bet · H001AU10 · 2013-05-29 00:00:00 — Utskottet kan dock konstatera att det fortfarande råder olika villkor för kvinnor och män vad gäller att komma in, stanna kvar och utvecklas i arbetslivet samt att förena arbete och familj. Därmed kan målet om en ekonomisk jämställdhet inte anses vara uppfyllt, och det torde även finnas ekonomiska vinster att göra genom att öka kvinnornas sysselsättningsgrad till samma nivå som männens. När det gäller frågan om jämställdhet och tillväxt noterar utskottet att regeringen gett i uppdrag att genomföra en studie av jämställdhet och det regionala jämställdhetsarbetet (N2009/9170/RT). Mot bakgrund av vad som framkommit i denna studie beslutade regeringen om en handlingsplan för en jämställd regional tillväxt 20122014 med åtgärder för att underlätta och skapa bättre förutsättningar att arbeta med jämställdhet i det regionala tillväxtarbetet (N2012/1365/RT). Regeringen har också satt frågan om jämställdhet och tillväxt på den internationella agendan. En särskild utredare fick i uppdrag att studera kopplingen mellan jämställdhetspolitiska insatser, ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning i EU:s medlemsstater inför en konferens under det svenska ordförandeskapet i EU . Utskottet delar regeringens inställning att en viktig orsak till den könsuppdelade arbetsmarknaden är de utbildningsval som kvinnor och män gör. Dessa val påverkar i stor utsträckning vilka yrken som kvinnor och män kommer att arbeta med och får därmed stora konsekvenser för lönerna. Utskottet vill här framhålla att regeringen beslutat om flera insatser för att främja jämställdhet i skolan. tillsattes delegationen för jämställdhet i skolan (dir. 2008:75) och 2009 delegationen för jämställdhet i högskolan (dir. 2009:7). Med utgångspunkt i de erfarenheter som dessa delegationer redovisat (SOU 2010:99 och SOU 2011:1) välkomnar utskottet att regeringen och gav i uppdrag att genomföra insatser i syfte att främja jämställdhet i skolväsendet (U2011/7067/S och U2012/3983/S). Uppdraget ska genomföras . Flickor, unga kvinnor, pojkar och unga män ska i förskolor och skolor ges möjlighet att pröva och utveckla sina förmågor och sina intressen oberoende av könstillhörighet. Satsningen ska bl.a. ge förskolechefer, rektorer, förskolelärare, lärare och fritidspedagoger ökad kunskap om hur undervisningen, sociala relationer och de arbetssätt som används i lärandet kan påverka flickors och pojkars resultat i skolan. Fördelningen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet mellan kvinnor och män har också ett nära samband med kvinnors möjlighet att delta fullt ut på arbetsmarknaden och påverkar kvinnors och mäns möjlighet att förena föräldraskap och familjeliv med yrkesarbete. För att kunna utforma riktade insatser som bidrar till en jämnare fördelning av det obetalda arbetet noterar utskottet att regeringen givit i uppdrag att genomföra en tidsanvändningsundersökning (IJ2008/2170/JÄM). Resultatet visar att kvinnor lägger allt mindre tid på hemarbete och mer tid på förvärvsarbete, medan det omvända förhållandet gäller för män. Män förvärvsarbetar dock fortfarande mer än kvinnor en genomsnittlig vardag. Kvinnor arbetar fortfarande mer obetalt än män. Resultatet från tidsanvändningsstudien indikerar att fördelningen av hemarbetet i barnfamiljer blivit mer jämställd, men också att det går långsamt framåt. Bland de insatser som regeringen har beslutat om för att förbättra förutsättningarna för ett jämställt deltagande i arbetslivet kan skattereduktion för utgifter för hushållsarbete nämnas. Även regeringens jämställdhetsbonus avser att stärka föräldrarnas incitament att fördela föräldraledigheten jämnt mellan sig. Många föräldrar har upplevt att systemet med bonusen är komplicerat. För att underlätta uttaget av jämställdhetsbonusen betalas den ut automatiskt till de som är berättigade. Utskottet noterar också att de förväntade effekterna av regeringens arbetslinje är större för kvinnor än män, vilket