· H001UbU12 · 2013-05-02 19:04:52 — Jag vill börja med att yrka avslag på propositionen. Jag ska försöka förklara varför jag menar att förslaget i mina ögon är fullständigt galet, ogenomtänkt och riskerar att skapa fler problem än vad det löser.Det är ett känsligt ämne att debattera barns rättigheter, särskilt när det handlar om barn som vistas illegalt i . Jag vill dock poängtera att barn naturligtvis aldrig är ansvariga för sina föräldrars handlingar och inte heller ska straffas för vad föräldrarna gör.Barn som på grund av sina föräldrars val befinner sig illegalt i lever ständigt med risken att utvisas, vilket gör att många barn mår väldigt dåligt. De lever gömda, de lever i hopplöshet, extrem osäkerhet och ovisshet. Det är dock viktigt att poängtera att det i någon mening faktiskt är föräldrarnas oansvariga agerande som gör att barnen mår dåligt. Jag tycker att det är orimligt att lämpa över ansvaret för barn som mår dåligt på en redan hårt pressad lärarkår. Lärarna hamnar i en situation där lojalitet, moral och civilkurage sätts på spel.Att ge barn vars familj befinner sig illegalt i skolgång riskerar, som jag sade, att leda till nya problem. Hur ska skolan hantera konflikter som fordrar att polis tillkallas? Vilka konsekvenser kan det få migrationspolitiskt men också ekonomiskt? Om lärarna misstänker att ett barn far illa, hur ska de då agera? Jag kan nämna massor av frågeställningar som detta förslag ger upphov till. En del av frågorna besvaras naturligtvis i betänkandet, men inte helt sällan med rena antaganden.I propositionen står följande angående fördelarna med att låta barn till illegala ha rätt till skolgång: "Att barnen går i skolan innebär dessutom att de får en kontinuerlig kontakt med vuxna personer utanför den egna familjen, som har möjlighet att upptäcka om barnen far illa och i så fall gripa in och vidta nödvändiga åtgärder. "Det är naturligtvis jättebra, men det är väldigt lätt att glömma bort det dilemma som skolpersonalen utsätts för. Ringer de polis och meddelar myndigheter och påtalar sina misstankar riskerar kanske barnet och familjen att utvisas. Konsekvensen av detta blir någon form av moment 22. Det riskerar att leda till att bedömningar kanske görs annorlunda än om det var ett barn som har legal rätt att vistas i landet. Man kanske i någon mening lägger ribban lite högre, vilket i sin tur leder till ökat lidande för barnet. Vi hinner inte agera . Detta är en farhåga som har tagits upp tidigare.Jag tycker det är bra att dessa barn får kontinuerlig kontakt med vuxna utanför den egna familjen, jag tycker verkligen det. Men vi får inte heller glömma bort att dessa barn får rätt till skolgång, men de kommer inte att omfattas av skolplikten. Jag tänker fortsätta på temat antagande, så jag antar att det är just de barn som vi verkligen behöver hjälpa som inte kommer att komma till skolan.Herr talman! Som jag sade tidigare besvaras många av frågorna med antaganden och ganska så svävande svar, till exempel när det gäller vår fråga om de migrationspolitiska och ekonomiska effekterna. När jag började titta lite närmre på källhänvisningar och utredningar som ligger till grund för betänkandet insåg jag att allting spricker som troll i solsken. I utbildningsutskottets betänkande står det:"I motionen nämns migrationspolitiska och ekonomiska effekter av förslagen i propositionen. finner ingen anledning att ifrågasätta regeringens bedömning att förslagen i propositionen får små eller inga konsekvenser för det antal personer som vistas i landet utan tillstånd. De två utredningar (SOU 2007:34, SOU 2010:5) som ligger till grund för propositionen har kommit fram till att det inte finns något säkerställt samband mellan en ökad rätt att ta del av sociala förmåner och antalet personer som vistas i landet utan tillstånd. "Utskottet lutar sig således mot regeringen som hänvisar till två tidigare utredningar. Och det är i sak ingenting konstigt, men som den nya ledamot jag är i utskottet blev jag lite nyfiken på