bet · H001UU4 · 2013-01-24 00:00:00 — Kommissionen skriver i arbetsprogrammet att krisen har visat att den inre marknaden för finansiella tjänster kan erbjuda finansiell stabilitet, ekonomisk tillväxt och sysselsättning endast om den kompletteras med en enda stark kontroll- och tillsynsmyndighet på EU-nivå. Enligt kommissionen måste nästa steg vara att fördjupa den monetära unionen med en fullt fungerande bankunion och en finanspolitisk union. Utskottet vill framhålla att det finns många viktiga frågor som måste beaktas när man ska upprätta en bankunion. Det gäller bl.a. frågor om inflytande och likabehandling av euroländer och icke-euroländer i och inom Europeiska bankmyndigheten (). Andra frågor som är av betydelse är ECB:s samarbete med de europeiska och de nationella tillsynsmyndigheterna samt röstningsreglerna vid beslut i den Europeiska bankmyndigheten. En viktig fråga för är även möjligheterna för medlemsstaterna att anpassa kapitalkraven till de förutsättningar som råder i varje medlemsstat. Utskottet noterar att EU-ländernas finansministrar kommit överens vid ett möte i Rådet för ekonomiska och finansiella frågor (Ekofin) om ändringar av kommissionens förslag bl.a. i delar som gäller kapitalkrav och omröstningsregler i Europeiska bankmyndigheten. I sammanhanget bör noteras att i ett motiverat yttrande (utl. 2012/13:FiU18) till kommissionen ansåg att kommissionens förslag till rådets förordning om tilldelning av särskilda uppgifter till i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (KOM(2012) 511) stred mot subsidiaritetsprincipen. Enligt uppfattning hängde regelverk, beslutsregler och finansiering av samt ansvar för att bedriva tillsyn, krishantering och avveckling ihop. Åtgärderna förutsatte varandra. Därför borde förslagen om europeisk tillsyn, krishantering och finansiering av avveckling i slutändan finnas i ett paket även om som det föreföll besluten skulle tas successivt. Enligt kunde målet med kommissionens förslag nås betydligt bättre om de grundläggande kapitalkraven utgjorde minimikrav och under förutsättning att medlemsstaterna behöll möjligheten att höja nivån på kapitalkraven om de ansåg det vara motiverat för att säkerställa den finansiella stabiliteten på nationell nivå. ansåg också att kommissionens förslag till förordning stred mot proportionalitetsprincipen. Medlemsstater som står utanför eurosamarbetet men ändå väljer att delta i tillsynsmekanismen skulle bli skyldiga att följa ECB:s instruktioner som de inte skulle få rösträtt i det organ som har det yttersta ansvaret inom tillsynsmekanismen. Enligt innebar detta en oproportionerlig begränsning av dessa länders inflytande. En annan fråga i sammanhanget är systemen för insättningsgaranti och investerarskydd. fann i sina motiverade yttranden (utl. 2009/10:FiU42 och 2009/10:FiU43) om kommissionens förslag om insättningsgarantisystem och system för ersättning till investerare (KOM(2010) 368 respektive KOM(2010) 371) att målen med kommissionens förslag vilket ytterst är finansiell stabilitet bättre, eller kanske endast, kunde nås om ansvaret för finansieringen av garantisystemen fullt ut blev ett nationellt ansvar. För att undvika eventuella problem med moralisk risk och ge medlemsländerna incitament att bygga upp adekvat finansierade garantisystem borde varje medlemsland ha det fulla ansvaret för finansieringen. Regelverken för medlemsländernas garantisystem borde därför inte innehålla några mellanstatliga finansieringsförpliktelser. Däremot borde , på ett sådant sätt som kommissionen föreslår, innehålla regler om förhandsfinansiering m.m. som skulle göra att de nationella systemen blir tillräckligt likartade och robusta. ansåg att förslagen stred mot subsidiaritetsprincipen. E-fakturering inom offentlig upphandling Utskottet ställer sig positivt till att kommissionen avser att ta ett initiativ för att underlätta användningen av e-fakturering vid offentlig upphandling. Utskottet konstaterar att redan ligger