bet · H001MJU16 · 2013-04-15 00:00:00 — Det framhölls också att när det gäller frågan om ökade möjligheter för medborgares och organisationers möjlighet till information och inflytande vid avverkningar finns det ett pågående rättsfall som gäller införlivande av Århuskonventionen (FN:s ekonomiska kommission för (ECE) konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och rättslig prövning i miljöfrågor). Utskottet återkommer till detta rättsfall senare i betänkandet. Enligt uppgifter från Landsbygdsdepartementet förstärks satsningen på visionen om Skogsriket, och regeringen har gett i uppdrag att titta på kunskapsläget om skog och sociala värden. Sammanställningen om kunskapsläget ska göras efter samråd med och andra relevanta forskningsinstitutioner, och andra berörda myndigheter, kommuner samt intresseorganisationer. Av sammanställningen ska det framgå hur markägare i olika ägarkategorier och deras organisationer, kommuner samt andra relevanta organisationer arbetar med frågan. En analys av behov av åtgärder från olika aktörer ska göras, och om kunskapsluckor om det offentliga åtagandet för skog och sociala värden identifieras ska förslag om hur dessa kan åtgärdas lämnas. Det ska framgå av redovisningen vilka definitioner man använt sig av. Utskottet noterar även att och har fått i uppdrag att i samråd analysera möjligheterna och behovet av att utöka naturvårdsavtalens användning till att även omfatta områden med sociala värden. Uppdraget ska rapporteras till . Utskottet vill även i detta sammanhang erinra om att regeringen gett Miljömålsberedningen i uppdrag att ta fram ett förslag till en strategi för att uppnå relevanta delar i generationsmålet och miljökvalitetsmålen kopplade till en långsiktigt hållbar markanvändning utifrån ett helhetsperspektiv. Beredningen har presenterat en plan som omfattar en delrapportering med inriktning på arbete med skydd och skötsel av landområden respektive utveckling av miljöhänsyn i skogsbruket. Det sistnämnda uppdraget ska slutredovisas . Som anförts ovan kommer rapporten därefter att remissbehandlas. Mot bakgrund av att det pågår arbete på området föreslår utskottet att motionerna 2012/13:313 (V) yrkandena 6 och 9 och 2012/13:MJ450 (MP) yrkande 9 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår ett motionsyrkande (V) om offentligt ägd skog. Jämför reservation 7 (MP, V). Enligt kommittémotion 2012/13:MJ313 (V) yrkande 8 bör regeringen få i uppdrag att ta fram lagstiftning och ägardirektiv för offentligt ägd skogsmark så att avverkning av skogar med höga naturvärden stoppas. Så som utskottet konstaterade i sitt betänkande 2009/10:MJU9 har kommunen och staten ett gemensamt ansvar för det allmännas arbete med naturvård och biologisk mångfald. Kommunens viktiga roll i markanvändningsplaneringen innebär att frågor om naturmiljöer och biologisk mångfald vägs in i kommunens översiktsplanering och i andra kommunala planer. Det är också vanligt att kommuner tar fram kommunala naturvårdsprogram och olika inventeringar för att förbättra kunskapsläget om naturmiljön i kommunen. I betänkandet framhölls vidare att många kommuner aktivt arbetar med områdesskydd, främst bildande av kommunala naturreservat. Kommunerna har också möjligheter att i detaljplaner tillvarata bevarandeintressen för natur. Kommunerna är inte sällan förvaltare av mark, ofta viktiga områden för rekreation och friluftsliv. Utskottet hänvisade även till proposition 2009/10:214 Hållbart skydd av naturområden, i vilken det framhålls att kommunen kan bevara och utveckla värdefulla naturområden på sin egen mark genom en aktiv markförvaltning. Utskottet noterade även att kommunerna har drivit ett stort antal naturvårdsprojekt i samverkan med andra lokala aktörer inom ramen för den lokala naturvårdssatsningen, . I betänkandet framhölls vidare att kommunerna vid sidan av har haft befogenhet att skydda områden bl.a. som naturreservat, inledningsvis efter delegation men sedan ikraftträdande helt på egen hand. Många