bet · H001SoU13 · 2013-03-21 00:00:00 — De beslutar t.ex. hur mycket resurser som ska avsättas för exempelvis behandlingar av ofrivillig barnlöshet och under vilka förutsättningar sådan vård ska ges. Frågan om sjukvårdshuvudmännens prioriteringar av assisterad befruktning behandlas i Smers lämnade rapport. Ett antal landsting har tidigare aktualiserat frågan hos Kommuner och Landsting (SKL) och efterfrågat ett mer samordnat arbete i syfte att minska de olikheter som finns mellan landstingen när det gäller behandling av ofrivillig barnlöshet. SKL:s kartläggning, som därefter har tagits fram på uppdrag av SKL:s sjukvårdsdelegation, blev klar . Kartläggningen visar bl.a. att skillnaderna mellan landstingens erbjudanden kring assisterad befruktning har minskat och att det när det gäller åldersgränser för den behandlade kvinnan finns en variation . När det gäller harmonisering är det nio landsting som har uppgett att de skulle vilja se en harmonisering av landstingens rekommendationer inom området assisterad befruktning. Kartläggningen har överlämnats till SKL:s sjukvårdsdelegation. Inom SKL fortsätter nu arbetet med de sex områden som har definierats i rapporten (se ovan). Detta arbete ska redovisas . Utskottet anser att det är angeläget att ett samordnat arbete kommer till stånd. Utskottet anser emellertid att resultatet av bl.a. SKL:s arbete bör avvaktas. bör inte ta något initiativ. Motionerna 2012/13:So271 (S), 2012/13:So324 (S), 2012/13:So328 (S) yrkande 1, 2012/13:So335 (S) och 2012/13:So418 (M) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motioner som gäller olika frågor med anknytning till organdonation. I motion 2012/13:So557 av m.fl. (S) yrkande 17 begärs ett tillkännagivande om organdonation. I motion 2012/13:So272 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att förenkla anmälan till organdonation. I motion 2012/13:So349 av (S) begärs ett tillkännagivande om att undersöka möjligheten att körkort även kan rymma information om inställning till organdonation. I motion 2012/13:So586 av och (båda M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att ställningstagande till organdonation ska vara ett obligatoriskt villkor för att få körkortstillstånd och förnyat körkort. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om verka för att människor regelbundet ställs inför ett ställningstagande om organdonation. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att vården bör inriktas på att organ ska hållas transplantationsdugliga . I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att verka för att information och möjlighet till ställningstagande om donation regelbundet kommer medborgarna till del. I motion 2012/13:So445 av (FP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att alla som föds i automatiskt bör registreras i donationsregistret. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att under förutsättning av bifall till yrkande 1 alla som invandrar till eller får arbetstillstånd i automatiskt bör upptas i donationsregistret i samband med att de får sitt samordnings- eller personnummer. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att en koordinationsenhet bör skapas med ansvar på nationell nivå för optimal hantering av donerade organ och donationsmottagare. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att hälso- och sjukvårdslagen bör ändras så att livsuppehållande vård får fortsätta i syfte att möjliggöra organdonation, även om nyttan för patienten är uppenbar. I motion 2012/13:So429 av Finn m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om nya rutiner för organdonationer. I motion 2012/13:So316 av (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att utreda nya vägar att ta ställning till organ- och vävnadsdonation, i syfte att öka antalet donationer. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att öka informationsinsatserna när det gäller helkroppsdonationer. I motion 2012/13:So331 av och (båda M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om reglerna för organdonation. I motion 2012/13:So586 av och (båda M) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om ett ökat samarbete i EU för att underlätta tillgången på och samordningen av organ och i yrkande 5 om att se över uppgifter och organisation. var antalet avlidna organdonatorer 141 personer, vilket kan jämföras med 118 personer 2010 (). Totalt har 692 organ transplanterats . Transplantationerna avsåg njurar (även levande ), lever, hjärta, lungor, hjärta-lunga, bukspottkörtel, tarm och cell-öar. Totalt väntade 775 personer på ett eller flera organ . Utskottet behandlade motionsyrkanden om organdonation i sitt av godkända betänkande 2011/12:SoU9 Organdonationsfrågor. I betänkandet finns en bred genomgång av gällande rätt m.m. I enlighet med utskottets förslag