· H001UbU6 · 2013-04-10 09:19:56 — Oavsett vad man beskyller varandra i för och vad man säger om att regeringen inte skulle ha gjort vad den kan för att lösa skolans problem visar detta att det är ute i kommunerna och ute i varje klassrum där elever möter lärare och där rektorer har ett bra ledarskap som det går.Ni vet alla att i är känd för att man har haft en dålig placering och för att man lyckades göra det möjligt för alla elever att lämna med tillräckliga kunskaper. , , slutar dessa elever gymnasieskolan. Det forskarpar som har följt dessa ungdomar har intervjuat varje enskild elev som lämnade . Detta är inte publicerat , så jag ska inte tala om exakta siffror. Men det är nästan ingen som har hoppat av gymnasieskolan. Det är detta som är så viktigt: Man ska få möjligheter från att klara av det hela, och man ska få en tro på sitt eget lärande och sin egen förmåga.Valfriheten är viktig för att alla inte ska stöpas i samma form. Därför är vi mycket positiva till den tydlighet som den nya gymnasieskolan nu ger och till de olika möjligheterna framåt.Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. (Applåder)I detta anförande instämde och (båda C). Återigen hör vi en ledamot från de borgerliga partierna tala om att vi har vilselett gymnasieeleverna. Det skulle vara konstigt om vi hade gjort det. Jag tror att det räcker att läsa programkatalogen för att se att det finns stora skillnader och att möjligheterna är sämre på en del program om man tänker sig att gå vidare.På vilket sätt vilseleder vi? Måste man inte använda sitt individuella val och ett utökat program för att kunna nå högskolebehörighet? Och får man ändå bara grundläggande högskolebehörighet. Precis som jag sade i ett tidigare replikskifte med är det så att den som går barn- och fritidsprogrammet och tänker sig att bli förskollärare dessutom måste ha särskild behörighet. Det kan man inte skaffa sig inom gymnasieprogrammets ram.Varför ska det vara så mycket krångligare? Jag har inte sagt att det inte går. Men varför måste det vara så mycket krångligare för den som väljer ett yrkesprogram att få möjligheter att gå vidare till ett högskoleprogram? Varför ska det vara krångligare för dessa elever? Varför kan detta inte vara något grundläggande för alla? Varför kan vi inte se det som grundläggande kunskaper inte bara för att gå vidare till ett högskoleprogram eller ut i arbetslivet utan också i samhällslivet? Jag tackar för frågan. På vilket sätt har ni vilselett eleverna? Jo, genom att säga att det inte går att skaffa sig högskolebehörighet på yrkesprogrammen, som de heter . Precis så har många uttalat sig. Föräldrar har hört av sig till mig och med förvåning i rösten sagt: Det går att läsa in högskolebehörighet. Min son har valt byggprogrammet, och det går faktiskt! Jag säger då att vi aldrig har sagt någonting annat. Men det har sagts i den politiska debatten. I den här kammaren var man ärlig nog att säga att man i debattens hetta kunde ha bidragit till att skapa en felaktig bild.Varför ska det vara krångligare? Man får använda en del av det individuella valet och ibland läsa utökad kurs. har man många valmöjligheter. Jag kan inte se att det är krångligare att välja en högskoleinriktning än att göra andra val. Inom det individuella valet väljer du din valfrihet. Det är inte krångligare att välja ett högskolespår än att välja andra kurser inom det individuella valet.Varför skulle det vara obligatoriskt för alla? Vi har stärkt yrkesprogrammen på olika sätt. Hur mycket än jag precis som skulle önska att gymnasieskolan skulle kunna rymma så mycket mer så gör den inte det. Vi kan bara önska att den skulle ge alla oerhört djupa kunskaper inom precis alla områden.Vi diskuterar mycket varför det är så viktigt med ett antal poäng när det gäller vissa av de teoretiska ämnena. I några motioner i betänkandet lyfter man fram andra delar. Man kanske skulle behöva tänka åt det andra hållet också. Vi vill skapa valmöjligheter för elever. Detta ger möjligheter. Men vi vill stärka studie- och yrkesvägledningen så att eleverna gör bättre informerade val. Det ska vi bidra till också från den politiska diskussionen och inte sprida felaktiga bilder. Jag menar att det är regeringen och de borgerliga partierna som har ägnat sig åt vilseledning. Ni påstår att det inte är någon skillnad mellan yrkesprogram och nationella program. Man får grundläggande behörighet, säger ni.Nej, det får man inte - inte per automatik. Man måste använda inte en del av sitt individuella val utan hela sitt individuella val och dessutom ibland ett utökat program. Man får ändå inte särskild behörighet, som krävs för att komma in på till exempel förskollärarutbildningen. Då har man ändå inte löst situationen för denna elev. Om det hade funnits en grundläggande högskolebehörighet från början hade eleven också kunnat skaffa sig den särskilda