kan förbättra förutsättningarna för en ekonomisk jämställdhet. Till exempel har jobbskatteavdragets fokusering på låg- och medelinkomsttagare inneburit att drivkrafterna till arbete har stärkts mer för kvinnor än för män. Utskottet ser fram emot att ta del av de resultat som delegationen för jämställdhet i arbetslivet (dir. 2011:80) kommer att redovisa . Delegationen ska sammanställa och tillgängliggöra kunskap om kvinnors och mäns olika villkor och möjligheter i arbetslivet och lämna förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbetslivet och minska lönegapet mellan kvinnor och män. Utskottet anser att den etableringsreform som har varit i kraft är ett viktigt steg för att påskynda etableringen i arbets- och samhällslivet för utrikes födda. Tillsammans med de förslag som utredningen om ökat arbetskraftsdeltagande bland nyanlända utrikes födda kvinnor och anhöriginvandrare lämnat i betänkandet om nyanlända kvinnor och anhöriginvandrare på arbetsmarknaden (SOU 2012:69), utgör de samlade initiativen ett viktigt steg för att öka arbetskraftsdeltagandet och påskynda etableringen på arbetsmarknaden för dessa grupper. Utredningen visar att nyanlända kvinnor systematiskt får ta del av ett senare och sämre stöd för etableringen. Utskottet vill betona att detta är ett angeläget problem som behöver åtgärdas och ser fram emot de förslag som regeringen kommer att gå vidare med. Frågan om en jämn fördelning av makt och inflytande kan också kopplas ihop med frågan om en jämställd arbetsmarknad. Utskottet anser att utgångspunkten är att kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva medborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. Regeringens utnämningspolitik är ett tydligt exempel på insatser som regeringen genomfört inom den offentliga sektorn och som tar sikte på att utmana och ifrågasätta de mekanismer som gör att det finns fler män än kvinnor på ledande poster. Utnämningspolitiken har inneburit att ledande befattningar inom staten blir föremål för en mer professionell hantering och utannonsering. Utskottet ställer sig bakom dessa insatser, vilka har resulterat i en ökad transparens och en jämnare könsfördelning bland myndighetscheferna. Med det som ovan sagts avstyrks motionerna 2012/13:A367 (S) yrkandena 23, 2012/13:A395 (MP) yrkande 4, 2012/13:A356 (S) yrkande 3, 2012/13:A291 (SD) yrkandena 1 och 4 samt 2012/13:A297 (M). Lönekartläggning, handlingsplaner för jämställda löner och jämställdhetsplaner Utskottets förslag i korthet bifaller motionsyrkanden om lönekartläggning och handlingsplaner för jämställda löner och avslår motionsyrkanden om jämställdhetsplaner och uppdrag till . Jämför reservationerna 6 (M, FP, C, KD), 7 (S, MP, V) och 8 (MP). Enligt 3 kap. 10 § diskrimineringslagen (2008:567) ska arbetsgivare kartlägga och analysera dels bestämmelser och praxis om löner och andra arbetsvillkor som tillämpas hos arbetsgivaren, dels löneskillnader mellan kvinnor och män som utför arbeten som är att betrakta som lika eller likvärdiga. Syftet är att upptäcka, åtgärda och förhindra osakliga skillnader i löner och andra anställningsvillkor mellan kvinnor och män. Enligt 11 § samma kapitel ska arbetsgivare upprätta en handlingsplan för jämställda löner och där redovisa resultatet av kartläggningen och analysen enligt 10 §. I planen ska det anges vilka lönejusteringar och andra åtgärder som behöver vidtas för att uppnå lika lön för arbeten som är att betrakta som lika eller likvärdiga. Planen ska innehålla en kostnadsberäkning och en tidsplanering utifrån målsättningen att de lönejusteringar som behövs ska genomföras och senast . En redovisning och en utvärdering av hur de planerade åtgärderna genomförts ska tas in i en efterföljande handlingsplan. Skyldigheten att upprätta en handlingsplan för jämställda löner gäller inte arbetsgivare som vid det senaste sysselsatte färre än 25 arbetstagare. Enligt 13 § samma kapitel ska arbetsgivare upprätta en plan för sitt jämställdhetsarbete. Planen