bet · H101KU7 · 2013-11-19 00:00:00 — Jag förstår de argument som har framfört om risken för ökad spärr och sådana saker, men man måste också göra en avvägning mellan de här olika delarna vad gäller mindre kommuner för att få dem att fungera. Jag tycker att utredningen har gjort den avvägningen på ett rimligt sätt.Det finns ett annat förslag i den här utredningen som jag tycker att det finns anledning att diskutera lite grann, även om jag stöder det förslag som finns. Det gäller möjligheten att delta i beslut på distans. Det som står här om att det ska ses som en kompletterande form är viktigt. Jag är lite rädd för att man på en del ställen kommer att se det som att det är ett bekvämt och bra sätt att få det att fungera.Jag börjar låta som en gammal farbror när jag säger: Tänk, jag värdesätter det personliga mötet. Tänk, jag tror att människor som sitter och diskuterar tillsammans vid ett sammanträde tar intryck av varandras argument på ett helt annat sätt än vad man gör om man deltar per telefon eller via någon bildskärm och egentligen sitter långt därifrån. Jag kan titta på en politisk motståndare och se om han blinkar till vid ett argument eller se om ser svettig ut i pannan. Det är klart att det är en del av demokratin som jag tror att vi ska vara rädda om och inte överge för att vi blir för kära i modern teknik för att den är bekväm.Sedan finns det massor med saker som man måste iaktta ur sekretessynpunkt till exempel, och det finns väl beskrivet i betänkandet. Men jag vill här från talarstolen betona vikten av att det här blir en kompletterande form och inte en norm för beslutsfattande inom landets kommuner.Det finns också en del andra, mindre förändringar, men jag tycker att de i huvudsak är en anpassning av till exempel ändrad valdag, då man flyttar fram mandatperioden för fullmäktigesammanträden. Det är inga stora saker, och vi är fullständigt överens om de sakerna.Det som jag ytterligare vill betona är den fråga som har debatterats om partistödet och om man ska kunna ta emot partistöd för tomma stolar. Här öppnas en möjlighet för att man inte delar ut partistöd till de obesatta mandaten i landets fullmäktige. Jag tycker att det är en rimlig anpassning av lagstiftningen till en ganska ny företeelse i där vi nu ser att det i en hel del fullmäktigeförsamlingar runt om i landet är en del tomma platser, och en del partier som har flera mandat i fullmäktigeförsamlingar deltar över huvud taget inte i arbetet och har inte namn på mandaten. Jag tror att det från medborgarnas synvinkel ter sig orimligt att man ska lämna ut skattebetalarnas pengar till partier som inte besätter sina mandat i en fullmäktigeförsamling.Med de orden, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag. Jag förstår att man i stora partier kanske inte ser problemet med färre ledamöter i fullmäktige på samma sätt som i mindre partier. Det är klart att det kan vara svårt att rekrytera många på en lista, och arbetet i fullmäktige kanske inte skiljer sig så mycket åt om det är sju eller tio ledamöter i ett parti. Men det finns en tendens med ganska många små partier . Även om procentregeln kanske inte är det största problemet finns risken att det är rätt många partier som företräds av bara en ledamot. Riskerna att det inte blir någon alls som företräder det partiet och dess väljare ser jag som ganska stora. Det är en rätt tuff situation att sitta som ensam ledamot för ett parti.Om man tänker sig tre partier i en fullmäktigeförsamling med en ledamot vardera inser man att de har ett svårt jobb. Då finns det en risk att flera åsikter i en kommun inte alls representeras utan att det snarare blir en sämre representation än vad det är i dag.Kan över huvud taget se problemet att det skulle kunna uppstå ett demokratiskt underskott? Jag kan förstå det argumentet. Som jag säger är det en avvägning mellan de olika dimensionerna som måste göras. Men enligt den bild som vi i utredningen fick från situationen när det gäller