behörigheten under sitt gymnasieprogram.Men den möjligheten finns inte. Jag undrar vem det är som vilseleder vem. Vi har sagt till eleverna: Du får inte grundläggande högskolebehörighet på ett yrkesprogram. Du måste använda ditt individuella val och ett utökat program för att kunna uppnå det. Vi menar att man inte ska behöva få det krångligare om man väljer ett yrkesprogram. Det ska vara lika för samtliga elever.Det handlar inte bara om barn och fritid - det tog jag som exempel. Det finns flera yrkesprogram som leder vidare. Jag kan nämna naturbruksprogram och tekniska program inom yrkesprogrammen som kan leda vidare. Vi ser att kan tänka sig att läsa vidare på högskolan. Ni gör det svårare för de eleverna att få den möjligheten. Det är inte att vilseleda, det är fakta. Tack, , för klargörandet om på vilket sätt ni kommunicerar med unga människor i . Ni talar om att det inte går om de inte gör si eller så. Jag uppskattar tillägget att man säger att om eleverna använder sitt individuella val klarar de det.I dag, när den sista kullen i den gamla gymnasieskolan tar studenten, är det inte heller så att de per automatik får en särskild behörighet och att den möjligheten finns på alla program, såsom det förespeglas i debatten. Vi vet att inte alla program ger alla vägar framåt. Det är därför det är så viktigt med studievägledning så att man får titta på sitt eget intresse och sin egen kompetens och se vart man är på väg och vart man vill komma.Vi pratar enbart om högskola och högskoleutbildning. Men hela yrkeshögskoleutbildningen, den satsning som regeringen aviserade om yrkesutbildning, yrkesvux och så vidare, visar på att alliansregeringen - , , tillsammans - väljer att skapa många vägar framåt, att man återigen kan få nya chanser att göra nya val om man av någon anledning behöver byta inriktning eller på något annat sätt vill välja om. Det ser jag som en viktig del. Man ger alla elever chansen att nå målen, har höga förväntningar och krav, precis som har sagts i debatten, och öppnar flera vägar framåt. De andra yrkesutbildningar som finns inom ram är andra viktiga utbildningar för att man ska kunna gå vidare i sitt lärande och där det inte alls är stängt till högskolan. I högskolan finns även andra möjligheter till antagning när det gäller validering och annat, så det finns många vägar framåt. Det är oerhört viktigt att vi ger unga den vägledning de kan behöva och satsar på att gymnasieskolan får en så hög kvalitet att alla får en god möjlighet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. hade vi, gamla skolkamrater sedan i , en träff här i . Ämnet vi kom in på var naturligtvis vad som hade hänt sedan vi skildes åt . Vi var då och hade kommit in på olika gymnasieutbildningar. Åren har gått, och vi har använt vår tid på rätt olika sätt. Klart var att alla de kamrater som träffades här i går hade satsat på utvecklingsmöjligheter, utbildningsmöjligheter och så vidare. Men alla kamrater gick inte den vägen. Som så ofta i dessa sammanhang är det inte alla som vill träffas, veta om andra och själva berätta. Alla är inte glada över sina liv och de livsval och utbildningsval de har gjort.I min skola fanns också de elever som inte ville, kunde eller hade lust att tillgodogöra sig sin undervisning, som var alltför teoretisk för deras intresse. För många blev utvägen avhopp, vilket har karakteriserat gymnasieskolan . Det har berott på brister i men också på att elever var hänvisade till att enbart välja mellan studieförberedande gymnasieutbildningar. De som drabbades hårdast var naturligtvis elever med låga grundskolebetyg.Vad har Alliansen gjort för att förändra detta? Vi har satsat hårt på en förändrad grundskola, en riktigt bra bas så att alla ska få de grundskolebetyg som behövs för att gå vidare. Alla vill vi att alla unga ska ha samma möjligheter och få samma kvalitet på sin utbildning.Tyvärr sätter vi kvalitet som ett epitet för att undervisningen ska vara svår och komplicerad. Är detta kvalitet? Eller är det kvalitet att verkligen på djupet förstå sammanhangen i kunskapen om vår omvärld? Ungdomar är olika, vill olika och drivs av olika faktorer och mål. Med vår värdegrund är det allas vår plikt att en gång för alla inse detta. Kunskaper är olika, och om jag tycker att det är enkelt med härledning av matematiska formler och komplicerat med hantverk kan någon annan tycka precis tvärtom. Detta är självskrivet för de allra flesta som har ett ben i verkligheten.Den nya gymnasieskolan, som sjösattes , tar större hänsyn till ungdomarnas olika intressen och framtidsplaner. Programmen fick en tydligare identitet, med mer krav på teoretiska ämnen på de högskoleförberedande programmen och mer yrkesämnen på yrkesprogrammen. Detta, herr talman, ser vi till skillnad från den splittrade oppositionen. Här handlar det om ordning och reda, ett förtydligande av vad som gäller och vad de unga har att förvänta sig när de genomför sina val inför de närmaste tre åren.