tillkännagav för regeringen att regeringen skulle återkomma till senast innan sommaruppehåll 2012 med en redovisning av en plan för vilka åtgärder som krävs i det fortsatta arbetet i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation (rskr. 2011/12:122). Utskottet anförde följande i sitt betänkande (s. 9, inga res. Den medicinska utvecklingen går mycket snabbt och aktualiserar olika etiska, samhälleliga och juridiska frågeställningar. kan grundläggande etiska frågeställningar både för den enskilde och för samhället behöva belysas. Det kan vara frågor som har betydelse för den personliga integriteten eller som påverkar synen på människovärdet. Lagstiftning som har betydelse för området är bl.a. hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död och lagen (1995:831) om transplantation m.m. Hälso- och sjukvårdslagen trädde i kraft , lagen om kriterier för bestämmande av människans död trädde i kraft och lagen om transplantation m.m. trädde i kraft . Utskottet har i avsnittet Gällande rätt ovan redogjort för huvuddragen i olika regelverk. Genom transplantation kan människor få ett bättre liv och fler liv kan räddas. En förutsättning för transplantation är att det finns människor som vill donera sina organ och vävnader. Flera opinionsundersökningar har visat att åtta av tio svenskar är positiva till att donera organ och vävnader efter sin död. i En sammanställning av dödsfall inom intensivvården visar på ett trendbrott ; fler möjliga hade en känd inställning till donation och färre närstående lade in sitt veto när donationsviljan hos den avlidna personen var okänd. Det finns således en klar vilja att donera, men tillgången till organ räcker inte för att fylla behovet för alla de patienter som väntar på en transplantation. Under allmänna motionstiden väcktes ett tiotal motioner om olika organdonationsfrågor. För att bredda kunskapsunderlaget inför beredningen av dessa har utskottet kallat till sig företrädare för och . Vidare har företrädare för vid Organisationen för organdonation lämnat information till utskottet. Utskottet noterar att , mot bakgrund av den kunskapsutveckling som skett, anser att en översyn av regelverket är nödvändig (prot. Av redovisningarna inför utskottet har det framkommit att det behövs en översyn för att bättre kunna tillgodose behovet av organ för donation. Sammanfattningsvis drar utskottet slutsatsen att det finns vissa otydligheter på området som kan gälla såväl regelverket som rutiner och organisationsfrågor. Utskottet anser att det är mycket angeläget med en översyn i enlighet med vad som sagts i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation. Utskottet välkomnar därför att regeringen som en inledning på ett sådant arbete hade ett möte med experter och sakkunniga på området . Utskottet har därtill fått veta att regeringen har inlett ett arbete med att ta fram en plan för det fortsatta arbetet. Utskottet anser att regeringen ska återkomma till senast innan sommaruppehåll 2012 med en redovisning av en plan för vilka åtgärder som krävs i det fortsatta arbetet i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation. Vad utskottet nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bör motionerna [] tillstyrkas delvis. Motionerna [] bedöms i någon mån tillgodosedda med det anförda. Vid ett utskottssammanträde redovisade statssekreterare , , vilka åtgärder som vidtagits från regeringens sida sedan tillkännagivandet samt vilka åtgärder som var under övervägande eller planerades (dnr 130-2392-2011/12). Dessa var följande: Kartläggning och analys av problem i verksamheten som försvårar identifiering av möjliga . Samarbete med SKL för att stödja vårdgivarna i arbetet med att utveckla goda förutsättningar för donationsverksamheten. Analys av möjlighet till DCD (Donation After Cardial Death). Utveckling av metoder för enskilda att manifestera sin inställning. Stöd för landstingens hantering av kompensation till levande givare. Från har utskottet fått veta att arbetet med frågan om organdonation pågår. Aktuellt och pågående arbete Som svar på en skriftlig fråga (fr. 2011/12:615) om reglerna för organdonation uttalade socialminister följande: har frågat mig om jag är beredd att se över dagens donationsregler så att alla som inte tydligt sagt nej förväntas vara beredda att donera organ. Respekten för den enskildes möjlighet att själv bestämma vad som ska ske med kroppen efter döden är en grundläggande princip i det nuvarande regelverket. Jag anser att det ska vara så även i fortsättningen. måste också en svårt sjuk människas behov av att få bot genom en transplantation värderas mycket högt. Den nuvarande lagstiftningen balanserar dessa intressen genom att tillvaratagande av organ är tillåtet även när en avlidens vilja är okänd, förutsatt att den avlidnes närstående