bet · H001UbU6 · 2013-03-27 00:00:00 — I författningskommentarerna till denna paragraf sägs följande (prop. 2009/10:165 s. 637 f.). Begreppet likvärdig innebär inte att utbildningen ska vara likformig i betydelsen likadan utan att kvaliteten i verksamheten ska vara så hög att de fastställda målen kan uppnås oavsett var i landet verksamheten bedrivs. Hur verksamheten ska utformas för att nå de fastställda målen kan variera beroende på lokala behov och förutsättningar. Det finns olika vägar att nå de fastställda målen. Hänsyn ska tas till barnens och elevernas olika förutsättningar och behov. Det finns utrymme för anpassningar av undervisningen och organisationen av utbildningen till behoven hos olika barn och elever, så länge de tillförsäkras lika tillgång till likvärdig utbildning. I 1 kap. 4 § skollagen stadgas bl.a. att utbildningen ska ta hänsyn till elevers olika behov. Elever ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt. En strävan ska vara att uppväga skillnader i elevernas förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. ansåg i ett tillkännagivande till regeringen att en utredning bör tillsättas med uppdrag att analysera och utvärdera skolans styrning och finansiering (bet. 2010/11:UbU7 s. 1314, rskr. 2010/11:206). I samband med tillkännagivandet uttalade utskottet att utredningen ska utvärdera och analysera de stora skolreformerna alltså kommunaliseringen, det fria skolvalet och fristående skolors etablering och deras effekter på integration, jämlikhet, utbildningens kvalitet och alla elevers rätt till en likvärdig undervisning. Syftet med utvärderingen är att ta fram förslag för att stärka elevernas rätt till likvärdig utbildning, ökad kvalitet och en sammanhållen skola. I ett svar på utskottets tillkännagivande gav regeringen i uppdrag till utvärdering (IFAU) att utvärdera reformer på skolområdet. Uppdraget ska redovisas till () . Regeringen beslutade vidare om en utvärdering av effekterna av kommunaliseringen av skolväsendet (dir. 2012:84). En särskild utredare ska utvärdera eventuella kausala effekter av kommunaliseringen på elevernas studieresultat, läraryrkets status, lärarnas och rektorernas arbetsuppgifter, samt likvärdigheten i skolväsendet. Uppdraget ska redovisas till () . Utskottet vill i sammanhanget framhålla att ett effektivt resursfördelningssystem är av stor vikt för såväl likvärdigheten som måluppfyllelsen. För att få ut bästa möjliga utväxling av de avsatta medlen till gymnasieskolan i kommunerna är det självfallet viktigt med en medveten resursfördelning och resursanvändning. Utskottet utgår för sin del från att skolhuvudmännen för att uppnå de fastställda målen följer lagstiftarens intentioner och därmed tar hänsyn till elevernas olika förutsättningar och behov i syfte att uppnå likvärdig utbildning i gymnasieskolan. Den närmare resursfördelningen till olika gymnasieskolor är dock en fråga som är förbehållen de enskilda kommunerna. Utskottet ser därutöver ingen anledning att föregripa uppdraget till IFAU och den tillsatta utredningen som båda behandlar likvärdighetsfrågan och avstyrker således motion 2012/13:Ub494 (S) yrkande 9. Utmaningar för duktiga elever Regeringen har infört en försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning i matematik och naturvetenskapliga, samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnen, se förordningen (2008:793) om försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning. Genom försöket ges ungdomar med särskild begåvning och fallenhet möjlighet att få en gymnasieutbildning som erbjuder eleverna särskild breddning och fördjupning inom det ämne eller ämnesområde som utbildningarna avser. Parallellt med studierna i gymnasieskolan ska eleverna kunna läsa kurser vid ett universitet eller en högskola. Inom försöksverksamheten, som avser utbildning som startar 20092014, har 20 utbildningar startat. ska följa upp och utvärdera försöket, vilket sedan kommer att utgöra underlag för ett beslut om ett eventuellt permanentande av verksamheten (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16 s. 129). tredje utvärdering av försöket med spetsutbildningar, som lämnades till regeringen , visar att elever, lärosätesföreträdare och skolpersonal är mycket nöjda med spetsutbildningarna i gymnasieskolan. Eleverna presterar i allmänhet bra på sin utbildning. är det svårt för skolorna att rekrytera elever från hela landet och söktrycket är generellt lågt (dnr 60-2008:3014). Utskottet ansåg vid behandlingen av motsvarande yrkande vid det förra att det är angeläget att gymnasieskolans undervisning anpassas till alla elevers behov. Det gäller såväl elever i behov av extrastöd som elever som behöver extra utmaningar i undervisningen för att stimuleras i sin kunskapsutveckling. Utskottet såg dock ingen anledning att föregripa ett eventuellt permanentande av verksamheten med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning genom att uttala sig till förmån för att inslag i denna utbildning införs generellt i gymnasieskolan (bet. 2011/12:UbU15 s. 1314). Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan. Utskottet avstyrker därmed motion 2012/13:Ub494 (S) yrkande 12. Behörighetskrav till gymnasieskolans nationella program Det finns 18 nationella program i gymnasieskolan, varav tolv yrkesprogram och sex högskoleförberedande program. Inom yrkesprogrammen har det inrättats en gymnasial lärlingsutbildning. Yrkesprogrammen ska vara grund för yrkesverksamhet och fortsatt yrkesutbildning. De högskoleförberedande programmen ska vara grund för fortsatt utbildning på högskolenivå. Olika behörighetsregler gäller för yrkesprogrammen och de högskoleförberedande programmen. För behörighet till ett högskoleförberedande program krävs det godkända betyg i svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik och minst nio andra ämnen. Frågan om behörighet till yrkesprogrammen tog utskottet ställning till vid behandlingen av den nya skollagen (2010:800). För behörighet till yrkesprogrammen krävs det godkända betyg i ämnena svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik och minst fem andra ämnen. I samband med att reglerna om behörighet till de yrkesförberedande programmen antogs uttalade utskottet bl.a. följande (bet. 2009/10:UbU21 s. 145). Regeringens skäl för att fler ämnen ska krävas för behörighet till de högskoleförberedande programmen är att de flesta av ämnena på dessa program bygger vidare på ämnen. De flesta av yrkesprogrammens ämnen är däremot nya ämnen utan någon direkt koppling till ämnen. Därför har grundskolebetygen ett bättre prognosvärde för framgång på de högskoleförberedande programmen än på yrkesprogrammen. Regeringen motiverar också skillnaden i behörighetskrav mellan yrkesprogram och högskoleförberedande program med att kraven ska säkerställa att en elev har de förkunskaper som behövs inom det område som utbildningen avser. Utskottet instämmer till fullo i denna bedömning och anser att det är naturligt att behörighetskraven skiljer sig åt mot bakgrund av att det krävs olika förkunskaper för yrkesprogram respektive högskoleförberedande program. Utskottet anser således i likhet med regeringen att det inte finns skäl att ha samma behörighetsgivande ämnen för yrkesprogram som för högskoleförberedande program. Utskottet vill i sammanhanget understryka att detta inte innebär att yrkesprogrammen i allmänhet ska anses vara mindre krävande eller mindre värda än de högskoleförberedande programmen. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan och avstyrker därmed motionerna 2012/13:Ub209 (V) yrkande 2 och 2012/13:Ub494 (S) yrkande 17. När det gäller yrkandet om ett nationellt sökområde för gymnasieskolans alla nationella program vill utskottet i första hand hänvisa till 15 kap. 30 § skollagen (2010:800) som berör kommunens ansvar för en gymnasieskola med offentlig huvudman. Av lagrummet framgår att varje kommun ansvarar för att ungdomarna i kommunerna erbjuds gymnasieutbildning av god kvalitet. Kommunen kan erbjuda utbildning som den själv anordnar eller utbildning som anordnas av annan