ska innehålla en översikt över de åtgärder som behövs på arbetsplatsen och en redogörelse för vilka av dessa åtgärder som arbetsgivaren avser att påbörja eller genomföra . Planen ska också innehålla en översiktlig redovisning av den handlingsplan för jämställda löner som arbetsgivaren ska göra enligt 11 §. En redovisning av hur de planerade åtgärderna har genomförts ska tas in i en efterföljande plan. Skyldigheten att upprätta en jämställdhetsplan gäller inte arbetsgivare som vid det senaste sysselsatte färre än 25 arbetstagare. Socialdemokraterna anför i kommittémotion 2012/13:A367 av m.fl. att lönekartläggningar är ett väl fungerande instrument för att synliggöra löneskillnader mellan kvinnor och män. Genom att strukturell lönediskriminering åskådliggörs kan riktade insatser sättas in för att minska löneskillnaderna. Enligt motionärerna innebar dock reformen om en samlad diskrimineringslagstiftning flera försämringar för kvinnor i detta avseende. Flera fackliga organisationer har t.ex. vittnat om hur arbetet med lönekartläggningar försvåras när det inte sker regelbundet i en årlig lönerevision. I yrkande 4 föreslås att lönekartläggningar och handlingsplaner för jämställda löner ska göras . Företag som har färre än tio anställda ska vara undantagna från kravet att upprätta handlingsplaner för jämställda löner. I yrkande 5 föreslås att jämställdhetsplaner också ska upprättas och att företag som har färre än tio anställda ska vara undantagna denna skyldighet. framhåller i kommittémotion 2012/13:A388 av m.fl. att jämställda löner och ekonomisk självständighet är en förutsättning för att åstadkomma ökad jämställdhet. Motionärerna anser dock att utvecklingen går åt fel håll. Löneskillnaderna mellan kvinnor och män består, och har löneskillnaderna minskat . Arbetet mot osakliga löneskillnader är ytterst ett ansvar för arbetsmarknadens parter, men politiken måste definiera målsättningar och skapa förutsättningar för att åstadkomma jämställda löner. I yrkande 1 föreslås att ges ett förtydligat uppdrag om att vidta aktiva åtgärder för jämställda löner. I yrkande 2 föreslås att lönekartläggningar ska genomföras . I yrkande 3 föreslås att planer för jämställda löner samt för jämställdhets- och mångfaldsarbete ska göras och följas upp på arbetsplatser med mer än tio anställda. anför i kommittémotion 2012/13:A219 yrkande 2 av m.fl. att kraven på att genomföra lönekartläggningar och upprätta handlingsplaner bör skärpas. kunde fackförbundet (numera Vision) konstatera att antalet kommuner som genomförde en årlig lönekartläggning hade halverats. fann att andelen företag som genomförde en lönekartläggning minskat i deras branscher. Enligt motionärerna har signalen gått fram till arbetsgivare att det är fritt fram att prioritera ned arbetet mot osakliga löneskillnader. Eftersom kollektivavtalsbundna arbetsgivare genomför lönerevisioner är det både rimligt och naturligt att också en kartläggning genomförs . Det är också rimligt att de minsta arbetsplatserna undantas från kraven men att alla arbetsgivare med över tio anställda bör omfattas av lagens krav. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:A232 att lönekartläggningar och jämställdhetsplaner ska göras av arbetsgivare med fler än tio anställda. För att delmålet om ekonomisk jämställdhet ska kunna nås måste osakliga löneskillnader synliggöras och elimineras. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:A357 att arbetsgivare med minst tio anställda ska genomföra lönekartläggningar och upprätta jämställdhetsplaner . Arbetet med att utjämna löneskillnaderna mellan kvinnor och män kräver ett kontinuerligt arbete, och det räcker inte med ett nedslag . Årliga lönekartläggningar är ett bra verktyg för att kunna åskådliggöra i vilken omfattning som osakliga löneskillnader förekommer och för att ge ett bra underlag för vilka åtgärder som ska vidtas. Målet om ekonomisk jämställdhet utgår från att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Trots