bet · H101MJU2 · 2013-12-04 00:00:00 — Enligt partimotion 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 33 bör regeringen verka för att lägga om EU:s jordbrukspolitik till att stödja en omställning till ekologiskt jordbruk och naturvärden. I fråga om en sammanhållen strategi för förnybara råvaror anförs i kommittémotion 2013/14:T526 av m.fl. (MP) yrkande 42 att biomassa är en attraktiv resurs, både som energiråvara och för tillverkning av material, exempelvis inom kemikalieindustrin. Motionärerna anser att det behövs ett helhetsgrepp kring hela frågan om biomassa. Ett arbete bör inledas för att skapa en sammanhållen strategi för förnybara råvaror, som även inkluderar berörda branscher. Ett av målen för utgiftsområdet är enligt propositionen att vi ska ha ett dynamiskt och konkurrenskraftigt näringsliv i hela landet som präglas av öppenhet och mångfald. Regeringens ambition är att konkurrensförhållandena för svenska jordbrukare ska vara samma som för jordbrukare i övriga EU. Målsättningen är att ska vara en aktiv och ledande förebild med ett konkurrenskraftigt och hållbart jord- och skogsbruk som är miljöanpassat och tar till vara de förnybara resurser som finns. För att förverkliga målsättningen kommer myndighetssamverkan att fortsätta för att ta till vara den potential som finns inom de gröna näringarna för att producera förnybar energi. Det svenska jordbruket agerar på en alltmer internationellt konkurrensutsatt marknad. För att jordbruksnäringen ska vara framgångsrik och för att dess potential ska kunna tillvaratas krävs att den är konkurrenskraftig och lönsam, inte enbart i förhållande till andra verksamheter i eller andra producenter inom EU utan även i förhållande till en alltmer effektiv produktion i länder utanför EU. Genom reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken har denna politik successivt blivit mer marknadsorienterad, mer samstämmig med utvecklingspolitiken samt fått ett ökat fokus på miljö- och klimatåtgärder, i linje med regeringens målsättning. I jämförelse med dessa reformer innehöll kommissionens förslag till en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 inte samma ambitioner vad gäller ytterligare marknadsorientering och ökat fokus på effektiva miljöåtgärder. Kommissionens förslag var ur svensk synvinkel även otillräckligt i fråga om förenklingar av regelverken och kostnadseffektivitet. Dessa frågor har därför varit prioriterade i regeringens förhandlingsarbete. Genom nära kontakt med institutionerna och andra medlemsstater har regeringen bidragit till att förbättra förslaget i sin helhet. Regeringen arbetar för att få ett enklare regelverk i samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, för att på så sätt minska risken för felaktig hantering. Det är viktigt att lagstiftningens tillämpning ger likvärdiga konkurrensvillkor mellan svenska jordbruksföretagare och företagare som verkar i övriga EU och att aktivitet främjas. Regeringens långsiktiga målsättning för den gemensamma jordbrukspolitiken är en avreglerad, marknadsorienterad och konkurrenskraftig jordbrukssektor styrd av konsumenters efterfrågan och med hänsyn tagen till klimat, miljö, djurskydd och utvecklingsaspekter. Inom ramen för väsentligt lägre utgifter för jordbrukspolitiken i EU vill regeringen lägga ett relativt ökat fokus på åtgärder för landsbygdspolitiken. Det är angeläget att EU:s gemensamma jordbrukspolitik fortsätter att förändras i linje med tidigare genomförda reformer. För att möjliggöra detta krävs ett proaktivt arbetssätt. Det är därför angeläget att i ett tidigt skede påbörja analyser med utgångspunkter för en modernisering av EU:s gemensamma jordbrukspolitik inför nästa budgetperiod efter 2020, samt inför halvtidsöversynen –2020. Gårdsstödet ingår i EU:s gemensamma jordbrukspolitik och kommer nationella beslut om gårdsstödet för perioden –2020 att fattas. Gårdsstödet ska alltjämt användas för att bidra till att relevanta miljökvalitetsmål uppnås. Gårdsstödet har också stor betydelse för att