möjligheterna för partierna att rekrytera och besätta mandat börjar det vara besvärligt i väldigt små kommuner. Risken är då att man i stället får en situation som jag beskrev tidigare med obesatta mandat. Det tycker jag i högsta grad undergräver både valresultat och väljarnas synpunkter på ett mycket allvarligare sätt - om vi får en situation där fullmäktigeförsamlingen formellt ska innehålla 31 personer men det är 26 som över huvud taget är där. Det kan bli en bekymmersam situation.När vi säger 31 ska vi komma ihåg att man dessutom ska ha ersättare på det. Det är väldigt mycket om man har 2 800 invånare. På det ska man ha en hel nämndapparat och dessutom antagligen försöka leverera fram en och annan förtroendevald till andra ställen som landsting och nämndemän i tingsrätten och annat. Då är det även för de större partierna svårt att sköta sitt demokratiska uppdrag. Jag ser också problemet med obesatta mandat, men jag ser det kanske från en annan vinkel där jag tycker att det nog är ett större problem om partier inte representeras alls än om man har stora partier där ett eller två mandat inte representeras därför att man behöver få många på sin lista. Risken är stor att de små partierna får ännu svårare att rekrytera när det är färre ledamöter i fullmäktige, därför att pressen på de enskilda ledamöterna blir större än vad den är . Då får vi en risk att flera partier kanske inte är representerade över huvud taget.De flesta som sitter i en fullmäktigeförsamling sitter också i nämnder. Det är sällan så att människor sitter i fullmäktigeförsamlingen och helt andra ska rekryteras till nämnderna. Behovet av nämndrekrytering påverkas egentligen inte av fullmäktiges storlek, vad jag kan se.Men jag undrar fortfarande om inte ser problemet i om det är flera partier som inte representeras alls i fullmäktige och att det problemet skulle vara större än att det kanske är en eller två stolar i ett stort parti som står tomma. Om det vore så att spärren blev väldigt hög skulle jag ha större förståelse för de argumenten, men som själv sade i sitt inledningsanförande från talarstolen hamnar spärren på , alltså långt under spärren till . anser vare sig eller jag är en särskilt odemokratiskt sammansatt församling. Spärren till kommunerna efter en sådan här minskning av mandatantalet skulle vara betydligt lägre än till , så jag delar faktiskt inte den oron. Jag har varit kommunalpolitiskt aktiv och är det fortfarande även om jag för det mesta är i detta hus. När jag läser betänkandet tycker jag att förslagen som föreslås i propositionen är bra för kommunerna. De är flexibla och förbättrar och tydliggör funktionen samt stärker den kommunala demokratin.De ändringar som föreslås är bland annat att man möjliggör för sammanträden på distans under förutsättning att vissa kriterier är uppfyllda. Det är klokt och tidsenligt. Många av oss har säkert deltagit i telefon- eller videomöten, eller andra former av möten på distans, och vet att det är smidigt. Det kommer att underlätta och förenkla deltagandet för många kommunalpolitisk aktiva i vårt avlånga land, vilket jag tycker är bra. Det gynnar demokratin.Det blir ändringar i kommunernas och landstingens befogenhet att lämna partistöd. Det blir en skärpning av representationskravet, som preciseras genom att ett parti ska anses vara representerat om det fått mandat i fullmäktige och vald ledamot är fastställd enligt vallagen. Det är helt logiskt att det är så. Är man närvarande ska man få ta del av det allmänna på samma villkor som andra partier, och finns man inte representerad kan man heller inte kräva att få ta del av stödet. Det är sunt förnuft, vilket gynnar demokratin.