bet · H001FiU22 · 2013-04-08 00:00:00 — Förbudet mot vinst för enskilda i sparbankslagen måste därför tas bort om man vill ge sparbanker möjlighet att ge ut egenkapitalbevis. Införandet av egenkapitalbevis innebär att en ny typ av bankföretag (sparbank som får dela ut vinst) måste skapas vid sidan av de befintliga kategorierna av banker (bankaktiebolag, sparbank och föreningsbank). Egenkapitalbevis medför även andra svårhanterliga intressekonflikter mellan å ena sidan sparbankernas uppgifter enligt nuvarande lag (bl.a. att främja sparande) och, å andra sidan, det intresse som innehavarna av egenkapitalbevis har av att få god utdelning. Det skulle t.ex. behövas särskilda regler om hur utdelning ska fastställas. Det är svårt att utforma lagstiftningen på ett sätt som minimerar risken för intressekonflikter mellan innehavare av egenkapitalbevis och insättare i banken. Det är svårt att skapa regler som säkerställer att ett tidigare uppbyggt överskott i en sparbank inte överförs som utdelning till innehavare av egenkapitalbevis. Eftersom egenkapitalbevis påminner om aktier är det viktigt att klargöra likheterna och skillnaderna. Det krävs att det framgår i lag vilka bestämmelser i t.ex. aktiebolagslagen och inkomstskattelagen som inte bara ska tillämpas på aktier utan även på egenkapitalbevis. Om man inför regler om egenkapitalbevis blir det nödvändigt att klargöra om även ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar ska få rätt att ge ut finansiella instrument som liknar egenkapitalbevis. Det bör också klargöras om även andra finansieringsformer som är kopplade till aktier t.ex. teckningsoptioner och konvertibla skuldebrev bör kunna användas i anknytning till egenkapitalbevis. Det blir svåröverblickbara och sannolikt oönskade följder när egenkapitalbevis ska sammanjämkas med gällande associations- och skatterättsliga regler samt kapitaltäckningsregelverket. Enligt statssekreterare kommer regeringen att tillsätta en ny utredning (intern eller extern) för att pröva om det finns andra vägar för sparbankerna att stärka sin finansiering, vilket enligt dem är det grundläggande problemet. Den nya utredningen kommer att vara mer heltäckande och även inkludera frågor om associationsrätt och skatterätt. Den ska arbeta i nära kontakt med sparbanksrörelsen. Det är inte möjligt att ange hur utredningen kommer att ta. Statssekreteraren lovade att återkomma med besked i tidsfrågan så snart möjligt. Som framgår under rubriken har regeringen gjort en intern utredning om egenkapitalbevis. Frågan har visat sig vara komplicerad och förenad med en rad problem. I utredningen nämns att egenkapitalbevis inte går att förena med kravet i sparbankslagen att sparbanker inte ska drivas med enskilt vinstintresse. Införandet av egenkapitalbevis innebär också att det måste skapas en ny typ av bankföretag (sparbank som får dela ut vinst) vid sidan av de befintliga kategorierna bankaktiebolag, sparbank och föreningsbank. Intressekonflikter uppstår mellan innehavare av egenkapitalbevis och insättare i banken. Det är vidare mycket svårt att skapa regler som säkerställer att ett tidigare uppbyggt överskott i en sparbank inte överförs som utdelning till innehavare av egenkapitalbevis. Eftersom egenkapitalbevis påminner om aktier är det viktigt att klargöra likheterna och skillnaderna. Om man inför regler om egenkapitalbevis blir det nödvändigt att klargöra om även ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar ska få rätt att ge ut finansiella instrument som liknar egenkapitalbevis. Det bör också klargöras om även andra finansieringsformer som är kopplade till aktier t.ex. teckningsoptioner och konvertibla skuldebrev bör kunna användas i anknytning till egenkapitalbevis. Dessutom finns det uppenbara risker för svåröverblickbara och oönskade följder när egenkapitalbevis ska jämkas samman med gällande associations- och skatterättsliga regler samt kapitaltäckningsregelverket. