bet · H001KU20 · 2013-06-11 00:00:00 — För att kunna verka på samma villkor som de konkurrenter som startar verksamhet på en, fr.o.m. , konkurrensutsatt marknad föreslog regeringen att uppdrag skulle bli att bedriva besiktningsverksamhet på fullt marknadsmässiga villkor. Bolaget ska också kunna bedriva annan verksamhet som är förenlig med den nya lagstiftningen för besiktningsverksamhet. Under rubriken och dess beredning anfördes följande: uppdrog till en konsult att utreda hur en omreglering av den svenska marknaden för fordonsbesiktning skulle kunna ske. Konsultrapporten kom att ligga till grund för promemorian Fordonsbesiktning (Ds 2009:3). beslutade regeringen att överlämna propositionen Fordonsbesiktning (prop. 2009/10:32) till . I propositionen lämnas förslag till de lagändringar som krävs för att besiktningsverksamhet för fordon anpassas till den svenska huvudregeln om öppna system för provning och kontroll, det vill säga att oberoende och självständiga organ i konkurrens utför bedömning av överensstämmelse. Rollfördelningen mellan myndighet och utförare tydliggörs genom att vad som bör vara statliga åtaganden i form av myndighetsföreskrifter (regelgivning och tillsyn) klargörs. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Förslagen i denna proposition är en konsekvens av regeringens förslag i propositionen Fordonsbesiktning. Beredningsunderlaget för förslagen i propositionen Fordonsbesiktning utgörs av departementspromemorian Fordonsbesiktning som innehåller förslag till hur det genom fordonslagen (2002:574) reglerade monopolet för utförande av fordonsbesiktningar ska avskaffas. Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr N/2009/319/TR). Därutöver har i samband med utarbetandet av denna proposition synpunkter inhämtats från . Remissyttrandet finns tillgängligt i (dnr N2009/3481/SÄ). I propositionen anges att promemorian Fordonsbesiktning inte berör frågan om ägandet av . I propositionen om förändrad ägarstruktur redovisas ett antal av de remissvar som lämnades som svar på promemorian Fordonsbesiktning (Ds 2009:3) och som särskilt berör . Vid utarbetandet av propositionen om en förändrad ägarstruktur inhämtades synpunkter från . Verkets synpunkter överensstämde i huvudsak med dem som framfördes om promemorian Fordonsbesiktning, enligt propositionen. När det gällde frågan om bolagets situation på marknaden gjorde regeringen den bedömningen att de åtgärder som föreslogs i propositionen Fordonsbesiktning sammantaget med en väl avvägd ägarstruktur kommer att kunna leda till effektiv konkurrens. Regeringen avsåg att genomföra en bolagsgenomgång som ska ligga till grund för ställningstagandet i fråga om statens ägande i . Remissvaren på promemorian Fordonsbesiktning samt remissvar på denna proposition kommer att beaktas i en sådan bolagsgenomgång, skrev regeringen. I propositionen anförde regeringen att en förändring av ägandet kan genomföras på flera sätt, varvid regeringen kan komma att överväga olika tillvägagångssätt. Det kan handla om strukturaffärer, samgående, minskning eller ökning av innehavet, delning, nyemission av aktier, utspädning av ägarandelen och avyttring av verksamhet eller tillgångar. Ägarförändringar måste genomföras inom de ramar som följer av aktiebolagslagen, bolagsordningen och aktieägaravtalet. Avsikten är, enligt vad som sägs i propositionen, att hitta det alternativ som vid en samlad bedömning är det affärsmässigt mest genomförbara i ljuset av ambitionen att underlätta en pragmatisk övergång från en monopolmarknad till en fungerande konkurrensutsatt marknad. Mot denna bakgrund begär regeringen ett bemyndigande om att kunna vidta följande åtgärder var för sig eller i kombination (motsvarar förslagspunkterna 24 i propositionen): minska eller öka ägandet i förvärva aktier eller andra former av andelar i ett eller flera andraföretag som direkt eller indirekt förvärvar aktier i på bolagsstämma i rösta för att överlåta samtliga eller delar av bolagets