bet · H101CU1 · 2013-12-04 00:00:00 — Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ju401 av och (båda S) yrkande 4, 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 8 och 2013/14:N425 av m.fl. (S) yrkande 10 och 2013/14:C260 av (MP) yrkande 6 och 2013/14:C412 av (C). Miljonprogrammets bostadsområden stod en gång som symbol för utvecklingen av den generella välfärden, men har snarare kommit att ses som en symbol för accelererande boendesegregation. Det krävs nu insatser för att höja områdenas status och attraktivitet. En nödvändig upprustning av bostadsbeståndet är en del i detta arbete. Husen i landets miljonprogramsområden är nu . På sina håll har underhåll och standardförbättringar uteblivit . Omkring 650 000 lägenheter i miljonprogrammen står orenoverade. Enligt olika beräkningar uppgår renoveringsbehovet till 240–. Det krävs omfattande åtgärder för att rusta upp miljonprogrammets bostäder till dagens krav på bl.a. standard, tillgänglighet och energieffektivitet. Dessa åtgärder är inte alltid företagsekonomiskt lönsamma och betalningsförmågan hos hyresgästerna kan också vara begränsad. Däremot kan åtgärderna vara klart samhällsekonomiskt lönsamma. För att arbetet med upprustning av det aktuella bostadsbeståndet ska komma i gång föreslår vi att det inrättas ett system som innebär att staten, eventuellt tillsammans med den berörda kommunen, får ställa ut kreditgarantier för upprustning av flerbostadshus inom en ram på totalt . Detta skulle möjliggöra en upprustning av uppskattningsvis 60 000 lägenheter. I många bostadsområden krävs det också omfattande insatser för att rusta upp den yttre miljön, inte minst för att skapa en större trygghet. Mörka parker och gångtunnlar är exempel på platser som gör att människor känner rädsla och upplever otrygghet. Här krävs att de berörda fastighetsägarna och kommunerna samverkar så att både bostadsfastigheterna och den yttre miljön kan åtgärdas i ett sammanhang. Vad vi nu anfört bör som sin mening tillkännage för regeringen. Det innebär ett bifall till motionerna 2013/14:C448 (S) yrkande 8, 2013/14:N425 (S) yrkande 10 och 2013/14:Ju401 (S) yrkande 4. Övriga motionsförslag avstyrks. Statligt stöd till upprustning i miljonprogramsområden, punkt 8 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C260 av (MP) yrkande 6 och 2013/14:Ju401 av och (båda S) yrkande 4, 2013/14:C412 av (C), 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 8 och 2013/14:N425 av m.fl. (S) yrkande 10. En stor del av de bostadsområden som uppfördes inom ramen för det s.k. miljonprogrammet har ett omfattande upprustnings- och förnyelsebehov. Bostadsfastigheterna behöver rustas upp och framför allt förnyas med utgångspunkt i högt ställda krav på energieffektivitet och miljöanpassning. Bostadsområdena behöver en upprustning av den yttre miljön och kompletteringar när det gäller bl.a. service, kultur och arbetsplatser. Därutöver behöver en rad åtgärder vidtas för att bl.a. minska segregationen, motverka diskriminering och öka förtroendet för det offentliga samhällets olika representanter. Ett förslag till en sammanhållen politik för upprustning och hållbarhet i miljonprogramsområden har under höstens allmänna motionstid lagts fram i partimotion 2013/14:C419. Motionen innehåller 39 förslag på åtgärder som kan bidra till en omfattande förnyelse av miljonprogramsområdena. När det gäller bostadsfastigheterna föreslår vi bl.a. att stöd till upprustning ska ges genom att det befintliga ROT-avdraget utvidgas och energianpassas. Inget av dessa förslag tas emellertid upp av utskottet under den nu aktuella rubriken. Förslagen behandlas dels av civilutskottet i andra delar av detta betänkande eller i andra betänkanden, dels av andra utskott i . I detta avsnitt tar utskottet emellertid upp ett förslag i motion 2013/14:C260 (MP) om att behovet av tillgänglighetsskapande åtgärder i flerbostadshusbeståndet, inte minst i miljonprogrammets bostadsområden. Jag anser att bör ställa sig bakom detta förslag som innebär att regeringen ska ta fram ett utvecklingsprogram, regler och stödformer för att påskynda arbetet med tillgänglighetsanpassningen av äldre bostäder. Dessa regler bör bl.a. innebära att installation av hiss blir ett villkor vid stöd till energieffektivisering och upprustning i miljonprogramsområdena. Vad jag nu anfört om tillgänglighetsskapande åtgärder i bl.a. miljonprogrammets bostadsområden bör med bifall till motion 2013/14:C260 (MP) yrkande 6 tillkännage för regeringen. Övriga motionsförslag som