kommuner har under dessa två decennier bildat egna naturreservat, och fanns 223 kommunala naturreservat i drygt hundra kommuner. Kommunerna har enligt också möjlighet att bilda naturminnen och djur- och växtskyddsområden, något som emellertid inte har utnyttjats lika mycket. Många kommunala naturreservat bildas på kommunens egen mark, men det förekommer även att mark köps in eller att ersättningar betalas till andra markägare också för kommunala reservat. Kommunerna har möjlighet att ansöka om statsbidrag hos för inköp av mark eller för ersättningar vid reservatsbildning. Kommunernas arbete med skydd av naturområden inriktas ofta på tätortsnära områden för rekreation och friluftsliv. Men ofta är syftet också att bevara den biologiska mångfalden och att restaurera och vårda värdefulla natur- och kulturmiljöer. I betänkandet välkomnade utskottet regeringens förslag att låta kommunerna få ytterligare möjligheter att arbeta med naturvård genom att de får befogenhet att bilda biotopskyddsområden. Biotopskyddsområden är mindre områden, och formerna för detta områdesskydd är något enklare än motsvarande för naturreservat. Erfarenheter i arbetet med kommunalt skydd av naturområden bör uppmärksammas. Genom att skydda naturområden med stöd av bestämmelser, vanligtvis som naturreservat, kan tätortsnära grönområden långsiktigt bevaras. Utskottet anförde vidare att det delar regeringens åsikt att det bör vara lika viktigt att bevara naturområden för människors rekreation som att avsätta mark för bebyggelse och vägar. Kommunen har här en möjlighet att genom bildande av naturreservat använda bestämmelser som ett verktyg i markanvändningsplaneringen vid sidan av exempelvis detaljplaner. När det gäller statligt ägande av skogsområden vill utskottet liksom i betänkande 2010/11:MJU13 erinra om att rapporterade uppdraget Skyddsvärda statliga skogar och urskogsartade skogar. Utredningen var ett regeringsuppdrag att bedöma vilka statliga skogsmarker som bör ges formellt skydd främst i form av naturreservat. Genom inventeringen identifierades 1 078 skogsområden med höga skyddsvärden på statens mark som inte tidigare var skyddad. Efter inventeringen har två överenskommelser slutits med . Utskottet konstaterar vidare att regeringen i propositionen Hållbart skydd av naturområden (prop. 2008/09:214, bet. 2009/10:MJU9) anförde att staten bör säkerställa ett långsiktigt skydd av områden med höga naturvärden på sin egen mark för att bidra till uppfyllelsen av miljökvalitetsmålen. Utskottet noterar även att regeringen i samma proposition nämner att de inventerade skogsområden på Statens fastighetsverks markinnehav som har höga skyddsvärden (ca produktiv skogsmark) och de inventerade skogsområden på marker som har höga skyddsvärden (ca produktiv skogsmark) långsiktigt bör undantas från skogsbruk. Som utskottet har framhållit (bet. 2009/10:MJU9) bör vikten av att staten har en helhetssyn på den skogsmark man förvaltar och att staten försöker bidra till att säkerställa ett långsiktigt skydd av skogsområden med höga naturvärden betonas. Utskottet kan vidare konstatera att bolagsordning slår fast att bolaget ska beakta naturvårdshänsyn, vilt- och faunavård i sin verksamhet. Så som framhålls i näringsutskottets betänkande 2009/10:NU22 har detta konkretiserats i ett ambitiöst naturvårdsarbete med flera olika instrument, bl.a. Naturhänsyn i produktionsskogar, Ekoparker och Naturvårdsskogar. Utskottet delar regeringens syn på vikten av statens ansvar att bidra till och säkerställa ett långsiktigt skydd av skogsområden med höga naturvärden i de statligt ägda skogarna, som man också har ett uppdrag att bedriva ett hållbart skogsbruk. Utskottet vill också så som anfördes i betänkande 2010/11:MJU13 lyfta fram den positiva överenskommelse som gjordes mellan regeringen och och som innebar att skulle kunna användas som utbytesskog vid avsättningar av skyddsvärda skogar. Det är angeläget att denna uppgörelse följs upp. Utskottet vill även i detta sammanhang