upprätthålla inkomsterna inom det svenska jordbruket och ska även fortsättningsvis användas för att stärka jordbrukarnas ekonomi. Därmed stimuleras olika aktiviteter på landsbygden. Regeringens ambition om lika konkurrensvillkor för de gröna näringarna inom EU gör att hänsyn till andra länders nationella vägval måste tas vid de svenska valen. Enkla regler är en utgångspunkt för arbetet och blir till nytta för både lantbrukare och myndigheter. Landsbygdsprogrammet är ett viktigt verktyg som utvecklar landsbygden. Resultatmålen, som avser hur stor andel av budgeten som har förbrukats, är fullt uppfyllda för axel 1, 3 och 4. Sammantaget bedömer regeringen att de redovisade insatserna har bidragit till att nå målet om ett dynamiskt och konkurrenskraftigt näringsliv i hela landet som präglas av öppenhet och mångfald. Åtgärderna inom axel 3 ska leda till en ökad diversifiering av landsbygdens näringsliv i syfte att främja jobb och hög livskvalitet för dem som bor på landsbygden samt ett hållbart utnyttjande av landsbygdens samlade resurser. Målgruppen för åtgärderna inom axeln är småföretagare på landsbygden samt lokala och regionala aktörer som verkar på landsbygden. Tillväxt på landsbygden skapas enligt propositionen genom att människor ges rätt förutsättningar att förverkliga sina idéer. En grundläggande förutsättning för landsbygden som motor i den gröna tillväxten är fungerande infrastruktur, inte minst för digital kommunikation. Regeringen arbetar också för ett dynamiskt näringsliv med ambitionen att de gröna näringarna ska ha likvärdiga konkurrensförhållanden inom EU. Landsbygdsdepartementet arbetar utifrån regeringens vision bruka utan att förbruka och redovisar därför politikens inriktning enligt visionens fyra övergripande mål: – Ett dynamiskt och konkurrenskraftigt näringsliv i hela landet som präglas av öppenhet och mångfald. – De gröna näringarna är miljö- och resurseffektiva och har en nyckelroll i energiproduktion. – De gröna näringarna utmärks av omtanke, ansvarstagande och hög etik. – De gröna näringarna bidrar till en globalt hållbar utveckling. Goda företagsvillkor för både kvinnor och män är en grundförutsättning för de fyra övergripande målen. De långa omloppstiderna i de gröna näringarna innebär att det är centralt med långsiktiga villkor och en stark äganderätt. Viktiga medel för att nå målen är också tillgång till utbildning, forskning och innovation som kan trygga kompetensförsörjning och kunskapsutveckling. En grundbult i svenskt livsmedelsföretagande är att konsumenternas förtroende och engagemang för det svenska djurskyddet är fortsatt starkt. Ett starkt djurskydd är en fråga som regeringen prioriterar. För att de gröna näringarna ska kunna bidra till en hållbar tillväxt och utvecklingen av en grön ekonomi är det viktigt att de signaler som ges och de styrmedel som finns ger möjlighet till utveckling och flexibilitet så att den enskilda företagaren kan ta fram lösningar utifrån sitt företags förutsättningar. Lagstiftningen är utformad på nationell nivå. Men det kan finnas lagar och regler som slår orättvist i olika delar av landet och som kan behöva utvecklas för att bidra till modernisering, förenkling och i förlängningen till livskraftiga företag och regional utveckling. De gröna näringarna skapar jobb och tillväxt, men möter precis som andra branscher en rad utmaningar. Enligt är produktionskostnaderna inom jordbrukssektorn högre i än i andra länder. Detta beror bl.a. på klimat, geografi, byggtradition och lagstiftning. Enligt har svenskt jordbruk lägre marginaler än genomsnittslandet i . En minskande jordbrukssektor innebär inte bara färre jobb på den svenska landsbygden utan också ett mindre öppet odlingslandskap med färre betade ängs- och hagmarker och därmed en förlust av biologisk mångfald och natur- och kulturmiljöer. Regeringen prioriterar arbetet med att stärka jordbruksföretagens konkurrenskraft. Det pågår flera insatser för att uppfylla detta, bl.a. inom regeringens förenklingsarbete och inom visionen – det nya matlandet. Regeringen anser att attityden till primärproduktion i samhället och framtidstron inom näringen är viktiga faktorer för att stärka jordbruksföretagens konkurrenskraft. Eftersom utvecklingen i vissa delar av jordbrukets primärproduktion är oroväckande har regeringen beslutat att utreda möjligheter och hinder, dock inte primärt i form av ekonomiska stöd, för en framtida livskraftig primärproduktion. Utskottet har tidigare redovisat att regeringen har tillsatt en utredning för att undersöka konkurrenskraften hos och utvecklingsmöjligheterna för svensk jordbruks- och trädgårdsproduktion (dir. 2013:20). En särskild utredare ska utreda möjligheter för en framtida livskraftig jordbruks- och trädgårdsproduktion, dock inte primärt i form av ekonomiska stöd. Utredningen fokuserar på ett tidsperspektiv fram . Uppdraget består av två deluppdrag, dels att belysa konkurrenskraften i svensk jordbruks- och trädgårdsproduktion, dels att ta fram förslag till strategi och åtgärder utanför skatteområdet för en livskraftig svensk jordbruks- och trädgårdsproduktion. Med livskraftig avses att produktionen av råvaror till livsmedel och andra produkter bibehålls eller ökar jämfört med genom att på mer marknadsmässiga grunder möta efterfrågan på såväl globala som regionala och lokala marknader. De verktyg som finns tillgängliga inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken ska dessutom i hög grad användas för att stärka konkurrenskraften och bidra till landsbygdsutveckling. Uppdraget ska redovisas . Även det tillämpade forskningsprogrammet inom jordbruksområdet, som genomförs av Formas och Stiftelsen i samverkan, har stor betydelse för primärproduktionen och det är viktigt att resultaten kommuniceras effektivt så att nya rön och ny teknik snabbt kan komma till praktisk användning. Regeringens framtidskommission har identifierat en rad samhällsutmaningar som står inför och har särskilt utrett frågan om hur vi kan kombinera tillväxt med hållbarhet. rapporter (Ds 2013:1 och Ds 2013:19) kommer att vara ett viktigt underlag i regeringens fortsatta arbete för en hållbar tillväxt och en grön ekonomi. Klimat-, miljö- och energiutmaningarna hanteras av regeringen med hjälp av flera instrument och inom olika politikområden. Den nationella och regionala tillväxt-, närings-, miljö-, it-, innovations- och energipolitiken samt politiken för de areella näringarna, landsbygd och livsmedel ska bidra till att skapa en långsiktigt hållbar tillväxt och välfärd, förbättrat miljötillstånd samt stimulera innovationer och export. Utvecklingen mot en grön ekonomi innebär möjligheter att utveckla svensk miljöteknik, inklusive hållbara varor, tjänster och produktionssystem, och kan därigenom minska miljöpåverkan nationellt och globalt samt skapa nya jobb i både stads- och landsbygdsregioner. ska utvecklas mot en grönare ekonomi i samklang med jordens klimat- och miljövillkor som brukar naturen utan att den förbrukas. Såväl befintliga produkter från biomassa som nya innovationer har potential att utvecklas. Utvecklingen av en grön ekonomi ger landsbygden och de gröna näringarna stora möjligheter att utvecklas genom ökad förädling till nya biobaserade produkter och innovationer. Utvecklingen av en biobaserad samhällsekonomi, som förs fram i bl.a. Horisont 2020-strategin, liksom i visionen om ett utan klimatpåverkande utsläpp , kräver ökat fokus på ett hållbart nyttjande av naturresurserna. Syftet med det nybildade Europeiska innovationspartnerskapet (EIP) för jordbruk är att öka effektiviteten i resursanvändandet och att förbättra jordbrukets konkurrenskraft. Det kommer att erbjuda goda möjligheter för att sprida befintliga forskningsresultat och att uppmärksamma forskningen på de behov som finns i praktikerledet. Det svenska skogsbruket påverkas av vad som händer på den internationella arenan. EU-lagstiftning påverkar direkt eller indirekt även om det inte finns en gemensam skogspolitik i EU. Exempelvis har Europeiska kommissionen presenterat en strategi