vad dessa utredningar verkligen kommit fram till och vad de säger, så jag grävde lite vidare. Mycket riktigt står det att det inte finns någon undersökning eller något säkerställt underlag som visar att det finns ett samband. Med det borde då saken vara klar. Men för mig som är lite vetgirig öppnar det för frågan varför det inte finns något säkerställt material. Är det så att man kanske inte vet huruvida det får några konsekvenser eller inte? Då fortsätter jag att anta att så är fallet. Man vet egentligen inte vilka konsekvenser detta kommer att få. Jag har full förståelse för att det är svårt, om inte på gränsen till omöjligt att säkerställa sambanden. Men då är frågan: Varför skönmåla och vilseleda och inte bara skriva att går det inte att räkna ut det.Jag läser vidare i texten som utredningen hänvisar till och hittar ett citat som bekräftar mitt antagande. Där står stå här: "Avsaknaden av statistiska uppgifter om målgruppens storlek och åldersstruktur har inte möjliggjort några exakta beräkningar av de kostnadsmässiga konsekvenserna av förslagen. Av denna anledning får de uppgifter som anges och används av utredningen närmast ses som grova uppskattningar. "Då kan man ställa sig frågan om det bara är jag som tycker det är aningen oansvarigt att hänvisa till saker som egentligen är helt utan grund. Två minus blir inte ett plus i politiken, och att vara dubbelt så moralisk är inte att vara dubbelt så bra utan snarare tvärtom.Herr talman! Det blir många citat , och jag slänger på ett till: "I tillämpas reglerad invandring. Det innebär att personer som lever och arbetar i landet ska ha tillstånd för att göra detta. Om en person får ett avvisnings- eller utvisningsbeslut är det också viktigt att detta beslut faktiskt verkställs. Att uppehålla sig i utan föreskrivet tillstånd är i vissa fall straffbart enligt 20 kap. Och så långt är allting bra. "Att barnet eller barnets föräldrar i vissa fall kan göra sig skyldiga till brott genom att vistas i landet utan tillstånd bör dock, med hänsyn till de påtagliga fördelar rätt till utbildning medför för de berörda barnen, inte hindra att barnen ges en sådan rätt." Ni hör själva hur det låter. Det kan vara brottsligt, och det kan vara straffbart, men fördelarna är så många.På vilka andra områden ska vi då tillämpa detta synsätt? I vilka andra situationer ska vi i stället för att upprätthålla lag och ordning se genom fingrarna på detta sätt? Enligt min mening är lag och ordning till för att följas, och det är just därför som jag har invändningar mot detta förslag. För mig är det helt orimligt att vi har en myndighet vars uppgift är att utvisa personer som befinner sig i landet illegalt som vi har politiker som säger att barn till illegala ska ha rätt till skolgång. Det är ganska uppenbart att olika lagar står i konflikt med varandra. Kartan stämmer helt enkelt inte överens med verkligheten. Vi har således en myndighet som ska besluta om familjen har rätt att stanna eller inte. Vi har en annan myndighet som ska se till att de lämnar landet. Och vi har en tredje myndighet, eller i varje fall politiker, som säger att om du väljer att bryta mot vår lag ger vi åtminstone ditt barn rätt att gå i skolan, och då räknas du per automatik som bosatt i landet.Jag menar att det vore ärligare att i stället säga att man inte längre vill tillämpa reglerad invandring utan öppna gränserna helt och låta alla ta del av den välfärd som våra förfäder har byggt upp, för det är i någon mening dit vi ändå är på väg. I finns människor som lever gömda och utan papper. De kallas papperslösa, vilket betyder att de saknar formell rätt att vistas i landet men att de likafullt är här. Utan tillgång till de vanliga strukturerna för sjukvård, skola och arbete är denna grupp helt ställd vid sidan av det skyddsnät som de flesta av oss tar för givet. Papperslösa lever i ett slags skuggvärld utan trygghet och säkerhet. De tvingas arbeta svart för att överleva och bygga nätverk med sina landsmän och andra papperslösa