behandlas i detta avsnitt avstyrks med hänvisning till de mer omfattande förslag från om upprustning och hållbarhet i miljonprogramsområden som behandlas av i andra sammanhang. Statligt stöd till upprustning i miljonprogramsområden, punkt 8 – motiveringen (SD) av (SD). Det omfattande upprustningsbehovet av miljonprogrammets flerbostadshus kommer att medföra mycket höga kostnader. Det innebär att både kommunala och privata bostadsbolag har stora utmaningar framför sig när det gäller att rusta upp ett hårt slitet bostadsbestånd. menar att det är nödvändigt att staten tar ett större ansvar i denna fråga genom att förbättra förutsättningarna för fastighetsägare att renovera sina bostadsfastigheter. De nu aktuella motionsförslagen om bl.a. kreditgarantier skulle emellertid få mycket begränsad effekt för de berörda fastighetsägarna. Jag vill i stället hänvisa till de förslag som har lagt fram om att bl.a. införa att system med skattefria underhållsfonder. Ärendefördelningen inom innebär emellertid att våra förslag om förbättrade villkor för fastighetsförvaltningen behandlas av finansutskottet. Jag avstyrker således de nu aktuella motionsförslagen och hänvisar till de förslag som lagt fram i syfte att underlätta upprustning av bl.a. miljonprogrammets bostadsbestånd. Statligt stöd till upprustning i miljonprogramsområden, punkt 8 – motiveringen (V) av Amineh Kakabaveh (V). I de motioner som behandlas i rubricerat avsnitt i betänkandet föreslås bl.a. ett system med kreditgarantier för lån till upprustning av flerbostadshus i miljonprogrammets bostadsområden. Kreditgarantier syftar till att skydda bankerna från förluster till följd av långivningen och utgör således inte något egentligt stöd till fastighetsägarna och hyresgästerna i miljonprogrammets bostadsområden. Jag vill i stället framhålla att i sin budgetmotion har föreslagit ett program som är inriktat på att ge verkligt stöd till upprustning av hyresbostäder. Vårt förslag om ett nytt upprustningsprogram för flerbostadshus skapar förutsättningar för att landets hyresgäster ska kunna bo i moderna, funktionella lägenheter med ökad tillgänglighet samt med låg energiförbrukning och låga koldioxidutsläpp. Det föreslagna upprustningsstödet föreslås uppgå till 2014 för att sedan öka till 2015. Därutöver har vi föreslagit ett omfattande stöd för upprustning av välfärdslokaler och ett tillgänglighetsstöd på sammanlagt som givetvis även kommer miljonprogrammets bostadsområden till del. Vårt förslag om upprustningsstöd finansieras genom skattekreditering och behandlas därför av finansutskott. Vi har även föreslagit att det 2014 införs ett särskilt bidrag till installation av hiss i flerbostadshus. Detta förslag har utskottet behandlat ovan i den del av betänkandet som gäller anslagen inom utgiftsområde 18. Med hänvisning till att det redan finns konkreta förslag från om upprustningsstöd för flerbostadshus och flera andra stödformer som kommer miljonprogramsområdena till del anser jag att de nu aktuella motionerna om kreditgarantier m.m. inte behöver ligga till grund för ett tillkännagivande till regeringen. Svaga bostadsmarknader, punkt 9 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 19 och 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkandena 15–18 och 2013/14:C434 av och (båda C). I motion 2013/14:C448 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheterna att på olika sätt ge stöd till vikande bostadsmarknader. Många människor drömmer om att kunna flytta ut på landsbygden eller stanna kvar i sin hembygd. Det finns ett behov av att bygga nya bostäder även i glesbygdsområden till följd av bl.a. nya möjligheter på arbetsmarknaden, förbättrade kommunikationer och ett ökat intresse för de kvaliteter som ett boende utanför tätorterna kan föra med sig. Kostnaden för att bygga ett eget hem på landsbygden blir vanligen lägre än kostnaden för en motsvarande bostad på en expansiv ort. Det gör att även hushåll med normala inkomster borde ha möjlighet att klara de utgifter som följer av att lånefinansiera byggandet av ett egnahem. Problemet är att kreditinstituten ofta inte beviljar lån eller att de ställer lånevillkor som det enskilda hushållet inte kan uppfylla. Kreditinstitutens ovilja att medge lån för byggande även till hushåll med en ordnad ekonomi är en följd av de ofta mycket låga marknadsvärdena för bostäder i glesbygdsområden. Även i samband med köp av äldre hus kan det uppstå motsvarande finansieringsproblem, särskilt om det krävs stora investeringar i upprustning. Ett