bet · H001SoU6 · 2013-02-13 00:00:00 — Men jag menar att man ska se upp för ett samhälle där det bara är individens eget förverkligande som står i centrum. Vi talar inom den internationella kristdemokratin om personalismen. Grundtanken där är just att människan är en person, inte endast en individ sig själv nog och inte heller endast en anonym del av samhällskroppen. En person är en individ, men också en del av en mängd gemenskaper, en del självvalda men också en del som man inte själv har valt. Dessa naturliga gemenskaper är både en viktig del av personens jag och nödvändiga för att den enskilde ska kunna utvecklas. De som är med i gemenskaperna är där både för att själva utvecklas och få stöd och för att ge detsamma tillbaka till de övriga medlemmarna. Den gemenskap som anses vara viktigast för den enskildes utveckling och goda liv är familjen. Kristdemokratiska partier runt om i , även vi i , brukar därför ofta hålla försvaret av familjen högt.Det övergripande målet för folkhälsoarbetet är att hela befolkningen ska ha förutsättningar för en god hälsa på lika villkor. Förverkligandet av en sådan politik vilar på några viktiga byggstenar.En sådan byggsten är barns och ungas uppväxtvillkor. Det är ingen hemlighet att det är fokusområde nummer ett. Så här står det i socialutskottets betänkande: En trygg anknytning till och ett gott samspel med föräldrarna skapar förutsättningar för goda uppväxtvillkor och en god fysisk och psykisk hälsa under uppväxten och även senare i livet.Regeringen har satsat ganska många miljoner, närmare bestämt 140, på lokala föräldrastöd.En annan byggsten är samverkan. Här är tanken att man från olika myndigheters sida ska gå från stuprörstänkande till mera av samverkan mellan stat, kommuner och landsting samt näringslivet och det civila samhället. Jag har själv arbetat i en ideell organisation och sett den kraft och energi som finns där.Där kan man tala om att komma nära människan och sätta människan i centrum. De människor som vi arbetade med i hade antingen en psykiatrisk problematik eller ett missbruk eller både och, alltså en dubbeldiagnos. De flesta som vi arbetade med var hemlösa.Det engagemang som våra fältarbetare visade var enormt. Jag minns särskilt en kvinna som kom direkt från gatan. Hon sa: Jag vet inte om jag finns. Det var ingen som hade tilltalat henne på . Andra människor hade betraktat henne med förakt. Hon hade inte haft kontakt med sina anhöriga på länge; kontakterna var brutna. När hon satte sig i minibussen på väg till hemmet för hemlösa kvinnor sade hon: Jag vet inte om jag finns. Självkänslan var förlorad. Så kom hon in i den värme som det civila samhället kan ge kanske mer än något annat. Man får uppleva att man är respekterad, och man möts i ögonhöjd. I det finns en kraft och en energi som jag tycker att vi ska ta vara på.Ett gott samhälle byggs med en bra balans mellan stat, näringsliv och ett civilt samhälle.Herr talman! En tredje byggsten för att förverkliga folkhälsopolitiken är stärkt kunskapsstyrning.Jag vill uppehålla mig vid psykisk ohälsa som ökar. Jag vill lyfta fram det viktiga projektet . Hela den satsningen är ett regeringsuppdrag som drivs av myndigheten och samverkan för psykisk hälsa. Hjärnkoll är en kampanj som arbetar för ökad öppenhet kring psykisk ohälsa med målet att alla ska ha samma rättigheter och möjligheter oavsett psykiskt funktionssätt. Motorn i kampanjen är över 300 personer som kallas ambassadörer och berättar om sina egna erfarenheter av psykisk ohälsa.Psykisk ohälsa är den vanligaste orsaken till sjukskrivningar. Nästan fyra av tio sjukskrivna har den diagnosen. Det är framför allt bland kvinnor mitt i livet som den psykiska ohälsan har ökat kraftigt. Ändå är det så, och då stöder jag mig på projektet undersökning där man har frågat 1 000 tjänstemän, att uppger att förebyggande arbete kring psykisk ohälsa inte förekommer på arbetsplatsen, trots att det är den vanligaste orsaken till sjukskrivningar. Här finns mycket att göra.När det gäller barn och unga är vi tillbaka i föräldrastödet och de nära gemenskapernas betydelse. Regeringen gör mycket när det gäller att i samarbete med bland andra Kommuner och Landsting genomföra särskilda satsningar för att förbättra vården för barn och unga med psykiatrisk problematik.Det preventiva arbetet och insatser som den virtuella ungdomsmottagningen på nätet, , är viktiga inslag.Regeringen har också tagit initiativ till att pröva ett självmordsförebyggande program som har utvecklats i - The Mental Health First Aid Training and Research Program, MHFA. Syftet är att undanröja de tabun och som finns när det gäller självmord och psykisk sjukdom. Jag genomför tillsammans med Hjärnkoll ett arrangemang här i riksdag, då förre statsminister från kommer. är den enda statsminister i verksamhet, såvitt jag vet, som sjukskrivit sig på grund av utmattningsdepression. Det hände 1998. Han kommer hit för att berätta om hur han förlorade all kraft att utföra sitt uppdrag. Han kommer hit just för att minska stigmatiseringen när det gäller psykisk ohälsa. En av de mest angelägna frågorna för folkhälsan är att minska de sociala och ekonomiska klyftor som finns i . Vi vet att ojämlikhet i ekonomiska resurser bidrar till ojämlikhet i hälsa, vilket flera har lyft fram i debatten. Det borde leda till slutsatsen att omfördelning av ekonomiska resurser kan påverka graden av ojämlikhet i hälsa. Detta är ett av skälen till att jobben är viktiga för folkhälsan. Ett arbete och en uppgift betyder mycket för självkänslan. Det har flera andra tagit upp i debatten. Det handlar om möjligheten att klara sig själv, det sociala kontaktnätet och så vidare. Men detta kan inte ställas i motsats till bra och trygga socialförsäkringar. Vi möts av berättelser från människor som har kommit rejält i kläm i fråga på grund av de försämringar som den så kallade alliansregeringen har gjort vad gäller sjukförsäkringen. Om jag minns rätt var det i går som denna onådiga lunta överlämnades till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Där kan vi ta del av flera människoöden som få av oss, om ens någon, skulle önska vår värsta ovän. Drivkraften att få möjlighet att klara sig själv är stark. Men den understöds knappast av den utförsäkringspolitik som förs . Många av dessa människor upplever sig dessutom vara helt rättslösa. Jag tänker på en berättelse som jag fick mig till livs . Den handlar om en person för vilken en anonym anmälan inte bara har resulterat i att själva utbetalningen av sjukförsäkringen har stoppats utan också att återkravet har landat i brevlådan innan överklagningstiden har gått ut. Vad detta innebär i form av oro och inte minst sagt en försämrad hälsa för denna person och hans eller hennes familj kan vi bara fundera på. Tanken om folkhälsa lyser med sin frånvaro när vi talar om dessa saker. På detta sätt tycker jag att det finns en folkhälsodimension i detta sammanhang som man borde fundera över. Det borde vara självklart att man är för tidig och individuellt anpassad rehabilitering om det nu är arbete som ska vara i fokus. Men regeringen passar i den frågan. Folkhälsa är inte bara en fråga om att uppmana och uppmuntra till sundare vanor, utan i politiken handlar det om vilka förutsättningar som finns för att kunna leva sundare. Därför är det angeläget att motverka och minska de sociala och ekonomiska klyftor som finns i . Det blir mer och mer angeläget för . Avslutningsvis vill jag ansluta mig till yrkandet som min partikollega har framfört. I detta anförande instämde (S).