bet · H101KU4 · 2013-11-05 00:00:00 — Men det finns ändå mycket som tyder på att det är ett större problem än korruption i statliga myndigheter, vilket är det vi har att diskutera i dag.Riksrevisionen lämnar sex rekommendationer i sin rapport, fyra till regeringen och två till de statliga myndigheterna.1.Riksrevisionen föreslår att regeringen ska överväga ett tydligt krav på alla myndigheter att värdera risker för korruption i sitt riskarbete. Regeringen delar uppfattning att det kan finnas skäl att särskilt uppmärksamma myndigheterna på vikten av att inkludera korruptionsfrågan i det löpande arbetet med intern styrning och kontroll. Regeringen kommer också i samråd med , , att diskutera hur man kan stärka myndigheternas riskarbete när det gäller korruption.2.Riksrevisionen menar att ESV bör få i uppdrag att följa upp i vilken mån myndigheterna hanterar korruptionsriskerna. Där säger regeringen att man inte är beredd att ge ett särskilt uppdrag till ESV utan menar att uppföljningen bör göras av respektive fackdepartement i relation till de myndigheter departementet har ansvar för.3.Riksrevisionen föreslår att ett departement ges ett samlat ansvar att följa upp hur statlig förvaltning beaktar korruptionsfrågor. Regeringen säger att man inte har för avsikt att ge ett departement ett sådant ansvar utan menar att arbetet bör ske inom ramen för regeringens ordinarie styrning och uppföljning av myndigheterna, vilket som sagt respektive fackdepartement har ansvar för.4.Riksrevisionen föreslår att en myndighet får i uppdrag att vidareutveckla och stärka myndighetsnätverket mot korruption. Regeringen säger att man kommer att ge ESV ansvar för att utveckla formerna för ett erfarenhetsutbyte om åtgärder mot korruption.5.Riksrevisionen föreslår att varje myndighet ska införa rutiner för att anmäla misstankar om korruption. Regeringen säger å sin sida att varje myndighet måste bedöma vilka åtgärder som krävs utifrån en analys och värdering av riskerna på den enskilda myndigheten och konstaterar att en utredning om stärkt skydd för arbetstagare som slår larm om missförhållanden är tillsatt, arbetar och kommer att lägga fram förslag framöver.6.Slutligen föreslår att regeringen ska säkerställa att korruptionsfrågor inkluderas i myndigheternas etik- och värdegrundsarbete. Detta är någonting som regeringen instämmer i. Regeringen har inrättat en värdegrundsdelegation, som bland annat ska främja en kultur som förebygger korruption och andra oegentligheter.Sammanfattningsvis är det väldigt tydligt att regeringen delar den bedömning gör när det gäller att myndigheternas arbete mot korruption behöver förstärkas. De skillnader som finns mellan regeringen och handlar om organisatoriska frågor, inte om hur man principiellt ser på korruptionsproblemet. Regeringen vill inte inrätta olika särlösningar för att hantera korruptionsrelaterade risker och problem, utan vill använda den form för myndighetsstyrning som är etablerad, nämligen att respektive fackdepartement ansvarar för sina myndigheter. Däremot kommer att få vissa uppdrag som syftar till att ge ett generellt stöd.Det är viktigt att framhålla att det här är en logisk och rimlig hållning från regeringen. Det finns en mängd olika frågor som varje myndighet har ansvar för att följa upp. Det ska finnas gott ledarskap i myndigheterna. Man ska arbeta med rekrytering, jämställdhetsfrågor och hbt-frågor.Jag skulle vilja gå så långt som att jämföra korruption som samhällsproblem med till exempel mobbning på arbetsplatser, inklusive statliga myndigheter. Mobbning är sannolikt ett större samhällsproblem än korruption i vårt land. Det är tusentals människor, även inom och statlig förvaltning, som utsätts för mobbning på arbetsplatsen. Jag tror inte att det är tusentals tjänstemän som tar mutor.Det är viktigt att sätta saker i relation till varandra. Lyfter man fram korruptionsfrågan särskilt signalerar man därmed att man ser det som ett mycket större och allvarligare problem än många andra viktiga problem