bet · H001CU9 · 2013-03-05 00:00:00 — Vi har i vårt samhälle en mycket omfattande skoldebatt där partierna tävlar om att komma med ständigt nya förslag för att eleverna i den svenska skolan ska bli de bästa, eller i alla fall nästan de bästa, i världen. Tänk om den effektivaste åtgärden är att se till att ventilationen i skollokalerna blir så effektiv att eleverna slipper huvudvärk, illamående, klåda, andningsbesvär, nästäppa och så vidare och i stället verkligen kan koncentrera sig och få riktiga förutsättningar för att kunna ta sig an en arbetsuppgift. Barn som har vuxit upp i kemikaliemolnen vet inte ens hur ett friskt huvud känns. Situationen är så dålig att vi inte kan skylla på barnen när det gäller skolan. Massor av skollokaler är så skadade att de borde klassas som sanitär olägenhet och stängas. Närmare hälften av alla skolbarn har hälsoproblem på grund av hälsovådliga bostäder eller hälsovådliga arbetsmiljöer. Jag inser att jag inte kan få stöd för de förslag som finns i betänkandet. Det är mycket långt kvar tills vi får höra företrädare från alla partier tala så engagerat om innemiljöfrågor som de gjorde . Det beklagar jag. Men jag uppmanar er ledamöter att gå på föreläsningar om innemiljö, till exempel . Lyssna på skyddsombuden i skolorna, prata med miljöinspektörerna och saneringsföretagen. Lär av exempel från andra länder, exempelvis , och där man erkänner problemen och lägger ned stora pengar på åtgärder. Jag får börja med att tacka för en intressant återblick. Sedan vill jag instämma i anförande. diskuterar vi åter . Det gör vi, som någon sade, . Det är inte så konstigt eftersom det handlar om en process som de flesta indirekt eller direkt är engagerade i. Det handlar om en öppen process, och det handlar om en avvägningslag där det är en demokratisk och rättssäker process som många i sitt liv har deltagit i. Dessutom finns kopplingen som har nämnts här, nämligen att en bra och fungerande plan- och bygglag är en förutsättning för att det ska byggas i den omfattning som behövs i landet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet under punkterna 2-15 och avslag på reservationerna 2-11. Efter en lång process som startade med tillsättandet av en parlamentarisk kommitté 2002 trädde en ny plan- och bygglag i kraft , det vill säga . Det är naturligtvis, som har nämnts här, en mycket komplex lagstiftning. När man gör en sådan stor förändring är det förpliktande att man följer upp att detta fungerar som vi har avsett när vi fattade beslutet. I syfte att ytterligare förbättra och förfina lagstiftningen har regeringen därför sedan lagen trädde i kraft gett ett antal uppdrag till särskilda utredare och myndigheter. Det finns en ganska lång lista, och den finns med i betänkandet. Det handlar om tillämpning av tekniska egenskapskrav. Det handlar om genomförande av detaljplaner, inte minst i form av exploateringsavtal. Det handlar om kommunala markanvisningar. Det handlar om behovet av konsumentskydd vid småhusbyggande. Det handlar om hur man ska kunna förkorta plan- och byggprocesserna ännu mer, se över detaljplan och bygglov och möjligheten att använda enkelt planförfarande som en metod. Sedan handlar det om regelverk vid byggande av student- och ungdomsbostäder. Där finns det en speciell bristsituation i många städer. En annan viktig punkt är att man ska få till en samordning mellan PBL och , alltså tillstånd enligt PBL och tillsyn enligt så att de går i takt, speciellt när det gäller buller. När det gäller buller vill man få fram vägledning. Det finns många statliga myndigheter som är inblandade i just bullerfrågan, och staten måste gå i takt i dessa frågor. tog här upp att man bedömer buller olika beroende på till exempel vilka källa det är. Till detta kan man nu lägga den avsikt som regeringen har meddelat om att man vill tillsätta en parlamentarisk kommitté för att utvärdera system för regionplanering i , det vill säga kap. 7. Det har man inte tittat på förut. I de områden