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om egenkapitalbevis, senast i betänkande 2011/12:FiU22. Då framhöll utskottet den roll som sparbankerna kan fylla för att bidra till ökad mångfald och konkurrens på den svenska bankmarknaden. Utskottet påpekade dock att utgångspunkten måste vara konkurrensneutralitet beträffande förutsättningarna för att starta och driva bankverksamhet. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Utskottet anser att det är angeläget att försöka skapa nya finansieringsformer för lokala sparbanker som passar både för nya och befintliga banker. Utskottet välkomnar därför att regeringen, sedan det visat sig vara svårt att införa egenkapitalbevis i , nu tillsätter en ny utredning för att pröva andra vägar för sparbankerna att stärka sin finansiering. Det är vidare positivt att utredningen kommer att bedrivas i nära kontakt med sparbanksrörelsen. Utskottet har inte för avsikt att föregripa denna utredning men vill betona vikten av att utredningen hanteras skyndsamt och att regeringen återkommer så snart det är möjligt med förslag till lösningar på finansieringsfrågan. Utskottet bör återkommande uppdateras om hur arbetet fortskrider. När det gäller frågan om att eventuellt anpassa III-reglerna till sparbankernas speciella förhållanden anser utskottet att det är viktigt att invänta resultaten av de pågående förhandlingarna inom EU och vill därför inte föregripa dessa. Till grund för detta arbete ligger kommissionens förslag till ett direktiv och en förordning.5[ KOM(2011) 452 och KOM(2011) 453, 2010/11:FPM148 samt bet. 2011/12:FiU7 och bet. 2011/12:FiU29.] Förslagen syftar bl.a. till att bidra till att stärka den finansiella stabiliteten. Utöver reglerna för kreditinstituts och värdepappersbolags kapitaltäckning rör förslagen även bl.a. skuldsättningsgrad och likviditet. Dessutom innehåller de delar som är inriktade mot bolagsstyrningsfrågor och sanktioner. De nya förslagen ska ersätta de två gällande direktiven, dvs. direktiv /48/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut och direktiv /49/EG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut. En central bank och ett ökat nordiskt samarbete Att utreda frågan om sparbankerna ska ges tillgång till en central bank för sparbanker är enligt utskottet inte en fråga för finansutskottet utan en angelägenhet för sparbankerna. Utskottet avser därför inte att ta något initiativ till en sådan utredning. Utskottet avser inte heller att ta något initiativ när det gäller frågan om att eventuellt öka det nordiska samarbetet mellan sparbankerna. Därmed avstyrker utskottet motionerna. Ansvar och tillsyn av kontanthantering Utskottets förslag i korthet avslår en motion om tillsyn av kontanthantering. Utskottet avstyrker motionen med hänvisning till att beslutade om ett tillkännagivande att regeringen ska tillsätta en utredning om kontanthanteringen i . I motion 2012/13:Fi281 av och (båda S) yrkande 2 anför motionärerna att kontroll av banker och kreditföretag behöver skärpas så att den också omfattar kopplingar till företag i vilka kreditinstituten har väsentliga intressen. Anledningen till yrkandet är att ekonomiska oegentligheter har uppdagats inom värdetransportföretaget . , som är storägare i , var en av de viktigaste kunderna. Banken förlorade stora belopp i Panaxias konkurs genom försvunna dagskassor. Motionärerna anser att kontroll av banker och kreditföretag bör skärpas eftersom uppenbarligen inte har varit tillräckligt uppmärksam i fråga om Forex, 1826 och andra bankers eller kreditinstituts kopplingar till Panaxia. tillsyn måste enligt motionärerna kanske utvidgas till att också omfatta kopplingar till företag i vilka kreditinstituten har väsentliga intressen och vilkas verksamhet kan påverka bankverksamheten. Det kan också vara så att det inte är lämpligt att banker och kreditinstitut är både ägare och kunder till värdetransportföretag. har ensamrätt att ge ut sedlar och mynt i och svarar därför också för landets försörjning av kontanter. Detta försörjningsuppdrag utför med banker och bankägda