Ändamålet för vilket partistöd får lämnas skrivs in i kommunallagen, det vill säga att det ska stärka de politiska partiernas ställning i den kommunala demokratin. införs ett nytt krav, nämligen att fullmäktige måste besluta ifall mottagare av partistöd ska lämna en skriftlig redovisning som visar att stödet använts för det ändamålet. Hur denna redovisning ska se ut eller vad den ska innehålla är upp till varje parti att avgöra. Redovisningen ska lämnas in till fullmäktige och blir då offentlig. Öppenhet gillar vi. Det är alltid bra. Redovisning av vad skattepengar går till gillar vi ännu mer. Det gynnar demokratin.Det blir ändringar i antalet kommunfullmäktigeledamöter. Minsta tillåtna antal ledamöter i fullmäktigeförsamlingar sänks från 31 till 21. Det gäller de kommuner som har 8 000 eller färre röstberättigade. I kommuner med mellan 8 000 och 16 000 röstberättigade ska minsta antal vara 31, och så vidare. Dessa ändringar ger kommunerna större frihet att själva bestämma och att kunna minska antalet ledamöter om de så önskar. Valfrihet är bra för den lokala demokratin.Det blir möjligt för fullmäktige att återkalla nämndpresidiernas uppdrag om det skett förändringar av den politiska majoriteten i fullmäktige, vilket är rimligt. Vidare föreslås en ändring av mandattidens början; den flyttas till från valåret.Vid val till geografiska nämnder, exempelvis stadsdelsnämnder, behöver man inte tillämpa proportionella val om man vill utse nämndens ledamöter på annan grund än partipolitisk, detta ifall en absolut majoritet så önskar vid inrättandet. Det är ett bra förslag då man kanske vill ha med kommunala tjänstemän, lokala företrädare, föreningsfolk eller andra personer som besitter en viss expertkunskap som är bra för området. Det gynnar den lokala demokratin.Herr talman! Jag vill dra mitt strå till stacken för att gynna den lokala demokratin genom att yrka bifall till utskottets förslag. I varierar storleken på kommunerna mycket, alltifrån de fem kommuner som har något fler än 2 000 invånare till , som är störst och har nästan 900 000 invånare. Det betyder förstås att det finns stora skillnader i hur kommunpolitik bedrivs, men inte desto mindre finns det också många likheter, och kommunallagen gäller för alla.I betänkandet demokrati, som vi nu debatterar, föreslås några ändringar i kommunallagen för att tydliggöra och uppdatera lagens innehåll. får kommunerna lämna partistöd till de politiska partier som är representerade i fullmäktige. Vad som menas med att vara representerad är en tolkningsfråga. blir det tydligt i lag att ett parti är representerat om det har fått ett mandat i fullmäktige och en ledamot är fastställd. Med representation avses alltså att det ska finnas en person av kött och blod som kan delta i fullmäktiges möten.Varför görs då denna ändring? Jo, vi menar att grunden för den kommunala demokratin är att det finns människor som åtar sig att delta i den lokala politiken och blir folkvalda. Om ett parti saknar representation i fullmäktige finns det inga lokalt folkvalda som kan företräda partiet och bedriva opinionsbildning mot kommuninvånarna.Det är rätt viktigt att vi visar respekt för att det är kommuninvånarnas pengar det handlar om. Genom reglerna om kommunalt partistöd har de folkvalda getts möjlighet att använda skattemedel till att stärka den lokala politiska verksamheten. Det är rimligt, eftersom vi värnar en levande lokal demokrati. Men då är det viktigt att vi är tydliga med vad som är grunden för detta. En avgörande faktor är att det verkligen finns någon som företräder partiets väljare i det folkvalda organet, i fullmäktige.Vi menar att de som mottagit kommunalt partistöd ska redovisa, åtminstone översiktligt, vad pengarna gått till. På så sätt får vi en uppföljning av stödet och kan se att det gått till det som var syftet. diskuterar vi i möjligheten att stifta en lag som innebär att partier ska redovisa sina intäkter. I flera länder krävs att partier och kandidater även redovisar sina utgifter och kampanjbudgetar. Skattebetalarna har rätt att få veta vad deras pengar går till. Det är alltså skälet även här. Kommunerna betalar årsvis ut många hundra miljoner i partistöd. låg det på ca . Någon form av redovisning är därför rimlig att kräva.Vänsterpartiet har en