tillgångar och skulder. Vidare föreslogs att regeringen skulle bemyndigas att vid avyttring av aktier, andelar, tillgångar och skulder som ta emot såväl kontanter som aktier och andra former av tillgångar som likvid. Härutöver föreslogs att regeringen ska bemyndigas att avyttra de tillgångar som staten får som likvid om betalningen sker med andra tillgångar än kontanter. Regeringen ville också få bemyndigande att kunna vidta de åtgärder som i övrigt behövs för att genomföra de föreslagna transaktionerna. Vidare angavs i propositionen att det i regeringens fortsatta arbete med ägarfrågan ingår att finna en optimal ägarstruktur i bolaget inför den föreslagna omregleringen av marknaden för fordonsbesiktning. I detta arbete skulle regeringen pröva olika möjligheter för att hitta det alternativ som vid en samlad bedömning bedömdes vara det mest affärsmässigt genomförbara för att underlätta en pragmatisk övergång från en monopolmarknad till en fungerande konkurrensutsatt marknad. Detta arbete måste ske inom de ramar som följer av aktiebolagslagen, bolagsordningen och aktieägaravtalet. Regeringen avsåg enligt propositionen att rapportera till om genomförda åtgärder i den årliga skrivelsen till med redogörelse för de statligt ägda företagen. Regeringen avsåg också att redovisa eventuella ägarförändringar i kommande budgetpropositioner. Därtill avsåg regeringen att offentliggöra genomförda ägarförändringar i delårsrapporter för de statligt ägda företagen. Vad gällde ägarfrågan var näringsutskottets uppfattning i betänkande 2009/10:NU10 att det när ett statligt monopol omregleras vanligen saknas skäl för staten att kvarstå som en central aktör på den konkurrensutsatta marknaden. Staten borde således som en naturlig följd av omregleringen, och såsom föreslås i proposition 2009/10:54, ges möjlighet att ompröva sitt ägande i . Det förhållandevis öppna mandat regeringen efterfrågar var, enligt utskottet, en förutsättning för att den affärsmässigt mest fördelaktiga lösningen skulle kunna väljas. Utskottet förutsatte att avvecklingen av dominerande marknadsställning verkställdes. Utskottet instämde även med regeringen i att omregleringen av fordonsbesiktningsmarknaden gör det nödvändigt att anpassa uppdrag till den nya marknadssituationen. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag och biföll utskottets förslag (rskr. 2009/10: 162). I ett aktieägaravtal mellan svenska staten och minoritetsägarna till anges bl.a. att parterna hade för avsikt att se till att bolaget genomförde en försäljningsprocess av ett antal av bolagets stationer och anläggningar med tillhörande verksamheter. Dessa stationer och anläggningar med tillhörande verksamheter skulle överlåtas till ett antal nybildade dotterbolag till . skulle genomföra en kontrollerad auktion och sälja aktierna i dotterbolagen. Försäljningsprocessen skulle drivas på ett sätt som säkerställde att , och därmed indirekt parterna, tillförsäkrades bästa möjliga villkor och värde vid avyttringen av dotterbolagen. I regeringens skrivelse 2011/12:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anförs att regeringen bemyndigade statsrådet eller den han satte i sitt ställe att underteckna aktieägaravtal med övriga aktieägare i . På en extra bolagsstämma beslutade man att inleda en process för att sälja delar av bolagets stationsnät. Vidare skriver regeringen att ärendet bereds vidare. I skrivelse 2012/13:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anges följande om : Regeringen bemyndigade statsrådet eller den han sätter i sitt ställe att underteckna aktieägaravtal med övriga aktieägare i . På extra bolagsstämma beslutades att inleda en process för försäljning av delar av bolagets stationsnät. På en extra bolagsstämma beslutades om ägaranvisning till Aktiebolaget avseende dess agerande under försäljningsprocessen av delar av stationsnätet samt fastighetsbeståndet. Denna ägaranvisning ersatte den som lämnades på extra bolagsstämma . I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utgiftsområde 22 s. 54) upprepas att staten tillsammans med övriga ägare i Aktiebolaget har uppdragit åt bolaget att avyttra delar av bolagets stationsnät. meddelade bolaget att avtal tecknats med om att sälja delar av stationsnätet. Försäljningen gällde den nordöstra gruppen som i huvudsak består av stationer i och norra . Köpeskillingen uppgick till för stationsnätet, som består av personal, besiktningsutrustning och hyreskontrakt. meddelades att affären med slutförts. tillkännagav att avtal tecknats med gällande försäljning av fastighetsbeståndet. Förvärvet av fastigheterna gjordes till ett underliggande fastighetsvärde om . Försäljningen omfattade 142 kommersiella fastigheter i hela som används för fordonsbesiktningsverksamhet. Processen med att avyttra det sydvästra stationsnätet fortskrider. Ärendet bereds vidare. I budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 22 s. 46) anges att staten har ingått ett avtal med övriga ägare i som gör det möjligt för bolaget att förbereda en försäljning av delar av bolagets stationsnät. En viktig utgångspunkt för regeringen är att den föreslagna försäljningsstrukturen ska bidra till en väl fungerande marknad som behovet av en god täckning av fordonsbesiktningar i hela landet beaktas. I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 22 s. 54) upprepas samma information. I regeringens skrivelse redogörelse för företag med statligt ägande (skr. 2011/12:140) anges att beslutade om en försäljning av delar av bolagets stationsnät och fastighetsbestånd. stationsnät har delats in i tre likvärdiga grupperingar, varav två stationsgrupper erbjuds till försäljning. Genom avregleringen 2010 förlorade sin status som monopolist. För att möta en förväntat snabbt växande konkurrens hade därför enligt skrivelsen genomfört omfattande åtgärdsprogram som förbättrade både bolagets effektivitet och servicekvalitet. Detta hade, i kombination med den totalt dominerande position på marknaden som hade, medfört att intresset från nya aktörer att etablera sig på den svenska marknaden varit mindre än förväntat, en förväntansbild som bl.a. byggde på erfarenheter från andra omreglerade marknader runt om i . Vidare anför regeringen i skrivelsen att en delförsäljning av stationsnätet underlättar och påskyndar framväxten av en väl fungerande marknad för fordonsbesiktning. En god konkurrens gagnar fordonsägarna. bevaras de värden som skapats i bolaget. En målsättning i försäljningsarbetet är att skapa attraktiva grupperingar av stationer för nya aktörer. Indelningen av stationerna har därför resulterat i att var och en av grupperna har fått en stark marknadsposition och goda förutsättningar för att driva verksamheten effektivt. Staten och övriga nuvarande ägare kommer att kvarstå som ägare i den del av som inte bjuds ut till försäljning. Verksamhetsberättelsen för företag med statligt ägande 2011 I verksamhetsberättelsen för företag med statligt ägande 2011 (Fi 2012:5) anförs att konkurrenters verksamhet en fortfarande utgjorde liten andel av marknaden vid utgången av 2011 trots att marknaden för fordonsbesiktning avreglerades . Den långsamma etableringen av nya aktörer på den svenska marknaden utgjorde grunden för en överenskommelse mellan ägare om att pröva möjligheterna till en försäljning av delar av bolagets stationsnät. Vidare anförs att ägarna till på stämman beslutade att påbörja planeringen för försäljning av delar av stationsnät. Ett nytt stämmobeslut innebar att bolagets förslag till försäljningsstruktur accepterades av ägarna och försäljningsprocessen sattes igång. Beslutet togs mot bakgrund av att den svenska marknaden för fordonsbesiktning omreglerats . Försäljningen väntas locka nya aktörer och öka konkurrensen till gagn för kunderna. I ett pressmeddelande skriver att bolaget den dagen slutförde försäljningen av delar av det nordöstra stationsnätet till . Nätet omfattar verksamheten vid 70 stationer i framför allt