som myndigheterna har att hantera. Korruption måste tas på stort allvar, men måste också sättas i relation till andra problem i vårt samhälle och inom myndighetsarbetet.Konstitutionsutskottet delar självklart regeringens och bedömning att myndigheternas arbete med att förebygga korruption behöver förstärkas. Men det är sammantaget också väldigt tydligt att regeringen tar korruptionsfrågorna på allvar och arbetar med ett antal åtgärder.Låt mig också säga något kort om det som anfördes om den ökade förekomsten av upphandlingar. Syftet med lagen om offentlig upphandling är att upphandlingssystemen ska bli transparenta och rättvisa, att alla företag ska behandlas lika. Innan vi hade lagstiftning om offentlig upphandling kunde till exempel kommuner ha nära underhandskontakter med olika företag. Det kunde lätt uppstå osunda relationer. har vi ett tydligt system för offentlig upphandling som är transparent och som kan prövas i domstol om man inte är nöjd. Det bidrar naturligtvis till att motverka korruption och öka rättssäkerheten för företagen.Jag vill bestämt avvisa idén om att en annan regering skulle kunna arbeta effektivare mot korruption. Det är väldigt tydligt att den här regeringen tar korruptionsfrågorna på stort allvar och vidtar en rad åtgärder, men gör det på ett rimligt sätt i relation till korruptionsproblemets storlek.Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. Jag tycker att anförande var ganska belysande. Det är precis det här som jag känner är problemet i när det kommer till korruptionsfrågorna. Å ena sidan anser ni att detta är en fråga som man måste ta på allvar. Å andra sidan finns det inget större problem. Därför får ni inte uppmärksamma det här området så mycket att ni kan anklagas för att tycka att det skulle vara ett större problem än mobbning eller någon annan samhällsfråga som också är viktig. Det gör att man inte kan göra någon ordentlig insats för att uppmärksamma det här särskilt, och därför blir egentligen ingenting gjort.Jag tycker att det riktiga angreppssättet i den här frågan är att fastslå att vi i alltför länge har gjort alltför lite. Ska det bli en ändring på det, så att svenska myndigheter och den tar det här på allvar och så att de som upplever att korruption är ett problem i ser att vi politiker gör någonting åt det, då måste man införa en del särlösningar . Är man inte beredd att göra det, därför att det i värsta fall kan uppfattas som att korruption är ett problem i om vi försöker göra någonting åt korruptionen eller försöker arbeta mer för att förebygga den, då kommer man inte heller att lyckas minska korruptionen eller förebygga den. Jag vill påstå att försöker skapa en konflikt där det inte finns någon konflikt. Jag var i mitt anförande väldigt tydlig med att korruption är ett allvarligt samhällsproblem där den förekommer. Självklart är det mycket allvarligt att tjänstemän på har sålt uppehållstillstånd. Självklart är det mycket allvarligt med den korruptionshärva som avslöjats i . Det är klart att detta undergräver allmänhetens förtroende för myndigheterna på både statlig och nivå.Samtidigt är det belysande att i sitt anförande inte förde fram något enda exempel på korruption som han särskilt ville betona. Han gav oss inte några ytterligare exempel utöver den handfull som vi har sett i medierna.Det är naturligtvis allvarligt med dem som har avslöjats. Men det finns också skäl att inte göra ett problem större än vad det är. Om nu är världens fjärde minst korrupta land, finns det då anledning att framställa korruption som ett stort samhällsproblem i ?De fall som avslöjats är mycket problematiska. Där ska rättsstaten gripa in med full kraft. Men det är också viktigt att behålla proportionerna. I världens fjärde minst korrupta land kan man inte rimligen säga att korruption är ett så allvarligt samhällsproblem att det ska lyftas upp före en mängd andra allvarliga samhällsproblem och samhällsutmaningar. Det gäller att behålla proportioner.Vi är helt överens om att rättsstaten