långt framme vad gäller e-upphandling och e-fakturering vid offentlig upphandling. Kammarkollegiet har i uppdrag att driva utvecklingen av e-upphandling och delta i standardiseringsarbetet på området. Målet är att uppnå en obruten elektronisk anskaffningsprocess. Arbetet syftar till att ta till vara de effektivitetsvinster som finns att hämta för både upphandlare och leverantörer i användandet av e-upphandling. () arbetar med effektivisering av den statliga upphandlingen genom t.ex. införandet av e-upphandling och e-fakturering. ESV har regeringens uppdrag att leda och samordna införandet av elektroniska beställningar från ramavtal i statsförvaltningen (dnr Fi2008/1186). Målet är att införandet ska vara klart vid utgången av 2013. Mot en integrerad betalningsmarknad inom EU för betalningar via kort, internet och mobiltelefon Utskottet välkomnar kommissionens fortsatta arbete med att underlätta gränsöverskridande betalningar inom den inre marknaden. Utskottet vill framhålla det man tog upp i sitt utlåtande /12:FiU37, där utskottet behandlade grönboken integrerad europeisk marknad för kort-, internet- och mobilbetalningar (KOM(2011) 941). Utskottet ansåg att det var viktigt att öka konkurrensen när det gäller betalningstjänster. En väg att nå det var att påskynda marknadsintegrationen inom den inre marknaden. Det var emellertid vikigt att regler och standarder utformas på ett sätt som gör det enkelt för nya aktörer att komma in på marknaden och att man därigenom undviker oligopol för betalningstjänster på europeisk nivå, utan att man gör avkall på säkerhetskrav i betalningarna. En viktig fråga var enligt utskottet att öka transparensen när det gäller avgifterna. Det fanns enligt utskottet inte skäl att reglera prissättningen på ett sådant sätt att priset som konkurrensmedel sätts ur spel, men det var viktigt att konsumenterna får tydlig information om vilka avgifter som eventuellt tillkommer vid ett köptillfälle för olika typer av betalning. Reglerna borde också utformas med sikte på att produktivitetsvinsterna från teknikutvecklingen kommer konsumenterna till del och att kostnaderna inte ensidigt lastas över på kunderna som vinsterna stannar hos betaltjänstföretagen. Vidare ansåg utskottet att det alltid finns en risk med att låsa fast verksamheter i rådande tekniska lösningar när ett område regleras och standarder sätts upp. Utskottet såg potentialer i den tekniska innovationskraften på området och ansåg därför att det var viktigt att gå varsamt fram med regleringar och ge utrymme för självreglering i den utsträckning som den leder fram till den eftersträvade visionen om ett gränslöst betalningssystem. Dessutom var det viktigt att följa utvecklingen och utveckla styrsystemet för det gemensamma eurobetalningsområdet (SEPA, Single Euro Payment Area) på ett sätt som innebär att regler och standarder kan anpassas i takt med att teknikutvecklingen tar nya, och kanske oväntade, språng. Det som togs upp i grönboken om integritetsaspekter var enligt utskottet värt att understryka. Som påpekades i grönboken innebär de betalningssätt som tas upp att känslig kundinformation och andra personuppgifter registreras i omfattande kommunikationsnätverk. Utskottet instämde i påpekandet att känslig kundinformation måste hållas inom en säker betalningsinfrastruktur, både vid behandling och vid lagring av uppgifter. Utskottet välkomnar en översyn av tjänstepensionsdirektivet. Hanteringen av tjänstepensioner och regelverket kring dessa och för tjänstepensionsinstitut är av stor betydelse, liksom att det finns lämpliga strukturer för att finansiera pensionerna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (FP), (S), Per Åsling (C), (S), (M), Per (MP), (KD), (SD), (M) och (S). fattade utrikesutskottet beslut om att ge justitieutskottet tillfälle att yttra sig över arbetsprogram , KOM(2012) 629, i de delar det berör justitieutskottets beredningsområde. frågor ryms under rubriken säkert och tryggt EU i kommissionens