och norra . Vidare anges i pressmeddelandet att betalar ca för stationsnätet, som består av personal, besiktningsutrustning och hyreskontrakt. I affären ingår även kompetensöverföring av processer, rutiner och knowhow. Försäljningen inkluderar däremot inte fastigheterna, som säljs separat. Vid sidan av fastigheterna förbereder även en försäljning av det sydvästra stationsnätet. Det anges också att är ett svenskägt företag listat på OMX First North . Opus driver besiktningsverksamhet och är en system- och utrustningsleverantör till branschen. Företaget genomför över 13 miljoner fordonsinspektioner i och har verksamhet länder. I en interpellation (2011/12:188) frågade (S) statsrådet bl.a. hur han kommer att agera för att privata monopol på kontrollbesiktning inte ska uppstå och för att de stationer som ska sälja verkligen säljs till sitt riktiga marknadsvärde. I kammaren (prot. 2011/12:59) svarade statsrådet bl.a. följande. Vad gäller risken för privata monopol har grupperingen av stationer för försäljning så långt möjligt avpassats så att den skapar konkurrens på såväl nationell och regional som lokal nivå. stationsnät delas genom försäljningen upp i tre ungefär lika stora grupper. Möjligheten för en aktör att öka sin marknadsandel styrs bland annat av förvärvsprövning. Staten kommer efter försäljningen att kvarstå som dominerande ägare i den av grupperingarna som har fortsatt täckning i hela landet. Staten kommer i denna egenskap att verka för att genom ett ansvarsfullt agerande behåller sina kunders förtroende. Den försäljningsmetod som kommer att tillämpas är en öppen auktion. Det säkerställer att de intressenter på marknaden som betalar bäst får köpa bolaget. Vi ska inte heller glömma att det vid sidan av staten finns tolv andra ägare i bolaget som har ett tydligt intresse av att värdet av försäljningen blir så bra som möjligt. Viktigt att notera är att försäljningen sköts av bolaget självt. I en skriftlig fråga (2011/12:699) till statsrådet från (S) anfördes bl.a. att en tredjedel av 210 besiktningsstationer privatiseras och att köparen, börsnoterade , bedriver bilbesiktningsverksamhet i . Vidare anfördes i frågan att Opus kontrolleras via ett s.k. Cypernbolag, ett holdingbolag på som startats enbart i syfte att förvalta aktier i . har en lägre bolagsskatt än . Mot bakgrund av detta frågade statsrådet på vilket sätt han avser att motverka skatteundandragande och skatteflykt efter försäljning av svenska folkets egendom. I sitt svar anförde statsrådet bl.a. följande. refererar till medierna där det påstås att det köpande bolaget kontrolleras från . är dock börsnoterat med en spridd ägarkrets. Två av de större ägarna i Opus äger sina aktier, tillsammans av bolaget, via ett cypriotiskt bolag. har sitt säte i och är därmed ett svenskt skattesubjekt. Bolaget betalar alltså skatt på sina vinster i . Jag vill understryka att regeringen alltid ser allvarligt på skatteundandragande och skatteflykt. Regeringen har också vid upprepade tillfällen agerat för att stoppa aggressiv skatteplanering, senast vad gäller de så kallade räntesnurrorna. Alla bolag och individer som är verksamma i ska på lika villkor betala skatt i . I 7 kap. 2 § regeringsformen anges att vid beredningen av regeringsärenden ska behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs inhämtas från kommuner. Även sammanslutningar och enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att yttra sig. Enligt Grundlagberedningen gäller bestämmelsen om beredning inte bara författnings- och budgetärenden och liknande ärenden utan också besvärs- och utnämningsärenden och andra partsärenden (SOU 1972:15 s. 150). Departementschefen framhöll i grundlagspropositionen (prop. 1973:90 s. 287) att inhämtandet av upplysningar är ett betydelsefullt moment som bör ägnas särskild uppmärksamhet. Att det som ett led i bered- ningen av regeringsärenden i stor utsträckning inhämtas yttranden från myndigheter, organisationer och andra enskilda