erinra om Miljömålsberedningens tilläggsuppdrag (dir. 2011:91) att ta fram ett förslag till en strategi för att uppnå relevanta delar i generationsmålet och miljökvalitetsmålen kopplade till en långsiktigt hållbar markanvändning utifrån ett helhetsperspektiv. Som nämnts ovan ska uppdraget slutredovisas . lämnas en delrapport med inriktning på skydd och skötsel av landområden och hur miljöhänsynen i skogsbruket kan utvecklas. I delrapporten för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning (SOU 2012:15) redovisar Miljömålsberedningen en problemanalys som grund för det fortsatta arbetet. Analysen inkluderar prioriteringar och avgränsningar för det fortsatta arbetet. I rapporten framhålls bl.a. att skydd och skötsel av landområden som ett medel att upprätthålla biologisk mångfald även måste vägas mot andra miljömål och samhällsintressen. Särskilt skogen är föremål för många anspråk. I rapporten anförs vidare att skydd av landområden i jämförelse med andra länder är relativt strikt. Ett sådant skydd blir därför i en internationell jämförelse kostsamt för den som står för avsättningen (staten eller markägaren beroende på formen för skyddet). Staten använde för områdesskydd 2010 (exklusive kostnader för skötsel). nyförvärvade staten ca för naturreservat och nationalparker. Det framhålls vidare att det naturligtvis är viktigt att skydds- och bevarandeåtgärder är så kostnadseffektiva som möjligt och att det även finns anledning att studera vad kan lära av andra länder när det gäller olika skydds- och bevarandeåtgärder. Enligt rapporten finns det även anledning att kartlägga ägandeförhållanden för olika skyddade områden, eftersom det kan ha betydelse för hur skötseln av sådana områden bör utformas. Staten äger mark både direkt och genom . På dessa marker kan staten direkt bidra till att landområden skyddas och sköts på ett ändamålsenligt sätt. tillhandahåller ersättningsmark till staten mot marknadsmässig ersättning i samband med bildandet av naturreservat och liknande markavsättningar. En analys av hur staten kan agera genom sitt eget markinnehav behöver därför göras. I rapporten framhåller Miljömålsberedningen därför att bl.a. frågan om hur staten genom sitt eget markinnehav kan agera, t.ex. genom brukande, skötsel och byten av mark, ska utredas vidare. När det gäller ägardirektiv vill utskottet hänvisa till näringsutskottets betänkande 2012/13:NU7 som behandlar en motion om ägarstyrning av statliga företag bl.a. med avseende på skydd av gammelskog i de statligt ägda skogarna. anförde med anledning av nämnda motion följande. Regeringen har uppdrag att aktivt förvalta statens tillgångar så att den långsiktiga värdeutvecklingen blir den bästa möjliga och i förekommande fall att de särskilt beslutade samhällsuppdragen utförs. Det är väsentligt att de statliga bolagen ges möjlighet att utvecklas och växa för att skapa värde för ägaren samt att den aktiva förvaltningen sker på ett professionellt sätt med värdeskapande som ett övergripande mål. Vidare är det viktigt att staten hanterar sin ägarroll på ett ansvarsfullt, transparent och tydligt sätt. Styrningen av de statligt ägda bolagen sker i första hand med stöd av statens ägarpolicy. Vidare ska en kontinuerlig dialog ske mellan å ena sidan förvaltningsorganisation och den politiska ledningen och å andra sidan styrelseordförandena och bolagen. Målen för bolagens ekonomi och verksamhet ska följas upp regelbundet och utvärderas. Som redovisats ställs krav på att samtliga styrelser i de statligt ägda bolagen ska fastställa långsiktiga övergripande hållbarhetsmål knutna till verksamheten samt strategier för att nå målen. Hållbarhetsmålen ska vara ambitiösa och relevanta för affärsverksamheten. Vilka hållbarhetsfrågor som är mest relevanta för det enskilda bolaget kommer således att variera beroende av bolagets verksamhet. Utskottet anser att inte bör ta något initiativ med anledning av den nämnda motionen och föreslår därför att den avslås. Mot bakgrund av