arbetsprogram. Då utskottet har såväl övergripande som mer detaljerade synpunkter kopplade till frågor hemmahörande under denna rubrik, beslutade utskottet att yttra sig till utrikesutskottet. Utskottet anser att kommissionen måste öka takten när det gäller genomförandet av Stockholmsprogrammet, särskilt när det gäller förslag om rättsligt samarbete baserat på principen om ömsesidigt erkännande på straffrättens område. Vidare uppmärksammar utskottet frågan om kommissionens val av rättslig grund på straffrättens område. Utskottet vill i övrigt avvakta med en mer ingående granskning av de planerade initiativen till när konkreta förslag har presenterats. Redan nu vill dock utskottet uttala att man ställer sig tveksamt till kommissionens planer på att inrätta en europeisk åklagarmyndighet för att skydda EU:s ekonomiska intressen. I yttrandet finns två avvikande meningar (SD och V). I arbetsprogram avhandlas de frågor som berör justitieutskottets beredningsområde under rubriken . Enligt kommissionen måste EU skydda sina medborgare och deras rättigheter mot hot och undanröja hinder för människors rörlighet i EU. Det innebär att brottslighet och korruption ska bekämpas, att EU:s yttre gränser ska kontrolleras och att respekten för rättsstatsprincipen och de grundläggande rättigheterna ska garanteras med en balans mellan säkerhet och rörlighet. Enligt kommissionen behövs åtgärder för att bekämpa de ständigt föränderliga hoten mot skydd och säkerhet, bl.a. genom ett fördjupat samarbete i kampen mot brottslighetens allt större gränsöverskridande dimension. Det gäller särskilt kampen mot finansiering av terrorism och gränsöverskridande olaglig vapenhandel. Vidare anser kommissionen att den saknar den kompletta institutionella ram som krävs för att skydda EU:s egna ekonomiska intressen mot bedrägeri och korruption. Det ömsesidiga förtroendet i frågor som gäller säkerhet, skydd och rättvisa måste byggas upp, men de nätverk och det utbyte som behövs för detta finns . Kommissionen planerar därför att lägga fram förslag om att inrätta en europeisk åklagarmyndighet som ska bekämpa brott som påverkar EU:s budget och skydda EU:s ekonomiska intressen, förslag om att förbättra det rättsliga samarbetet i straff- och civilrättsliga frågor och förslag med syfte att bekämpa olaglig handel med skjutvapen. Grunden för prioriteringar inom området frihet, säkerhet och rättvisa är det s.k. Stockholmsprogrammet som antogs av . Stockholmsprogrammet är enligt justitieutskottet ett viktigt strategiskt program för åtgärder inom detta område. Utskottet är positivt till de övergripande prioriteringarna i programmet: dess fokus på medborgarnas intressen och behov samt på att uppnå en bättre balans mellan åtgärder för att öka säkerheten för medborgarna och åtgärder för att stärka den enskildes rättigheter (utl. 2008/09:JuU31). Utskottet anser att när man nu har passerat halvtid i den period som Stockholmsprogrammet omfattar är det att ökar takten i genomförandet av Stockholmsprogrammet. Detta är särskilt angeläget när det gäller förslag om rättsligt samarbete baserat på principen om ömsesidigt erkännande på straffrättens område. Ömsesidigt erkännande av rättsliga avgöranden är en grundläggande princip inom det straffrättsliga samarbetet, och åtgärder baserade på principen välkomnas av utskottet. I detta sammanhang är det även beklagligt att kommissionen inte har presenterat den översyn av genomförandet av Stockholmsprogrammet som uppmanat den att lämna . Detta är extra angeläget då Stockholmsprogrammet är det första strategiska program som verkar utifrån Lissabonfördragets förutsättningar. I stället presenterade ordförandeskapet vid ministerrådet för rättsliga och inrikes frågor en egen genomgång av de åtgärder i programmet som har genomförts. Ömsesidigt erkännande av rättsliga avgöranden är, som anförts ovan, en grundläggande princip inom EU:s straffrättsliga samarbete. Ett välfungerande rättsligt samarbete förutsätter att