sammanslutningar är ett karakteristiskt och betydelsefullt inslag i svensk politisk beslutsprocess. Departementschefen ville rent allmänt framhålla att det förhållandet att regeringen måste bära det slutliga ansvaret för utformningen av och innebörden i förslag som läggs fram för bör föra med sig att det ytterst är regeringen som avgör hur den utredning bör bedrivas som anses behövlig som grundval för förslagen. På regeringen fick alltså ligga att avgöra sådana frågor som om en utredning ska ske genom en särskild kommitté eller anförtros annan från departementet fristående utredningsman och vidare att ange de riktlinjer efter vilka arbetet i så fall ska bedrivas (s. 288). En allmän utgångspunkt för regleringen i regeringsformen har varit att visa återhållsamhet med att binda regeringens arbetsformer i grundlag (prop. 1973:90 s. 287 f.). I sammanhanget framhölls att det förhållandet att regeringen måste bära det slutliga ansvaret för utformningen och innebörden av förslag som läggs fram för bör föra med sig att det ytterst är regeringen som avgör hur den utredning bör bedrivas som anses behövlig som grundval för förslagen. I propositionshandboken (Ds 1997:1 s. 27) framhålls att det traditionella sättet för regeringen att få upplysningar och yttranden är att skicka ut betänkanden på remiss. Regeringen kan även skaffa sig information på annat sätt, främst genom remissmöten och genom att hämta in underhandssynpunkter. Enligt 9 kap. 8 § första stycket regeringsformen förvaltar och förfogar regeringen över statens tillgångar, om de inte avser myndigheter eller i lag har avsatts till särskild förvaltning. I andra stycket anges att regeringen inte får ta upp lån eller göra ekonomiska åtaganden för staten utan att har medgett detta. Av förarbetena (prop. 1973:90 s. 347) framgår att bestämmelserna i 9 kap. 8 § endast omfattar tillgångar som tillkommer det offentligrättsliga organet staten. Vidare anfördes i propositionen att egendom som tillhör aktiebolag, som helt eller delvis ägs av staten, inte omfattas av bestämmelserna. Av 9 kap. 9 § regeringsformen framgår att beslutar om grunder för förvaltningen av och förfogandet över statens tillgångar. kan också besluta att en åtgärd av ett visst slag inte får vidtas utan att har medgett det. I 1 kap. 3 § budgetlagen (2011:203) anges att i statens verksamhet ska hög effektivitet eftersträvas och god hushållning iakttas. I 8 kap. budgetlagen finns bestämmelser om förvärv och överlåtelse av egendom. Bestämmelserna gäller tillgångar som regeringen förvaltar och förfogar över. Bland annat gäller enligt 8 kap. 4 § andra stycket att reger- ingen inte utan bemyndigande genom försäljning eller på annat sätt får minska statens ägarandel i företag där staten har hälften eller mer än hälften av rösterna för samtliga aktier och andelar. Enligt 10 kap. 1 § budgetlagen är regeringen redovisningsskyldig inför för de tillgångar som regeringen förvaltar och förfogar över. fattade beslut om riktlinjer för förvaltningen av statens ägande av kommersiella företag (prop. 1995/96:141, bet. 1995/96:NU26, rskr. 1995/96:302). Som huvudprinciper skulle gälla att statligt ägda företag ska arbeta under krav på effektivitet, avkastning på det kapital företaget representerar och strukturanpassning. Den som utövar förvaltningen av ett statligt ägt företag ska med utgångspunkt i de uppsatta verksamhetsmålen aktivt följa företagets utveckling och vidta erforderliga åtgärder för att företaget ska uppfylla kraven på effektivitet, avkastning och strukturanpassning. Ett villkor vid ett köp av t.ex. en fastighet eller ett företag kan vara att delar av betalningen ska ske genom att köparen får kredit och utfärdar en säljarrevers. I dessa fall fullgör inte köparen sin betalningsskyldighet om han utan giltigt skäl vägrar utfärda reversen. En säljarrevers kan således sägas innebära att säljaren lämnar köparen kredit för en del av köpeskillingen. (Jfr Allmän köprätt, och , 2012, s.122). I Statens ägarpolicy