det anförda, och i överensstämmelse med näringsutskottets betänkanden, föreslår utskottet att motion 2012/13:MJ313 (V) yrkande 8 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår ett motionsyrkande (MP) om ekonomiska styrmedel. Jämför reservation 8 (MP, V). Enligt kommittémotion 2012/13:MJ450 (MP) yrkande 11 vore det värdefullt att utreda ekonomiska styrmedel för att styra skogsråvaran dit där den gör störst nytta. Det anförs vidare att dessa med fördel bör utformas för att dämpa den totala efterfrågan på skogsråvara för att därmed minska trycket på den biologiska mångfalden. Så som utskottet anförde i sitt yttrande 2012/13:MJU3y är klimatfrågan, minskad användning av fossila råvaror och bristen på naturresurser stora utmaningar. En central åtgärd för att komma till rätta med dessa är att utveckla produktion, användning och förädling av förnybar biomassa. Det finns en stor potential i att höja förädlingsvärdet hos de förnybara råvaror som dagens processindustri använder. I yttrandet ansluter sig utskottet till regeringens bedömning att det är viktigt att på ett effektivt sätt ta till vara jordbrukets och skogsbrukets kolsänka genom att säkerställa en fortsatt hög tillväxt och att använda biomassa på olika sätt som ersättning för fossilintensiva produkter och energi. Eftersom klimatnyttan blir större när ett effektivt hållbart skogsbruk kombineras med materialval, materialåtervinning och återanvändning i form av nya produkter samt direkt- eller återanvändning av biomassa i form av bioenergi, är det av vikt att helhetslösningar utvecklas. Utskottet har även tagit del av till en färdplan för ett utan klimatutsläpp (nr 6537). I rapporten framhålls att ett centralt element i den svenska färdplanen bör vara att utsläpp prissätts. Så som anförs i rapporten ger ett pris på utsläpp incitament för företag och hushåll att gå över till mindre utsläppsintensiva produktions- och konsumtionsval. I rapporten anförs vidare att priset i princip bör sättas lika i alla sektorer för att skapa förutsättningar för en kostnadseffektiv omställning. Avsteg från detta behöver göras, framför allt när vissa sektorer är utsatta för internationell konkurrens. Men eftersom det finns många omständigheter som förhindrar att samhällsekonomiskt effektiva åtgärder utvecklas och genomförs räcker det inte enbart med att införa ett pris på utsläppen. När hushåll och företag gör val som är rationella ur ett individuellt eller företagsekonomiskt perspektiv, men som tillsammans inte ger ett samhällsekonomiskt optimalt utfall, brukar det beskrivas som ett marknadsmisslyckande. Så som framhålls i rapporten kan ett marknadsmisslyckande motivera att man inför ytterligare styrmedel. I rapporten ges också exempel på områden där det är motiverat att använda andra styrmedel än ett direkt pris på utsläppen, bl.a. när utsläppen är svåra att mäta med tillräcklig noggrannhet. Det här är typiskt för utsläppen och upptagen av växthusgaser i jord- och skogsbrukssektorerna där det också kan råda stor osäkerhet om de faktiska effekterna av olika åtgärder. Enligt rapporten utmärks dessa sektorer dessutom av att aktörerna är många och av att utsläppen eller upptaget av växthusgas per företag ofta är små. Det bör även uppmärksammas att det behövs finnas kunskap i samhället om klimatproblemens orsak och verkan och vad som krävs i form av åtgärder för att skapa en större insikt om skälen för de styrmedel som införs. Förslagen som lämnas i rapporten rör bl.a. åtgärder för att öka andelen skyddad skogsmark och för att förbättra metoderna inom skogsskötseln. Enligt uppgifter från Landsbygdsdepartementet finns det redan en hel del styrmedel i vår lagstiftning, exempelvis i och expropriationslagen för att möjliggöra skydd av områden. När det gäller till vad eller vilka produkter som avverkad skog används till reglerar inte staten detta. Utgångspunkten är att all produktiv skogsmark ska brukas hållbart oavsett vad som är slutprodukten. Generella styrmedel används emellertid för att prissätta utsläpp (exempelvis EU:s system för handel med utsläppsrätter och koldioxidskatt), vilket ger företag och hushåll incitament att gå över till mindre utsläppsintensiva produkter. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motion 2012/13:MJ450 (MP) yrkande 11. Uppföljning av miljöhänsyn m.m. Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår motionsyrkanden (S, M) om miljöhänsyn. Jämför reservationerna 9 (S, V) och 10 (S). I kommittémotion 2012/13:MJ455 (S) yrkande 43 anförs att regeringen bör ge i uppdrag att återgå till att rapportera resultatet av miljöhänsynen i Polytaxinventeringen som gör att det går att jämföra utvecklingen . I samma motion (yrkande 41) framhålls att regeringen bör inleda samtal med skogsbolagen om hur förtroendet för det svenska skogsbrukets miljöhänsyn kan hota svenskt skogsbruks exportmöjligheter. Enligt motion 2012/13:MJ351 av och (båda M) finns det skäl för regeringen att se över om marknaden fungerar tillfredsställande i fråga om skog och miljöcertifiering. Enligt uppgifter från sammanställde myndigheten ett historiskt resultat och presenterade det som redovisningen av resultaten från Polytaxinventeringarna förändrades 2012. Detta gjordes för att göra det möjligt för alla att jämföra det senaste resultatet från inventeringarna med historiska resultat. Informationen finns tillgänglig på webbplats under statistik för ämnesområdet skogsvård och miljöhänsyn (tabeller och figurer). Utskottet vill även hänvisa till vad som sagts ovan om det arbete som pågår inom ramen för projektet om miljöhänsyn för att förbättra uppföljningen av hur miljöhänsyn tas inom skogsbruket. När det gäller marknadens förtroende för det svenska skogsbrukets miljöhänsyn påminner utskottet om och och miljöpolitiska mål brister, orsaker och förslag på åtgärder. Som anförts ovan i detta betänkande noterade utskottet i sitt betänkande 2011/12:MJU12 att rapportens slutsatser om orsakerna till bristerna bl.a. var att målbilden för vilken miljöhänsyn som ska uppnås ser olika ut och att den nuvarande uppföljningen inte ger tillräcklig vägledning i fråga om bristerna. I rapporten framhölls att skogsvårdslagen utgör den miniminivå som skogsägare ska uppfylla i sitt skogsbrukande. För att uppfylla de skogspolitiska målen krävs dock att skogsägarna i genomsnitt har ambitioner på en högre nivå än vad som uppnås genom att enbart följa skogsvårdslagstiftningen. Med anledning av detta har det för miljöhänsynen utvecklats två nivåer som benämnts lagnivån och rådgivningsnivån. Som utskottet framhöll i det ovannämnda betänkandet utökas problembilden av att det dessutom är otydligt hur de är kopplade till de miljöcertifieringsstandarder som skogsbruket arbetar efter. Vid jämförelser av uppföljningsresultat uppstår förtroendeproblem då Polytaxinventering visar ett annat utfall än företagens uppföljning baserad på miljöcertifieringsstandarder. framhåller därför att myndigheten bl.a. måste öka insatserna för att kvalitetssäkra uppföljningen av miljöhänsyn i Polytax, för att öka tilltron till resultaten. och bedömer att otydlighet när det gäller målbilder är ett mycket centralt problemområde. Utskottet har fått följande uppgifter från . Som skogsägare ska man följa den lagstadgade hänsynen och ta sitt ansvar för att beslutade miljömål uppfylls. Meningen är att certifieringssystemen ska garantera att detta är uppfyllt, men systemen kan dessutom innebära ytterligare krav. På grund av att det råder oklarhet om vad lagen kräver (vilket framgick av och ) blir det även oklart vad certifieringen innebär. arbetar därför på att klargöra vad som ska uppfyllas enligt lagen. Skogscertifiering är ett frivilligt åtagande för uthålligt skogsbruk. Vid en certifiering tecknar skogsägaren ett avtal där åtaganden framgår för den certifieringsstandard skogsägaren har valt: FSC-standard eller PEFC-standard. Båda certifieringssystemen har gemensamma baskrav i avseende på skogsbruksstandard, miljöstandard och den sociala