bet · H101SoU2 · 2013-12-09 00:00:00 — Motionärerna hänvisar bl.a. till att tandhygienister är den enda grupp av legitimerade yrkesgrupper som inte har en treårig utbildning, att detta påverkar utbildningens kvalitet och status samt leder till brist på utvecklingsmöjligheter för yrkesgruppen. En del av motionärerna hänvisar också till förslag om att utbildningen ska förlängas till och att samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan har tillstyrkt utredningens förslag. Utbildning inom den sociala barn- och ungdomsvården I kommittémotion 2013/14:So4 av m.fl. (MP) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om begreppet likvärdig examen när det gäller socionomutbildningen och utredning av barn. Motionärerna anser att detta begrepp är bättre än begreppet relevant utbildning som regeringen föreslår. I kommittémotionerna 2013/14:So1 yrkande 2 och 2013/14:So616 yrkande 7, båda av m.fl. (V), finns liknande yrkanden. I kommittémotion 2013/14:So4 av m.fl. (MP) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att det bör framgå av lagtexten att den som saknar tidigare erfarenheter av de arbetsuppgifter som är reglerade ska få en lämplig introduktion och stöd i yrket under . Motionärerna hänvisar till regeringens förslag till 3 kap. 3 a § sista stycket socialtjänstlagen och föreslår att bestämmelsen kompletteras på detta sätt. I kommittémotionerna 2013/14:So1 yrkande 3 och 2013/14:So616 yrkande 8, båda av m.fl. (V), finns liknande yrkanden. I kommittémotion 2013/14:So1 av m.fl. (V) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att det bör bli en lagstadgad skyldighet för socialnämnden att ha tillgång till specialistkompetens inom den sociala barn- och ungdomsvården. I kommittémotion 2013/14:So616 yrkande 9 av samma motionärer finns ett yrkande om att inrätta en specialistutbildning på avancerad nivå inom den sociala barn- och ungdomsvården. I motion 2013/14:So325 av (S) begärs ett tillkännagivande om att införa legitimation för socialarbetare. Motionären anför att detta skulle innebära en möjlighet att höja statusen för legitimerade yrkesutövare, t.ex. socialsekreterare, men även innebära en utökad möjlighet att kvalitetssäkra verksamheten och stoppa olämpliga yrkesutövare. Ett liknande yrkande finns i motion 2013/14:So648 av (M). Legitimation och skyddad yrkestitel för ortoptister I kommittémotion 2013/14:So4 av m.fl. (MP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om skyddad yrkestitel och legitimation för ortoptister. I kommittémotion 2013/14:So4 av m.fl. (MP) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till i fråga om ett alternativ- och komplementärmedicinskt register samt övriga förslag som avser att öka tydligheten på området alternativ- och komplementärmedicin. Motionärerna hänvisar till betänkande Kompetens och ansvar (SOU 2010:65), i vilket det bl.a. föreslås att en särskild lag om alternativa behandlingsformer ska införas och att ska bli ansvarig registerhållare för ett register där utövare av alternativ- och komplementärmedicin ska ha möjlighet att registrera sig under vissa förutsättningar. Icke legitimerade personers utövning av psykiatrisk vård I motion 2013/14:So620 av Finn m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om att göra en översyn av frågan om icke legitimerade personers utövning av psykiatrisk vård. Motionärerna anser att utgångspunkten är att man så långt som möjligt ska försöka garantera säkerheten så att människor med själsligt lidande inte primärt hamnar hos personer med otillräcklig medicinsk kompetens. I betänkande 2012/13:SoU1 utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg ansåg utskottet att inte borde ta något initiativ när det gällde ett motionsyrkande om att förbättra kunskapsläget inom alternativ- och komplementärmedicin (rskr. 2012/13:115, bet. s. 44). Motionen avstyrktes (ingen res. begränsar