för biobaserad samhällsekonomi där behovet av en ökad biomassaproduktion lyfts fram. Det är viktigt att även i fortsättningen engagerar sig i de internationella processerna på skogsområdet. Energiutvinningen från biomassa ökar, vilket till stor del beror på en ökad produktion och användning inom skogssektorn. Investeringsstödet för biogasproduktion inom landsbygdsprogrammet har bidragit till ett ökat intresse för att producera biogas på gårdsnivå. Mot bakgrund av den strategi för ett biobaserat samhälle som Formas har utvecklat, har en bred utlysning gjorts inom området. Målet är att utveckla ett samhälle som i hög grad går ut på att utnyttja förnybara biologiska resurser. För att nå detta mål krävs bl.a. forskning och utveckling för att kunna optimera användningen av biomassa för olika ändamål. Enligt uppgift från pågår –2015 tre bränsleprogram, som är en sammanhållen satsning på en ökad och effektiv användning av inhemska och förnybara bränslen. De tre programmen samverkar i överlappande och generella frågor, och genomsyras av en helhetssyn i bioenergins värdekedjor från råvaruproduktion till användning. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna 2013/14:MJ232 (M) yrkande 1, 2013/14:MJ243 (S), 2013/14:MJ245 (S), 2013/14:MJ296 (FP) yrkande 1, 2013/14:MJ322 (M) yrkandena 1 och 2, 2013/14:MJ326 (M), 2013/14:MJ344 (S), 2013/14:MJ351 (C) yrkande 1, 2013/14:MJ356 (MP), 2013/14:MJ437 (S), 2013/14:MJ490 (S) yrkande 1, 2013/14:MJ505 (MP) yrkande 1, 2013/14:U316 (MP) yrkande 33, 2013/14:N360 (V) yrkande 10 och 2013/14:MJ460 (M) lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av det pågående arbetet. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om en översyn av kostnader och regler inom livsmedelsproduktionen, om att effektivisera tillsynen, om att minska byråkratin för lantbruket, om att minska regelkrånglet för jordbruket och om utveckling i de gröna näringarna (M, FP och C). I motion 2013/14:MJ232 av (M) yrkande 2 föreslås en översyn av systemet för kostnader och regler inom livsmedelsproduktionen med en harmonisering med övriga europeiska lantbrukare som mål. Vidare bör man se över möjligheterna att dels samordna och effektivisera tillsynen så att den blir mer kostnadseffektiv och mer tidseffektiv, dels minska och förtydliga regelverken (yrkande 3). Enligt motionären upplever svenska lantbrukare nackdelar i konkurrensen med sina europeiska motsvarigheter. Arbetet med att minska byråkratin för lantbruket bör fortsätta enligt motion 2013/14:MJ249 av (M). Regelkrånglet för jordbruket bör minska enligt motion 2013/14:MJ296 av (FP) yrkande 2. En jordbruksföretagare ska ägna sin tid åt att arbeta med djuren eller på åkrarna. Även enligt motion 2013/14:MJ351 av i (C) yrkande 2 bör regelkrånglet för jordbruket fortsätta att minska. Utvecklingskraften bland jordbrukarna och de andra företagarna i de gröna näringarna bör öka enligt motion 2013/14:MJ454 av (C), som anser att regelförbättring är ett strategiskt sätt att förbättra företagsklimatet. Målet att förenkla för företagen har utvecklats till att, förutom att minska de administrativa kostnaderna, även omfatta kvalitativa aspekter som hur företagarna upplever reglerna. För att få största möjliga effekt behöver fler aspekter av företagens vardag och de utmaningar företagare ställs inför beaktas. Arbetet med att utveckla e-tjänster och e-ansökningar ligger väl i linje med att förenkla företagens myndighetskontakter. Regeringen fortsätter att verka för en lägre administrativ börda också i arbetet med ny jordbruks- och fiskeripolitik inom EU. Förbättringen av styrningen och hanteringen av stödverksamheten har lett till både snabbare utbetalningar och säkrare material för jordbrukarna. En utredning om ett minskat och förenklat uppgiftslämnande för företagen har tillsatts (dir. 2012:35). Uppdraget ska redovisas . Den särskilda utredaren (kommittédirektiv 2011:49) med uppdrag att bl.a. se över om det förekommer överlappningar, luckor eller motstridiga regler som gäller