bolag som motparter. lämnar ut nya sedlar och mynt till dessa motparter. När sedlarna och mynten är utslitna lämnar motparterna in dem hos för makulering. De fem största bankerna i har bildat ett gemensamt bolag, BDB (), för att dels hålla ett lager av kontanter, dels hantera uthämtning och inlämning hos . BDB:s del i kontanthanteringen är vidare att lämna ut till och ta emot kontanter från olika kunder, främst banker och s.k. värdebolag.6[ Med värdebolag avses här företag som hanterar stora mängder kontanter åt kunder bl.a. i form av transportverksamhet, uppräkningsverksamhet och depåverksamhet. Sådana företag kan, men behöver inte, ha auktorisation som bevakningsföretag.] Bankerna försörjer sina kunder med kontanter via bankkontor och uttagsautomater. Även andra företag än banker tillhandahåller uttagstjänster. Vissa banker har också insättningsautomater. Värdebolagens del i kontanthanteringen är att, på uppdrag av bankerna, fylla på uttagsautomater och leverera kontanter till bankkontor. Värdebolagen har även avtal med en del av handeln om att försörja butiker med kontanter i form av växelkassor. Delar av handeln använder även värdebolagen för att bli av med ett eventuellt överskott på kontanter (dagskassor). Andra delar av handeln blir av med sitt överskott genom att lämna in dagskassorna i serviceboxar eller till ett bankkontor. Värdebolagen sorterar och räknar de kontanter de får in från sina kunder. De kontanter som är utslitna sorteras då ut och kommer, via BDB, tillbaka till för makulering. Med anledning av ett förslag från behandlade utskottet frågor om kontanthanteringen i som en följd av Panaxias konkurs i betänkande 2012/13:FiU19. Utskotten konstaterade att det är av stor vikt att kontanthanteringen i fungerar väl och att kontanter spelar en viktig roll som betalningsmedel. En väl fungerande kontanthantering har därför stor betydelse för tillgången till och möjligheten att avhända sig kontanter. Utskottet ansåg att kontanthanteringen i måste utredas. Utredningsarbetet bör ha en bred ansats och ett helhetsperspektiv. Arbetet bör enligt utskottet komma igång skyndsamt och resultatet presenteras inom en rimlig tid. beslutade om ett tillkännagivande om att regeringen ska tillsätta en utredning om kontanthanteringen i . Utskottet har i samband med tidigare behandling av motsvarande motionsyrkande på grund av en framställning från i betänkande 2012/13:FiU19 gjort bedömningen att kontanthanteringen i måste utredas. Enligt utskottet är det av stor vikt att kontanthanteringen i fungerar väl och att kontanter spelar en viktig roll som betalningsmedel. En väl fungerande kontanthantering har därför stor betydelse för tillgången till och möjligheten att lämna ifrån sig kontanter. Utredningsarbetet bör enligt utskottet ha en bred ansats och ett helhetsperspektiv. beslutade om ett tillkännagivande att regeringen ska tillsätta en sådan utredning. Därmed avstyrker utskottet motionen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om högfrekvenshandel. Utskottet avstyrker motionen med hänvisning till det pågående arbetet inom EU på området. I motion 2012/13:Fi230 av (M) anför motionären att det bör utredas vilka effekter högfrekvenshandeln har för alla inblandade parter, dess intressenter samt samhället i övrigt. Högfrekvenshandel är ett sätt att utnyttja sofistikerad teknik för att göra automatiserade transaktioner på en börs. Mikroskopiska kursskillnader i vissa aktier utnyttjas blixtsnabbt och vinsten uppstår genom enorma affärsvolymer. Affärsformen kallas även för robothandel eller höghastighetshandel. saknar tillräcklig erfarenhet och kunskap för att kunna bedöma högfrekvenshandelns effekter och verksamhet på ett objektivt sätt. Högfrekvenshandel är en specifik undergrupp av algoritmisk handel där ett system analyserar data eller signaler från marknaden med hög hastighet och sedan skickar eller uppdaterar ett stort antal order inom en mycket kort tidsperiod som en reaktion på analysen. Högfrekvenshandel utförs