kommun eller ett landsting enligt samverkansavtal med kommunen eller . Kommuner som har ingått ett samverkansavtal bildar ett samverkansområde för utbildningen. Vilka utbildningar som erbjuds och antalet platser ska så långt det är möjligt anpassas med hänsyn till ungdomarnas önskemål. Utskottet noterar att exempelvis samtliga kommuner i län och kommun har ingått ett samverkansavtal gällande samtliga nationella program vid de kommunala skolorna och bildat ett samverkansområde. Utskottet ser positivt på denna utveckling baserad på frivilliga överenskommelser mellan kommuner och finner inga bärande skäl till att ändra den gällande ordningen och skapa ett nationellt sökområde för gymnasieskolans nationella program. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2012/13:So484 (M) yrkande 4. När det gäller yrkandet om nationellt godkända idrottsutbildningar kan utskottet konstatera att i samband med gymnasiereformen har nationellt godkända idrottsutbildningar införts i gymnasieskolan genom bestämmelser i gymnasieförordningen (2010:2039). Utöver riksrekryterande idrottsutbildningar är det således möjligt att inrätta andra idrottsutbildningar som prövas och godkänns av . Bedömningen ger möjlighet till utbildningar där ämnet specialidrott ingår och som inte är riksrekryterande, något som redan förekom tidigare med den skillnaden att även dessa utbildningar nu är föremål för nationell kvalitetskontroll. Ytterligare en förutsättning för nationellt godkända idrottsutbildningar är ett etablerat samarbete med ett specialidrottsförbund som är relevant för utbildningen och att utbildningen tillstyrks av ett specialidrottsförbund samt att utbildningen har en tydlig elitidrottskaraktär (jfr prop. 2008/09:199 s. 91 samt 2 kap. 36 §§ och 5 kap. 2730 §§ gymnasieförordningen [2010:2039]). Utskottet kan konstatera att regeringen beslutar i de organisatoriska frågor som rör nationellt godkända idrottsutbildningar. Det aktuella yrkandet är således ingen fråga för . Utskottet avstyrker därmed motion 2012/13:Ub364 (S). När det slutligen gäller yrkandet om att utveckla möjligheterna att inrätta riksrekryterande utbildningar vill utskottet inledningsvis påminna om skälen för den reglering av riksrekryterande utbildningar som infördes genom gymnasiereformen. Regeringen anförde bl.a. att den nya programstrukturen med fler nationella program och inriktningar sannolikt minskar behovet av riksrekryterande utbildningar, särskilt som programmens utformning bättre än ska följa och motsvara de krav som avnämare ställer för att förbereda ungdomar för ett framtida yrkesliv och vidare studier. Det framtida behovet av riksrekryterande utbildningar bedöms därför vara begränsat (prop. 2008/09:199 s. 92). Av 16 kap. 45 § skollagen (2010:800) framgår att när det gäller nationella program får besluta att det till en viss utbildning i första hand ska tas emot sökande från hela landet (riksrekrytering). Vidare framgår av lagrummet att regeringen får meddela föreskrifter om villkor för att en viss utbildning ska kunna bli riksrekryterande. Villkoren för att godkännas som riksrekryterande utbildning anges i 5 kap. gymnasieförordningen (2010:2039). Riksrekryterande utbildningar får finnas inom yrkesprogram, estetisk spetsutbildning och som idrottsutbildning. Dessutom är utbildningar med egna examensmål riksrekryterande. En skola kan bli riksrekryterande om det finns en nationell efterfrågan på de kunskaper som utbildningen ger och om det finns ett nationellt intresse av att kunna rekrytera elever från hela landet till en utbildning. Besluten gäller för fyra antagningsomgångar. Ett beslut om riksidrottsgymnasium gäller för tre antagningsomgångar. Utskottet kan konstatera att det inte är en fråga för att besluta om villkor för att inrätta riksrekryterande utbildningar. Därmed avstyrks motion 2012/13:Ub397 (KD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bättre studie- och karriärvägledning och förbättrad information om möjligheten för elever att läsa in grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogrammen. Jämför