annat problem på de vikande bostadsmarknaderna gäller flerbostadshusen som ägs av de allmännyttiga kommunala bostadsbolagen. I och med att lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag trädde i kraft ska allmännyttan i hela landet bedriva sin verksamhet efter affärsmässiga principer med marknadsmässiga avkastningskrav. Ett särskilt problem har uppstått som en konsekvens av att de kommunala bostadsbolagen på svaga bostadsmarknader i många fall behöver skriva ner de bokförda fastighetsvärdena för att bättre harmonisera med de verkliga marknadsvärdena. Vi anser att det finns ett stort behov att se över de problem på vikande bostadsmarknader som vi kortfattat berört ovan. Det gäller således dels problemen med att bygga och renovera egnahem, dels behovet av en ny reglering av förutsättningarna för bostadsbolag på svaga bostadsmarknader som harmoniserar med krav på konkurrensneutralitet. majoritet har i sin behandling av vårt förslag hänvisat till en tillsatt utredning som delvis kommer in på dessa frågor. Vi anser emellertid att genom ett tillkännagivande bör understryka att det är angeläget att förslag i frågan kan presenteras. Det vi ovan förordat innebär ett bifall till motion 2013/14:C448 (S) yrkande 19. Övriga motionsförslag avstyrks i den mån de inte kan anses vara tillgodosedda med det anförda. Svaga bostadsmarknader, punkt 9 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkandena 15–18 och 2013/14:C434 av och (båda C) och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 19. I storstadsområdena och på andra tillväxtorter är bostadsmarknaden överhettad med omfattande bostadsbrist och stigande bostadspriser. I stora delar av landet ser emellertid problemen på bostadsmarknaden helt annorlunda ut. Det handlar här bl.a. om svårigheterna att finansiera en egen bostad och om stora ekonomiska problem för de allmännyttiga bostadsbolagen. anser att det är hög tid att det tas ett samlat grepp om dessa frågor. Vi har därför i vår bostadspolitiska partimotion 2013/14:C431 föreslagit att regeringen skyndsamt ska ta fram en samordnad bostadspolitisk strategi för landsbygdskommunerna samt utarbeta ett sammanhållet bostadsprogram för svaga bostadsmarknader. Det räcker således inte med enstaka insatser utan det behövs en politik som säkerställer ett efterfrågestyrt byggande, en jämn och kostnadskontrollerad produktion med bra kvalitet och en strategi som ger lokala byggföretag konkurrensmöjligheter gentemot de stora regionala och nationella byggbolagen. Det behövs vidare en samverkan mellan alla berörda parter för att hantera problemen på svaga bostadsmarknader. Befolkningsminskningen på dessa orter har skapat ett akut behov av att avveckla lägenheter, och inte sällan har bostadsföretagen svåra ekonomiska problem. För många kommuner och deras bostadsföretag blir detta en övermäktig uppgift. Även på orter med en svag bostadsmarknad finns det givetvis företag som är i behov av att rekrytera personal, och då är bostadsfrågan central. Det kan t.ex. vara svårt att få lån för att bygga en villa på orter med fallande bostadspriser. Det kan innebära att nyproduktionskostnaden överstiger marknadsvärdet på fastigheten. En sådan situation kan innebära stora problem för det lokala näringslivet och för enskilda familjer. Det finns visserligen statliga kreditgarantier för byggande i gles- och landsbygd, men det är uppenbart att dessa inte fungerar. Regeringen har tillsatt en utredning som ska se över situationen på svaga bostadsmarknader. Utredningen ska ta sig an flera frågor som vi anser behöver utredas, bl.a. situationen för de kommunala bostadsbolagen på dessa bostadsmarknader. I motsats till de avsikter som kommer till uttryck i utredningsdirektiven anser emellertid att det bör finns minst ett allmännyttigt bostadsbolag i varje kommun. Livskraftiga allmännyttiga bostadsbolag är grundläggande för att klara bostadsförsörjningen och för möjligheten att föra en social bostadspolitik. anser också att det enligt norsk modell bör införas ett låneverktyg som säkrar bostadsfinansieringen i hela landet. I har den tidigare regeringen haft ett uttalat mål, och en politisk vilja, att möjliggöra för människor att bo på landsbygden. Även i bör målet vara att villor ska kunna byggas i områden där värdeutvecklingen för fastigheter är negativ. Det bör därför utredas om den norska modellen skulle kunna fungera i . Vidare bör få i uppdrag att utreda hur man bättre utnyttjar kreditstocken för sådana bostadslån. Det ovan anförda bör med bifall