oftast genom att handlarna använder sitt eget kapital att handla med och genom att använda sofistikerad teknik för att genomföra traditionell handel.7[ Faktapromemoria 2011/12:FPM34, s. Handeln har växt fram bl.a. genom att det har blivit möjligt att handla på flera marknadsplatser och inte bara på Stockholmsbörsen och genom att tekniken har utvecklats. Den lagstiftning som är aktuell när det gäller högfrekvenshandel är framför allt lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument och lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument. subsidiaritetsprövade utskottet kommissionens förslag till omarbetning av EU-direktivet och EU-förordningen om marknader för finansiella instrument.8[ KOM(2011) 652 Förslag till och rådets förordning om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning [] om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (KOM(2011) 652) Förslag till och rådets direktiv om marknader för finansiella instrument [MiFID] och om upphävande av och rådets direktiv /39/EG (Omarbetning) (KOM(2011) 656).] Förslagen handlar bl.a. om att tillsynsmyndigheterna ska ha möjlighet att utöva tillsyn över företag som ägnar sig åt högfrekvenshandel och att även sådana företag ska uppfylla krav beträffande organisation, interna system och kontrollfunktioner m.m. Dessutom ställs krav på att handelsplatserna ska ha tillförlitliga system och funktioner för handelsstopp. Utskottet ansåg att förslagen inte stred mot subsidiaritetsprincipen. Förslagen är nu föremål för förhandlingar i rådet. presenterade en rapport om högfrekvens- och algoritmhandeln.9[ FI:s rapport av högfrekvens- och algoritmhandel, .] Enligt kartläggning finns det negativa effekter med högfrekvens- och algoritmhandeln, men dessa effekter bedöms vara acceptabla. Aktiehandeln upplevs visserligen ha förändrats, och i viss mån försämrats, men de flesta av de bolag som har svarat i undersökningen, 24 av 25 bolag, anser att detta beror på andra faktorer än enbart snabbare och mer datoriserad handel. Däremot är oron för ett ökat marknadsmissbruk stor och något som anser att man måste ta på största allvar. Många frågor som rör högfrekvens- och algoritmhandel kommer att hanteras i kommande europeiska direktivförslag tex, om ändring av direktivet om marknader för finansiella institut (MiFID) och marknadsmissbruksdirektivet ().10[ Direktiv /39/EG och direktiv /6/EG, ändrat genom direktiv /78/EU.] Förhandlingar pågår inom EU. Utskottet avstyrker motionen med hänvisning till det arbete som pågår inom EU där frågor som rör högfrekvens- och algoritmhandel ingår. Hushållens skuldsättning, ökad makt för bolånekunderna och begränsning av riskfylld kreditgivning Utskottets förslag i korthet avslår fem motioner om hushållens skuldsättning, bolån, förtidsinlösen av krediter och kreditgivning. Utskottet avstyrker motionerna och hänvisar till vad utskottet anfört i sitt ställningstagande. Jämför reservationerna 5 (V) och 6 (SD). I kommittémotion 2012/13:Fi201 av m.fl. (V) yrkande 6 föreslår motionärerna att kunderna ska få större makt över sina boräntor. Enligt statistik från ökade bankerna och bolåneinstituten sina bolånemarginaler fram . Motionärerna anser att bankerna genom föreskrifter ska tvingas att erbjuda kunderna låneavtal som utgår från reporäntan. En bank ska på begäran av en kund redovisa vilka avtal som banken har gjort under den senaste månaden avseende den rörliga tremånadersräntan. Vidare ska bankerna explicit redovisa sina finansieringskostnader och kvartalsvis redovisa sina bolånemarginaler för . bör få i uppdrag att se över hur kostnaderna för att lösa ut ett lån kan sänkas. Rabatter på bolån ska inte få tas bort utan att kunden meddelas . Detta ger möjligheter för en ny förhandling som kan förlänga rabatten och därmed pressa lånekostnaderna. I motion 2012/13:Fi238 av (M) föreslår motionären att fler insatser bör göras för att minska hushållens skuldsättningstakt har det i varit en tydlig trend att hushållens skulder har ökat mer