standarden. Många skogsägare är dubbelcertifierade. Eftersom certifieringen är en frivillig överenskommelse mellan marknadens parter har ingen del i kontroller eller kravstandarder. Många kunder vill köpa certifierade skogsprodukter. Genom att skogsfastigheten certifieras kan skogsbruket ställa upp på många kunders krav, vilket stärker avsättningsmöjligheterna för skogsprodukter. Enligt stärker skogscertifiering konkurrensen mot ersättningsmaterial för trä och papper och ökar marknadsandelarna för skogsprodukter. Den ska ge en garanti och trovärdighet, vilket gynnar skogsägaren och skogsbruket. Enligt uppgifter från har föreningen länge varit kritisk mot FSC. lämnade föreningen sitt medlemskap i svenska FSC. uppger att man har dokumenterat hur certifierade markägare begår upprepade brott mot FSC-standardens regler för miljöhänsyn. Detta ska enligt innebära att certifikat dras in, men enligt föreningen har detta aldrig hänt i . Trots upprepade brott över tiden har bolagen kunnat fortsätta att bryta mot certifieringens regler och har ändå fått behålla sitt certifikat, enligt föreningen. Utskottet noterar att FSC kom till , då svenska intressenter bildade en arbetsgrupp för att ta fram en svensk skogsbruksstandard enligt FSC. FSC är en fristående, ideell förening, men verkar i enlighet med internationella FSC:s värdegrund och stadgar. FSC:s medlemmar utformar tillsammans . Bland medlemmarna finns stora miljöorganisationer (t.ex. WWF och ), sociala organisationer (t.ex. fackföreningar och människorättsorganisationer) och företag (tillverkande företag, skogsbolag, enskilda skogsägare). Enligt uppgifter från FSC är det gemensamma målet att utveckla skogsbruksmetoder som på bästa sätt tar hänsyn till miljön och sociala förhållanden. Dialog och samverkan mellan olika intressegrupper är grundpelaren i FSC. För att skapa balans i möjligheterna att påverka är medlemmarna indelade i tre kammare miljökammaren, den sociala kammaren och den ekonomiska kammaren med likställda rättigheter när beslut fattas. Regelbrott kallas för avvikelser. De klassificeras som mindre eller större, vilket är etablerade begrepp i globala standard- och certifieringssystem. Enligt uppgifter från FSC accepterar man avvikelser, om de följs upp och rättas till inom föreskriven tid. Upptäcker certifieraren en avvikelse noteras det i revisionsprotokollet. Mindre avvikelser ska åtgärdas och större avvikelser . Certifieraren gör en uppföljande kontroll. Blir regelbrotten många och återkommande är det ett tecken på att den som är certifierad inte klarar sina åtaganden. Ett stort antal mindre avvikelser eller fem större avvikelser är grund för en tillfällig indragning av ett certifikat. Det innebär att rätten att använda FSC-märket också dras in. Både certifikat och märkning kan aktiveras igen, om certifikatsinnehavaren kan visa att tidigare problem har rättats till på ett bra sätt. I annat fall avslutas certifikatet. Syftet med certifiering är att frivilligt höja nivån på en produkt eller tjänst. Som regel ger det marknadsfördelar. Fungerar inte systemet trovärdigt ger det bara kostnader. Att leva upp till kraven blir därför en viktig angelägenhet för alla som deltar. Utskottet vill även här uppmärksamma regeringens vision Skogsriket med värden för världen. En av Skogsrikets fyra grenar som är utgångspunkten för visionen är i världen. Så som regeringen framhåller i sin programförklaring för internationella skogspolitik, Hållbarhet, ansvar och konkurrenskraft, syftar den grenen till att göra den skogliga forskning, den kunskap och den erfarenhet som byggts upp under generationer tillgänglig internationellt, så att bidrar med sina värden till resten av världen. I Skogsrikets handlingsplan presenteras vad man vill uppnå: ska sprida kunskap om den svenska modellen och om hållbart skogsbruk och därigenom bidra till ökad fattigdomsbekämpning och motverka den globala uppvärmningen. Skogssektorn bör kunna öka exporten av skogsprodukter och tekniskt kunnande till 2020.