sitt yttrande till ärendets budgetmässiga aspekter. Med det avses här dels potentiella effekter på statsbudgeten, dels beslutsordningen enligt rambeslutsmodellen. anför i sitt yttrande följande. har konstaterat att det är viktigt att de statsfinansiella konsekvenserna av förslag beaktas inom ramen för den årliga budgetprocessen (t.ex. i yttr. 2011/12:FiU6y, yttr. 2012/13:FiU3y och yttr. 2012/13:FiU5y). Utskottet har också upprepade gånger framhållit den breda parlamentariska förankring som finns kring syftet, behovet och användningen av ett finanspolitiskt ramverk (bet. 2010/11:FiU42). Den s.k. rambeslutsmodell som använder för att besluta om statens budget har varit en starkt bidragande faktor till den goda utvecklingen av de offentliga finanserna . Det centrala i rambeslutsmodellen är att anslag och andra utgifter i staten ska fastställas för varje utgiftsområde genom ett enda beslut enligt 5 kap. 12 § riksdagsordningen. Beslutsordningen med ett enda beslut innebär att såväl propositionens förslag som de motioner som påverkar det aktuella anslaget ska tas upp i anslagsbeslutet. Budgetprocessen innebär således en ordning där utgifter ställs mot varandra och prövas utifrån ett på förhand fastställt ekonomiskt utrymme (t.ex. yttr. 2012/13:FiU10y). Utskottet noterar att förslagen i motionerna är utformade som tillkännagivanden till regeringen, och de innehåller inga uttryckligt budgetpåverkande förslag för nästföljande budgetår. Däremot kommer förslagen, om de genomförs, att få statsfinansiella konsekvenser. anser liksom tidigare (bl.a. i yttr. 2012/13:FiU3y) att förslag som innebär, eller som i detta ärende kan innebära, nya utgifter för staten måste beredas noggrant och att utgiftspåverkande beslut ska fattas inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Utskottet betonar också vikten av att varje ny utgift för staten alltid föregås av en grundlig beredning av regeringen. Fysioterapeut – ny skyddad yrkestitel för sjukgymnaster När det gäller yrkestiteln sjukgymnast delar utskottet regeringens bedömning att denna bör ändras till fysioterapeut. Ett utvidgat titelskydd leder till ökad tydlighet för sjukvården och allmänheten. Yrkesbenämningen fysioterapeut speglar också bättre dagens utbildning och den yrkesroll som de studerande förbereds för. Det är även viktigt i ett internationellt perspektiv att fysioterapeut blir skyddad yrkestitel. Utskottet ställer sig därmed bakom och tillstyrker regeringens lagförslag i denna del, vilket innebär att titeln fysioterapeut skyddas som yrkestitel och blir den benämning som ska användas på yrkeskåren i första hand. Utskottet föreslår i detta sammanhang några smärre redaktionella korrigeringar i regeringens lagförslag. En motion tar upp frågan om ansvaret för specialistutbildning för sjukgymnaster. Utskottet konstaterar att det finns en specialistordning för sjukgymnaster som är framtagen och hanteras av . Det är också möjligt för legitimerade sjukgymnaster att ange att de har vidareutbildning eller specialistutbildning. Att skapa en specialistreglering för en ny yrkesgrupp är tids- och kostnadskrävande. Den utbildning som ligger till grund för legitimationen för denna grupp är relativt omfattande och håller god kvalitet. Det har inte framkommit att det utöver skyddet för titeln legitimerad sjukgymnast finns ett behov av att ur ett patientsäkerhetsperspektiv införa en reglerad specialistordning och skyddad specialistbeteckning för yrkesgruppen. Mot bakgrund av att den medicinska utvecklingen går snabbt kommer utskottet emellertid att fortsätta att följa frågan om behovet av en reglerad specialistordning för sjukgymnaster. Utskottet anser därmed att i vart fall inte bör ta något initiativ när det gäller att utreda frågan om en specialistordning. Motion 2013/14:So3 (S) avstyrks. Införande av en svensk motsvarighet till yrkestiteln advanced