reservation om att kraven på vad som ska redovisas behöver vara tydligare. Att det inte krävs tydligare redovisning än vad som föreskrivs i propositionen har nog att göra med att regeringen vill skynda långsamt och se om det kan utvecklas en praxis som är tillfredsställande i kommunerna. Det kan vara dumt att i lagtext alltför detaljerat slå fast hur en redovisning ska ske. Det måste finnas en balans mellan att partierna gör en redovisning och att de inte behöver avslöja sådant som kan vara känsligt från ett konkurrensperspektiv. Det är också oklokt att i lag skriva att just det och det ska redovisas. Att redan på förhand specificera redovisningen alltför detaljerat riskerar att låsa lagstiftningen vid det redan välkända. Exempelvis kan den fortsatta teknikutvecklingen göra att dialogen med väljarna kommer att ske på ett helt annat sätt än i dag.Med detta betänkande tar vi också beslutet att möjliggöra - jag vill understryka möjliggöra - för kommunerna att minska antalet fullmäktigeledamöter från 31 till 2l i kommuner med färre än 8 000 röstberättigade. I kommuner med mellan 12 000 och 16 000 röstberättigade sänks miniminivån från 41 till 31 ledamöter. Det ger alltså möjlighet för totalt 106 kommuner att minska antalet ledamöter om de så önskar. I det här sammanhanget är det viktigt att konstatera att en majoritet av landets kommuner, totalt 160, själva valt att ha större fullmäktigeförsamlingar än vad lagen kräver. Den möjligheten finns naturligtvis kvar. Vad vi gör är att skapa en möjlighet, inte en regel.Varför gör vi då detta? Jo, det är rimligt att kommunerna kan fylla sina fullmäktige hela mandatperioden. I vissa kommuner gör dagens regler att fullmäktige inte kan vara fulltaligt därför att kandidatlistorna helt enkelt tar slut. Har ett parti fått ett mandat men det inte finns någon person för att utse står man där med en tom stol. Vi ser även att flera hoppar av sina uppdrag och att det inte finns några ersättare. Då blir det också en tom stol. Fullmäktige krymper alltså av sig själv. Att möjliggöra mindre fullmäktigeförsamlingar är viktigt om vi vill att de allra minsta kommunerna ska finnas. Därför måste vi anpassa spelreglerna efter den kommunala verkligheten. Antalet väljare per fullmäktigeledamot bör vara lagom stort.Visst kan denna ändring innebära att det blir något svårare för mindre partier att ta ett mandat i de allra minsta kommunerna, men jag anser inte att förändringen är särskilt dramatisk. , som inte vill se denna ändring, och , som jag företräder, har i en del kommuner likartade situationer. Skillnaden är att jag står bakom ändringen och vill understryka att den är frivillig och förstås endast bör användas om det finns anledning att komma åt problemet med att det inte går att fylla fullmäktige och om andra ansträngningar att göra något åt det inte fungerat.Slutligen vill jag säga att det är roligt att vi kan fatta beslut om att det ska vara möjligt att delta i kommunfullmäktige- och nämndsmöten på distans. Jag kan hålla med om att det finns ett stort värde i att träffas i samma rum.Samtidigt är teknik, rätt använd, en möjlighet när det gäller att hålla demokratin vital. Det sparar kanske lite på miljön och även tid för enskilda, vilket kan bidra till att fler fortsatt vill delta i det politiska arbetet.Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Jag kan förstås se att det är ett problem med tomma stolar. Frågan är om det är bra att åtgärda det så som det föreslås. Om det är en församling med 31 mandat och det är 3 tomma stolar är det ett problem när det är 28 ledamöter. Men att lösa det genom att säga att det är okej om man bestämmer sig för 21 gör inte att demokratin utvidgas särskilt mycket.Jag tycker att det är ett problem om man försvårar för företrädare för små partier att klara av sina uppdrag. Ju fler partier som representeras av endast en ledamot, desto svårare blir det för dem att fullgöra sitt uppdrag på ett bra sätt. Det är min utgångspunkt. Kan inte