reservation 8 (S, V). I kommittémotion 2012/13:Ub494 av m.fl. (S) yrkande 15 framhålls vikten av en förbättrad studie- och karriärvägledning. Med dagens alla valmöjligheter behöver eleverna få god information om vilka framtida studie- och karriärmöjligheter olika studieval ger. I motion 2012/13:Ub295 av (C) förespråkas förbättrad information om möjligheten för elever att läsa in grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogrammen i syfte att öka attraktionskraften hos de gymnasiala yrkesutbildningarna. Genom gymnasiereformen har bestämmelser om rätten till studie- och yrkesvägledning, som tidigare endast framgick av läroplanen, lyfts fram genom att de förts in i skollagen (SOU 2008:27 s. 597 och prop. 2008/09:199 s. 128). I den nya skollagen (2010:800) återfinns bestämmelserna om studie- och yrkesvägledning i 2 kap. 2930 §§. Av 2 kap. 29 § följer att elever i alla skolformer utom förskolan och förskoleklassen ska ha tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av vägledning inför val av framtida utbildnings- och yrkesverksamhet kan tillgodoses. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha tillgång till vägledning. I propositionen Den nya skollagen för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165 s. 278279) framhölls att både lärare, skolledare och särskilt utbildade studie- och yrkesvägledningsfunktionärer har ett gemensamt ansvar, men delvis olika roller, när det gäller information och vägledning till eleverna om framtida studier och arbetsliv. En förutsättning för att eleverna ska kunna utnyttja den stora frihet och de möjligheter till egna val som erbjuds är att de får adekvat information om utbildningsutbud och valmöjligheter, såväl utifrån sina intressen och förutsättningar som i förhållande till arbetsmarknadens behov. Elevernas behov av vägledning kommer säkerligen inte att bli mindre än . har beslutat om ett tillkännagivande till regeringen om att vidta de åtgärder som behövs för att förbättra studie- och yrkesvägledningen i gymnasieskolan. I samband med tillkännagivandet uttalade utskottet att studie- och yrkesvägledning är av stor betydelse för att underlätta den enskildes studie- och yrkesval och för att undvika felaktiga val som kan leda till onödiga kostnader för såväl individen som samhället. En väl fungerande studie- och yrkesvägledning kan bidra till att fler elever väljer en utbildning som motsvarar deras förväntningar och behov, vilket också kan bidra till en förbättrad genomströmning i gymnasieskolan. Det är också viktigt att förbättra kontakterna mellan utbildning och arbetsliv inom både högskoleförberedande program och yrkesprogram (bet. 2011/12:UbU15 s. 1920, rskr. 2011/12:235). I budgetpropositionen konstaterade regeringen att det finns behov av en kvalitetsförbättring av studie- och yrkesvägledningen. Den snabba reformeringen av utbildningsväsendet skapar dessutom behov av särskilda kompetensutvecklingsinsatser för att höja kvaliteten i studie- och yrkesvägledningen. Informationen och vägledningen behöver vara utformad så att alla elever får en helhetsbild av vilka utbildningsmöjligheter som finns för att kunna göra väl underbyggda val. Särskilt viktigt är detta för elever som av olika skäl har svårt att orientera sig i utbildningssystemet och inte har föräldrar som kan hjälpa dem. Studie- och yrkesvägledare behöver kontinuerligt utveckla sin kompetens för att upprätthålla och utveckla kvaliteten inom vägledningen. Därför föreslog regeringen att avsätts 2013 för främst fortbildning av studie- och yrkesvägledare samt beräknar för samma ändamål , och . Därutöver avsåg regeringen att ge , , och i uppdrag att ta fram en fortbildningsinsats för studie- och yrkesvägledare i gymnasieskolan. Fortbildningsinsatsen ska särskilt inriktas på hur man löser de etableringssvårigheter som unga med funktionsnedsättningar möter på arbetsmarknaden samt på det stöd från olika myndigheter som ungdomar kan få. De berörda myndigheterna bör gemensamt genomföra utbildningarna. För