är positiva till ett sådant ingrepp. Undersökningar visar att av befolkningen är positivt inställd till att donera organ och vävnader efter sin död, vilket är den högsta andelen i EU enligt egen undersökning. Så många som två tredjedelar av befolkningen uppger att man haft samtal i familjen om dessa frågor och uppger att man kan tänka sig att säga ja till att en avliden närstående får donera organ, vilket också är den högsta andelen i EU. uppföljningar visar även att antalet veton från närstående har minskat. Detta ger mycket goda förutsättningar för organ- och vävnadsdonation i . Det är naturligtvis bra om så många som möjligt gör sin vilja känd genom donationsregistret, donationskorten och inte minst genom att tala om dessa frågor med sina närstående. och arbetar aktivt med information riktad till allmänheten, till exempel via webbplatsen . Det är också angeläget att landstingen tar sitt ansvar för information till sina invånare. Därför är det mycket positivt att sådana strategier ingår som en del i den handlingsplan som Kommuner och Landsting har rekommenderat för donationsfrämjande arbete inom vårdgivarorganisationen. Jag vill stödja utvecklingen av enkla och praktiska lösningar som underlättar för enskilda att tydligt manifestera sin inställning. Däremot ser jag inte tillräckliga skäl för att initiera en översyn av regelverket i detta avseende. Regeringen beslutade att en särskild utredare ska göra en översyn av vissa donations- och transplantationsfrågor (dir. 2013:25). De områden som omfattas är information till allmänheten samt dess möjlighet att ta ställning till donation, vårdgivarnas organisation och arbetssätt och deras betydelse för donations- och transplantationsverksamheten, förutsättningarna att bedriva donationsfrämjande insatser i vården samt uppgiftsutbytet med Scandiatransplant. Syftet med utredningen är enligt direktiven att säkerställa en fortsatt välfungerande donations- och transplantationsverksamhet i samt möjliggöra ett ökat antal och tillgängliga organ. lämna förslag på hur informationen till allmänheten kan förbättras samt hur förutsättningarna för enskilda personer att göra sin vilja känd kan förenklas bedöma vilket kunskapsstöd vårdgivarna behöver i fråga om organisation och arbetssätt göra en bedömning av förutsättningarna för donationsfrämjande insatser i vården göra en översyn och ta fram förslag till reglering av uppgiftsutbytet med Scandiatransplant. Uppdraget ska slutredovisas . I utskottets betänkande 2011/12:SoU9 finns en utförlig genomgång av de verksamheter som bedrivs vid Rådet för organ- och vävnadsdonation (), , som hade 1 501 738 personer registrerade, Nationella inom SKL samt Delegationen för medicinsk etik vid . Utskottet drog slutsatsen att det fanns vissa otydligheter på området för organdonation som kan gälla såväl regelverket som rutiner och organisationsfrågor (bet. 2011/12:SoU9). Utskottet ansåg därför att det var mycket angeläget med en översyn i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation och föreslog ett tillkännagivande till regeringen. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2011/12:122). Mot denna bakgrund ser utskottet mycket positivt på och välkomnar att regeringen nu har beslutat att tillsätta en utredning om donations- och transplantationsfrågor. Resultatet av utredningens arbete bör avvaktas. Motionerna 2012/13:So272 (S), 2012/13:So316 (KD) yrkandena 1 och 2, 2012/13:So349 (S), 2012/13:So429 (M), 2012/13:So445 (FP) yrkandena 13, 2012/13:So557 (S) yrkande 17 och 2012/13:So586 (M) yrkandena 1, 2 och 6 får anses i huvudsak tillgodosedda och avstyrks. Motionerna 2012/13:So331 (M) yrkande 2, 2012/13:So445 (FP) yrkande 4 och 2012/13:So586 (M) yrkandena 35 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om tillgång till ambulanshelikopter i hela landet, om läkares medverkan inom ambulanssjukvården och om ett nationellt ansvar för ambulansflyget. I motion 2012/13:So352 av m.fl. (S) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om tillgång till ambulanshelikopter i hela landet. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om läkarmedverkan inom ambulanssjukvården och ett samordnat nationellt nät av läkarbemannade ambulanshelikoptrar. Motionärerna anför att det är dags för regeringen och att ta frågan om bristen på ambulanshelikoptrar och behovet av ett ökat läkardeltagande i ambulanssjukvården på allvar. I motion 2012/13:So365 av (FP) begärs ett tillkännagivande om nationellt ansvar för ambulansflyget. Motionären anför att staten bör ta över ansvaret för ambulanshelikoptrarna för att inte fler patienter ska drabbas för att de inte nått sjukvården . I motion 2012/13:So411 av (M) begärs ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna och möjligheterna att tillsammans med Kommuner och Landsting (SKL) utforma