bet · H001SfU7 · 2013-04-16 00:00:00 — I många länder är kvinnors rättigheter och möjligheter fortfarande starkt eftersatta. m.fl. (MP) begär i kommittémotion 2012/13:So595 yrkande 31 ett tillkännagivande om behovet av en översyn av utlänningslagen med anledning av de motstridiga formuleringar den innehåller när det gäller hbtq-personer. I samma motion yrkande 32 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av styrning i syfte att säkerställa lagstiftarens intentioner i asylprocessen. sker utvisningar av homosexuella i fall där lagstiftaren tydligt uttryckt att detta inte ska ske, t.ex. till och . I yrkande 33 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en särskild översyn av bedömningarna i fall som rör asylsökande homosexuella från länder där homosexualitet är kriminaliserat, t.ex. och . I yrkande 35 begärs ett tillkännagivande om att alla flyktingar som kommer till på grund av förföljelse för sin sexuella läggning ska garanteras ett kompetent bemötande av svenska myndigheter och att de skäl som flyktingarna framför ska tas på allvar. m.fl. (V) begär i partimotion 2012/13:Sf225 yrkande 19 ett tillkännagivande om att regeringen i regleringsbrev till bör ställa krav på att verket omarbetar relevanta avsnitt i . Detta för att UNHCR:s kritik av hur utreder och bedömer könsspecifik förföljelse till fullo ska beaktas. I samma motion yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om en snar utvärdering av tillämpningen av bestämmelsen om flyktingstatus på grund av förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. I yrkande 21 begär motionärerna ett tillkännagivande om att regeringen bör tillse att utlänningslagen tillämpas enligt lagstiftarens intentioner. Enligt motionärerna är det klarlagt att människor avrättas på grund av sin sexuella läggning i . Trots det utvisas hbt-personer dit. m.fl. (V) begär i kommittémotion 2012/13:So267 yrkande 19 ett tillkännagivande om en obligatorisk utbildning i genusmedveten asylprövning för handläggare på . Det förekommer enligt motionärerna att kvinnor som söker asyl på grund av hedersrelaterat våld får avslag framför allt för att saknar kunskap om mäns våld mot kvinnor och barn och vilka uttryck hedersvåldet kan ta sig. I motion 2012/13:Sf299 av (FP) begärs ett tillkännagivande om en översyn av utlänningslagen och med den sammanhängande styrdokument i syfte att undanröja hbt-personers rättsosäkra situation. Det ska enligt motionären aldrig komma i fråga att avvisa t.ex. en homosexuell person till hemlandet om han eller hon riskerar förföljelse på grund av sin sexuella läggning. Trots detta sker utvisningar till t.ex. och , där homosexualitet är straffbart. I motion 2012/13:Sf216 av m.fl. (KD) begärs ett tillkännagivande om behovet av en granskning av rutiner för att säkerställa att förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning ger flyktingstatus enligt lagstiftningens intentioner. Enligt motionärerna finns det skäl att anta att intentioner med ändringen 2005 inte har uppnåtts. I samband med att utskottet behandlade regeringens proposition 2005/06:6 Flyktingskap och förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning klargjorde utskottet i sitt av godkända betänkande 2005/06:SfU4 att begreppet kön avser såväl biologiskt som socialt kön. Utskottet välkomnade även propositionens ställningstagande att samtliga transpersoner kan omfattas av begreppet kön men framhöll att det liksom för övriga asylsökande när det gäller samhällsgruppsrekvisitet krävs att förföljelsen har sin grund i just personens kön eller förhållningssätt till könsidentiteten. Utskottet konstaterade att också s.k. könsspecifik förföljelse omfattades av förslaget och att bl.a. könsstympning är ett tydligt exempel på könsspecifik förföljelse riktad mot kvinnor samt att detsamma gäller tvångssteriliseringar och aborter som utförs under tvång. Rättschefen vid angav i ett rättsligt ställningstagande från (RCI 04/2009) sammanfattningsvis