där det är stort tryck på byggande har man sett att detta kan vara ett problem, inte minst i . Varför räknar jag upp allt detta? Jo, det är för att ge en klar bild av att regeringen gör en massa saker för att utveckla just med syftet att få den att fungera utan krångel och garantera och säkra öppna och demokratiska processer och rättssäkerhet. Det handlar mycket i om att man faktiskt säkrar de demokratiska processerna och rättssäkerheten. Effektiviteten har alltså ibland ett pris just på den punkten. Den samlade oppositionen i lite olika nyanser - Socialdemokraterna, - föreslår i betänkandet ett tillkännagivande om att en parlamentarisk kommitté ska tillsättas igen, nu med ett brett uppdrag att föreslå ändringar i PBL som kan leda till en snabbare och enklare plan- och byggprocess. På något sätt känns det som att vi då ska börja om. Så kan vi egentligen inte arbeta. Vi har arbetat och ändå satt en lag i sjön . I den motion som Socialdemokraterna har väckt och som ligger till grund för detta tillkännagivande beskrivs detta uppdrag i mycket svepande ordalag. Det sägs att lagen ska moderniseras, förenklas och förtydligas. Det är väl bra, och det är ett gott syfte. Men och övriga allianspartier ifrågasätter om det verkligen är ändamålsenligt att tillsätta en sådan kommitté utan klart formulerade uppgifter. hade man en klart formulerad uppgift att man skulle se över hela . Det kan väl ändå inte vara det som man nu menar. Då kommer detta att pågå ytterligare . lyfte fram ett antal frågor där det inte fungerar. Det är bara att hålla med om att det finns en del som inte fungerar. Men jag kunde egentligen inte notera och identifiera någon som inte är uppmärksammad och som finns med i dessa utredningar där man jobbar vidare. Då kan arbetsmetoden inte vara att backa. borde rimligen det lämpligaste vara att utifrån de utredningsresultat som finns på bordet och som kommer att finnas på bordet utan dröjsmål ta fram förslag till förändringar, remissbehandla dem och sedan gå vidare med lagstiftning. Det är inte någon speciellt kvalificerad gissning att en parlamentarisk kommitté i detta läge kommer att fördröja denna process . Vad ska man annars göra om man ska ha ett brett uppdrag att se över allt detta i detta läge? Detta innebär absolut inte att det inte framgent kan dyka upp frågor, som den aktuella frågan om regional planering, där en parlamentarisk utsedd kommitté är en alldeles utmärkt arbetsform just med syfte att få en bred politisk förankring som nämns i reservationen. Det finns tillfällen då det är en bra metod. Men arbetsmetoden får aldrig bli ett självändamål, så att den blir det viktiga och inte resultatet. är en parlamentarisk kommitté mycket bra i dessa beslutsprocesser, men ibland är det inte lämpligt. Just i detta läge har vi haft en parlamentarisk kommitté som har jobbat och tagit fram lagstiftning . pågår en process för att rätta till och förfina sådant som inte riktigt fungerar. Då är en parlamentarisk kommitté inte en lämplig arbetsform. I betänkandet behandlas också ett antal motioner som handlar om samhällets anpassning till klimatförändringar som kan ske. Det är mycket viktiga motioner. Precis som sade är detta någonting som vi naturligtvis ska diskutera. Dessa motioner har resulterat i ett antal reservationer med krav på regelförändringar eller regelskärpningar. Jag vet inte riktigt vad man ska kalla det. Men det är i alla fall förändringar. Jag vill dock påstå att är väldigt ändamålsenlig på denna punkt sedan regelverket ändrades från . Det är ett regelverk som sedan fördes över till den nya lagen, som gäller från . Det står väldigt tydligt i 2 kap. att enligt ska hänsyn tas till bland annat miljö- och klimataspekter. Man införde alltså det väldigt tydligt. Bebyggelse ska lokaliseras till mark lämpad för ändamålet med hänsyn till bland annat risken för olyckor, översvämning och erosion. Det var det som infördes då, just när det gäller ökade vattennivåer och sådant.Kommunen har alltså