eftersom de inte har tillgång till samhällets ordinarie strukturer.Ofta talas det från myndigheters sida om att dessa människor är "illegala", vilket ger sken av att det rör sig om brottslingar och bedragare. Det är helt felaktigt. Ingen människa är illegal.Regeringen har också gett sitt tydliga besked till dem som lever papperslösa i : "Ni har er själva att skylla för er situation och borde omgående åka härifrån, för ni har inget att frukta vid hemresa." Men regeringen blundar för att många av dem som lever gömda aldrig prövats i den mer rättssäkra asylprocess som har införts sedan lades ned och överprövningen av asylärenden sköts i vanliga domstolar. Många har rotat sig i efter många års vistelse.Den flyktingpolitik som förs i skapar orättvisor och villkor som ingen människa ska behöva leva med. Så länge dessa orättvisor består kommer människor som får avvisningsbeslut inte att kunna resa tillbaka till sina hemländer. Då förvisas man till ett liv som gömd och papperslös i utan alla sociala trygghetssystem, bortom allt det som vi som bor här tar som självklara delar av vår välfärd. Man har ingen rätt till sjukvård eller till skola för sina barn, och man saknar rättigheter på arbetsmarknaden.Vänsterpartiet kämpar för de papperslösas rättigheter. För oss är det självklart att de mänskliga rättigheterna gäller för alla. Vi har därför kämpat för att också papperslösa ska få rätt till vård och barnen rätt att gå i skolan.Enligt ska staten ge varje barn som befinner sig i landet tillgång till utbildning. Det innebär att även barn som lever gömda ska ha den rätten. avgörs skolgången för dessa barn från fall till fall och av hur mycket solidaritet det finns vid varje enskild skola. för barnets rättigheter har kritiserat för de här förhållandena. Man bör komma ihåg att oavsett vad man anser om föräldrars skäl att hålla sig och sina barn gömda måste barnen tillförsäkras så goda uppväxtvillkor som möjligt, och att vistas i skolan med struktur och kamrater kan bli en livlina för dessa barn. anser därför att den rätt till skola som gäller barn till asylsökande också ska gälla barn som lever gömda utan papper. Detta ska gälla från förskola till gymnasiet inklusive särskola.Herr talman! slutfördes den utredning som efter krav från skulle se över vilka regleringar som var nödvändiga för att se till att skolgången ska ske under trygga former. Dess värre innebar utredningens förslag inga som helst förbättringar när det gäller sekretessfrågan, vilken var själva orsaken till att frågan över huvud taget behövde utredas. Utredningens förslag innebär att polisen ska ha rätt att gå in i skolan och hämta barn för att verkställa avvisning. Därigenom bidrar utredningen enbart med att göra en tydlig markering att förskolan och skolan inte ska vara några frizoner för barn till papperslösa.Fram till nu har barnens rätt till skola legat i händerna på enskilda skolledares välvilja och solidaritet. Det är välkommet att regeringen nu äntligen fått tummen ur för att barn som vistas här utan tillstånd också ska ha rätt till utbildning. Rätten till utbildning kan dock endast förverkligas fullt ut om barnen och deras familjer känner att det är tryggt att delta i verksamheten. Till skillnad från utskottsmajoriteten ser vi en risk för att de berörda barnen och deras föräldrar inte kommer att våga utnyttja rätten till utbildning på grund av rädsla för polisingripande.Nuvarande reglering och praxis på området är inte tillräcklig för att de berörda barnen ska kunna känna sig trygga i skolan. Därför vill vi se en ändring i polislagen så att polisen inte ska få eftersöka de här barnen på väg till eller från eller i skolan eller förskolan. Först då kan även barn till papperslösa få utbildning på samma villkor som alla andra barn.Vidare anser vi att även barn med tidsbegränsade uppehållstillstånd som vistas i landet än ska ha rätt till utbildning. Det finns inget behov av ytterligare analys av den här frågan. Alla barn i landet ska också omfattas av rätten till