till partimotion 2013/14:C431 yrkandena 15–18 som sin mening tillkännage för regeringen. Även övriga motioner som behandlas i detta avsnitt får därmed anses vara väl tillgodosedda. Bostäder i gruvsamhällen, punkt 10 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 23 och 2013/14:N295 av m.fl. (S) yrkande 2. har vi upplevt en högkonjunktur inom gruvnäringen som är exceptionell och som har lett till ökade investeringar och öppnandet av både nya och tidigare nedlagda gruvor. Det är en positiv utveckling för vårt land, men det kräver också samhällsinsatser för att tillvarata möjligheten att ytterligare utveckla gruvnäringen. En del i ett sådant arbete är att se till att bostadsmarknaden i gruvsamhällena kan tillgodose de behov som finns. Det är således nödvändigt med insatser som leder till att det finns bostäder för dem som väljer att flytta till och börja arbeta i gruvsamhällena. Även de problem som kan drabba dem som redan har en bostad i dessa samhällen måste uppmärksammas och få sin lösning. Det handlar exempelvis om de personer som på grund av exploatering av gruvor tvingas flytta från en hyresbostad till en annan med väsentligt högre boendekostnad som följd. För att lösa denna problematik krävs en aktiv medverkan av fler än de berörda kommunerna. Gruvnäringen genererar stora inkomster till vår gemensamma ekonomi. Vilka insatser som kan bli aktuella för staten bör bli föremål för närmare utredning. Utskottsmajoriteten hänvisar till att en utredning om bostadsproblemen på gruvorterna och möjliga åtgärdsalternativ har redovisats för regeringen. Vi kan emellertid konstatera att dessa förslag inte tycks utgöra något verksam lösning på de problem som vi tagit upp. Det krävs därför ytterligare överväganden i dessa frågor. Vad vi ovan anfört om bostäder i gruvsamhällen bör med bifall till motionerna 2013/14:C448 (S) yrkande 23 och 2013/14:N295 (S) yrkande 2 som sin mening tillkännage för regeringen. Bo- och byggemenskaper, punkt 11 (MP, V) av (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C229 av och (MP, V) yrkandena 1–5 och 2013/14:C400 av m.fl. (S). I motion 2013/14:C229 (MP, V) läggs det fram ett antal förslag om att utveckla och komplettera den svenska bostadsmarknaden genom åtgärder som kan lyfta fram bo- och byggemenskaper som tydligare alternativ. är kollektivhus en etablerad boendeform i . Detta alternativ till konventionella bostäder har drivits fram av önskemål om en lagom vardagsgemenskap i boendet, om en god miljö för barn, om ett förenklat vardagsliv som kan främja jämställdhet och av önskemål om resurshushållning. Bogemenskaper i hus med kollektiva utrymmen förekommer såväl i form av hyresrätter som bostadsrättsföreningar. Att i olika former projektera och bygga sina bostäder gemensamt är däremot ovanligt i . I andra länder är det betydligt vanligare. Byggemenskaper är på många håll i det vanligaste tillvägagångssättet för bostadsbyggande. Den svenska byggmarknaden domineras emellertid av ett fåtal stora aktörer. Det är närmast fråga om ett oligopol som av många anses driva upp boendekostnaderna. Det finns därför skäl för uppfattningen att bostadsbyggandet i skulle kunna påverkas positivt om byggemenskaper blev ett vanligare alternativ. Det har funnits ett utbrett intresse för kollektivhus. Enligt uppgift från riksföreningen nu finns det 45 fungerande kollektivhus i . Intresset har ökat . Exempelvis har många seniorgrupper runt om i landet visat intresse för att bo tillsammans. På motsvarande sätt har intresset för byggemenskaper ökat påtagligt och en intresseförening har bildats. Det gäller nu för samhället att ta vara på detta intresse och på olika sätt ge stöd åt en utveckling som berikar den svenska bostadsmarknaden. Vi anser att följande åtgärder bör vidtas. – bör få i uppdrag att lämna information om kollektivhusens möjligheter att främja jämställdhet mellan kvinnor och män, skapa en god miljö för barn och barnfamiljer, bidra till ökat välmående och ökad livslängd samt bidra till en minskad resursförbrukning. – Regeringen bör tillsätta en utredning om statligt stöd till bogemenskaper som ett instrument för att främja integration av utsatta grupper, t.ex. personer med funktionsnedsättning. – Möjligheten till omprioritering av forskningsmedel bör prövas i syfte att ge forskningen om bogemenskaper högre prioritet. Det är angeläget med forskningsinsatser som gäller bl.a. ekonomiska fördelar av självförvaltning, möjligheten till minskad resursförbrukning och ökad jämställdhet mellan kvinnor och