en väldigt viktig roll att faktiskt ta hänsyn till detta. Om det sedan inte görs överallt är det en tillsynsfråga, och här har länsstyrelserna en viktig roll. När kommunen och diskuterar både översiktsplaner och detaljplaner är det en av huvuduppgifter att se till att man följer detta. Man ska verka för att det inte kommer till bebyggelse som bland annat skulle kunna utsättas för översvämning och erosion. Det finns olycksrisk och hälsa och sådant också, men just översvämning och erosion nämns väldigt specifikt. Över huvud taget när det är kommunala beslut har rätt att överpröva den typen av beslut. Jag vill alltså påstå att lagstiftning finns på plats just när det gäller klimatanpassning. Sedan kan man jobba vidare med kompetensfrågor och tillämpningsfrågor i detta, men vi ska inte in och ändra lagstiftningen så fort det inte riktigt fungerar. Man måste ändå göra en analys av var felet ligger. Här är det naturligtvis många statliga myndigheter utöver som är inblandade. Det är , och även och sådant som jobbar med dessa frågor. Även planering av cykelvägar tas upp i en reservation. Det är naturligtvis viktigt att cykeltrafiken har en central plats i den kommunala planeringen; det har ju med den hållbara staden och allt detta att göra. Det är vi också överens om. Det gjordes en forskningsöversikt för som visade att en av de nyckellösningar som fanns var att öka förutsättningarna för gång- och cykeltrafiken. För att man i den kommunala planeringen ska börja ta hänsyn till cykeltrafiken behövs dock inga lagändringar. Det finns naturligtvis inom den plan- och bygglag vi har . Det finns alla möjligheter för kommunen att planera för cykelbanor, cykelparkeringar etcetera. Även i den cykelutredning som överlämnades till regeringen säger man att det inte finns något skäl att ändra i , just på grund av att kommunerna har bra möjligheter att planera för cykling . Eftersom vi jobbar med lagstiftning här i finns det en tendens att det är den enda lösning vi föreslår. Samma sak gäller den reservation om parkeringsnormer och så vidare. Det är också kommunala beslut. Lagen ger kommunen möjligheter att reglera detta, men den säger inte hur man ska reglera det. Vi kan väl en gång för alla konstatera att parkeringsnormer - det kommer upp i riksdagsdebatten gång på gång - är någonting kommunen själv beslutar om. Alla kommuner har det inte. Det är en vägledning man har för sina egna beslut. De är inte rättsligt bindande. Naturligtvis ska man anpassa kravet till vilken typ av bostäder det är och till lokala förutsättningar över huvud taget. Även där fungerar alltså om man hanterar den riktigt. Det finns många saker som egentligen fungerar bra men där det kommer upp gång på gång att vi ska ändra i lagstiftningen, och jag anser att det inte alls är nödvändigt. Det finns saker som inte fungerar - lyfte till exempel fram detta med sanktionsavgifter, och det är bara att konstatera att det inte fungerade. Det finns dock ingen anledning att tillsätta en kommitté; det är ett uppmärksammat problem som är på väg att få en förändring. Så är det nog egentligen på punkt efter punkt som har tagits upp tidigare i debatten. Jag befinner mig på en bostadsturné där jag har förmånen att resa runt och träffa fastighetsägare, byggföretag och samhällsplanerare i små och stora kommuner i hela landet. Det är intressant att höra deras synpunkter på det som ska diskuteras här - den nya och förenklade , byggbromsen som ligger på och vad det är som gör att det ofta tar så att gå från idé till färdiga lägenheter och hus.Om man läser den motion som ligger bakom majoritetens förslag till tillkännagivande får man lätt intrycket att nya ensam bär skulden till att det byggs så få bostäder. Bostadsbyggandet har dock med få undantag varit lågt i jämförelse med de andra nordiska länderna och i jämförelse med vad det hade behövt vara. Hur enkel ska en plan- och bygglag behöva vara för att inte i debatter som denna ständigt utpekas som det stora