bet · H001UFöU4 · 2013-06-13 00:00:00 — behöver få tillbaka sin egen agenda, få tillbaka kontrollen över sitt eget land och kunna sätta sin egen agenda. I det ingår val, och i den processen kan vårt bidrag vara ett stöd.Jag är tacksam att vi kan fatta ett beslut. tar riksdag beslut om att utöka totala insatser i , närmare bestämt i , detta genom att ställa ett svenskt bidrag till FN:s stabiliseringsinsats Minusma i till förfogande.Beslutet tas i bred samsyn. Av totalt åtta partier är det sju partier som ställer sig bakom det här beslutet och den svenska insatsen. Det är en styrka att ha en så bred uppslutning kring ett så viktigt beslut, där i handling visar säkerhet i samverkan, som är en så grundläggande del av utrikes-, försvars- och säkerhetspolitik. Senast tog ett så brett beslut gällde det insats i Libyen.Herr talman! bygger säkerhet tillsammans med andra och tar solidariskt ansvar för den gemensamma säkerheten. Det är därför bra när vi så starkt och brett som folkvalda härifrån kan skicka ett besked till de svenska kvinnor och män som under svensk flagg ska riskera sin säkerhet för att säkra andras.Så här beskriver en svensk officer på plats i EU:s träningsmission i verksamheten:Extrem hetta, giftiga spindlar, kobror, grillade getter och öken, umbäranden för kvinnor och män, under helt andra förhållanden än hemma i . Men vi är väl förberedda för uppgiften och känner att vi på plats kan göra skillnad för till exempel kvinnor, barn och andra stort behövande. Det är rätt att vi är här.De svenska officerare som deltar i EU:s utbildningsinsats vittnar om en miljö med hårt klimat och enkla förhållanden men där deras arbete uppskattas av malierna. Det är med den blicken och den åtanken som vi också ska fatta ett beslut senare om de insatser som ska göras. De känner att de bidrar till att göra skillnad. gör skillnad.Herr talman! I regeringens proposition Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i redogörs det för utvecklingen av den svenska säkerhetspolitiken och för den insats som kommer att göras. Insatsen i görs med stöd av FN:s resolution , som antogs av säkerhetsrådet i april.Det svenska bidraget består av ett transportflygplan med en flygsäkringsstyrka, en flygtransportenhet och en nationell stödenhet samt ett antal olika staber i olika relevanta stabsfunktioner. Med högst 160 personer kommer insatsen att ungefär uppgå till 70 personer. medger att detta får sker . Till stor del utgår insatsen från och flygflottilj, . Det kan också sägas här i kammaren i dag.Herr talman! Avsikten är att det svenska bidraget ska samordnas med andra nordiska länder inom ramen för det alltmer fördjupade nordiska samarbetet. Därmed skapas ett uthålligare bidrag, och vi får mereffekt för den insats som vi ställer till förfogande.Herr talman! Den internationella insatsen i är efterfrågad och behövd.Mali är ett av världens fattigaste länder som har varit hårt drabbat av politisk oro, konflikter och stor livsmedelsbrist orsakad av inte minst torka. Konflikten och oron i har resulterat i att det finns över 300 000 internflyktingar men också närmare 200 000 flyktingar från i grannländerna. Målet för den svenska insatsen är att bidra till att uppfylla FN:s mandat och resolutionen om att bidra till förbättrad säkerhet, återupprätta den konstitutionella och demokratiska ordningen samt understödja långsiktiga och hållbara lösningar på krisen i landet. Stabiliseringsinsatsen bidrar också till att öka säkerheten i hela Sahelregionen genom att undanröja hotet från terrorister som har haft sina baser inte minst i den norra delen av landet. Instabila stater som inte har kontroll över sitt territorium kan användas som baser för terrorister som hotar säkerheten såväl regionalt som globalt. Ett belysande exempel på det är de pirater som opererat i och på olika sätt stört och förstört viktiga globala handelsflöden som påverkar inte minst ett litet exportberoende land som . Handeln är för oss som litet exportberoende land helt avgörande. Det är en av våra absolut viktigaste grundstenar för en stabil och säker utveckling. Det är därför av stor vikt