medlemsländerna har förtroende för varandras rättssystem. För detta ändamål kan en viss tillnärmning av medlemsländernas straffrättsliga lagar och författningar vara nödvändig inom de ramar som fördraget erbjuder. vill utskottet uppmärksamma den tendens det tycker sig se när det gäller kommissionens val av rättslig grund för åtgärder inom det straffrättsliga området. Denna utveckling innebär att kommissionen presenterar förslag till lagstiftningsakter med påverkan på medlemsländernas straffrättsliga lagstiftning men med hänvisning till en rättslig grund i en annan del i fördraget än den del som uttryckligen berör det straffrättsliga samarbetet (tredje delen, avdelning V, kapitel 4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt). I detta sammanhang erinrar utskottet om vad det framhöll i sitt utlåtande om kommissionens förslag om ett direktiv om skydd av EU:s ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser, KOM(2012) 363. I utlåtande /13:JuU8 ifrågasätter utskottet bl.a. kommissionens val av rättslig grund då den av kommissionen valda rättsliga grunden, artikel 325.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), är mer långtgående jämfört med artikel 83.2 som uttryckligen gäller medlemsländernas straffrättsliga lagar. Den sistnämnda artikeln erbjuder ett mer restriktivt utrymme för lagstiftning och innebär att det endast kan bli fråga om att lagstifta om minimiåtgärder, meddelade i direktiv, vilket utesluter en fullständig harmonisering av straffrätten. Syftet med detta yttrande är att ge övergripande synpunkter på kommissionens arbetsprogram i de delar som rör justitieutskottets beredningsområde. Utskottet vill avvakta med en mer ingående granskning av de planerade initiativen till när de konkreta förslagen presenteras. Redan nu vill dock utskottet med några ord beröra initiativet om att inrätta en europeisk åklagarmyndighet för att skydda EU:s ekonomiska intressen (initiativ nr 48 i bilagan till arbetsprogrammet). Artikel 86 i EUF-fördraget erbjuder en möjlighet att inrätta en europeisk åklagarmyndighet som baseras på Eurojust. Eurojust fyller en viktig funktion inom det straffrättsliga samarbetet genom att stödja och stärka samordningen mellan behöriga myndigheter i medlemsländerna, och utskottet vill betona hur viktigt det mellanstatliga samarbetet inom Eurojust är. Utskottet ifrågasätter om inrättandet av en gemensam europeisk åklagarmyndighet kommer att lösa några samarbetsfrågor utöver dem som redan löses inom ramen för Eurojust. Inrättandet av en gemensam europeisk åklagarmyndighet förutsätter vidare ett ömsesidigt förtroende mellan medlemsländernas rättssystem. Även om arbetet med att stärka det ömsesidiga förtroendet har kommit en bit på väg återstår fortfarande mycket att göra. Enligt utskottet finns det därför varken skäl eller tillräckliga förutsättningar för att inrätta en gemensam överstatlig åklagarmyndighet. Det är enligt utskottet i stället det mellanstatliga samarbetet inom Eurojust som ska fortsätta att utvecklas. Om kommissionen väljer att gå vidare med planerna på att inrätta en europeisk åklagarmyndighet genom ett konkret lagstiftningsinitiativ vill utskottet framhålla att ett sådant förslag måste föregås av en grundlig analys där även andra alternativ beaktas. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), Arhe Hamednaca (S), (M), (KD), (SD), (V), (S) och (MP). Avvikande mening (SD) (SD) anför: Jag anser att målformuleringen i syfte att skydda EU:s medborgare undanröja ytterligare hinder för människors rörlighet bör avvisas av och strykas ur arbetsprogrammet. Vår ståndpunkt bör vara att de mest prioriterade verktygen för att skydda EU:s medborgare är att återupprätta fullgoda nationella gränsskydd, stärka unionens gemensamma gränsskydd samt att stärka arbetet med att förhindra, upptäcka, lagföra och avvisa illegala invandrare. Vidare att på liknande sätt arbeta med att förhindra insmuggling av illegala varor och föremål till unionen. Detta