nationella riktlinjer för ambulanssjukvården. Enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) svarar för att det inom finns en ändamålsenlig organisation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkas tillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel som är särskilt inrättade för ändamålet. har tagit fram föreskrifter om ambulanssjukvård m.m. (SOSFS 2009:10). Dessa ska tillämpas inom sådan verksamhet som omfattas av 6 § HSL, oavsett om den bedrivs på land, vatten eller i luften. behandling och pågående arbete yttrade sig till försvarsutskottet över två motioner om luftburna ambulanstransporter (yttr. 2010/11:SoU2y). Enligt 3 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) ska varje landsting erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Enligt 6 § samma lag svarar för att det inom detta finns en ändamålsenlig organisation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkas tillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel som är särskilt inrättade för ändamålet. konstaterar att det inte finns något närmare angivet krav på om transporterna ska ske på väg eller i luften utan det väsentliga är att landstingen även i detta led av vårdkedjan uppfyller lagens krav på en god vård. För att kunna ge en vård av hög kvalitet som resurserna utnyttjas effektivt förutsätts i många fall ett samarbete landstingen emellan och att man använder varandras resurser. Detta sker inom en rad frågor på hälso- och sjukvårdens område utan att staten styr samordningen eller finansierar vården. Socialminister har i ett interpellationssvar om en nationellt samordnad luftburen ambulanssjukvård närmare utvecklat sin syn i sammanhanget. Han kommenterade bl.a. olika förslag i betänkandet Helikoptern i samhällets tjänst (SOU 2008:129). Vidare nämnde socialministern att Kommuner och Landsting startat ett projekt där man tar hänsyn till utredningsförslagen, eller åtminstone bygger delvis på förslagen i utredningen för att ta fram ett underlag för beslut om samverkan när det gäller luftburen ambulansverksamhet mellan olika aktörer. Projektet ska slutredovisas till landstingsdirektörerna . anser att det är angeläget att även denna del av hälso- och sjukvården fungerar väl och att resurserna utnyttjas effektivt. beslutade härefter i sitt betänkande 2010/11:FöU2 Samhällets krisberedskap om ett tillkännagivande om utnyttjande av statens helikopterresurser (rskr. 2010/11:213). har upphandlat helikopterresurser som används för de uppgifter som har enligt lagen om skydd mot olyckor, dvs. Utskottet har från MSB fått information om att när det gäller frågan om att samutnyttja samhällets samlade helikopterresurser, vilket eftersträvas i motionerna, så finns redan nu möjligheten att ta helikopterresurser i anspråk för sjuktransporter. Redan med den rådande lagstiftningen kan sjukvårdshuvudmännen och komma överens om att helikoptrar ska användas till sjuktransporter, förutsatt att finansieringen kan lösas. Regeringen bör bedöma om lagstiftningen i finansieringsdelen bromsar den faktiska användningen av de statliga helikoptrarna för sjuktransporter. Utskottet anser inte minst sett ur ett medborgarperspektiv att statens helikopterresurser även bör kunna utnyttjas för angelägna sjuktransporter. Ett onödigt lidande ska inte drabba allvarligt sjuka på grund av att helikopterresurserna finns hos olika huvudmän. Enligt uppgift till utskottet står frågan om ett sådant utnyttjande av helikopterresurser även högt på dagordningen hos Kommuner och Landsting (SKL). Utskottet anser därför att regeringen bör ta initiativ till överläggningar mellan företrädare för staten respektive sjukvårdshuvudmännen om hur statens helikopterresurser, inte bara , ska kunna användas för angelägna sjuktransporter. I det sammanhanget bör man överväga olika modeller för hur finansieringen ska ordnas. Resultatet av överläggningarna ska redovisas för . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet tillstyrker delvis motionerna []. Från Försvarsdepartementet har utskottet fått uppgiften att det pågår ett arbete inom med en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits med anledning av beslut. Inom ramen för detta arbete bereds även förslagen i betänkandet Helikoptern i samhällets tjänst (SOU 2008:129), som innehåller förslag om en nationell organisation för luftburen ambulanssjukvård. Redovisningen av arbetet kommer att presenteras i regeringens kommande skrivelse 75 som är planerad att lämnas till . har i sin granskningsrapport insatser inom ambulansverksamheten (RiR 2012:20) granskat om statens insatser bidrar till en effektiv och säker larmkedja för ambulanssjukvård. lämnar utifrån granskningens iakttagelser och slutsatser följande rekommendationer till regeringen: Regeringen bör följa upp att eller den nya