detta ändamål föreslog regeringen att tillförs . Samma belopp beräknades komma att tillföras (prop. 2012/13, utg.omr. 16 s. 65). har sedermera beslutat i enlighet med regeringens anslagsförslag (bet. 2012/13:UbU1, rskr. 2012/13:113). Av regleringsbrev framgår att verket utöver den fortbildning för studie- och yrkesvägledare och den fortbildningsinsats i samråd med andra myndigheter som aviserats ovan ska fortsätta att utveckla informationen om gymnasial yrkesutbildning. Informationen ska ge en allsidig bild av gymnasieskolan med särskild betoning på yrkesutbildningen. Den ska visa på karriärvägar och möjligheter inom arbetslivet efter genomförd yrkesutbildning och tydliggöra olika yrken och yrkesområden. Informationen ska inriktas mot elever, föräldrar och lärare samt studie- och yrkesvägledare i den obligatoriska skolan. Skolinspektionen har inlett en kvalitetsgranskning av studie- och yrkesvägledningen i , och en rapport kommer att presenteras (Offentlig utfrågning i utbildningsutskottet ). Utskottet anser med hänvisning till uppdrag och de satsningar som görs på studie- och yrkesvägledare samt den granskning som Skolinspektion inlett att något uttalande från inte är motiverat. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2012/13:Ub295 (C) och 2012/13:Ub494 (S) yrkande 15. Utskottets förslag i korthet ger regeringen till känna att regeringen bör återkomma i fråga om höjd kvalitet i det arbetsplatsförlagda lärandet (APL) på gymnasieskolans yrkesprogram. bifaller därmed delvis ett motionsyrkande och avslår motionsyrkanden om kvaliteten i lärlingsutbildningen, en lärlingsutbildning för att bli undersköterska och om stärkta roller för arbetsmarknadens parter och programråden när det gäller yrkesprogrammen. Jämför reservationerna 9 (S), 10 (SD, V) och 11 (V). I kommittémotion 2012/13:Ub494 av m.fl. (S) yrkande 8 betonas kvaliteten i lärlingsutbildningen. Den gymnasiala lärlingsutbildningen behöver förändras, bl.a. behövs en omfattande skolförlagd period med både allmän- och yrkesteoretiskt innehåll i början av utbildningen. Vidare bör ett nationellt lärlingsråd med företrädare för arbetsmarknadens parter och branscher inrättas för samordning av den fortsatta uppbyggnaden av lärlingsutbildningen. Vikten av kompetenta handledare bör enligt motionärerna också framhållas. För att klara behovet av personal inom vården föreslås i motion 2012/13:Ub331 av (M) att möjligheten att införa en lärlingsutbildning för att bli undersköterska ses över. Kvaliteten i arbetsplatsförlagt lärande på yrkesprogrammen I kommittémotion 2012/13:Ub477 av m.fl. (V) yrkande 3 framhålls behovet av att höja kvaliteten på det arbetsplatsförlagda lärandet (APL) på yrkesprogrammen. Innehåll och handledning på det arbetsplatsförlagda lärandet är av mycket varierande kvalitet enligt motionärerna. Arbetsmarknadens parter, programråden och yrkesprogrammen I kommittémotion 2012/13:Ub477 av m.fl. (V) yrkande 2 begärs att arbetsmarknadens parter ska ges större inflytande över kursplaner och mål för den yrkesförberedande delen av utbildningen på yrkesprogrammen. I yrkande 4 begärs att programråden ska ges utökat mandat att styra över etableringen av nya yrkesprogram. Den fria etableringsrätten har enligt motionärerna bl.a. lett till att det etableras utbildningar som inte efterfrågas av arbetsmarknaden. I och med beslut att införa lärlingsutbildning som en alternativ utbildningsväg till en yrkesexamen från /12 lades ramarna fast för den nya lärlingsutbildningen, och det aviserades också fortsatt utredning av vissa frågor som rör utbildningen (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). Gymnasial lärlingsutbildning är en utbildning inom ett yrkesprogram som till mer än hälften genomförs på en eller flera arbetsplatser utanför skolan. Utbildningen ska vara ett alternativ till skolförlagd yrkesutbildning på alla yrkesprogram med samma behörighetskrav, ämnesplaner, examensmål och yrkesexamen. Lärlingsutbildningen kan börja första, andra eller tredje läsåret. Elever som går en