pedagogisk verksamhet i förskola, fritidshem och öppen förskola.Herr talman! Jag vill passa på att ställa en fråga till Socialdemokraterna och . Ni har båda kritiserat jakten på papperslösa . Ändå ställer sig inget av dessa partier bakom krav på att barn inte ska kunna hämtas av polis i skolan. Menar Socialdemokraterna och inte allvar med sin kritik av jakten på papperslösa?Därmed vill jag yrka bifall till reservation 2. Enligt mitt sätt att se det finns det tre sätt att ta sig an den här propositionen. Det handlar om tre olika synsätt när det gäller att angripa problemet. Det ska jag strax återkomma till, men jag vill först läsa upp några tänkvärda rader från en bok, en internationell bestseller:"'Pappa, jag kan väl få gå i skolan', hade han frågat , när de bodde i . älskade sin pappa, men även på den punkten hade fadern varit för vek. Han hade sagt att eftersom farbror krävde att barnen gick på gatan fick det bli så. var nämligen klanens obestridde och tyranniske ledare.Men ville lära sig saker, och då nästan alla Umbriens byar hade en liten skola stod han ofta utanför och sög i sig som en svamp. Så när morgonsolen börjat värma ställde han sig tätt intill ett av den lokala skolans fönster i , intensivt lyssnande med örat mot rutan, innan han traskade vidare för att skrapa ihop dagens förtjänst.Ibland hände det att en lärare kom ut för att bjuda in honom, men då stack och kom aldrig tillbaka. Om han hade tackat ja skulle han ha blivit slagen gul och blå där hemma. I det hänseendet var det en fördel att de flyttade runt och att skolorna och dess lärare byttes ut. "En lärare lyckades få tag i honom och överlämnade en smärtingkasse med 15 böcker. "Så tillbringade han alla kvällar och dagar när de vuxna hade annat för sig än att hålla barnen under uppsyn. hade han lärt sig räkna och läsa på både italienska och engelska, och som en konsekvens av detta vände han sin nyfikenhet mot allt det i världen som han ännu inte lärt sig eller förstått.Under de tre år som de nu bott i var han den ende i gruppen som lärt sig tala språket i det närmaste flytande. Av den enkla anledningen att han var den ende som varit tillräckligt vetgirig.Alla sparvarna i flocken visste att om inte syntes till satt han förmodligen djupt försjunken i en bok någonstans. "Detta är från en trevlig internationell bestseller som jag kan avslöja sedan.Det här, herr talman, är visserligen fiction, men det kan gälla vilket utsatt barn som helst i världen.Vilket ansvar har vi som vuxna att hjälpa utsatta barn som själva inte kan påverka sin situation?Som jag nämnde finns det tre sätt att förhålla sig till propositionen.1.Man kan se problemen framför lösningen. Man kan vara principfast, låta lag gå före rätt och som lagklok avvisa ett förslag som detta. Det gör man om huvudet är skilt från hjärtat.2.Man kan gå väg, välja intoleransens väg, den hårda vägen och se bort från det verkliga problemet. Man kan givetvis gömma sig bakom dem som hävdar principfastheten, under punkt 1.3.Man kan också välja en annan väg. Politik handlar ju om att välja och att vilja. Politik är det möjligas konst. Vi kan nämligen välja att se det ur barnens perspektiv. Vi kan välja medmänsklighet och humanism.Jag kan tillstå att förslaget inte är helt problemfritt. Ärlighet och klarsynthet vinner framför den struts som stoppar huvudet i sanden. Rättssamhällets princip att utvisningsbeslut ska följas står mot vår moraliska och humana övertygelse om att barn som hålls gömda av sina föräldrar och som inte kan påverka sin situation eller rättsstatus ska ha möjlighet, likt i boken, att få en skolgång och utbildning.För mig är detta ett väldigt enkelt val. Jag väljer barnens perspektiv.Kära riksdagsledamöter, herr talman och kolleger! Tänk om vi hade befunnit oss i en helt annan situation, maktlösa, tystade, kanske förföljda och utan framtidshopp i ett land präglat av inbördeskrig eller andra oroligheter. Tänk om vi då hade lyckats fly med de sista besparingarna och kanske betalat någon för flykten