kräver att medborgarna kan lita på myndigheterna och deras hederlighet. Men av oss som politiska företrädare krävs också att vi kan hålla sans och balans och rimliga proportioner mellan olika problem. Det var det jag ville illustrera med mitt exempel om mobbning.Det handlade inte om att spela ned korruptionsproblemet utan snarare om att visa att det finns en mängd samhällsproblem som vi har att tackla. Det i stället illustrerar är att det blir en läpparnas bekännelse. Man gör ingenting eftersom risken är att andra uppfattar att det är ett problem om man gör någonting.I själva verket vet inte riktigt om det är ett problem och hur stort problemet är. Vi vet att det är problem med korruption även i , men hur stort det är vet vi inte. Vi vet att det är mindre än i många andra länder. Men det kan fortfarande vara ett problem som är betydande. Framför allt kan det vara ett problem som kan bli större.Det finns goda skäl att jobba förebyggande för att minska korruptionen och minska risken för korruption . Det är vad också säger. Trots att det blir en del positiva ord om att det är viktigt med arbetet mot korruption blir det inte så mycket gjort från regeringen. tycker att det är roligt att framställa sig själv som lite godare än alla oss andra. Det får han gärna göra. Jag tycker dock inte att det är en korrekt beskrivning av verkligheten.Som jag framhöll i mitt anförande har regeringen vidtagit en rad olika åtgärder för att motverka korruption i statlig verksamhet. Det handlar om värdegrundsarbetet inom ramen för Värdegrundsdelegationen, särskilda uppdrag till och att inom ramen för myndighetsdialogen följa upp det arbetet.Regeringen är beredd att göra åtgärder och har vidtagit åtgärder. Det är en helt felaktig beskrivning när säger att regeringen inte gör någonting.Vi är helt överens om att det är ett samhällsproblem. Det är en brottslighet som ska bekämpas som annan brottslighet. Givetvis är det på det sättet. Men det är också viktigt att behålla proportioner. Jag reagerade på två punkter som tog upp. Den första frågan gäller upphandling. Det är självklart bra att vi har bättre och mer utvecklade system för upphandling . Det är vi helt eniga om.Jag tog upp att det finns en risk i upphandling i sig. Upphandlingsområdet är ett riskområde hur mycket vi än utvecklar det. Det innebär att om vi ökar andelen av vår produktion och tjänsteproduktion som läggs ut på upphandling ökar vi också risken. Kan du instämma i det?Den andra fråga jag vill ta upp har att göra med mobbningsjämförelsen. Forskningen visar och bland annat statsvetaren har väldigt tydligt lyft fram att just förtroendet för staten och avsaknaden av korruption har en alldeles avgörande betydelse för människors förtroende för det politiska systemet och statsapparaten i stort.Det betyder att det här inte handlar hur många tusen människor som drabbas av ett problem utan om problemets art och hur allvarligt det är för själva det demokratiska systemet. Det var det jag tog upp.Korruption är ett system som är artskilt och speciellt. Det kan väcka frågan: Bör det lyftas på ett särskilt sätt i statsförvaltningen eller bör det inte? Jag höll den frågan öppen och sade att man kan se det på olika sätt.Det är möjligt att korruptionen i inte är av större omfattning än att detta inte krävs. Men forskare pekar på att det är möjligt att problemen underskattas och att till exempel kommunalsektorn inte alltid är med.Det ger skäl att fråga: Håller du med om att korruption till sin art är ett problem som är större än mobbning? Vad gäller upphandlingsfrågan måste kommuner, landsting och statliga myndigheter alltid köpa in varor och tjänster oavsett hur man väljer att organisera verksamheten.