tillsynsmyndigheten utnyttjar sin föreskriftsrätt när det gäller ambulansverksamheten. Regeringen bör följa upp att eller den nya tillsynsmyndigheten utför systematisk tillsyn av ambulansverksamheten. Regeringen bör förtydliga vilken myndighet som har tillsynsansvaret när överkopplingen sker av samtal från SOS Alarm till annan aktör för alarmering och dirigering av ambulans. Regeringen bör överlämna iakttagelserna i denna rapport som rör överföring av A-nummeruppgifter samt överkoppling och överföring av information från SOS Alarm till en annan aktör till för beaktande. Regeringen bör som ägare av SOS Alarm följa upp att bolagsstyrelsen verkar för att verksamheten bedrivs affärsmässigt. lämnar följande rekommendationer till : eller den nya tillsynsmyndigheten bör komplettera sina föreskrifter för ambulanssjukvård med tydligare krav på tillgänglighet och utförande av ambulanssjukvård. eller den nya tillsynsmyndigheten bör genomföra systematisk tillsyn av ambulanssjukvården. eller den nya tillsynsmyndigheten bör i sin tillsyn följa upp de krav som anges i föreskrifterna för ambulanssjukvård. (Fö 2011:04) har i uppdrag att se över samhällets alarmeringstjänst. Enligt direktiven är syftet med översynen att säkerställa att alarmeringstjänsten fungerar på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt (dir. 2011:106). Utredaren ska kartlägga samhällets alarmeringstjänst samt pröva och föreslå i vilken organisationsform verksamheten ska bedrivas. Utredningen ska redovisa sitt arbete (dir. 2012:28). En nationell arbetsgrupp, SKL Helikopterprojekt, som har bestått av representanter från , , samt personal från SKL, har på uppdrag av , tagit fram ett underlag för beslut om samverkan när det gäller luftburen ambulanssjukvård (se rapporten på vingar Nationell samordning av luftburen ambulanssjukvård). Arbetsgruppen har fokuserat på övergripande frågor som associationsformer, samverkansformer, finansiering och transportlogistik. Arbetsgruppen har valt att inte ta fram förslag om tekniska frågor som lokalisering av luftfartyg, val av pilotsystem och val av sjukvårdsbemanning. I underlaget finns ett förslag om att en nationell organisation bör bildas för att tillhandahålla tjänster med ambulanshelikopter och ambulansflygplan. I arbetsgruppens förslag pekar man på att den nationella organisationen också ska samverka med statliga aktörer som och Försvarsmakten samt med systerorganisationer i våra nordiska grannländer. En samlad organisation bedöms ge ekonomiska skalfördelar för landstingen och innebära stärkt utvecklingskraft och högre patientsäkerhet. Enligt uppgift från SKL pågår en landstingsdriven process när det gäller samordning av luftburen ambulanssjukvård. I processen deltar nio landsting. SKL finansierar en projektledare . Målet med processen är emellertid inte att skapa någon gemensam organisation. Utskottet konstaterar att det pågår ett omfattande arbete på flera olika håll och nivåer i samhället när det gäller ambulanssjukvård. Utskottet anser att resultatet av detta arbete bör avvaktas. bör inte ta något initiativ. Motionerna 2012/13:So352 (S) yrkandena 2 och 3, 2012/13:So365 (FP) och 2012/13:So411 (M) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om reglering av skönhetsingrepp, om gränsdragning mellan sjukvård och skönhetsingrepp och om hur patientsäkerheten kan förbättras för personer som genomgår estetiska behandlingar. Jämför reservation 17 (S, MP, V). I motion 2012/13:So215 av (S) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att utredningen om regleringar av skönhetsingrepp bör leda till lagförslag. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att en gränsdragning mellan sjukvård och skönhetsingrepp bör göras. I motion 2012/13:So233 av (S) begärs ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt ska återkomma med ett förslag om hur patientsäkerheten kan förbättras för personer som genomgår estetiska behandlingar. I motion 2012/13:So405 av (M) begärs ett tillkännagivande om lagstiftning om skönhetsingrepp. Motionären anför att regeringen bör se över möjligheterna att förtydliga lagstiftningen på detta område i syfte att öka patientsäkerheten. behandling och pågående arbete Förre riksrevisorn , som tillsattes som särskild utredare av , presenterade rapporten förslag till rättslig reglering. Förslaget innehåller bl.a. krav på särskilt tillstånd från för den som vill utföra estetiska behandlingar. Vilka behandlingar som bör omfattas av tillståndskravet och vilken kompetens respektive behandling bör kräva, bör enligt rapporten närmare anges av , som också bör inrätta ett register tillgängligt för allmänheten samt ha rätt att återkalla tillstånd från utförare. Enligt förslaget ska undersökningen inför valet av behandling i normalfallet genomföras av en läkare eller tandläkare.