bör vara EU:s övergripande mål under området Bygga ett säkert och tryggt EU som kommissionen ska arbeta med att uppfylla. Avvikande mening (V) (V) anför: Jag anser att straffrätten ska vara nationell och jag vill inte ha en harmonisering på området. Däremot ska ett mellanstatligt samarbete finnas. Jag är också kritisk till principen om ömsesidigt erkännande. Vi har lämnat in en reservation eftersom vi inte till fullo delar utskottets entusiasm i ett antal frågor, bland annat Stockholmsprogrammets genomförande. Vi ser snarare med en stor oro på genomförandet av programmets olika inriktningar som innebär att vi går mot alltmer övervakning av individer och en allt tuffare politik mot flyktingar.Under hösten besökte jag en flyktingförläggning för vuxna och en för ensamkommande barn i . Den för vuxna var en av modernaste och bästa, och det var ändå det värsta jag någonsin har sett när jag har besökt flyktingförläggningar, och jag har besökt en hel del, kan jag säga. Det var som ett fängelse inom taggtråd. Människor fick vara ute bara vissa tider . Man bodde i baracker. Även om det var omgärdat av murar och taggtråd hade man inte tillåtelse att gå utanför de baracker som låg innanför murarna.Den andra var i princip ett omgjort fängelse, och det var där de ensamkommande barnen befann sig. De sov bakom galler i någon form av gemensamma sovsalar. De fick röra sig utanför gallren, i de gemensamma utrymmena, men inte ; då var det låst. De hade en rastgård. Den var en liten bur som man kunde gå ut i till allmän beskådan från andra människor runt omkring. Jag har aldrig sett någonting värre.Att i det läget i EU försöker driva på för en humanare asylpolitik är som en droppe i ett stort hav. Stockholmsprogrammet gör denna ovärdiga behandling av människor legitim, och det motsätter vi oss. Vi motsatte oss Stockholmsprogrammet då det tillkom, och vår uppfattning om programmet har inte ändrats.Miljöpartiets vision är en värld där ingen behöver fly men där alla får flytta. Migranter har alltid bidragit till att skapa kulturer och samhällen, och de kommer att göra det även i fortsättningen. Den påtvingade migrationen, som vid krig, förföljelse, hunger, naturkatastrofer, leder dock till stort lidande, och vi måste därför bekämpa grundorsakerna till att människor tvingas lämna sina samhällen i stället för att bygga murar mot omvärlden.Inte minst behöver åtgärderna för att förebygga klimatpåverkande utsläpp och konsekvenser av klimatpåverkan utvecklas mer, och de resurser som behövs måste ges för att åtgärderna ska kunna ge resultat. Vi menar att EU ska lägga mer energi på att förebygga konflikter och återskapa fredliga villkor i hela världen. Särskilt angeläget är det nu då EU fått - det förpliktigar.Men Stockholmsprogrammet handlar inte bara om att stänga gränser. Det handlar också om gemensamma databaser med allehanda uppgifter. Det handlar om trafikdatalagring. Det handlar om att uppgifter som samlas in i kan delas med andra länder, inte bara EU-länderna, vars rättssystem fungerar väldigt olika. Vi ser stora risker att den personliga integriteten sätts och kommer att fortsätta att sättas på undantag i det nya Europa.I ett rättssamhälle bör noggranna avvägningar göras med hänsyn till ändamålet och ingripandet i integriteten samt proportionen mellan nyttan av ingripandet och den personliga integriteten. Det finns inget register som aldrig har läckt uppgifter till otillbörliga personer, som sedan missbrukat dessa. Detta bör man ha i åtanke då för sin talan i dessa frågor i EU. Den personliga integriteten får inte sättas på spel utan måste respekteras enligt om de mänskliga rättigheterna, särskilt artikel 8 som stadgar skyddet för privatlivet.Herr talman! delar inte heller till fullo utskottets uppfattning om de säkerhetspolitiska aspekterna när det gäller den framtida importen av olja och gas till unionen. Vi vill gå tillbaka till det som är färdplanen för ett resurseffektivt , och det även om färdplanen är ett