att det inte är ovanligt att förföljelse på grund av homo- eller bisexuell läggning åberopas sent i en asylprocess eller först när avvisnings- eller utvisningsbeslutet vunnit laga kraft. Om sexuell läggning åberopas först i en senare del av handläggningen eller processen av ett grundärende bör inte enbart detta faktum minska uppgiftens trovärdighet. Inte heller bör i allmänhet enbart det faktum att uppgiften åberopats först i ett verkställighetsärende minska uppgiftens trovärdighet. Av ett rättsligt ställningstagande (RCI 03/2011) framgår att i sin bedömning inte får kräva att den person som gör sannolikt att han eller hon vid ett återvändande offentligt kommer att visa sin sexuella läggning i stället väljer ett diskret levnadssätt. Om personen själv anför att han eller hon kommer att välja ett diskret levnadssätt vid ett eventuellt återvändande, är den avgörande frågan vad orsaken till detta val är. Om orsaken är att det är så han eller hon önskar att leva eller att det är på grund av socialt tryck, ska ansökan om asyl avslås. Om å andra sidan orsaken är att han eller hon riskerar en konkret skyddsgrundande förföljelse ska detta godtas. Utskottet kan konstatera att var och en som söker asyl i får sitt skyddsbehov prövat i enlighet med skyddsgrunderna i utlänningslagen. Bedömningarna görs alltid utifrån de individuella förutsättningarna i det enskilda fallet. och migrationsdomstolarna ska på de skäl som anförts och det underlag som presenterats avgöra om det finns grund för uppehållstillstånd. När det gäller att ge vägledning för tillämpningen är det som redan påpekats en fråga för Migrationsöverdomstolen i egenskap av praxisbildande instans. Ärenden där den asylsökande åberopat sin sexuella läggning som skäl för uppehållstillstånd kan enligt utskottet vara svårbedömda. Avgörande är om det finns en koppling mellan den sexuella läggningen och den förföljelse som den asylsökande utsatts för och riskerar att utsättas för vid ett återvändande. Finns det skäl att anta att det är något annat än den sexuella läggningen som lett till förföljelsen saknas den nödvändiga kopplingen, och uppehållstillstånd kan inte beviljas på den grunden. Utskottet vill dock betona att om förföljelse på grund av sexuell läggning åberopas sent i asylprocessen innebär inte det att uppgiftens trovärdighet minskar. Enligt årsredovisning 2011 har en utbildning i normkritiskt synsätt införlivats i utbildningsprogram och en särskild samordnare för hbtq- och genderfrågor tillsatts. Utbildningen påbörjades och kommer att fortsätta . Av årsredovisningen framgår att deltog vid Asylforum 2012 som arrangerades av asylsökande eller tidigare asyl- eller tillståndssökande hbtq-personer. Ett antal utmaningar kunde därmed identifieras och förslag till åtgärder beredas i verksamheten. Ett resultat av detta är enligt årsredovisningen en rättslig genomgång och ett förtydligande av styrande dokument angående bedömningar av hbtq-relaterade asylskäl i fråga om länder där samkönat sex är förbjudet. Andra exempel är ett kommande metodseminarium om transpersoners rättigheter i processen och bedömning av genus som flyktinggrund. Utskottet noterar att enligt regleringsbrevet ska redovisa vilka metoder och verktyg myndigheten använder för att säkerställa rättslig kvalitet samt hur myndigheten arbetar för att säkerställa likformig tillämpning i asylärenden där sexuell läggning och könsidentitet åberopas. Uppdraget ska redovisas . Mot bakgrund av vad som anförts avstyrker utskottet motionerna 2012/13:Sf377 (S) yrkandena 1, 2, 4 och 6, 2012/13:So502 (S) yrkande 2, 2012/13:So595 (MP) yrkandena 3133 och 35, 2012/13:Sf225 (V) yrkandena , 2012/13:So267 (V) yrkande 19, 2012/13:Sf299 (FP) och 2012/13:Sf216 (KD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om avslag på ansökan om uppehållstillstånd vid och om en skärpning av straffet för människosmuggling. Jämför reservation 8 (SD). Enligt 20 kap 8 § UtlL döms den som uppsåtligen hjälper en