och riktlinjer för företag med statligt ägande 2012 (skr. 2011/12:140 s. 120) anges att regeringen aktivt ska förvalta statens tillgångar i form av aktierna i de statligt ägda bolagen så att dess långsiktiga värdeutveckling blir den bästa möjliga och, i förekommande fall, att de särskilt beslutade samhällsuppdragen utförs väl. granskade utskottet regeringens styrning av de statliga bolagen (bet. 2003/04:KU10 s. 66). Utskottet erinrade inledningsvis om att förhållandet mellan regeringen och statliga aktiebolag regleras av aktiebolagslagen samt pekade på de möjligheter till styrning som bl.a. framgår av aktiebolagslagen. Utskottet pekade också på att flertalet av de bolag regeringen förvaltar särskilt på grund av avregleringar och marknadsutvecklingen hade förändrats från monopolföretag med särskilda uppgifter till företag med större marknadsinriktning. Det torde därvid vara ofrånkomligt att det emellanåt i förvaltningen av ett bolags angelägenheter uppkommer beslutssituationer som fordrar avvägningar mellan finansiella mål och samhällsmål och där det inte framstår som självkart vilket mål som ska prioriteras. I egenskap av företrädare för det statliga ägandet ska regeringen verka i enlighet med de beslut som fattats av om enskilda bolags verksamhet. Regeringen har det politiska ansvaret i fråga om den statliga företagsverksamheten. Från de utgångspunkter som utskottet hade att beakta var det av betydelse att styrningen skedde på ett sätt som skapade möjlighet att i efterhand granska regeringens agerande. Utskottet hänvisade till ett tidigare uttalande om att rutiner bör utvecklas som gör det möjligt att följa upp viktigare händelseförlopp och granska vilka kontakter som förekommit mellan bolagsledningar och berörda departement i frågor av större betydelse. Utskottet förutsatte att det fortsatta utvecklingsarbetet när det gäller ägarstyrningen gjordes i medvetande om detta. granskade utskottet (bet. 2003/04:KU20 s. 132 f.) beredningen av ett antal propositioner som gällde förvärv och överlåtelse av aktier samt kapitaltillskott till statligt ägda företag. Utskottet framhöll att regeringen inte i något av ärendena hade genomfört en sedvanlig remissbehandling. Som skäl för att det inte genomfördes någon remissbehandling anfördes i propositionerna att frågorna var av sådan karaktär att det inte fanns något behov av att hämta in yttranden och upplysningar. På fråga från utskottet hade utvecklat sina skäl för att inte genomföra remiss på så sätt att om regeringen i riksdagsärenden som innefattar känsliga affärshemliga uppgifter skulle begära in yttranden från enskilda, sammanslutningar och myndigheter innan regeringen beslutade om en proposition skulle detta allvarligt kunna skada bolagets värde och verksamhet. Därutöver anfördes att vid en avvägning av fördelarna med att hämta in yttranden och nackdelarna för bolagets verksamhet kunde slutsatsen dras att risken för skada i samband med ett remissförfarande klart översteg de fördelar som ett remissförfarande kunde innebära. Utskottet konstaterade att det i de aktuella ärendena således hade förekommit uppgifter som regeringen av hänsyn till sekretess inte har ansett sig kunna offentliggöra. Vidare anförde utskottet att i bl.a. sådana fall kunde regeringens roll som ägare och förvaltare av statliga företag vara svår att förena med regeringens roll som den som ansvarar för och lämnar förslag till . Därvid måste man enligt utskottet göra en avvägning mellan å ena sidan intresset av att inte skada statens förmögenhetsinnehav och å andra sidan intresset av att en så fullödig bakgrundsinformation som möjligt gavs i den proposition som överlämnades till . granskades regeringens styrning av de statliga bolagen (bet. 2006/07:KU20 s. 225 f.). Under rubriken redovisades att enligt 12 kap. 1 § regeringsformen ska granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Hur statliga bolag sköter sina angelägenheter faller utanför utskottets granskningsområde.