viktigt och i flera avseenden lovvärt initiativ.Men om vi ska hålla oss inom säkra levnadsvillkor för mänskligheten inom de gränser naturen själv sätter för oss måste vi minska miljöbelastningen. Vi måste också fördela resurserna globalt sett mer rättvist. Det innebär att EU måste minska sin användning av naturresurser i absoluta termer. Det räcker inte med en effektivisering om effektiviseringsvinsterna äts upp av ökad tillväxt. Resurseffektivitet är en viktig parameter, men huvudindikatorn bör ta sikte på resursanvändningen i absoluta termer.Färdplanen tar upp ett antal milstolpar men kvantifierar dem inte mer än i svepande ordalag. Vi menar att om de tas på allvar kommer det att innebära en genomgripande och mycket välbehövlig förändring av EU:s nuvarande ohållbara resursanvändning. När milstolparna inte är kvantifierade blir det svårt att avgöra hur ambitiösa målsättningarna egentligen är. Det är också svårt att följa eventuella framsteg mot målen.Indikatorerna kan förstås visa om utvecklingen går åt rätt håll, men inte om den går tillräckligt snabbt. Det blir därför svårt att avgöra om medlemsstaterna gör tillräckligt för att leva upp till färdplanens intentioner.Vi menar att frivilliga åtgärder behöver kompletteras med bindande åtgärder på EU-nivå när åtgärder på lägre nivå inte är tillräckliga. Till exempel skulle en beskattning av naturresurser underlättas av ett gemensamt naturresursskattedirektiv med gemensamma minimiskatter. På så sätt minskar risken att länder spelas ut mot varandra och av konkurrensskäl avstår från skattereformer som skulle gynna omställningen till en resurssnål ekonomi.Planeten sätter gränser för oss, och vi vet relativt väl vilka effekter vårt resursslöseri får för oss. menar att åtgärder måste påskyndas och att mätmetoderna för att mäta resursanvändningen ska förfinas.Herr talman! kan man inte undgå att något nämna den ekonomiska kris som genomlever. Den får för människor i en stor mängd konsekvenser. För klimatet, kan man säga, har den varit bra eftersom människor i större utsträckning tänker över alla sina utgifter och konsumerar mindre, inte bara bensin och diesel. Å andra sidan leder den minskade traditionella konsumtionen till en sämre ekonomi i andra led, ökad arbetslöshet och inte minst ökad social oro. Det är tufft att leva och bo i södra i dag.Finanskrisen slog till redan före förra EU-valrörelsen. Vi gröna i gick gemensamt till val under slogan . Med det menar vi en ekonomi som tar sin grund i människor och social rättvisa men utan att sätta mer press på planeten än vad den tål.Vi ser i finanskrisen det moment då det är dags att ställa om från en produktion och konsumtion som tär på vår gemensamma framtid till en som minskar vår klimat- och miljöpåverkan och skapar många nya jobb. Vi behöver i en väl utbyggd spårbunden trafik. Vi behöver i ren energi i stället för fossilberoende. Vi kan och bör satsa i på nya jobb med grön omställning av samhället som både mål och medel att minska våra utsläpp och ge människor en . Så fort jag eller någon annan företrädare för mitt parti för EU på tal brukar invektiven och de omedvetna eller medvetna missförstånden fullkomligt hagla i kammaren. Jag tänker därför inleda mitt anförande med att berätta att varken jag eller SD som parti vill lämna allt vad samarbete heter. Vi är inte heller mot allt som har skett i EU eller dess föregångare. Tvärtemot anser vi att EU:s föregångare, , bidragit till fred och stabilitet i . Vi anser också att det ibland, när alla är överens, kan vara en fördel att tala med en röst. Och tvärtemot vad som ofta sägs är vad vi anser hyllar vi självklart även den inre marknaden av varor och tjänster. Man kan alltså kort sagt säga att vår uppfattning är att ett EU byggt på ett rent samarbete och samförstånd är eftersträvansvärt och värdefullt.Dess värre är dagens EU mycket långt ifrån denna beskrivning. EU handlar i huvudsak inte längre om ett fredsprojekt för samarbete och inremarknadsfrågor.