miljöbestämmelser och berör jordbruksföretag och djurhållning överlämnade sin utredning Miljöbestämmelser för jordbruksföretag och djurhållning (SOU 2013:5) till regeringen . Utredningen har remitterats och förslagen bereds inom . Regeringen gav i enlighet med skrivelsen Åtgärder för ett renare hav (skr. 2009/10:213) i uppdrag att –2012 analysera och genomföra särskilda insatser för att stärka och effektivisera tillsynen och jordbruksföretagens egenkontroll i syfte att minska växtnäringsförlusterna från jordbruket. Utvärderingen av de genomförda insatserna visar att arbetsformen med s.k. tillsynskampanj är ett värdefullt redskap för att ge en förutsägbar och effektiv tillsyn. Insatserna gav ett bra stöd till miljöinspektörerna och tydligheten genom kampanjen uppskattades av jordbrukarna. Samordnade tillsynsvägledningsinsatser är viktiga, inte minst eftersom många miljöinspektörer arbetat en förhållandevis inom sitt yrke. har gjort beräkningar av förändringen av de administrativa kostnaderna samt en prognos . De berörda myndigheterna har fått i uppdrag att bistå med mätningarna av företagens administrativa kostnader för att göra en avslutande uppdatering av förändringar i regelverken –2012. Enligt prognosen har de administrativa kostnaderna för Landsbygdsdepartementets ansvarsområden minskat med . De största förenklingarna på jordbruksområdet har skett inom djurområdet, t.ex. införandet av en elektronisk stalljournal och förenklad rapportering i stalljournalen. har även förprövning av djurstallar och betesregler förenklats. Minskningen på skogsområdet har skett genom att kravet på att upprätta en skogs- och miljöredovisning har upphört. De administrativa kostnaderna till följd av livsmedelslagstiftningen har minskat, vilket framför allt beror på klargöranden rörande spårbarhet av livsmedel. En fortsatt god utveckling av förenklingsarbetet kräver mer systematiskt fokus på att åstadkomma enklare och mer ändamålsenliga regler på EU-nivå. I arbetet med en ny jordbruks- och fiskeripolitik har frågan om förenkling varit högt prioriterad och särskilt fokuserat på att införliva de nya reformerna. Eftersom det är EU-området som står för den största delen av regelmängden är det främst på EU-området som det behövs ytterligare förenklingssatsningar. Detta är viktigt för att nettoeffekten av de nya regelverken, i synnerhet landsbygds- och fiskeriprogrammen, ska vara positiv, dvs. att nyttan ska överstiga kostnaderna för att uppnå syftet med regelverken. Effekten för varje enskild företagare varierar beroende på produktions- och driftsinriktning. För företagare med djurproduktion eller livsmedelsförädling har påverkan varit mer påtaglig jämfört med effekten för t.ex. renodlade växtodlingsföretag. Det beror bl.a. på de förenklingar som har gjorts av exempelvis stalljournaler. Flera av de åtgärder som har vidtagit syftar till att korta handläggningstiderna och att underlätta för de stödsökande. Vidare kan de s.k. irritationskostnaderna, dvs. företagens upplevda kostnader, komma att minska om stödhanteringen blir mer strömlinjeformad och synergier kan skapas mellan fiskeriprogrammet och landsbygdsprogrammet. Gårdsstödet och vissa stöd inom landsbygdsprogrammet har fortsatt stor betydelse för att upprätthålla inkomsterna inom det svenska jordbruket. Utbetalningstakten i gårdsstödet har varit hög och med den tidigarelagda utbetalningen av stödet förbättras planeringsmöjligheterna för brukarna. hade av brukarna fått gårdsstödet utbetalt . Övergången till att endast söka stöd via internet beräknas leda till färre fel i ansökningarna och därmed till en säkrare hantering av stöd. Risken för finansiella korrigeringar från minskar när andelen fel sjunker. Övergången förväntas även medföra minskningar av de berörda stödsökande företagens administrativa börda. Regeringens övergripande målsättning i arbetet med att förenkla för företagen har varit, och är fortsatt, att skapa en positiv märkbar förändring i företagens vardag. Regeringens breddade målsättning för