att kvinnors ställning på arbetsmarknaden har stärkts och deras förutsättningar för ekonomisk självständighet har ökat, är det bestående lönegapet ett tydligt uttryck för kvinnors och mäns olika möjligheter i arbetslivet. Dessa löneskillnader får dessutom konsekvenser för kvinnors inkomster över hela livscykeln, från tiden som yrkesarbetande fram till och med pensionen. Reformen om en samlad diskrimineringslagstiftning innebär att lönekartläggningar ska göras och handlingsplaner för jämställda löner ska upprättas , till skillnad från som var kravet tidigare. Dessutom är företag med färre än 25 arbetstagare undantagna från skyldigheten att upprätta en handlingsplan för jämställda löner. gällde att endast företag med färre än tio anställda var undantagna från regeln. Flera fackliga organisationer vittnar dock om hur arbetet med lönekartläggningar försvåras när det inte sker regelbundet i en årlig lönerevision. kunde fackförbundet (numera Vision) konstatera att antalet kommuner som genomförde en årlig lönekartläggning hade halverats jämfört med innan lagen ändrades. Förbundet visar också att av personalcheferna i kommuner och landsting anser att en lönekartläggning är ett bra verktyg för att uppnå jämställda löner. Av de kommuner och landsting som genomfört en lönekartläggning uppger drygt hälften att de hittat osakliga löneskillnader. Därefter har upprättat en handlingsplan. Utskottet anser att lönekartläggningar är ett väl fungerande instrument för att bl.a. synliggöra löneskillnader mellan kvinnor och män. Genom att strukturell lönediskriminering åskådliggörs kan riktade insatser sättas in för att minska löneskillnaderna. Utskottet menar därför att det behövs en lagstiftning som slår fast att lönekartläggningar och handlingsplaner för jämställda löner ska göras . Vidare anser utskottet att endast företag med färre än tio arbetstagare ska vara undantagna från skyldigheten att upprätta en handlingsplan för jämställda löner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Motionerna 2012/13:A367 (S) yrkande 4, 2012/13:A388 (MP) yrkande 2 och 3 i denna del, 2012/13:A219 (V) yrkande 2, 2012/13:A232 (S) i denna del samt 2012/13:A357 (S) i denna del tillstyrks. Utskottet övergår nu till frågan om jämställdhetsplaner och vill inledningsvis hänvisa till vad utskottet anfört tidigare (senast i bet. 2011/12:AU6). Jämställdhetsplaner är ett viktigt instrument i det aktiva jämställdhetsarbete som ska bedrivas på arbetsplatserna. Utskottet noterar att det i uppdraget till delegationen för jämställdhet i arbetslivet (dir. 2011:80) ingår att lämna förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbetslivet och minska lönegapet mellan kvinnor och män. Delegationen ska redovisa sitt uppdrag . Vidare välkomnar utskottet att regeringen gav () i uppdrag att utöka tillsyns- och främjandeinsatserna avseende bl.a. universitetens och högskolornas arbete med aktiva åtgärder enligt diskrimineringslagen (A2013/697/DISK). Satsningen ska bidra till att DO:s arbete intensifieras inom detta område, och DO ska redovisa resultatet av uppdraget till regeringen. Att öka kravet på företag med mer än tio anställda att upprätta jämställdhetsplaner eller att ge uppdrag inom detta område kan inte anses vara befogat. Mot denna bakgrund avstyrks motionerna 2012/13:A367 (S) yrkande 5, 2012/13:A388 (MP), yrkande 1 och 3 i denna del, 2012/13:A232 (S) i denna del samt 2012/13:A357 (S) i denna del. Utskottets förslag i korthet Jämför särskilda yttrandena 1 (S), 2 (MP) och 3 (V). (KD) föreslår i motion 2012/13:A227 att insatser för att öka jämställdheten i föräldraskapet bör utredas. Även om mammor och pappor har samma förutsättningar enligt lag finns det stora skillnader i det faktiska föräldraskapet. Mammor tar ut av föräldrapenningen, och av de barn som lever med en ensamstående förälder är folkbokförda hos mamman. I nio av tio domslut om ensam vårdnad är det mamman som får ensam vårdnad. Statistiken visar följaktligen att kvinnor