Även om man skulle driva alla skolor i regi eller all välfärdsverksamhet i regi skulle man ändå vara tvungen att göra omfattande upphandlingar av byggnadsmaterial, skolmaterial eller vad det nu kan vara för någonting.Att offentlig sektor alltid kommer att vara en stor upphandlare kommer man inte ifrån. Det är viktigt att vi har tydliga regler för hur upphandlingen ska gå till, och det har vi nu sedan ett antal år tillbaka.Det gör att korruptionsrisken rimligen bör ha minskat jämfört med en situation där man inte har en sådan fast legal struktur. Där kunde kommunerna under hand utveckla osunda relationer med olika leverantörer.När det sedan gäller förtroendet för det politiska systemet håller jag med om att i länder där man har en utbredd korruption får man en allvarlig förtroendeskada för det politiska systemet och statsapparaten, vilket jag också sade i mitt anförande. Jag delar den uppfattningen.Om man tittar på svenska undersökningar förefaller det som att medborgarna tror att korruptionen är mer omfattande i vårt land än vad forskningen faktiskt ger stöd för att den är.Om man på olika sätt lyfter upp korruptionsfrågan ännu mer och säger att det är ett mycket allvarligt samhällsproblem i riskerar man att förstärka medborgarnas felaktiga uppfattning om hur omfattande korruptionen är.Där menar jag att det är viktigt att hålla proportionerna mellan hur stort problemet är och hur stor vikt man ska lägga vid andra samhällsproblem. I en kommun som det socialdemokratiskt styrda där man har ett långvarigt maktinnehav har man sett omfattande problem. Det är klart att det undergräver förtroendet för kommunledningen där. När det gäller upphandlingar är inte skolan ett så bra exempel eftersom den inte upphandlas. Däremot finns det inom många andra områden, till exempel sjukvården.I min egen hemstad driver borgerligheten att väldigt mycket mer än tidigare ska upphandlas. Det är problemet. Vi kan aldrig komma ifrån upphandling. Upphandling är en naturlig del av offentlig verksamhet. Frågan är: Hur mycket ska upphandlas?Den fråga jag ställde är: När man väljer att upphandla mycket mer än tidigare, tar man då med korruption i beaktande? Funderar man på: De vinster vi kan göra genom att lägga ut detta på upphandling, hur ska vi väga dem mot att vi därmed utvidgar ett område som är särskilt korruptionsutsatt?Det är upphandlingen, det är den fortfarande, och det kommer den alltid att vara hur bra system vi än försöker få till på upphandlingsområdet. Att vi har tydliga regler är bra. Men ställ frågan: Är det verkligen vettigt att utvidga områden som är korruptionsutsatta?När det gäller förtroendet är det som säger. Många medborgare hyser större misstroende än vad de kanske har skäl till. Det kan tolkas på olika sätt. Man kan säga att man kanske inte ska tala om det så att de blir ännu mer oroliga.Min ingång är att kunskap alltid är viktig. lyfte fram kunskapsfrågan, och jag vill också lyfta fram kunskapsfrågan. Får man kunskap kommer man att kunna bedöma detta bättre. Det är bättre att medborgarna får reda på att det finns problem och kanske också omfattningen av dem än att de går och tror saker om detta.Därför är jag väldigt glad att man nu inom kommunsektorn jobbar oerhört hårt med att öka kunskapen om korruption. Man jobbar med att utbilda sina anställda och öka kunskapen om korruptionsproblemen.Jag tror inte att problemen med misstro mot det offentliga blir mindre för att man håller människor i okunnighet. Jag tror att man ska tala om det, lyfta fram frågorna och se till att människor får en korrekt uppfattning om hur det ligger till. Jag delar uppfattningen att det är viktigt att medborgarna får en korrekt uppfattning om korruptionens utbredning i . Det är precis det jag har försökt säga i mitt anförande och i de olika replikskiftena. Vi ska ta korruptionsriskerna på allvar.Det gör regeringen genom det arbete den bedriver. Det är väldigt tydligt. Det är möjligt att det finns en del kommuner som har en hemläxa att göra för att lyfta fram korruptionsriskerna och förbättra transparensen, men som jag också har sagt är det viktigt att ställa korruptionsriskerna i relation till andra samhällsproblem. Det var det som var min poäng. När det gäller upphandlingsområdet tycker jag att det är intressant om den socialdemokratiska partivänstern har