År 2014, när de första eleverna lämnar den nya gymnasieskolan, höjs kraven på grundläggande behörighet för att studera på högskolan. Här har vi en höjning av kraven rakt igenom för att vi ska kunna finnas med på den globala marknaden och utvecklingen framöver. Jag vill säga, om de som lyssnar inte kommer ihåg någonting annat så detta, att hela det här arbetet är ett sätt att höja kvaliteten för alla. Däremot har vi inte slagit fast att det ensidigt är ett visst område som där kvaliteten ska höjas, utan det gäller alla kunskaper.Regeringens mål har varit att skapa ökade möjligheter för alla elever att utvecklas efter sina önskemål och förmåga samt att alltid skapa möjligheter för vidare utbildning till alla som vill. I den tidigare gymnasieskolan var det obligatoriskt att läsa kurser som krävdes för grundläggande högskolebehörighet. Vi har tagit bort ett tvång. Det är tvång vi har tagit bort och i stället gett en frihet. Frihet är grunden för all utveckling, för kreativitet, för allt livslångt lärande och för utveckling av nya tankar. Det är frihet vi vill ge våra ungdomar när de ska gå vidare i livet och använda sin ungdomstid. En enig allians har kommit en bra bit på väg till en gymnasieutbildning som kan möta alla elevers olika behov. Jag tror inte att vi är helt framme i vår ambition. Vi är nöjda med inriktningen. Vi är övertygade om att det säkert kommer frågor som kräver sina svar, men vi är på rätt väg, och vi är stolta över den inslagna vägen. I alliansregeringen har vi tillmötesgått den kraftigaste kritik som har funnits mot den tidigare gymnasieskolan när det gäller ensidighet mot teorin. När jag läser oppositionens spretiga och motsägelsefulla reservationer blir jag djupt oroad och undrande: Vart är Socialdemokraterna på väg? Jag känner inte igen den utbildningspolitik som de tycks driva enligt deras representant här och enligt reservationerna. De elever som vill hoppa av och är skoltrötta - runt 7 000 tror jag att det är - ska mötas med ökade krav på högskolebehörighet och med skolplikt. Låt mig ta ett exempel. Jag vill se den ensamstående mamma som orkar bära sin 17-åring till skolan för att inte få pålagor för att inte ha följt skollagen.Jag tycker att vi ägnar oss åt jättesvårigheter. Kan vi inte visa respekt för alla de föräldrar som har försökt ingjuta framtidstro i sina barn? Om barnen inte har upplevt det i skolan är det andra saker som krävs. Det är ett ansvar för oss alla att våra unga och barn får en framtidstro och tro på sig själva och får möjligheten att utvecklas inom områden där de är motiverade. Det är detta som vi har tillskapat. Jag vill inte höra någon felaktig och falsk kritik mot den ambitionen. Jag tror inte på att skapa tvång inom områden där det behövs så otroligt mycket frihet för att ge arbetsglädje. Hur många av oss i den här kammaren skulle vilja tvingas att gå på en utbildning som vi inte är särskilt intresserade av? Vi kanske till och med är skoltrötta.Jag hörde en veterinär i går bland mitt gäng som sade: Jag skulle inte sätta mig på skolbänken en gång till. Så trött var jag på skolan innan jag blev färdig.Våra ungdomar ska börja rösta , kanske på oss. Då kan vi väl åtminstone ge dem respekten att de också får avgöra vad de ska ägna sin tid åt när de ska lära sig, vara kreativa och komma vidare i livet. Det gör vi i Alliansen.Gymnasieskolan är till för de unga. De unga är inte till för att passa in i ett system som innebär tvång och ensidighet - vi vet bäst, gör så här - som jag tycker att den spretiga oppositionen, för den är inte överens, lyfter fram här.Vi kristdemokrater sätter barn och unga i centrum. Vi måste möta deras behov av framtidshopp, lust att lära och utvecklas, lust att hitta sin livsväg och ta ansvar. Kanske behöver pedagogiken få en ökad inriktning mot vuxenpedagogik. Vi har breddat, fördjupat och ändrat gymnasieskolan så att den ska bli alltmer attraktiv och ändamålsenlig för de unga som ska gå vidare och studera eller börja arbeta. Vi har ansvar för att den kommande generationen utvecklar sitt ansvar. Vi kristdemokrater talar om tre pelare i den här politiken som jag tycker stämmer så bra med det som vi är överens om i Alliansen: En gemensam värdegrund med respekt för allas lika värde oavsett olikheter i begåvning, lust och intresse. En gemensam inriktning på ansvar för vår demokrati där man har valfrihet och inflytande åtminstone över sitt eget liv. En bas av kunskaper som serveras i vetenskap och beprövad erfarenhet.Det är för var och en av våra ungdomar som vi står här och debatterar gymnasieskolan, vilka beslut som ska fattas och var förändringar bör ske. De ska ha möjligheten. I centrum för varje skolreform är den unge vars liv och ungdomstid aldrig går i repris. (Applåder)I detta anförande instämde (KD).