se de svårigheter som det ändå torde innebära att göra fler partigrupper i fullmäktige väldigt små? Det är kanske andra åtgärder som ska till om vi inte får personer att ställa upp i fullmäktigeförsamlingarna. Jag tyckte att jag hade det anslaget att det egentligen inte är önskvärt att ha så små fullmäktige. Jag nämnde och underströk att man har en möjlighet att minska antalet ledamöter. Jag sade att det finns en majoritet av kommunfullmäktige som väljer att vara större än de faktiskt måste vara. Naturligtvis tycker jag att det är bra att vi kan ha så många aktiva som möjligt lokalt i politiken.Samtidigt ser jag att det inte fungerar på alla ställen. I de allra minsta kommunerna kan det vara svårt att fylla platserna. Jag tyckte att förklarade detta på ett ganska bra sätt. Det handlar inte bara om att hitta politiker till just fullmäktigeplatser, utan det gäller att hitta många lokalt aktiva. Jag sade att vi ska uppmana till många ansträngningar i partier för att försöka hitta lokalt engagerade. Men när detta inte går finns det en möjlighet att minska antalet fullmäktigeledamöter. Det fungerar inte att ha tomma stolar, och detta är ett återkommande problem. Därför har jag sagt att detta kan vara rimligt att införa. Jag kan också se att det är ett problem att vi inte kan rekrytera politiker, och jag ser också att det är svårt med tomma stolar. Det inte är bra. Problemet är att även om det är frivilligt är det ofta de större partierna som kan avgöra frågan. Jag ser att det riskerar att göra det ännu svårare för de små partierna att rekrytera ledamöter till fullmäktigeförsamlingar.Vi får en situation där fler och fler kommer att få sitta ensamma och representera sitt parti i fullmäktige om det här blir en utveckling som pågår. Eftersom ni nu ger möjlighet att minska antalet fullmäktigeledamöter från 41 till 31 och från 31 till 21 ökar förstås risken att det blir en stor press på de enskilda ledamöterna. Det tycker jag är ett stort problem. Kan inte se den svårigheten för de företrädare det gäller? Det som lyfter är naturligtvis en sida av detta, och vi skulle önska att det inte var så. Men det här är en förändring som vi gör därför att verkligheten är som den är.Jag hoppas att det inte blir så många som beslutar sig för att minska antalet kommunfullmäktigeledamöter. Men om detta är lösningen på problemet med tomma stolar kan jag acceptera det. Jag ser att det finns ett antal begränsningar för mindre partier. Det finns spärrar till , och det finns valkretsindelningar som gör det svårare för mindre partier. Det främsta som gäller för de partier som kallas för något mindre är att försöka öka sin representation och ta det mandat som krävs för att komma in i kommunfullmäktige. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Betänkandet behandlar propositionen demokrati. Det ligger väl en hemlighet i själva namnet. Vi är ute efter att vitalisera. Tomma stolar och problem med att räcka till för dessa stolar vitaliserar inte den kommunala demokratin. De åtgärder som vi föreslår i betänkandet har syftet att vitalisera. Det finns förslag på ändringar i kommunallagen som vi förelägger för beslut. Det blir ändring så att kommuner får lov att ge partistöd till partier som har fått mandat i fullmäktige och där det faktiskt finns en ledamot fastställd. Vi ger alltså inget stöd för tomma stolar. Det är viktigt. Med partistödet följer, som vi har hört, kravet att lämna in en skriftlig redovisning för hur stödet använts för det ändamål som har avsetts. Det tycker vi är viktigt; det ska inte gå till vad som helst. Det ska redovisas vart det går. Sedan har vi den viktiga fråga som särskilt reser. Det minsta antalet ledamöter kan vara 21 i små kommuner med mindre än 8 000 röstberättigade. De måste inte sänka antalet, det har vi betonat, men de kan få göra det för att helt enkelt undvika de tomma stolarna. Jag måste säga att jag förstår perspektiv. Mitt parti är om möjligt ännu mindre än , och naturligtvis drabbar detta många av mina partikamrater ute i landet. Det är för många kristdemokrater en regel att sitta ensam, ha en suppleant att luta sig mot och en liten grupp. Det är verkligheten. De gör ett fantastiskt bra arbete.