hittat ett nytt argument mot upphandling, konkurrens och valfrihet i offentlig sektor, nämligen att det ökar risken för korruption. Jag har inte riktigt hört den vinklingen på debatten tidigare, men det är klart att man ska söka de argument man finner starkast. Den typen av argumentation kan också ses som ett sätt att misstänkliggöra företagen och näringslivet och säga att kommuner och landsting bör hålla sig på armlängds avstånd från näringslivet och undvika upphandling, konkurrens och valfrihet - för det vet man ju att företagen är korrupta och gärna vill muta offentliga tjänstemän, och så där. Det kanske inte rimmar riktigt väl med det anslag om näringslivsvänlighet och satsning på näringspolitik som andra delar av det socialdemokratiska partiet försöker lyfta fram.Som jag har sagt: Det är klart att man ska ta korruptionsriskerna på allvar också i upphandlingssammanhang, men det ska inte hindra oss från att göra goda upphandlingar för att öka inslaget av konkurrens och valfrihet i offentlig verksamhet. Det finns ett tydligt samband mellan en statsförvaltning med låg korruption och välståndet i ett land. Korruption innebär ekonomiska förluster och bristande förtroende för politiker och det offentliga, och detta försvagar välfärden och förmågan att hantera utmaningar. Det gäller allt från att minska arbetslöshet till miljöfrågor och sjukvård.Svenska Institutet för europapolitiska studier anger i en rapport att tidningen citerat den grekiske premiärministern, som vid ett toppmöte i ska ha sagt att landets interna korruption var det främsta skälet till allvarliga ekonomiska problem - inte utifrånkommande spekulationstendenser. Vi kan med oro se att flera länder i får sämre resultat i mätningar som visar länders grad av korruption. Nyss nämnda ligger nu i korruptionsindex på plats 94, tillsammans med , , , , , och . Vissa tror att korruption främst är ett problem i länder som sent har anslutits till EU. Så är det inte. har i index sjunkit till plats 72 och har alltså en betydligt sämre situation än vad som är fallet i flera länder i och . Även vissa regioner inom EU-länder har särskilt stora problem. kom på fjärde plats i mätning, efter , och . Dessa goda resultat ska vi vara mycket glada över, men det är inget vi kan ta för givet. Vi påverkas av omvärlden, och om den försämras räcker det inte bara med att vara bättre än den - vi måste bevaka att förskonas från korruption. Man kan höra att har varit lite naivt i sin inställning till korruption. I den rapport om förebyggande arbete mot korruption bland parlamentariker och rättsväsen som Greco presenterade kommenteras detta med att den allmänna opinionen verkar ha vaknat från vad som ibland kallas för en viss naivitet om korruptionens utbredning i . Greco säger vidare om att medvetenheten om korruptionens risker verkar ha ökat och skulle kunna gynnas av fortsatt stimulans.Rapporten från om statliga myndigheters skydd mot korruption, vilken ligger till grund för vårt betänkande och vår debatt här , är ett bra exempel på just att det fortfarande finns en hel del kvar att belysa och göra i det svenska samhället för att förebygga och medvetandegöra risker för korruption. förs dock en levande diskussion, och det pågår ett aktivt arbete.Utöver har ett flertal rapporter om korruptionsbekämpning kommit , och jag tänker nämna några. Regeringen lämnade 2012 ett uppdrag till Statskontoret att ta fram underlag för att bedöma korruptionen i kommuner och landsting, och en sådan rapport har presenterats och bereds nu i . Expertgruppen för Studier i Offentlig Ekonomi lämnade en rapport med titeln nytta eller egen ?, och även Brå och har släppt intressanta rapporter . kommer också en korruptionsrapport från , där även analyseras och säkert får rekommendationer - kommissionen tittar förstås på flera länder, förhoppningsvis alla. Även i medierna skrivs det en hel del. Vid en enkel slagning på får man upp flertalet artiklar om korruptionsbekämpning från den senaste månaden. Exempelvis publicerades