och om vi sedan hade mötts av ett beslut om avvisning.Jag tror, med all respekt, att de flesta av oss skulle fundera både en och två gånger över hur vi skulle handla, med två små barn och vår vilja att ge dem en bättre start i livet. Det är värt att fundera över en stund.Det finns två frågetecken. Ska polisen börja jaga barn i skolan? Nej, det gör man inte , och det står uttryckligen i anvisningarna att man inte ska söka upp ungdomar i skolan, enbart i undantagsfall när annan brottslighet är inblandad.Det finns dessutom förslag om att författningen ska revideras och skärpas så att den blir ännu tydligare i detta avseende.Kommer då alla att söka sig hit och söka asyl och sedan gömma sig om de får ett negativt besked? Självklart är det inte så. Vi ska inte underskatta problemen att ta sig hit, att bryta upp, samla ihop pengar och kämpa i 300 eller . Så lätt är det inte.Herr talman! Likt många andra länder i anpassar vi nu oss till den verklighet som vi har 2013. Jag är mycket glad för det samarbete som regeringen har med i de här frågorna och också för att vi nu för in en del av i svensk lag.Jag är glad över att vi i väljer en väg som innebär öppenhet och tolerans och ser till utsatta barns bästa.Jag yrkar avslag på reservationerna och ett högljutt och varmt bifall till propositionen. Jag vill inleda med att yrka bifall till förslaget i betänkandet.Inget barn ska behöva gömma sig när andra leker på skolgården. Alla barn ska ha rätt att vara barn. Det är självklarheter som tyvärr är långt ifrån självklara i dag.Jag har fått möjligheten att träffa många människor som av olika anledningar lever gömda i . Det är inte en typ av människor. De har alla olika historier och olika anledningar till att de håller sig undan myndigheterna.Det de har gemensamt är att de tvingats välja den otroligt utsatta situation som det innebär att vara papperslös framför att återvända till sitt hemland. Det innebär ofta en mycket tung vardag, rädsla för utvisning, sjukdomar i familjen eller social isolering. Det kan vara några av de problem som de tampas med.För barnen i de här familjerna innebär rätten att få gå i skola en möjlighet till normalitet, en känsla av stabilitet och rutin i en annars otrygg tillvaro.Trots en oviss framtid får de en möjlighet att leka med kompisar och lära sig nya saker. Det är en liten ljusglimt i ett stort mörker. Det är något som garanterat kommer att vara viktigt för hela deras fortsatta liv.Som en följd av det migrationspolitiska samarbetet mellan och regeringen föreslås nu att skollagen ändras så att barn som vistas i landet utan tillstånd ska ges i huvudsak samma rätt till utbildning i förskoleklass, grundskola, grundsärskola, specialskola, sameskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola som de barn som är bosatta i landet.Det beräknas finnas ungefär 3 000 papperslösa barn i , och för att dessa ska få rätt till skolgång på samma villkor som andra ändras nu lagen. har varje enskild rektor fattat beslut om huruvida papperslösa ska kunna gå i skolan. Skolan har dock inte fått någon ersättning för detta, och paradoxalt nog har skolor och socialtjänst varit skyldiga att underrätta polisen om barn utan tillstånd går i skola där.Rätten till skolgång spelar en väsentlig roll för dessa barns hälsa och utveckling. De får bättre förutsättningar att utvecklas fysiskt, psykiskt och socialt, och de får kontinuerlig kontakt med vuxna utanför den egna familjen.För att detta ska fungera är det oerhört viktigt att papperslösa barn känner sig trygga att gå i skolan. Både socialförsäkringsutskottet och justitieutskottet påpekar detta till utbildningsutskottet i sina yttranden. Att föräldrarna väljer att hålla sig gömda får inte vara ett hinder för barns utveckling. Särskild hänsyn ska alltid tas till barns bästa. Skolan ska i så stor utsträckning som möjligt vara en fredad plats där myndigheterna inte eftersöker personer som har ett avvisnings- eller utvisningsbeslut.Det finns dock inget formellt förbud för poliser att