nurse Utskottet anser inte att bör ta något initiativ när det gäller frågan om att införa en svensk motsvarighet till yrkestiteln, advanced nurse. Motion 2013/14:So348 (MP) yrkande 14 avstyrks. Patientsäkerhet är grunden för att krav på behörighet för hälso- och sjukvårdspersonal är reglerat i lag. Det är för att säkra att yrkesutövarna inom hälso- och sjukvården har den kunskap, förmåga och det förhållningssätt som krävs för att patienter och brukare ska få en god och säker vård, som vissa yrken är legitimationsyrken, liksom att en del specialistutbildningar är reglerade. Tandhygienistyrket blev legitimationsyrke 1991. Beslutet motiverades bl.a. med att arbetsuppgifterna ansågs kräva kvalificerat kunnande, stor skicklighet och noggrannhet, att arbetet i hög grad var självständigt samt att det var väsentligt att patienterna kunde bedöma vilken utbildning och bakgrund en tandhygienist hade. För att få legitimation krävs tandhygienistexamen bestående av 120 högskolepoäng, dvs. högskolestudier som leder till yrkesexamen. har uttalat att en förlängning till av grundutbildningen gör tandhygienisterna bättre rustade för ett livslångt lärande inom yrket.1[ Se bl.a. kompetens för tandhygienister – förutsättningar för en försöksverksamhet, 2007 (artikelnr 2007-107-1).] Av betänkande Kompetens och ansvar (SOU 2010:65 s. 460) framgår att även har påpekat att den nuvarande utbildningen svårligen kan uppnå högskolemässig nivå och att den bör ses över med hänsyn till innehållet i den yrkesmässiga delen och anknytningen till övriga tandvårdsutbildningar. Utskottet konstaterar att tandhygienist är det enda av 21 reglerade yrken inom hälso- och sjukvården som kräver en tvåårig utbildning. Övriga kräver minst en treårig utbildning. föreslog i sitt tidigare nämnda betänkande att utbildningen ska förlängas till 180 högskolepoäng, dvs. från två till , och att ska ges i uppdrag att utforma förslag till en ny examensbeskrivning för utbildningen (bet. SOU 2010:65 s. 459). Utredningen konstaterade att utvecklingen inom oral hälsa visar behov av utökad kompetens inom tandhygienistens kunskapsområde. Utredningen ansåg därför att det är viktigt att forskning bedrivs på området och att vården och behandlingen är evidensbaserad (bet. s. 460). Samtliga de 35 remissinstanser som har yttrat sig över utredningens förslag i den del som avser tandhygienistutbildningen har tillstyrkt en förlängning av utbildningstiden (prop. s. 76). I detta sammanhang konstaterar socialutskottet att det enligt 4 kap. 6 § riksdagsordningen (RO) är utbildningsutskottet som ska bereda ärenden om högre utbildning och forskning samt studiestöd (tilläggsbestämmelse 4.6.11 RO). konstaterar vidare att ärenden om anslag inom utgiftsområdena 15 Studiestöd och 16 Utbildning och universitetsforskning bereds av utbildningsutskottet. Mot denna bakgrund och utifrån det socialutskottet har att beakta delar utskottet motionärernas uppfattning att tandhygienistutbildningen bör förlängas från två till . Regeringen bör därför få i uppdrag att ta fram ett sådant förslag. I denna del vill socialutskottet erinra om och ställer sig bakom vad finansutskottet anfört i sitt yttrande när det gäller förslag som innebär nya utgifter för staten, dvs. att sådana förslag måste beredas noggrant och att utgiftspåverkande beslut ska fattas inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Motionerna 2013/14:So2 (S), 2013/14:So4 (MP) yrkande 2, 2013/14:So1 (V) yrkande 5, 2013/14:So230 (S) och 2013/14:So236 (FP) ska därmed tillstyrkas. Utbildning inom den sociala barn- och ungdomsvården Handläggning av ärenden och insatser inom ska enligt utskottet vara av god kvalitet. Socialsekreterarnas kompetens för och kunnande om de insatser och behandlingar som erbjuds är viktiga förutsättningar för att ska kunna bedrivas på ett professionellt sätt. För handläggare inom den