utlänning att olovligen komma in i eller passera genom , en annan EU-stat eller , , eller för människosmuggling till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms till fängelse till lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen utförts mot ersättning, utgjort ett led i en verksamhet som avsett ett stort antal personer eller utförts under former som innebär livsfara för utlänningen eller annars utförts under hänsynslösa former. Är brottet ringa döms till böter eller fängelse . Enligt 20 kap. 9 § UtlL döms den som i vinstsyfte planlägger eller organiserar en verksamhet som är inriktad på att främja att utlänningar reser till utan pass eller de tillstånd som krävs för inresa i för organiserande av människosmuggling till fängelse i högst . Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen innefattar ett systematiskt utnyttjande av utlänningars utsatta situation, eller innefattar livsfara eller annan hänsynslöshet gentemot utlänningarna. Är brottet ringa döms till böter eller fängelse . I motion 2012/13:Sf272 av (SD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att den som smugglats in i alltid ska få avslag på ansökan om uppehållstillstånd eller medborgarskap i . För att stävja människosmugglingen till anser motionären att den som smugglats hit alltid bör nekas asyl här. Att smugglas genom hela Schengen för att söka asyl just här är ett oetiskt sätt att kringgå Dublinförordningen och måste motverkas. I yrkandena 2 och 3 begärs tillkännagivanden om att skärpa straffen för människosmuggling och för organiserande av människosmuggling. För både människosmuggling och organiserande av människosmuggling bör minimistraffet vara fängelse och maxstraffet höjas till . För grova fall bör minimistraffet höjas till och maxstraffet till . För fall som är ringa bör maxstraffet höjas till . Av regeringens proposition Människosmuggling och tidsbegränsat uppehållstillstånd för målsägande och vittnen m.m. (prop. 2003/04:35) framgår att med hänsyn till den omfattning människosmuggling fått och de allvarliga konsekvenser som den medför för såväl enskilda som samhället måste brottslighet av detta slag betraktas som allvarlig. Ett sätt för samhället att understryka det klandervärda i ett brott är att belägga det med kännbara påföljder. Regeringen föreslog därför att maximistraffet vid grov människosmuggling respektive grovt organiserande av människosmuggling skulle höjas till fängelse i högst . Detta blev också, efter utskottets förslag i betänkande 2003/04:SfU6, beslut (rskr. 2003/04:164). Utskottet har inte ändrat uppfattning vad gäller brottens straffvärde och avstyrker därmed motion 2012/13:Sf272 (SD) yrkandena 2 och 3. Att en person som tagit sig in i med hjälp av människosmugglare automatiskt skulle få avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd är enligt utskottet lika otänkbart som att tillmötesgå kravet ovan att en person ska söka asyl vid den svenska gränsen för att inte riskera att avvisas eller utvisas utan föregående prövning. Ett sådant krav riskerar att komma i konflikt med internationella förpliktelser då en person som kommit hit med hjälp av människosmugglare mycket väl kan ha flyktingskäl och därmed en i princip ovillkorlig rätt till skydd. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2012/13:Sf272 (SD) yrkande 1. Det gemensamma europeiska asylsystemet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om ett gemensamt europeiskt asylsystem, vissa EU-direktiv och om Dublinförordningen. Jämför reservationerna 9 (S), 10 (V), 11 (S) och 12 (V). I enlighet med Amsterdamfördraget avslutades det första steget för att uppnå en gemensam europeisk migrations- och asylpolitik. EU:s medlemsstater hade därmed enats om miniminivåer på en rad områden, bl.a. vad gäller asylprocedurer, skyddsgrunder och mottagandet av asylsökande. antogs Haagprogrammet, ett flerårigt arbetsprogram för att gå vidare mot en gemensam lagstiftning på asyl- och migrationsområdet. Programmet