en debattartikel av statsvetaren som handlar om vikten av god statsförvaltning. skrev , ordförande för , om att i sin iver att kontrollera den kommunala sektorn inte får glömma bort de privata företagen och tvivelaktiga affärsmetoder utomlands.Jag kan hålla med honom när han säger att inte minst de statliga bolagen tydligare bör redovisa hur de ska undvika att bli en del av den omfattande korruption som finns på marknaden där de verkar. vill att lämplig myndighet får i uppdrag att se över hur svenska myndigheter sköter sitt uppdrag att motverka korruption i utlandsaffärer, och det är en uppmaning jag tycker att regeringen ska överväga.Vi KU-ledamöter i Alliansen fick en artikel om arbetet för en lagstiftning om redovisning av bidrag till partier publicerad. Vi i Alliansen arbetar målmedvetet för att en sådan lagstiftning ska få finnas på plats inför nästa års val. Detta är en viktig pusselbit i kampen mot korruption. Senast framförde fem debattörer i att måste pressa på för att införa meddelarskydd i EU, med tanke på att visslarna i EU har tystnat och korruptionen fortsätter att vara ett omfattande problem där. Jag tycker att det låter som ett förslag väl värt att titta på för regeringen. Mot denna bakgrund av många rapporter och tidningsartiklar kan man nog konstatera att kunskaps- och debattnivån kring korruption har ökat i , och det är utmärkt. Korruption är per definition en dold företeelse, och ju mer ljus som riktas mot fenomenet, desto svårare får korruptionen att få fäste.I rapporten från Sieps om korruption i , som jag tidigare nämnde, anges ett antal lärdomar om vad som ger god samhällsstyrning och låg korruption i europeiska länder och regioner. Det första som nämns är oberoende och aktiva medier - i de länder där samhällsstyrningen håller lägre kvalitet finns det också låga pressfrihetsindex. En fri press, med intresse att bevaka maktmissbruk och som läses av många, är ett mycket viktigt bidrag till korruptionsbekämpningen. Det kan vara värt att ha detta i åtanke när tidningar i nu stänger ned lokalavdelningar. Det betyder ett steg bakåt i korruptionsbekämpningen i kommunsektorn - en sektor som, vilket vi har hört här, har bland de största riskerna för korruption i det svenska samhället. Vi behöver fundera över om detta kan behöva kompenseras på något sätt. Jag har inte möjlighet att ta upp alla lärdomar om faktorer som är korruptionsbekämpande i Sieps rapport, men jag vill särskilt ta upp lärdom nummer sex: skydd för väckarklockor, eller whistleblowers som de också kallas. två regioner och lyfts fram som ett jämförande exempel på vad skydd för whistleblowers kan betyda. tillhör en av de regioner som har bäst samhällsstyrning i EU. De har ett avancerat skyddssystem för whistleblowers.Vallonien ligger ungefär på ett EU-genomsnitt när det gäller samhällsstyrning. Och experter pekar just på den sköra situationen utan skyddsåtgärder för whistleblowers som en tydlig brist där.Meddelarfriheten i den offentliga sektorn i är en viktig del i korruptionsbekämpningen. För att stödja korruptionsbekämpningen också i den privata sektorn måste lagen vara tydligare, och den måste bättre kunna skydda anställda som där anmäler missförhållanden.I februari i år tillsatte regeringen en utredning om stärkt skydd för arbetstagare som slår larm. Det är en viktig utredning, och jag ser fram emot bra underlag och skarpa förslag när den ska presenteras till våren.Då EU:s lagstiftningsprocess och fördelningen av offentliga medel där är en process där i hög grad deltar och resultatet starkt påverkar oss menar jag att regeringen också måste se över hur den kan driva på för ett starkare skydd för den som slår larm i EU-förvaltningen.Riksrevisionen påpekar i sin rapport om statliga myndigheters skydd mot korruption att svenska myndigheter måste bli bättre på att sätta upp system där medarbetare kan känna sig trygga med att anmäla missförhållanden. har bara en fjärdedel så kallade visselsystem för att anmäla misstänkt korruption anonymt.