetsgranskning av arbetsgivaren och anställningserbjudandet. I motionerna 2012/13:Sf375 av och (båda S) och 2012/13:A369 av m.fl. (S) yrkande 1 begärs tillkännagivanden om att arbetstillstånd endast ska kunna beviljas på grundval av ett bindande anställningserbjudande. I motionerna 2012/13:A369 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2012/13:Sf378 av (S) m.fl. begärs tillkännagivanden om att ska kontrollera att lön har utbetalas i enlighet med anställningserbjudandet. I motion 2012/13:Sf323 av (S) begärs ett tillkännagivande om asylprocesser och arbetskraftsinvandring. Asylsökande som har fått avslag på sin asylansökan måste återvända till sitt hemland eller till sitt hemlands ambassad i något annat land för att ansöka om uppehållstillstånd som arbetskraftsinvandrare. Motionären anser att regeringen skyndsamt bör underlätta och förenkla denna process. I partimotion 2012/13:Sf207 av m.fl. (V) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om att arbetsgivare ska vara skyldiga att bifoga ett bindande anställningsavtal till en ansökan om arbetstillstånd. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att , när arbetstillstånd ges, ska vara skyldigt att beakta att det inte uppstår en koncentration till arbetsplatser där svårigheter att rekrytera arbetskraft kan hänga samman med lönesättning, arbetsmiljö, lokala förhållanden eller liknande faktorer. Motionärerna framhåller att en stor andel arbetstillstånd har beviljats i lågavlönade och fysiskt tunga jobb.