män samt långsiktiga hälsoaspekter av rika sociala kontakter. – bör få i uppdrag att tillsammans med länsstyrelserna ta med frågor om bo- och byggemenskaper i sina bostadsmarknadsenkäter. – bör få i uppdrag att utreda förutsättningarna för stöd till byggemenskaper enligt tysk förebild. bör genom ett tillkännagivande till regeringen ställa sig bakom våra förslag om åtgärder för att stimulera bo- och byggemenskaper på den svenska bostadsmarknaden. Kommunernas bostadsförsörjningsansvar, punkt 12 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C205 av m.fl. (MP) och 2013/14:C219 av m.fl. (MP) yrkande 3 och 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 8. I motionerna 2013/14:C205 (MP) och 2013/14:C219 (MP) framhålls att rätten till bostad framgår av såväl FN:s konvention om de mänskliga rättigheterna som svensk grundlag och dessutom är en självklar del av vår kultur. I regeringsformen anges att det särskilt ska åligga det allmänna att trygga rätten till hälsa, arbete, bostad och utbildning samt att verka för social omsorg och trygghet. I lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar anges att varje kommun ska planera bostadsförsörjningen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder. Trots att rätten till bostad således slås fast på både internationell och svensk nivå ser verkligheten helt annorlunda ut. Det finns fortfarande en utbredd hemlöshet även i välfärdslandet . Att vara utan bostad skapar försämrad livskvalitet och inverkar negativt på individens hela livssituation. Utan hem är det ytterst svårt att tillgodogöra sig sina rättigheter, sköta ett arbete eller annan sysselsättning, umgås med nära och kära osv. Det är också mycket svårt att ta sig ur hemlösheten och etablera ett varaktigt boende. En hemlös hamnar lätt i ett moment 22 eftersom det krävs ett arbete för att få tillgång till bostad och det krävs en bostad för att ta sig in på arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att se över hur kommunerna uppfyller sitt bostadsförsörjningsansvar i förhållande till problemen med den hemlöshet som drabbar många människor. Det är hög tid att klargöra hur den rättighet som finns reglerad i , regeringsformen och i lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar kan omsättas i en konkret lagstiftning som reglerar hur allas rätt till en bostad ska praktiseras i . bör uppdra åt regeringen att återkomma till med förslag till en sådan lagstiftning. Vad jag anfört ovan om bostadsförsörjningsansvaret bör , med bifall till motionerna 2013/14:205 (MP) och 2013/14:C219 (MP) yrkande 3, som sin mening tillkännage för regeringen. Motion 2013/14:C431 (V) yrkande 8 avstyrks. Kommunernas bostadsförsörjningsansvar, punkt 12 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 8 och 2013/14:C205 av m.fl. (MP) och 2013/14:C219 av m.fl. (MP) yrkande 3. I partimotion 2013/14:C431 (V) föreslås ett utökat bostadsförsörjningsansvar för kommunerna och att det ska vara obligatoriskt att upprätta kommunala boendeplaneringsprogram. Jag anser att bör ställa sig bakom dessa förslag som innebär att omfattningen av det kommunala ansvaret tydliggörs. Syftet med ett obligatoriskt boendeplaneringsprogram är att garantera hög kvalitet i bostäder och boendemiljöer. Ett obligatoriskt boendeplaneringsprogram kan också främja samhällsdebatten kring bostadsfrågorna. Boendeplaneringsprogrammen ska vara heltäckande och övergripande och redovisas till regeringen via länsstyrelserna. De ska behandla såväl handlingsplaner för nyproduktion och ombyggnad som förändringar i service, infrastruktur och omgivande miljö. En utgångspunkt för arbetet med boendeplaneringsprogrammen bör vara att kommunerna ska ha kontroll över så mycket mark som möjligt som kan komma i fråga för bostadsbebyggelse. Det innebär också att kommunerna i större utsträckning bör avstå från att sälja mark och i stället upplåta den med tomträtt. Det som jag ovan anfört om kommunala boendeplaneringsprogram och det kommunala bostadsförsörjningsansvaret bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär ett bifall till partimotion 2013/14:C431 yrkande 8. Övriga motionsförslag avstyrks. , punkt 13 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkandena 7 och 30 samt 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkandena 14 och 15 samt 2013/14:C350 av och (båda S). Det är uppenbart att möjligheterna att underlätta för bostadssökande att finna en god bostad är beroende av att det finns en rättvis och serviceinriktad förmedlingsverksamhet.