gå in i skolan och eftersöka papperslösa. Det finns inga frizoner i . Däremot sker det i praktiken inga ingripanden i skolor . Polisens möjligheter att ingripa i skolor är starkt begränsade, framför allt på grund av de grundläggande principerna om proportionalitet och hänsyn. Dessutom kommer att presentera nya föreskrifter och allmänna råd för polisens arbete med verkställigheter där de med stor sannolikhet kommer att avråda polisen från att ingripa i skolor.För att barn som vistas i landet utan tillstånd och deras föräldrar i praktiken ska våga utnyttja rätten till utbildning behöver de känna sig trygga med att polisen inte kommer att ingripa mot barnen. Polisens arbete får därför inte hindra barnens rätt och tillgång till utbildning.För att säkra barns rätt till skolgång och trygghet att kunna tillgodogöra sig utbildningen upphävs nu den så kallade underrättelseskyldigheten. är alltså skola och socialtjänst, som tidigare nämnts, skyldiga att informera polisen om papperslösa barn. Men kommer skolor och socialtjänst inte längre att vara skyldiga att göra detta.De nya reglerna som ger papperslösa barn rätt att gå i skola föreslås träda i kraft . föreslås också papperslösa få kraftigt utökad rätt till hälso- och sjukvård, även detta som en del av det migrationspolitiska samarbetet mellan och regeringen. Barn som lever i utan tillstånd kommer då att erbjudas vård på samma villkor som andra barn som är bosatta här.Papperslösa vuxna kommer att få tillgång till subventionerad vård på samma villkor som asylsökande, det vill säga vård som inte kan anstå. Det är mycket mer omfattande än bara akut vård och innefattar vård och behandlingar av sjukdomar och skador i de fall där även en måttlig fördröjning bedöms kunna medföra allvarliga följder för patienten. Det inkluderar också följdinsatser till sådan vård och psykiatrisk vård. Vård ska dessutom kunna erbjudas i ett tidigt skede när detta kan motverka ett mer allvarligt sjukdomstillstånd från att utvecklas och behov av en mer omfattande behandling i efterhand.Från sida är vi mycket stolta över att vi tillsammans med regeringen har lyckats enas om att utöka rätten till både skolgång och vård för papperslösa. Det innebär viktiga steg framåt i en riktning mot ett mer medmänskligt Sverige.Jag vill också passa på att rikta ett särskilt tack till alla de människor och organisationer som drivit på för dessa förändringar som ständigt påminner oss om vår skyldighet att leva upp till internationella åtaganden. Att inte bryr sig om att göra någon förändring i polislagen för att förhindra att man faktiskt kan eftersöka barn i skolan eller på väg till och från skolan förvånar mig inte. Att däremot står bakom det förvånar mig, för har varit en viktig del i rörelsen för att kämpa för mänskliga rättigheter och för en humanare flyktingpolitik. Därför begärde jag replik på svarar hon på min fråga. Men det är ändå som hon sade. Det står att "skolan ska i så stor utsträckning som möjligt vara en fredad plats" och man pratar om praxis, att man inte brukar göra det. Men med tanke på hela den debatt vi har haft med där ni också har kritiserat och menat att man ska kunna känna den här tryggheten, varför kan ni då inte ställa er bakom det krav som vi har i , nämligen att faktiskt göra skolan till en frizon så att barnen får en reell möjlighet till den utbildning man nu öppnar upp för? Om man inte känner den tryggheten som förälder kommer man knappast att skicka sina barn till skolan. Jag försökte gå igenom i så stor utsträckning som möjligt vilka förändringar som faktiskt görs, för även om det inte införs någon frizon eller någon ändring i polislagen är det ändå så att man tar bort underrättelseskyldigheten för skola och socialtjänst. var man tvungen att meddela polisen om det befann sig barn i skolan som inte hade tillstånd att vistas i landet. Den skyldigheten tas nu bort.Dessutom är praxis att polisen inte ingriper i skolor . Det finns redan så pass hårda proportionalitetsprinciper och så vidare.