hindret mot bostadsbyggandet? Det är ju en fråga man skulle kunna ställa till dem som , mindre än efter att den nya lagen har trätt i kraft, säger att lagen behöver reformeras och förändras. Exakt vad är det som ska förändras och i vilken omfattning får vi liksom inte reda på, trots att jag vid upprepade tillfällen redan under beredningen av dessa frågor i utskottet ställde just den frågan till ledamöterna från Socialdemokraterna, . tog upp några av exemplen, men alla dessa finns ju med i det regeringen har aviserat att man redan arbetar med, har arbetat med eller kommer att arbeta med.Herr talman! Hur lite lag kan man ha och ändå åstadkomma en god bebyggd miljö, rättssäkerhet, demokratiskt inflytande och medborgarförankring som man bibehåller och stärker ett kommunalt självbestämmande över både markanvändning och bostadsförsörjning? Utan kommunala planer blir nämligen ingenting byggt. Det kanske är så att planering är någonting som är underskattat och att vi i stället för att beklaga oss borde uppskatta den efter förtjänst. har en funktion att fylla, men visst behövs det fortfarande förändringar. Den är dock ingenting man ändrar och anpassar efter de för tillfället rådande omständigheterna och den aktuella debatten, och den är ingenting man passar på att ifrågasätta därför att det plötsligt uppstår en möjlighet att vinna en votering om ett knippe riksdagsmotioner i kammaren. Det är klart att det skapar oro bland fastighetsägare och byggföretag när de utredningar och förslag som måste genomföras ska processas ytterligare en gång genom en grupp riksdagspolitiker som ska utreda sådant som säger redan har utretts. Jag tycker för min del att vi som sitter här har tillräckligt många möten att gå på och att det bästa kanske vore om vi gav oss ut i landet för att ta reda på hur det verkligen ser ut. Långsiktighet och förutsägbarhet, inte minst från politikens sida, är viktigt. Ett flerfamiljshus som byggs skrivs av , har en fastighetsägare berättat för mig. Det motsvarar 17 mandatperioder. En normalt snårig planprocess kan sträcka sig över fyra mandatperioder, vilket är lika långt som hållbarheten borde kunna vara i en översiktsplan. Från min tid i , som är en kommun med 77 000 invånare och som växer med drygt 1 000 personer , har jag fått lära mig att den översiktliga planeringen är den viktigaste och att det bara skapar problem när partier plötsligt börjar svaja och inte följer vad de kommit överens om när man har diskuterat igenom och antagit översiktsplanen. Att vi i också respekterar byggbranschens och fastighetsägarnas vädjan nationellt om långsiktighet och stabila förutsättningar blir ju än viktigare, speciellt som vi just har gått igenom en väldigt omfattande reformering, förändring och förenkling av plan- och bygglagen.Herr talman! Kommunernas planberedskap, deras översiktsplanering och deras ambitioner när det gäller bostadsförsörjning och hållbart byggande borde lyftas fram som goda exempel lite oftare och inte ständigt klagas och klankas på. Förutsatt att kommunerna tar sitt ansvar och gör vad de kan är det upp till byggföretagen att leverera. Många kommuner jag besöker har planer och kan visa att det faktiskt finns en stor efterfrågan på bostäder utan att de stora byggföretagen visar kommunerna något nämnvärt intresse. I stället är det de mindre byggföretagen och hustillverkarna som står för bostadsbyggandet där, ofta till mycket låga kostnader.Det finns kommuner med mindre än en timmes pendlingsavstånd från som inte har brist på bostäder utan som tvärtom har outhyrda lägenheter och ett svagt intresse för att bygga över huvud taget. Skillnaden i förutsättningar för bostadsbyggande i olika delar av landet är ganska stor. Vi behöver inte röra oss över så stora avstånd för att se dessa skillnader.Det är lätt att använda som rikslikare för bostadspolitiken, men för ligger det också en möjlighet i att se hela landet utvecklas och få sin beskärda del av utvecklingen. Det är i Småortssverige, utanför