innebar att EU:s politik skulle inriktas på att i en anda av delat ansvar bistå tredjeländer med att förbättra sin kapacitet att hantera migration och skydd av flyktingar genom långsiktiga lösningar. Som ett led i den fortsatta harmoniseringen presenterade kommissionen en grönbok om det framtida gemensamma europeiska asylsystemet, KOM(2007) 301. Enligt grönboken är det av avgörande betydelse att procedurerna förbättras så att den som söker skydd i EU effektivt kan lägga fram och göra sina anspråk gällande, att kapaciteten stärks hos alla aktörer i asylprocessen samt att nationella asylmyndigheter förses med lämpliga verktyg för hantering av asylströmmar. Därtill krävs att ansvaret för att handlägga asylansökningar och bevilja skydd i EU blir rättvist fördelat. Sedan ett samrådsförfarande ägt rum om grönboken presenterade kommissionen en strategisk plan för asylpolitiken, KOM(2008) 360, med förslag till åtgärder för upprättandet av det gemensamma europeiska asylsystemet (CEAS) och en tidsplan för när åtgärderna ska vidtas. Lissabonfördraget trädde i kraft . godkände fördraget (prop. 2007/08:168, bet. 2008/09: UU8, rskr. 2008/09:64). Haagprogrammet löpte ut . presenterade kommissionen meddelandet Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i allmänhetens tjänst (KOM(2009) 262), det s.k. Stockholmsprogrammet. Stockholmsprogrammet, som gäller för perioden 20102014, antogs av . presenterade kommissionen en handlingsplan för att genomföra Stockholmsprogrammet, KOM(2010) 171. Handlingsplanen innefattar bl.a. garantier för skyddet av de grundläggande rättigheterna, åtgärder för att förbättra EU-medborgarnas förutsättningar att utnyttja sina rättigheter och stärka förtroendet för det europeiska rättsliga området samt strategier för att trygga säkerheten i EU. Till handlingsplanen är fogat en lista med förslag på konkreta åtgärder som antingen redan har antagits, är föremål för förhandling eller återstår att läggas fram. Bland åtgärder som ännu inte har presenterats finns ett meddelande om lämpligheten, möjligheterna och svårigheterna med en gemensam behandling av asylansökningar inom unionen. Sedan kommissionen presenterat en utvärdering av Dublinförordningen, dvs. förordning (EG) nr 343/2003 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i ett tredjeland har gett in i någon medlemsstat, lämnade kommissionen förslag till ändringar i förordningen, KOM(2008) 820. Vid rådsmötet nåddes en politisk överenskommelse om förslaget till förordning. Även andra rättsakter är eller har varit föremål för revidering. Det gäller bl.a. mottagandedirektivet (2003/9/EG), Eurodacförordningen ((EG) nr 2725/2000), skyddsgrundsdirektivet (2004/83/EG) och asylprocedurdirektivet (2005/85/EG). När det gäller mottagandedirektivet presenterade kommissionen ett nytt omarbetat förslag till direktiv, KOM(2011) 320. Förslaget innebär bl.a. att asylsökande ska få tillträde till arbetsmarknaden senast efter asylansökan. Vid rådsmötet nåddes en politisk överenskommelse om direktivförslaget. I fråga om Eurodacförordningen antogs ett nytt förslag till ändring av förordningen, KOM(2009) 342 och 344, i syfte att ge brottsbekämpande myndigheter tillgång till Eurodac. presenterades ytterligare ett förslag, dock utan förslaget att ge brottsbekämpande myndigheter tillgång till Eurodac, KOM(2010) 555. Ett ändrat skyddsgrundsdirektiv (2011/95/EU), som bl.a. innebär att flyktingar och alternativt skyddsbehövande ges samma rättigheter, antogs av och rådet . Även när det gäller asylprocedurdirektivet presenterade kommissionen ett omarbetat förslag till direktiv, KOM(2011) 319. Det nya förslaget innebär ändringar i bl.a. de regler som rör tillgång till asylprocessen, rättsligt bistånd och s.k. påskyndade förfaranden. föreslog kommissionen inrättandet av en europeisk byrå för samarbete i asylfrågor, KOM(2009) 66, med syfte att underlätta och stärka det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor och bidra till ett bättre genomförande av det gemensamma europeiska asylsystemet. trädde förordning (EU) nr 439/2010 om inrättande av ett europeiskt stödkontor för asylfrågor (Easo) i kraft. Stödkontoret, som inledde sin verksamhet , hjälper medlemsstaterna att uppfylla sina europeiska och internationella skyldigheter att ge skydd åt människor i nöd. Stödkontoret fungerar också som ett centrum för sakkunskap i asylfrågor och ger stöd till medlemsstater vars asyl- och mottagningssystem är under särskilt tryck. Det gemensamma europeiska asylsystemet m.fl. (S) begär i kommittémotion 2012/13:Sf364 yrkande 1 ett tillkännagivande om ett gemensamt europeiskt asylsystem. Motionärerna anser att måste vara pådrivande för en humanitär och kraftfull hållning som ger skydd och skapar stabilitet i en alltmer globaliserad värld och att asylsökande måste få en rättvis och rättssäker behandling oavsett till vilket EU-land de kommer. m.fl. (V) begär i partimotion 2012/13:Sf225 yrkande 7 ett tillkännagivande om en asyl- och flyktingpolitik i EU grundad på respekt för mänskliga rättigheter och människors lika värde. I samma motion yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör kräva nya förhandlingar om direktivet om transportörsansvar. Alla bestämmelser som sätter asylrätten ur spel eller leder till diskriminering grundad på hudfärg eller etniskt ursprung bör tas bort. I yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en förändring av EU:s politik för återtagandeavtal. Tredjeländers myndigheter görs genom avtalen till agenter för EU när det gäller att utvisa de egna medborgarna från EU. I yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att regeringen i rådet bör avvisa det aktuella förslaget till ändrat asylprocedurdirektiv och kräva att rättssäkerhetsgarantierna förbättras, inte försämras. I yrkande 14 begärs ett tillkännagivande om att regeringen i rådet bör avvisa kommissionens omarbetade förslag till direktiv om mottagandevillkor och i stället kräva att kommissionens ursprungliga förslag görs till föremål för förnyade diskussioner. I yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att regeringen i EU bör ta initiativ till att återvändandedirektivet upphävs och ersätts med ett nytt direktiv vars innehåll står i överensstämmelse med grundläggande humanitära principer, respekten för människors lika värde och EU-ländernas internationella åtaganden. Bland annat är en period för frivilligt återvändande orimligt kort och förvarsreglerna oacceptabla. m.fl. (S) begär i kommittémotion 2012/13:Sf364 yrkande 2 ett tillkännagivande om att inom EU ska verka för att utveckla och förbättra Dublinsamarbetet i syfte att skydda familjers sammanhållning, garantera rättssäkerhet och värna mänskliga rättigheter. Överföringar av asylsökande bör enligt motionärerna tillfälligt kunna upphöra och fokus bör framöver också sättas på mottagandet vid överföringar. m.fl. (V) begär i partimotion 2012/13:Sf225 yrkande 10 ett tillkännagivande om att regeringen bör stödja kommissionens förslag till ändringar i Dublinförordningen. har motsatt sig att kommissionen ska kunna besluta att ställa in överföringar av asylsökande till ett land vars mottagningskapacitet är överbelastad. I samma motion yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om ett initiativ till en översyn av Dublinförordningens fördelningskriterier så att de asylsökandes egna val ska vara styrande. Det gemensamma europeiska asylsystemet pågår det ett intensivt arbete i EU med att slutföra arbetet med att utforma den gemensamma migrations- och asylpolitiken. Bland annat är ett flertal direktiv föremål för revidering eller har redan reviderats. Till grund för kommissionens strategiska plan för asylpolitiken ligger den grönbok om det framtida gemensamma europeiska asylsystemet som kommissionen presenterade . Utskottet har i utlåtande /07:SfU13 redovisat sin granskning av grönboken. I utlåtandet förklarade utskottet bl.a. att det är eftersträvansvärt