sociala barn- och ungdomsvården är detta särskilt viktigt. Utskottet anser att det finns ett behov av ytterligare reglering som kan öka möjligheterna för att den som vänder sig till möts av personal med adekvat utbildning. Det finns reglerat i lag att personalen ska ha viss kompetens, och utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om en förstärkning av dessa bestämmelser i form av reglering av vissa arbetsuppgifter. ansvarar för att den handläggare som självständigt utför sådana arbetsuppgifter har tillräcklig erfarenhet för uppgiften. Genom att tydliggöra vilken kompetens som behövs för detta arbete ökar förutsättningarna för att barn och unga får lämpliga insatser av god kvalitet. När det gäller begreppet annan relevant examen delar utskottet regeringens bedömning att detta på ett bättre sätt tydliggör att annan examen som kan komma i fråga utöver socionomutbildningen i första hand bör uppfylla de krav på kompetens som behövs för att utföra de faktiska arbetsuppgifterna och inte på att vara så lik socionomutbildningen som möjligt. Av dessa skäl ställer sig utskottet bakom regeringens förslag till den nya bestämmelsen i 3 kap. 3 a § första stycket socialtjänstlagen. Utskottet ställer sig också bakom förslaget till andra stycket i samma bestämmelse och anser att detta är tillräckligt tydligt och väl avvägt. Motionerna 2013/14:So1 (V) yrkandena 2 och 3, 2013/14:So4 (MP) yrkandena 3 och 4, samt 2013/14:So616 (V) yrkandena 7 och 8 avstyrks. Även i övrigt ställer sig utskottet bakom regeringens lagförslag i denna del. När det gäller övergångsbestämmelserna till förslaget om ändringar i socialtjänstlagen vill utskottet emellertid anföra följande. Utskottet konstaterar att det i socialtjänstlagen ska införas krav på behörighet för att få utföra vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården. Av förslaget i propositionen framgår att socialnämnden ska använda handläggare som har avlagt svensk socionomexamen eller annan relevant examen på grundnivå i högskolan för att få utföra de aktuella uppgifterna. I propositionen aviserar därför regeringen att man avser att bemyndiga en myndighet att meddela föreskrifter om vilka principer som ska gälla för de utbildningar som kan komma i fråga. Förslaget om krav på behörighet för utförande av de aktuella arbetsuppgifterna innebär en reglering av yrke enligt och rådets direktiv /36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer (yrkeskvalifikationsdirektivet). Det krävs därför att det inrättas ett system i för godkännande av utländska yrkeskvalifikationer som motsvarar de krav som uppställs i direktivet. Enligt regeringens förslag får socialnämnden använda handläggare med utländsk utbildning för utförande av de aktuella arbetsuppgifterna om utbildningen ensam eller tillsammans med yrkeslivserfarenhet motsvarar en svensk socionomexamen eller annan relevant examen på grundnivå i högskolan. I propositionen anges vidare att regeringen avser att i förordning peka ut den myndighet som ska hantera ansökningar från personer med utländsk utbildning och yrkeserfarenhet. Den myndigheten blir då behörig myndighet enligt yrkeskvalifikationsdirektivet och ingångsmyndighet för de personer som önskar få sin utländska utbildning erkänd. Vidare aviseras att regeringen avser att bemyndiga denna myndighet att meddela föreskrifter för det arbetet och om i vilken form ett eventuellt intygande om likvärdiga yrkeskvalifikationer ska utfärdas. Regeringen har bedömt att denna myndighet ska vara . De förordningsändringar som krävs för att den nya lagen ska kunna tillämpas fullt ut innebär nya uppgifter för . att ta fram föreskrifter för vilka principer som ska gälla för att acceptera annan relevant utbildning än socionomutbildning för att få utföra vissa tjänster inom den sociala barn- och ungdomsvården att bygga upp ett system för erkännande av