storstadsregionen som vi är mest beroende av små byggföretag med en stor lokal förankring för att vi ska kunna få lov att bygga de småhus, villor och lägenheter som det finns människor som är beredda att köpa och hyra.Det är inte utan oro för vilken effekt det får på de små byggföretagen som vi ser att en majoritet i på förslag från Socialdemokraterna nu har röstat igenom en obligatorisk månadsrapportering i byggbranschen. Detta är ingenting som småföretagen har frågat efter. Däremot är det de som kommer att drabbas hårdast av nya pålagor och regler kring hur de ska sköta sitt företag.Herr talman! Regeringens initiativ att låta en parlamentarisk kommitté komma med förslag på hur vi ska åstadkomma en bättre regional planering för bostadsbyggandet är välkommet. Det är inom detta område som vi ser de kvarvarande problemen, och det är det sjunde kapitlet i som det återstår att föreslå förändringar inom. ser här möjligheter för de mindre kommunerna att samverka mer i sitt planarbete och för hur befolkningstrycket mot storstäderna ska kunna spilla över på fler kommuner runt omkring i storstadsregionerna.Det är genialiskt att just detta utreds i en parlamentarisk kommitté eftersom många av de kommuner som berörs av detta samlade grepp på den regionala planeringen har olika majoriteter. En del är socialdemokratiskt styrda, och andra är alliansstyrda. Flera kommuner har andra majoriteter. Det är viktigt att på detta sätt få en samsyn över de politiska gränserna just när det gäller det regionala samarbetet.Den nu gällande har det som sagts tagit att jobba fram, och det finns förbättringsmöjligheter - därom är vi överens. Felaktigheter kan rättas till. Kravet på kontrollansvariga har kritiserats och förskjuts i tiden trots att detta med kvalitet i byggandet är någonting som inte minst tog upp som viktigt. Vi behöver komma i kapp med möjligheterna att rekrytera kontrollansvariga. Byggsanktionsavgifterna kommer att sänkas; det har regeringen redan aviserat.Regeringen tillsätter nu en mängd uppdrag och begär in rapporter. Det är ingenting som ska kritiseras. Det är positivt att det görs förbättringar.Herr talman! Ursäkta om jag lägger till ytterligare någon minuts talartid. Om man läser igenom betänkandet kan man se vad det är man vill göra. I punkt 1 vill man kartlägga, i punkt 2 göra en översyn, i punkt 3 beskriva och utvärdera, i punkt 4 kartlägga och analysera, i punkt 5 redovisa, i punkt 6 utvärdera, i punkt 7 utreda behovet av bestämmelser, i punkt 8 förenkla och förkorta, i punkt 9 se över med ett regelverk, i punkt 10 föreslå nya eller ändrade bestämmelser, i punkt 11 utarbeta vägledande underlag och slutligen i punkt 12 se över regionplaneringen. Det är alltså en mängd olika nivåer och dignitet på uppdragen. Vi får lätt en känsla av att mängden uppdrag innebär att vi ändå gör en total översyn av . Så är det inte alls. Det handlar om att skapa ett smörjmedel, att kartlägga och att se var behoven finns av både de små och de kanske lite större förändringarna.Ju större osäkerhet som råder, desto större risk är det att det tar tvärstopp i bostadsbyggandet. I stället för att ta ställning för vart och ett av de eventuella förbättringsförslag som kan komma på ett smörgåsbord vill Socialdemokraterna, och tillsammans med lägga alltihop i en stor gryta och röra om. Den aviserade parlamentariska kommittén om regional planering är specifik och angelägen. Det andra kan vi inte riktigt ta ställning till, för vi förstår inte vad det handlar om.Det oppositionen nu i stället vill ha är en löst sammansatt konklav ur vilken den samlade byggbranschen ska avvakta att den vita röken kommer upp ur skorstenen utan att kunna förutse vad det är som händer. Det är ett forum för kohandel kring de olika lösningar som var och en och tillsammans syftar till att åstadkomma just det alla vill, nämligen att förenkla, förtydliga och snabba upp.Herr talman! Jag tror vi begår ett kardinalfel om vi tror att denna grupp kommer att