än inkomsterna. Skuldkvoten är bland de högsta i EU. Skuldsättningen gör hushållen sårbara om räntorna, som har varit ovanligt låga, börjar stiga. Regeringen har visserligen vidtagit åtgärder för att stärka robustheten i bank- och hushållssektorn, bl.a. genom att införa ett kapitaltäckningskrav i banksektorn. har dessutom infört råd om ett lånetak vid bostadsköp vilket har lett till att de riktigt höga belåningsgraderna har minskat. Men motionären anser att det behövs fler insatser på detta område. I partimotion 2012/13:Fi250 av m.fl. (V) yrkande 8 anför motionärerna att ett amorteringskrav bör införas på alla nya bostadslån med en belåningsgrad som överstiger . Motionärerna hänvisar till att det har förts en livlig diskussion om den kraftiga ökningen av de svenska bostadspriserna samt de svenska hushållens ökade skuldsättning. Diskussionen är begriplig menar motionärerna mot bakgrund av att en sådan utveckling ofta föregår finansiella kriser. skedde en viss avmattning på bostadsmarknaden men därefter har bostadspriserna vänt upp igen. Kombinationen av högt belånade hushåll och ett stort fall i bostadspriserna utgör således en stor risk för den makroekonomiska stabiliteten. I motion 2012/13:Fi255 av (SD) föreslår motionären att det införs regler som gör det möjligt för konsumenter att vid förtidsinlösen av lån begära kompensation från banken om ränteläget då är sådant att bankens intäkter ökar. I motion 2012/13:Fi266 av Abdirizak Waberi (M) föreslår motionären att det bör införas regler för finansmarknaden för att begränsa eller förhindra en alltför våldsam kreditgivning. Vidare bör lagstiftningen ses över med fokus på riskfylld spekulation och krediter med uppenbart oskäliga villkor. Motionären anser att det är naturligt att det främst är ägarna som ska drabbas om spekulationer slår fel men att risken är stor att det i stället blir kunderna som får betala och i slutändan staten. Detta motiverar en översyn av dagens regelverk. I ett sunt ekonomiskt system borde kreditgivare ta ett större ansvar för varje kredit. I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1) skriver regeringen att en stabil och väl fungerande finansiell sektor är en förutsättning för investeringar, produktion, sysselsättning och sparande. Finansiella kriser har visat sig vara mycket kostsamma och utgör därför ett allvarligt hot mot de offentliga finanserna och ett lands ekonomiska utveckling. Arbetet med att säkerställa ett stabilt finansiellt system i spåren av den finansiella krisen är därför högt prioriterat, särskilt mot bakgrund av den pågående finans- och skuldkrisen i ett antal av EU-länderna.11[ Prop. 2012/13:1 s. Inom ramen för den europeiska terminen rekommenderades bl.a. att vidta ytterligare förebyggande åtgärder för att öka stabiliteten på bostads- och bolånemarknaderna på medellång sikt, inbegripet genom att främja ansvarstagande utlåning, minska systemskevheter som gynnar skuldfinansiering vid bostadsinvesteringar, och genom att ta itu med de problem som följer av begränsningar i fråga om bostadsutbud och hyresreglering. I budgetpropositionen ger regeringen sin syn på rekommendationerna och anger vilka åtgärder den har vidtagit alternativt avser att vidta för att stärka det finansiella systemet. Regeringen skriver att dess ambition är att de fyra storbankerna i bör ha 10 procents kärnkapital som andel av riskviktade tillgångar 2015. Därutöver har aviserat höjda riskvikter på bolån. beslutade om ett allmänt råd om s.k. bolånetak, vilket innebär att nya lån inte bör överstiga av bostadens marknadsvärde. De svenska bankerna har genom gått ut med en gemensam rekommendation om att låntagare bör amortera på den del av bolånet som ligger av marknadsvärdet. Vidare föreslår regeringen åtgärder som syftar till ökad transparens, särskilt på bolånemarknaden. ska få i uppdrag att utreda möjliga åtgärder för hur bankerna ska kunna öka kundernas insyn i förhandlingsutrymmet vid tecknandet av bostadslån. Regeringen tar också initiativ för att