tar ett större ansvar för barnen, medan män väljer hur stort ansvar de vill ha. För att komma åt de bakomliggande faktorerna till det ojämställda föräldraskapet behövs mer kunskap, och en utredning bör tillsättas för att studera insatser för ökad jämställdhet i föräldraskapet. Fördelningen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet har ett nära samband med kvinnors och mäns möjlighet att förena föräldraskap och familjeliv med yrkesarbete. Undersökningar som den ovannämnda tidsanvändningsstudien visar på en positiv utveckling, men utskottet noterar också att som kvinnors inträde på arbetsmarknaden skett förhållandevis snabbt har männens rörelse in i hemmen gått långsammare. Ett viktigt steg mot ett mer jämställt föräldraskap är de reserverade s.k. mamma- och pappamånaderna i föräldraförsäkringen som har bidragit till ett jämnare uttag av föräldrapenningen. Andra politiska åtgärder som införts, och som kan påverka förutsättningarna för en mer jämställd fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet, är möjligheten till skattereduktion och jämställdhetsbonusen samt bonusens förenklade regelverk. Jobbskatteavdraget kan även ha en effekt på uttaget av föräldrapenningen eftersom det innebär att den som jobbar har rätt till ett skatteavdrag medan den som är föräldraledig inte har det. De åtgärder som genomförts inom ramen för jämställdhetssatsningen har handlat om att utveckla kunskapen om det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Förutom tidsanvändningsstudien har SCB också på regeringens uppdrag genomfört en enkätstudie om jämställt föräldraskap (S2009/4769/SF). Enkätsvaren har sedan legat till grund för de förslag och bedömningar som har presenterats i betänkandet Fortsatt föräldrar om ansvar, ekonomi och samarbete för barnets skull (SOU 2011:51). Av de förslag som presenterats i betänkandet avser regeringen att lämna ett förslag om delat barnbidrag för att underlätta för föräldrar att ta ett gemensamt ansvar för sina barn. kommer regeringen även att lämna ett förslag om en uppdelning mellan föräldrarna av föräldrapenningens olika ersättningsnivåer. Övriga förslag bereds inom . Utskottet noterar också att regeringen höjde föräldrapenningens grundnivå från per dag till per dag för att stärka ekonomin för personer som har låg ekonomisk standard. Utskottet noterar att regeringen genomfört flera studier av förutsättningarna för ett jämställt föräldraskap. Utskottet anser också att de politiska åtgärderna sannolikt kommer att leda till att män i högre grad än tar ut en större del av föräldraledigheten. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2012/13:A227 (KD). Utskottets förslag i korthet Jämför reservationerna 9 (S), 10 (MP), 11 (SD) och 12 (V). anför i kommittémotion 2012/13:So267 yrkande 11 av m.fl. att fler åtgärder bör sättas in för att bekämpa det hedersrelaterade våldet och förtrycket. Enligt motionärerna är regeringens uppdrag till , som utöver sitt regionala uppdrag ska lämna stöd till insatser på nationell eller länsövergripande nivå mot hedersrelaterat våld och förtryck, inte tillräckligt specifikt. De kvinnor, flickor och pojkar som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck har ofta komplexa problem och behov av ett långvarigt stöd från samhället. För att komma bort från våldet och hotet tvingas de inte sällan bryta helt med sina familjer. Att flytta till en ny ort utan att kunna upprätthålla kontakt med vänner och familj kan leda till stor utsatthet och isolering. föreslår därför att regeringen ger i uppdrag att utreda hur samhällets stöd till personer som har brutit med sina familjer på grund av hedersrelaterat våld och förtryck kan förbättras och hur stödet till redan befintliga verksamheter kan förstärkas. m.fl. (MP) framhåller i motion 2012/13:So542 yrkande 1 att kunskapen om hedersrelaterat våld och förtryck är liten hos myndigheter, skolor, , rättsväsendet, ungdomsmottagningar och andra offentliga verksamheter som möter