åstadkomma underverk för bostadsbyggandet.Herr talman! Det beskrivs som ett hinder i bostadsbyggandet att det finns en uppsjö av lokala krav som har sin grund i kommunala beslut - så kallade särkrav. Ofta görs jämförelser med bilindustrin som förs fram som ett föredöme när det gäller att utveckla koncept och modeller och att ha en långsiktig produktutveckling som syftar till kostnadseffektivitet och låga kostnader för den som ska köpa produkten.Det finns likheter och skillnader mellan bilindustrin och byggindustrin. Bilindustrin är global. Ända har delstaten haft särskilda krav på emissioner på de biltillverkare som ska sälja sina bilar på deras marknad. Det gäller inte bara bilar, utan det gäller allt från gräsklippare till utegrillar, för övrigt. Jag har läst någonstans att är världens sjunde största ekonomi, men eftersom bilindustrin är global och byggbranschen är nationell är det ändå lite relevant att jämföra och kraven på biltillverkning med och kraven på byggandet. Det vore i så fall som om , som är landets till invånarantalet sjunde största kommun, skulle ställa krav på sina byggnader när det gäller energieffektivitet som alla andra kommuner och byggföretag fick anpassa sig till.Låt oss inte göra denna fråga om särkrav mer komplicerad än den behöver vara. Utredningen har med stor förtjänst satt fingret på ett problem som går att lösa om alla hjälps åt, inklusive de myndigheter som ska hantera byggkrav och energihushållning. Jag talar då om och . Det finns ingen anledning att stoppa de byggföretag, stora och små, eller för den delen kommuner, som ligger i framkant både när det gäller koncepttänk och klimatpåverkan.En parkeringsplats i ett garage lägger ytterligare till byggkostnaden på varje lägenhet i ett flerfamiljshus. I en av motionerna tas parkeringsfrågan upp. Jag ser inte heller här någon anledning att skicka pekpinnar på kommunerna om att de ska införa någon stopplag mot detta. Det skulle vara mig helt främmande att förespråka nationella parkeringsnormer. Men jag finner det lite märkligt att inte denna fråga har uppmärksammats mer när vi diskuterar faktorer som driver upp kostnaderna för bostadsbyggandet.Herr talman! Jag inser att det är lätt att lämna ämnet och börja prata byggkostnader och inte planering och byggande. Jag tycker sammanfattningsvis att vi i huvudsak har en väl fungerande och väl genomarbetad plan- och bygglag. De människor ute i kommunerna som har att tolka lagen upplever att den har blivit tydligare och mer välskriven, men att den också ålägger bygglovsavdelningarna mer uppgifter.I gengäld menar jag att det borde ges en större frihet till byggföretagen och deras konsulter när det gäller att kunna utforma planerna och att de inom ramen för en väl genomarbetad översiktsplan med en god hållbarhet borde ges en större frihet att utforma detaljplanerna. Sedan har kommunerna dessa att besluta om och stämma av gentemot sina egna översiktsplaner. Det finns egentligen inga hinder för det . Men kommunerna jobbar olika. Många kommuner jobbar så här, och andra kommuner är mer detaljstyrande. Det behövs ett förändrat synsätt, speciellt som jag ser en utveckling mot en effektivare byggbransch, där man jagar kostnader med hjälp av metoder, processtänkande, lean production, koncept och produkter.Kostnadsutvecklingen i byggindustrin har varit mer än dubbelt så stor som konsumentprisindex. En ny tv-apparat har under haft en prisutveckling som är lika med noll, kan man säga. är utvecklingstakten när det gäller just tv-apparater mycket hög - från en svartvit analog tjock-tv till en platt digital-tv med HDMI och många kanaler. Priset till konsument är trots detta fortfarande . Med denna prisutveckling skulle samma tv-apparat, om vi hade följt byggkostnadsindex, kosta . Om den hade följt konsumentprisindex hade den kostat 18 000 kronor.Det ankommer kanske inte på oss i den här debatten att värdera kostnadseffektiviteten inom byggsektorn. Men vi ser ett mer industriellt byggande.