förenkling består av fem fokusområden och sju delmål. I regleringsbrev och i särskilda regeringsbeslut har myndigheterna fått i uppdrag att arbeta vidare med förenkling enligt regeringens breddade målsättning. Till 2014 har myndigheterna även fått i uppdrag att ta fram indikatorer för att kunna följa upp och mäta insatserna. De insatser där företagarna märker störst skillnad ska prioriteras, det kan t.ex. omfatta hur företagarna upplever reglerna, förbättrad service, tydlig information, bra e-tjänster, hög kompetens hos handläggare och kontrollanter, kortare eller förutsägbara handläggningstider och digitalisering. De insatser som har gjort för att underlätta för livsmedelsföretagare kommer att vidareutvecklas. Det gäller t.ex. regeringens satsning på att stärka arbetet med landsgodkännanden vid livsmedelsexport, förstärkt rådgivning till företag och insatser för att stärka kompetensen hos de lokala kontrollmyndigheterna. I EU-förhandlingarna om en ny jordbruks- och fiskeripolitik, samt i de pågående förhandlingarna om reviderad lagstiftning för kontroll av livsmedel, foder, utsäde och växtförökningsmaterial, driver frågan om förenklingar ur ett konsument- såväl som företagsperspektiv. När den nya lagstiftningen ska genomföras innebär det nya utmaningar i arbetet med att åstadkomma en effektiv och säker administration, som nya ger ett bra tillfälle att se över den nationella tillämpningen. Vid upphandling av livsmedel är det viktigt att den offentliga sektorn har möjlighet att ställa krav på livsmedel av hög kvalitet som produceras under förhållanden med god djuromsorg och goda miljöbetingelser. Det måste också vara enkelt för offentliga aktörer att ställa krav på miljö- och djurskydd. Utskottet föreslår att motionerna 2013/14:MJ232 (M) yrkandena 2 och 3, 2013/14:MJ249 (M), 2013/14:MJ296 (FP) yrkande 2, 2013/14:MJ351 (C) yrkande 2 och 2013/14:MJ454 (C) lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av det pågående arbetet. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om nationella mål för ekologisk produktion och konsumtion och om stödområdesindelningen (S, M, MP och V). Jämför reservationerna 5 (S), 6 (MP) och 7 (V). Enligt motion 2013/14:MJ302 av m.fl. (V) yrkande 1 bör ett nationellt mål antas om att certifierad ekologisk jordbruksmark 2020 bör omfatta av jordbruksmarken. bör ha tydliga, nationella mål för ekologisk produktion och konsumtion för att intensifiera arbetet för ett hållbart jordbruk. I motion 2013/14:MJ324 av (M) yrkande 1 anförs att man bör överväga att se över de nationella målen för ekologisk produktion. Motionären anför att riksdag haft som mål att av landets jordbruksmark ska drivas ekologiskt, vilket går stick i stäv med de globala utmaningarna eftersom den ekologiska odlingen inte ger samma avkastning som konventionell odling. Det inte finns någon entydig forskning som visar att den totala klimat- och miljönyttan blir bättre med ekologisk odling. Enligt kommittémotion 2013/14:MJ329 av m.fl. (MP) bör regeringen utforma konkreta mål för den ekologiska produktionen och konsumtionen. För att nå uppsatta miljökvalitetsmål krävs en kraftfull styrning. Tydliga, konkreta mål bör sättas upp för den certifierade ekologiska jordbruksproduktionen. Likaså behövs ett tydligt konsumtionsmål att arbeta mot både för den privata och den offentliga sektorn. föreslår att 2020 bör av den offentliga livsmedelskonsumtionen utgöras av certifierade ekologiska produkter och av den svenska jordbruksarealen utgöras av certifierat ekologiskt lantbruk. I motion 2013/14:MJ345 av (S) om en förändrad stödområdesindelning för jordbruk i östra anförs att i delar av östra , bl.a. i och kommuner, är jordbruket i en mycket besvärlig situation, då antalet mjölkproducenter minskar drastiskt. har ett stort antal jordbruksföretag i dessa områden lagts ned, till stor del beroende på den felaktiga stödområdesindelningen. I detta fall är jordbruken placerade i stödområde 2A, trots att ett flertal utredningar visar att stödområde 1 vore det rätta.