människor. Motionären föreslår därför att det uppdrag som har om att förebygga hedersrelaterat våld tydliggörs eller ges till en annan lämplig myndighet. Uppdraget ska inriktas på att genomföra en stor utbildningssatsning inom de offentliga verksamheterna och utveckla metoder för att förändra patriarkala normer och för förändringsarbete riktat specifikt mot män. I yrkande 2 föreslås att en lämplig utredningsmyndighet ges i uppdrag att kartlägga och utvärdera de metoder för att förebygga och motverka skam- och hedersrelaterat våld som har utarbetats av olika verksamheter. Den aktuella myndigheten ska också ge förslag på metoder som särskilt riktar in sig på normförändring hos män. m.fl. (SD) anför i motion 2012/13:A394 yrkande 1 att en omställning från en integrationspolitik till assimilationspolitik måste genomföras för att motverka utbredningen av ett hederskulturellt förtryck i . Målet är att den som bosätter sig i ska upptas i den svenska gemenskapen och bli en del av det svenska samhället, utan att samhället förändras i grunden eller tvingas kompromissa med grundläggande värden. I yrkande 2 föreslås ett krav på att myndigheter och företrädare för den offentliga sfären tydligt tar ställning för grundläggande värderingar om människors inbyggda egenvärde, jämställdhet mellan kvinnor och män och individers rätt att göra egna livsval. I yrkande 3 föreslås ett totalstopp för integrationsåtgärder som innebär eftergifter för kulturella uttryck som bryter mot den svenska värdegrunden. I yrkande 4 föreslås ett intensifierat arbete med informationsspridning om och förankring av det svenska samhällets värdegrund, riktat mot nyanlända och personer som lever i utanförskapsområden. I yrkande 5 föreslås utökade satsningar på att sprida kunskap om hedersproblematikens grunder till företrädare för det offentliga som i sitt arbete möter individer som lever i en hederskultur. I yrkande 17 föreslår motionärerna att det inrättas ett nationellt kompetensteam med spetskunskaper om hederskulturer samt tvångs- och barnäktenskap. I yrkande 22 föreslår motionärerna att en statlig samordning skapas för att erbjuda alla kommuner nödvändiga verktyg för att ta fram specifika handlingsplaner mot hedersförtryck. (S) framhåller i motion 2012/13:A276 att regeringen bör återkomma till med en redovisning av hur handlingsplanen mot mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer har genomförts. En redovisning av handlingsplanens genomförande och uppföljningens resultat utlovades till 2010. Hedersrelaterat våld och förtryck drabbar både kvinnor och män och både flickor och pojkar. De drabbade lever i ofrihet och rädsla för att utsättas för hot, tvång eller våld av föräldrar, syskon eller andra anhöriga. Barn och unga utgör en särskild riskgrupp, men även homosexuella, bisexuella och transpersoner löper en större risk. Utskottet ser positivt på att frågan om att bekämpa mäns våld mot kvinnor haft högsta prioritet under den förra mandatperioden. Av skrivelsen 2011/12:174 framgår det att regeringen har genomfört en historiskt sett omfattande satsning på att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Drygt hälften av de fördelade medlen inom jämställdhetssatsningen har använts till olika åtgärder för att nå målet att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Ramen för arbetet utgjordes av tre handlingsplaner som har redovisats av regeringen och behandlats i utskottet (skr. 2009/10:234, bet. 2010/11:AU1). Av skrivelsen, och av Brottsförebyggande rådets slututvärdering av handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor (rapport 2010:18), framgår bl.a. att arbetet har bidragit till att medvetenheten har ökat, kunskapsnivån höjts, nya verksamheter startat och lagstiftningen ändrats. Insatserna har också inneburit att särskilt utsatta grupper har kunnat lyftas fram, såsom flickor som drabbas av hedersrelaterat våld, vilket har varit en del av den första och tredje handlingsplanen (skr. 2007/08:39, 2009/10:229).