stärka konsumenternas intressen. Ett lagstiftningsarbete pågår i syfte att skapa en mer rättvis modell för beräkning av s.k. ränteskillnadsersättning vid förtidsinlösen av bundna bolån. Dessutom har resurser förstärkts, bl.a. för att intensifiera satsningen på finansiell folkbildning.12[ Prop. 2012/13:1 s. 454 f.] beslutade regeringen att ändra regleringsbrevet för avseende . I uppgifter ingår nu att övervaka kreditinstitutens kreditgivning och kreditvillkor till företagen och hushållen, inklusive bolånemarginaler, följa räntesättning och ställa räntesättningen i relation till institutens upplåningskostnader för olika löptider. För att stärka grunden för en sund amorteringskultur ska myndigheten pröva förutsättningarna för en lämplig reglering för att bolåneinstituten ska ge nya bolånekunder eller befintliga kunder som ökar sina lån förslag till en individuellt anpassad amorteringsplan. Myndigheten ska också, , redovisa en handlingsplan som anger vilka insatser som planeras för att stärka en sund amorteringskultur, hur dessa insatser kan genomföras och en tidsplan för arbetet.13[ Fi2013/945 Ändring av regleringsbrev för avseende .] Som framgår ovan under avsnitt 2 utsåg regeringen en särskild utredare som skulle lämna förslag till de lagändringar som krävs i svensk rätt för att genomföra det kommande CRD . Regeringen, tillsammans med och , har aviserat sin avsikt att införa skärpta kapitalkrav för de svenska storbankerna. För att den aviserade skärpningen ska komma till stånd krävs dock att CRD har kommit på plats. Detta beror på att det nya regelverket kommer att innebära en omfattande förändring i förhållande till dagens regelverk. Enligt uppgifter från har förhandlingarna om CRD dragit ut och är föremål för förhandlingar mellan rådet och . På pågår ett internt arbete för att få det skärpta kapitalkravet för storbankerna på plats så snabbt som möjligt efter avslutade CRD IV-förhandlingar. Utskottet har under förslagspunkt 4 i detta betänkande redogjort för de insatser som regeringen har vidtagit, alternativt avser att vidta, för att stärka det finansiella systemet. Förutom att höja kapitaltäckningskraven för de svenska storbankerna tar regeringen initiativ för att stärka konsumenternas intressen. Även resurser förstärks för att bl.a. intensifiera satsningen på finansiell rådgivning. Därutöver har aviserat höjda riskvikter på bolån och beslutade om ett allmänt råd om ett s.k. bolånetak. Det innebär att nya lån inte bör överstiga av bostadens marknadsvärde. Enligt senaste undersökning av bolånemarknaden har bolånetaket fortsatt god effekt. Vid en stickprovskontroll visar det sig att av hushållen har en belåningsgrad . Trenden med stadigt stigande belåningsgrader är enligt bruten och hushållens belåningsgrad för nya lån ligger kvar på omkring 70 procent.14[ bolåneundersökning: Den svenska bolånemarknaden .] De svenska bankerna har också genom i en rekommendation förespråkat att låntagare bör amortera på den del av bolånet som ligger av marknadsvärdet. Utskottet understryker vikten av att regeringen fortsätter att vidta förebyggande åtgärder för att stabiliteten på bostads- och bolånemarknaderna ska öka på medellång sikt. Ökad makt för bolånekunder, förtidsinlösen och kreditgivning När det gäller frågan om bolånekunders makt över sina bolån välkomnar utskottet de åtgärder som regeringen och vidtar på området. Utskottet noterar att i regleringsbrevet för bl.a. har fått i uppdrag att övervaka kreditinstitutens kreditgivning och kreditvillkor till företagen och hushållen, inklusive bolånemarginaler, följa räntesättning och ställa räntesättningen i relation till institutens upplåningskostnader för olika löptider. Myndigheten ska också pröva möjligheten till en reglering för att bolåneinstituten ska ge förslag till individuellt anpassade amorteringsplaner för bolånekunder. Ett lagstiftningsarbete pågår också för att skapa en mer rättvis modell för beräkning av s.k. ränteskillnadsersättning vid förtidsinlösen av bundna bolån.