Är lösningen att säga att vi vill vara två ordinarie? Låt oss göra parallellen hit till . Vi sitter i utskotten som i en miniriksdag. I , , , , är det en ledamot som gör samma arbete, sätter sig in i lika mycket handlingar, pläderar, argumenterar som de större partierna kan dela på åtskilligt fler. Om jag sade att jag gärna vill ha en kristdemokratisk vän, en kollega, en ledamot som delar uppgifterna med mig, det är ett krav, det ska jag ha och det ska varje ledamot ha, man ska inte behöva sitta ensam i utskottet, ja, då får vi dubblera antalet ledamöter i utskotten.Kan jag som representant för ett litet parti ta på mig att vi ska ha dubbelt så stora utskott? Är det vettigt? Är det en bra avvägning? Det skulle ställa enorma krav på socialdemokrater och moderater att täcka stolarna. De skulle få springa som skållade råttor. Vi skulle få ha utskottsmöten på olika tider för att vi över huvud taget skulle klara det.Det rimliga är, och man får vara tacksam för det, att vi har en röst och en möjlighet att göra vår röst hörd. Så är det också i kommunerna. Det är ingen önskvärd situation, men man får göra som vi fick höra från , att jobba för att få ett mandat till. hade jag en kristdemokratisk kollega i utskottet. Jag satt tillmannans med i trafikutskottet. Det är en fantastisk skillnad. Det är enormt. Man är två att dela på arbetet i stället för att göra allting ensam.Det är bara att jobba för det, bita ihop och se glad ut. I den avvägning som ska göras får de mindre partierna, såväl i utskotten här i som i kommunerna, säga: Det här förslaget är ändå rimligt.Så har vi distansmedverkan. Det är en komplettering när det inte är möjligt att vara fysiskt närvarande. Det bästa är naturligtvis att se den man debatterar med. Man kan göra upp, och man kan till och med, som det har hänt här i , ändra sig och säga: Jag har lyssnat till sakargumenten, det har hänt saker och vi ändrar oss. Det är betydligt svårare om man sitter någonstans på och följer det hela på en dator.Nej, fram för att man möter varandra ansikte mot ansikte. Det är det bästa. Men när det inte går att göra skulle det likväl kunna vara ett komplement. Jag ska ta vid där min högt värderade vän och kollega från , Skånberg, slutade. Han är en värdig representant för ett litet parti och kan se möjligheter i politiken.Regeringens proposition som behandlats av och debatteras i kammaren har sin grund i SOU 2012:30, som bar . Jag har som en av de moderata företrädarna haft förmånen att medverka i den utredningen, som tillsattes och därefter kompletterades med några nya ledamöter efter valet, bland annat med från Socialdemokraterna.Låt mig slå fast en sak: Utredningens ordförande från har tillsammans med sekretariatet gjort ett mycket gott arbete för att förutsättningslösa och öppna samtal i god anda har kunnat genomföras. Utan att avslöja alltför mycket om det inre arbetet vill jag ändå vittna om det fina i svensk utredningskultur, där man lyssnar på varandras argument och där partiföreträdare inte bara har kraft att framföra sina egna synpunkter utan också modet att närma sig politiska meningsmotståndares tankar, idéer och påståenden. Därför fanns det i utredningen inte några reservationer - till skillnad från i KU:s betänkande - vare sig från eller från Vänsterpartiet.Det betänkande som ligger på kammarens bordomfattar drygt 40 sidor inklusive lagstiftningstext. Vår utredning landade på drygt 600 sidor, inklusive bilagor. Skillnaden är inte bara fler kloka förslag i utredningen, utan också en medveten idé från utredningens sida om att vårt betänkande skulle kunna fungera som en uppslagsbok och sammanfattning av det rådande läget samt en internationell utblick när det gäller ett antal förslag som kan vitalisera lokal demokrati.