med en ökad harmonisering av asylpolitiken inom EU och att det övergripande målet måste vara att öka EU:s sammantagna kapacitet att ta emot asylsökande. Vidare ville utskottet se ett rättssäkert och öppet system som värnar möjligheten att söka asyl. I samband med behandling av frågan om godkännande av Lissabonfördraget konstaterade utskottet i ett yttrande till utrikesutskottet (yttr. 2008/09:SfU2y) att fördraget föreskriver enhetliga regler i stället för miniminormer på asylområdet. Utskottet delade regeringens bedömning att en gemensam asyl- och invandringspolitik för hela unionen, där medlemsstaterna tillämpar samma bestämmelser och erkänner varandras beslut, sammantaget ger en bättre ordning både för medlemsstaterna och för den enskilde, och även en mer rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna. I ett yttrande till justitieutskottet över Stockholmsprogrammet (yttr. 2008/09:SfU7y) framhöll utskottet bl.a. att rätten att söka asyl är grundläggande och att en EU-gemensam asylpolitik måste garantera var och en tillgång till rättssäkra skyddssystem och grunda sig på solidaritet mellan medlemsstaterna. Av ramöverenskommelsen mellan regeringen och de gröna om migrationspolitik framgår bl.a. att flera av EU:s medlemsstater brister på ett oacceptabelt sätt i sin hantering av asylsökande men att verkar för att ge , , en framträdande roll. Vidare anges att enskilda medlemsstater inte ska förhindras att ha en i förhållande till den asylsökande mer generös inställning än den som EU som helhet har, att genomförandet av det europeiska asylsystemet ska vara humant, rättssäkert och effektivt samt att arbetet med att omförhandla de grundläggande rättsakterna för asyllagstiftningen ska fortsätta. Därtill ska den gemensamma asyllagstiftningen garantera att en asylsökande behandlas på ett likvärdigt sätt, oavsett vilken medlemsstat som har ansvaret. Utskottet har således i olika sammanhang klargjort sin inställning till ett gemensamt europeiskt asylsystem och förutsätter att kommer att fortsätta att verka för en asyl- och migrationspolitik inom EU som tillgodoser höga rättssäkerhetskrav och som ger ett fullgott skydd för individer med behov av internationellt skydd. Ramöverenskommelsen mellan regeringen och de gröna för att så också blir fallet. Mot denna bakgrund saknas skäl för att vidta någon särskild åtgärd. Med detta får motionerna 2012/13:Sf364 (S) yrkande 1 och 2012/13:Sf225 (V) yrkande 7 anses i huvudsak tillgodosedda och avstyrks därmed. Även motion 2012/13:Sf225 (V) yrkandena 13 och 14 avstyrks med det anförda. Med anledning av rådets direktiv /51/EG om transportörsansvar infördes i utlänningslagen bestämmelser om transportörers skyldighet att kontrollera att utlänningar har pass och andra tillstånd som krävs för inresa i landet liksom en skyldighet att kontrollera att de har medel för sin hemresa. infördes en bestämmelse i 19 kap. 6 § UtlL om att transportörer som inte uppfyller sin kontrollskyldighet under vissa förutsättningar ska betala en särskild avgift om högst . Sedan regeringen med anledning av tillkännagivande (bet. 2005/06:SfU14, rskr. 2005/06:280) följt upp och analyserat tillämpningen av bestämmelserna om transportörsansvaret uttalade regeringen i skrivelse 2008/09:33 att lagregleringen inte hade någon inverkan på förpliktelser enligt eller andra folkrättsliga åtaganden. Utskottet fann därefter att det saknades anledning att anta att bestämmelserna om transportörsansvar hindrar personer från att söka asyl i och avstyrkte därmed ett motionsyrkande (bet. 2008/09:SfU8). Utskottet, som vidhåller sitt tidigare ställningstagande, kan mot bakgrund härav inte se något skäl att kräva omförhandlingar av direktivet om transportörsansvar. Motion 2012/13:Sf225 (V) yrkande 8 avstyrks därmed. Återtagandeavtal ingås för att reglera procedurer och ansvar för tredjeländer att återta sina medborgare. Det är av högsta vikt att principen om non-refoulement respekteras, dvs.