lärlingsutbildning på gymnasienivå ska ingå ett skriftligt utbildningskontrakt med arbetsplatsen där de är lärlingar (prop. 2010/11:104, bet. 2010/11:UbU17, rskr. 2010/11:305). (SOU 2011:72) och (dnr 2011:444) har lyft fram vikten av att lärlingarna möts av väl utbildade handledare på arbetsplatserna. I sin kvalitetsgranskning av arbetsplatsförlagt lärande beskriver Skolinspektionen handledarnas avgörande betydelse (rapport 2011:2). Skolinspektionen konstaterar att skolor som erbjuder handledarutbildningar ofta får dåligt gensvar och få deltagare. En del skolor har därför gett upp dessa försök. Handledare på arbetsplatserna uppger att de inte har möjlighet att delta på grund av tidsbrist eller andra omständigheter. Regeringen har därför gett i uppdrag att utforma och tillgängliggöra stöd för handledare på arbetsplatser som tar emot elever för arbetsplatsförlagt lärande (U2012/757/GV). Det gäller både handledare för lärlingar och handledare för yrkeselever som deltar i en i huvudsak skolförlagd utbildning. Det kan även gälla elever i yrkesintroduktion. Stödet bör bl.a. omfatta information om gymnasieskolans styrdokument, betyg och bedömning. Verktyg för planering och uppföljning och samverkan med huvudmannen bör också ingå. Stödet bör utformas så att det dels kan användas direkt av handledare, dels av huvudmän som genomför utbildning av handledare. ska även överväga om det finns behov av särskilda stöd eller kompetensutvecklingsinsatser riktade till de lärare som genomför sådan utbildning (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16 s. 70). I budgetpropositionen aviserade regeringen att den avser att höja och permanenta bidraget för att anordna en lärlingsutbildning av hög kvalitet. Ett bidrag för att anordna lärlingsutbildningen på per elev och år har lämnats till skola och arbetsplats för att stimulera lärlingsutbildning av hög kvalitet. Den del av bidraget som riktas till arbetsgivaren ska enligt regeringen höjas med per elev och år för att stimulera fler arbetsplatser att erbjuda lärlingsutbildning. För dessa satsningar föreslog regeringen att anvisas 2013 och beräknar 2014, 2015 och 2016. ställde sig bakom regeringens förslag till anslagshöjning (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16 s. 70, bet. 2012/13:UbU1, rskr. 2012/13:113). Regeringen tillsatte en utredare som ska se över den arbetsplatsförlagda delen av gymnasial lärlingsutbildning, gymnasial yrkesutbildning samt av gymnasiesärskola. Utredaren ska bl.a. analysera tillgång på platser och kvalitet för arbetsplatsförlagt lärande (APL) och vid behov föreslå åtgärder för att höja kvaliteten på och säkra tillgången på . Uppdraget ska redovisas . Bland återrapporteringskrav i regleringsbrevet för märks att verket löpande ska följa upp och analysera den reformerade gymnasieskolan som startade . I redovisningen ska bl.a. särskilt belysas utvecklingen när det gäller omfattningen och kvaliteten för det arbetsplatsförlagda lärandet och kvaliteten i gymnasial lärlingsutbildning. Uppdraget ska redovisas till () . fick vidare ett uppdrag av regeringen om utveckling av kvalitet i gymnasial lärlingsutbildning (U2010/2145 m.fl.). Uppdraget omfattar fem deluppdrag. Deluppdrag två handlar om insatser för att höja kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet. Deluppdraget ska slutredovisas i anslutning till årsredovisning . Skolinspektionen har i regleringsbrevet haft i uppdrag att redovisa de insatser som genomförts när det gäller metodutveckling för tillsyn och kvalitetsgranskning av gymnasial yrkesutbildning och erfarenheter inom tillsyn och kvalitetsgranskning av efterlevnad av regelverk och kvalitet i yrkesutbildning. Ytterligare två kvalitetsgranskningar av yrkesutbildningen på gymnasieskolan genomförs av Skolinspektionen /14 (dnr 403-3012:3815) varav en handlar om gymnasial lärlingsutbildning. Regeringen bereder bestämmelser som ska göra det möjligt att förena en anställning med gymnasial lärlingsutbildning. En proposition om gymnasial lärlingsanställning har aviserats .