utländsk utbildning för att få utföra uppgifterna samt föreskrifter för detta (i enlighet med yrkeskvalifikationsdirektivet). Enligt propositionen ska de nya bestämmelserna träda i kraft . Utskottet har emellertid via fått veta att inte kommer att kunna ha vare sig föreskrifter eller ett system för handläggning av erkännande av utländsk utbildning klart tills dess. Orsaken till detta är enligt uppgift att arbetet för att uppfylla kraven i förordningen är mer omfattande och tekniskt komplicerat än vad man från början beräknat. Myndigheten kan inte heller använda sig av eller dra paralleller till det regelverk som redan finns för hälso- och sjukvården. Arbetet med att ta fram föreskrifter måste också vara färdigt innan man kan bygga upp ett system för erkännande av utländsk utbildning. Utskottet föreslår därför att regeringens förslag om ändring i socialtjänstlagen i stället ska träda i kraft och att tidpunkten i övergångsbestämmelse 2 i stället ska vara . Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motionsyrkanden om att införa legitimation för socialarbetare. Motionerna 2013/14:So325 (S) och 2013/14:So648 (M) avstyrks. Utskottet anser inte heller att bör ta något initiativ med anledning av motionsyrkanden om specialistutbildning inom den sociala barn- och ungdomsvården. Motionerna 2013/14:So1 (V) yrkande 4 och 2013/14:So616 (V) yrkande 9 avstyrks. Legitimation och skyddad yrkestitel för ortoptister När det gäller ett motionsyrkande om legitimation och skyddad yrkestitel för ortoptister delar utskottet regeringens bedömning att det saknas förutsättningar att föreslå detta. Motion 2013/14:So4 (MP) yrkande 1 avstyrks. Utskottet konstaterar att på området alternativ- och komplementärmedicin har slutfört och redovisat två regeringsuppdrag. Båda är föremål för beredning inom . Utskottet anser inte att bör föregripa beredningen. Motion 2013/14:So4 (MP) yrkande 5 avstyrks. Icke legitimerade personers utövning av psykiatrisk vård Utskottet anser inte heller att bör ta något initiativ med anledning av motion 2013/14:So620 (M). Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens lagförslag i övrigt. Utskottet ställer sig även i övrigt bakom förslagen i propositionen och tillstyrker även regeringens förslag när det gäller lagarna om ändring i steriliseringslagen (1975:580), lagen (1985:12) om kontroll av berusningsmedel på sjukhus, tandvårdslagen (1985:125) samt lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Sjukgymnasternas specialisering, punkt 2 (MP, SD, V) av (MP), Per Ramhorn (SD) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So3 av (S). Sjukgymnasternas specialisering är inte reglerad i författning. Det är i stället som har utvecklat en specialistordning för sjukgymnaster. Vi konstaterar att några av de remissinstanser som har lämnat synpunkter på förslag anser att en statligt reglerad specialistutbildning skulle ge en mer enhetlig och vetenskapligt förankrad utbildning i samverkan med de berörda universiteten. Vi anser därför att regeringen ytterligare bör utreda frågan och ta fram ett förslag om ansvaret för denna specialistutbildning. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Införande av en svensk motsvarighet till yrkestiteln advanced nurse, punkt 3 (MP, SD) av (MP) och Per Ramhorn (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So348 av m.fl. (MP) yrkande 14. Vi anser att en svensk motsvarighet till yrkestiteln advanced nurse bör införas. Då skulle sjuksköterskor med specialistkompetens kunna få en mycket mer självständig roll än de har. Välutbildade och erfarna sjuksköterskor skulle kunna ta över en del av de arbetsuppgifter som läkare utför och som inte nödvändigtvis kräver en läkarexamen. Regeringen bör därför få i uppdrag att ta fram ett förslag om hur en sådan yrkestitel kan införas. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Tandhygienistutbildningen, punkt 4 (M, FP, C, KD) av (M), (M), (M), (M), (FP), (KD) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2013/14:So1 av m.fl. (V) yrkande 5, 2013/14:So2 av m.fl. (S), 2013/14:So4 av m.fl. (MP) yrkande 2, 2013/14:So230 av (S) och 2013/14:So236 av (FP). Mot bakgrund av remissinstansernas svar konstaterar vi att det finns stöd för förslag att förlänga tandhygienistutbildningen. Vi konstaterar vidare att av studenterna utbildar sig ett tredje år, och att den ettåriga påbyggnadsutbildningen erbjuds vid ett stort antal lärosäten. Vi gör på samma sätt som regeringen bedömningen att det finns goda möjligheter för de tandhygienister som önskar att gå det tredje året. Vi ställer oss också bakom finansutskottets bedömning (yttr. 2013/14:FiU3y) att motionsförslagen att förlänga tandhygienistutbildningen med kommer att få statsfinansiella konsekvenser. Nya utgifter för staten måste beredas noggrant och utgiftspåverkande beslut ska fattas inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Utbildningskrav m.m. inom den sociala barn- och ungdomsvården, punkt 5 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) med de ändringarna att tidpunkten för ikraftträdande i stället ska vara , och att tidpunkten i övergångsbestämmelse 2 i stället ska vara , tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So1 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3, 2013/14:So4 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 4 samt 2013/14:So616 av m.fl. (V) yrkandena 7 och 8, bifaller delvis proposition 2012/13:175 punkt 7 och avslår motionerna 2013/14:So325 av (S) och 2013/14:So648 av (M). Att arbeta inom den sociala barn- och ungdomsvården är ett komplicerat och ansvarsfullt arbete som ofta innebär svåra bedömningar. Att socialsekreterare som arbetar med dessa uppgifter har tillräcklig kompetens och erfarenhet bör vara ett självklart krav med tanke på föräldrars och barns behov av rättssäkerhet och kvalitet i verksamheten. Mot denna bakgrund ser vi positivt på regeringens förslag om att de som arbetar med vissa uppgifter inom ska ha socionomutbildning som grund. Däremot anser vi att tillägget annan relevant utbildning inte är tillräckligt preciserat. Eftersom det är av särskild vikt att beslut och åtgärder som rör barn och unga blir korrekta anser vi att kravet på utbildning ska vara så tydligt som möjligt. Därför bör varje annan utbildning som utöver socionomutbildningen kan komma ifråga för att utföra dessa arbetsuppgifter vara likvärdig eller jämförbar med socionomexamen. Vi stöder och förslag om att socialnämnden ska vara skyldig att erbjuda socialsekreterare som saknar tidigare erfarenhet av ovan nämnda arbetsuppgifter lämplig introduktion och stöd i yrket. Introduktionen i yrket ska ske med hjälp av erfarna kolleger och arbetsledare. Vi anser därför att regeringen bör återkomma till med förslag i de delar som redovisats. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Specialistutbildning inom den sociala barn- och ungdomsvården, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So1 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2013/14:So616 av m.fl. (V) yrkande 9. Socionomutbildningen är en bred utbildning som ska täcka in hela fältet av socialt arbete. bör emellertid enligt min mening också ha tillgång till specialistkompetens vid bedömningen av om en utredning ska inledas etc. Därför anser jag att en specialistutbildning på avancerad nivå om bör införas. bör det också bli en lagstadgad skyldighet för socialnämnden att ha tillgång till specialistkompetens inom den sociala barn- och ungdomsvården. Regeringen bör återkomma till med ett sådant förslag. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Legitimation och skyddad yrkestitel för ortoptister, punkt 7 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So4 av m.fl. (MP) yrkande 1.