för att vara med och bidra till att ta ansvar internationellt och solidariskt för att säkra dessa flöden och andra flöden. För en humanitär katastrof i behövs det en FN-stabiliserande insats för att möjliggöra fortsatt utveckling och byggande av säkerhet. bidrar bland annat med att på plats utbilda försvarsmakt och för att man självklart ska kunna ta sitt eget ansvar för säkerheten i landet. Därutöver är Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, på plats med minröjningskapacitet. ger ett humanitärt bistånd till Sahelregionen på totalt . är en humanitär stormakt. är bland de största givarna med anledning av den humanitära katastrofen totalt sett i . Avslutningsvis kan jag inte nog understryka den breda överenskommelse som finns i om grunden för detta mandat när vi skickar ut svenska kvinnor och män att bära vår flagg i internationella insatser. De ska hela vägen känna det stöd som de har från de folkvalda och från . har ett ansvar att visa solidaritet med andra länder och organisationer. Det är så vi skapar säkerhet här hemma, i närområdet och internationellt. Genom att bidra till insatsen i fortsätter vi den av traditionellt viktiga inslagna vägen att hjälpa människor och skapa säkerhet för människor som har drabbats av konflikt och humanitära umbäranden. Jag yrkar därför bifall till regeringens proposition och till förslaget i det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 4. Utvecklingen är, som flera redan har sagt här, utan tvekan oroande. Men den är ändå på bättre väg än den var innan den franska styrkan, som talade om, kom på plats och hjälpte till att få tillbaka områden som hade förlorats till rebellerna. En internationell FN-ledd styrka för att bidra till att säkra en förhoppningsvis snar fred i regionen är välkommen. står bakom det svenska deltagandet i FN:s stabiliseringsinsats i Mali.För några år sedan besökte delar av utrikesutskottet - utrikesutskottets Afrikagrupp - . Det var då ett fattigt men demokratiskt och politiskt relativt stabilt land. Det var inte helt stabilt på grund av bland annat tuaregernas krav på ökat självbestämmande eller självständighet uppe i norr. Men som helhet kändes det inte som ett land i stor politisk kris. Uppenbart var det ett land som brottades mot klimatpåverkans konsekvenser i form av väderförhållanden som inte gick att förutse och därmed också svårigheter att förse befolkningen med livsmedel. Den fråga som vi måste ställa oss är om kriget i hade kunnat förebyggas och varför det kunde bryta ut i det demokratiska , om FN och Afrikanska unionen gjort vad som kunnat göras och huruvida utländsk närvaro är nödvändig eller ej. har vi inte facit på vad som kunde ha gjorts och gjorts rätt för att förebygga eftersom det inte gjordes. Jag tänker till exempel på den redan spända situationen mellan tuaregerna och staten. Hade en överenskommelse om större självbestämmande inom staten kunnat innebära att tuaregerna inte tagit chansen när den erbjöds genom samarbete med andra grupper att försöka skapa en självständig stat? Vi vet inte hur det hade sett ut om, och om och om. Men som situationen nu har utvecklats ser vi att en militär fredsinsats är nödvändig. Det tog tid innan uppmärksammades i både medierna och svensk politik. Kort efter att de maliska världsarven raserats skrev jag följande på min blogg:På samma sätt som Syrienkrisen tilläts fortgå utan nämnvärd uppmärksamhet från omvärlden i skuggan av - som när det pågick hade både all mediebevakning och världssamfundets gemensamma militära insats - pågår nu andra konflikter i skuggan av när de nu befinner sig i huvudfokus för världens och mediernas intresse. Men vad var det egentligen som hände efter Natos tillbakadragande från ? Vem tog ansvar för vad alla de vapen som plötsligt rörde sig i området och över gränserna kunde ställa till med?När jag ställde frågan på Natohögkvarteret , efter att jag hade skrivit detta blogginlägg, var svaret att de inte har något ansvar när insatsen väl är avslutad. Jag frågade inte utan en orsak. En tid före Natobesöket hade jag besökt de västsahariska flyktinglägren i nära gränsen till . Där berättade SADR:s, den västsahariska republikens, försvarsminister om den mycket stora osäkerhet som präglar på grund av alla de vapen och de människor som i efterdyningarna av passerar gränserna åt ena eller andra hållet. Till det ska läggas olika beväpnade grupper, bland annat terrorgrupper, den narkotikasmuggling som har pågått i området och som i sig är ett stort säkerhetsproblem och inte minst det tuareguppror som har pågått från och till och som också var orsaken till statskuppen i Mali.Knappast trodde väl de militärer som tog makten i , i protest mot att de inte fick tillräckligt stöd att bekämpa just tuaregerna, att situationen skulle bli den totalt motsatta på grund av det maktvakuum som kuppen orsakade. Och knappast trodde väl tuaregerna å sin sida att deras nya partner, islamistgruppen , i stället skulle ta över hela makten själva i det "nya landet". står vi där igen i en situation som närmast för tankarna tillbaka till tiden för talibanstyret i - raserade världsarv och en extrem tolkning av islam. Man kan fråga sig hur livet nu kommer att bli för tuaregkvinnorna, kvinnor som haft en mycket stark ställning i sina samhällen. För mig är det solklart att utvecklingen i har kunnat ske tack vare, eller snarare på grund av, att insatsen i inte såg till helheten. Fokus låg på att få bort Gaddafi, och när det var gjort var vi klara. Kvar finns nu privata säkerhetsbolag som ska hjälpa till att hålla ordning. Men vem tar ansvar för konsekvenserna på andra sidan gränsen? Är det så att vi bara klarar en kris eller ett krig i taget? Är det någon som tänker på vilka konsekvenser ett underlåtande att agera eller en illa avslutad militär insats innebär i förlängningen? Vem tar ansvar för tiden efter kriget eller för att inte ha agerat ?Herr talman! Detta skrev jag alltså på min blogg relativt snart efter att världsarven raserats. Jag följde upp denna blogg med att också skriva en motion som flera från undertecknade. Den utgick ifrån att man måste se både till insatsen och till tiden efter det akuta skedet. Vi menar att det begicks misstag i Libyeninsatsen på så sätt att man faktiskt inte såg till helheten och att det i sig bidrog till att kriget i utbröt. Av misstag bör man lära. Det är därför viktigt att vi i planeringen inför ett eventuellt deltagande i militära insatser även uppmanar FN att planera för tiden efter den rent militära operationen just för att inte begå samma misstag igen. Vi är därför mycket glada över att utskottet delar denna uppfattning och i sitt betänkande också tar upp vikten av en bred och långsiktig planering i syfte att skapa goda förutsättningar för utvecklingen i landet även efter att den nu aktuella insatsen har avslutats. Som har framhållit är det en angelägen insats det internationella samfundet nu ska ta ansvar för i . Det är drygt situationen där kom att bli mycket kritisk ur säkerhetssynpunkt, vilket föranledde ett snabbt ingripande från framför allt fransk sida men även andra, bland annat europeiska, länder. Det är bra att insatsen nu övergår i FN:s huvudmannaskap och får en långsiktighet och ett brett stöd. Insatsen förtjänar det, och det är en förutsättning för att den ska kunna bli framgångsrik.Alltsedan konflikten i började och den franska interveneringen skedde har många politiker hoppats på att man ska kunna få till stånd ett snabbt tillbakadragande. månad aviserade den franska presidenten att ambitionen var att franska trupper skulle vara ute . I går i skrev den franske premiärministern att han ansåg att det vore för tidigt att hålla presidentval i . Det är en signal som tyder på att nu förstår att det här kan bli en lång resa.Det vi nu ska fatta beslut om är en i tiden tämligen begränsad insats. Erfarenheterna har dock lärt oss att det kan komma att bli förlängningar längre fram. När operationen är föremål för successiva politiska beslut är det viktigt att vi ständigt funderar på vad vi i varje steg i en sådan här operation vill uppnå och på vilket sätt vi bäst dimensionerar och riktar in vår insats. är en del av den stora majoritet i som ställer sig bakom insatsen. Vi vill redan nu skicka en tacksamhetens tanke till de män och kvinnor som ska representera i . Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Som har framgått råder en bred enighet i utskottet om den insats vi nu debatterar och som ska bli föremål för beslut. Grunden, hur allvarlig situationen i är, har tydligt framgått. Det ska inte uteslutas att brott mot mänskligheten har ägt rum, och det är naturligtvis viktigt att också de frågorna uppmärksammas i det fortsatta arbetet. Det har även gjorts från FN:s sida. Jag skulle dock vilja lyfta fram ett perspektiv som jag inte tycker har varit uppe i den debatt vi har haft, nämligen den roll Afrikanska unionen och Ecowas har haft för arbetet så här långt. Det förtjänar att uppmärksammas också i denna kammare, för det är ett arbete som med stora utmaningar för de inblandade har skapat i alla fall förutsättningar för det fredsbygge som ändå har pågått i . När FN nu går in med ett kapitel 7-uppdrag och lyfter de gröna baskrarna till de blå blir det naturligtvis ett nytt utgångsläge. Det är en stabiliseringsinsats, som beslutades i säkerhetsrådet . Från sida har vi länge markerat vikten av att vi från svensk sida finns representerade i olika FN-insatser. Det är nämligen en viktig uppgift för , som verkligen sätter FN centralt i vår utrikes- och säkerhetspolitik, att vi visar oss i de blå baskrarna - att vi visar att vi kan göra insatser under FN-ledning. Vi är därför glada att vi har fått en fråga vi har kunnat svara ja på och som Försvarsmakten anser att man har resurser att kunna ställa upp med. Det är naturligtvis helt avgörande att så är fallet. Ett sådant ja har kommit, och då må säga vad de vill - Försvarsmakten bedömer att man har resurser och förutsättningar att kunna delta utan att det påverkar för övrigt. Mot den bakgrunden är det klart att vi måste hälsa den insats som är på väg med ett varmt välkomnande. Vi ska tacka dem som är beredda att med svenska färger ställa upp för att göra insatsen möjlig. Det är naturligtvis helt avgörande att det finns kvinnor och män där ute som är beredda att ta på sig de blå baskrarna och göra en insats för stabilisering i . När vi besökte Afrikanska unionen hörde jag att de från sin sida - ur unionens freds- och säkerhetsperspektiv - hade haft vissa funderingar på om inte ledningen för denna insats, alltså den som har lett hela arbetet, också hade kunnat vara en afrikansk representant. är det dock inte så. Vi kan i alla fall konstatera att det finns en samsyn samt att det naturligtvis är oerhört viktigt att detta sker tillsammans med Afrikanska unionen och tillsammans med Ecowas, som har en klart central roll i hela området. Eftersom det tidigare i debatten har talats om skulle jag bara vilja understryka att man måste ha ett bredare perspektiv än bara Sahelbilden. Ecowas har nämligen en central roll att spela för hela detta område i att bygga den gemensamma ekonomiska och politiska arena som är viktig för stabilitet i området. Då handlar det om Ecowas. Det är länder som , och , alltså länder där vi också i andra sammanhang gör väldigt viktiga insatser. Det har vi all anledning att tänka på när vi nu diskuterar hur vi ska kunna bidra till stabilitet i hela området, och då vid sidan om den rent militära insatsen. Jag tycker att det finns alla skäl för en och annan att fundera några varv extra på hur vi kan göra detta mer tydligt . Det är nämligen viktigt att bygga stabilitet i grannskapet, och då inte bara i utan också i Ecowasområdet. Det är naturligtvis också en förutsättning för att komma vidare i det bredare perspektivet, alltså med konstitutionell restaurering av . Det är val som måste hållas. Om det blir den 28 eller om det behöver skjutas på får vi se. Det är dock viktigt att det inte blir en fråga om huruvida val ska hållas, för det är en del av en transformering av tillbaka till en demokratisk struktur. Det är även en förutsättning för att kunna hitta lösningar för de underliggande problem som finns i . Det gäller inte minst tuaregernas möjligheter att känna sig delaktiga i det maliska samhället, vilket naturligtvis är en förutsättning för att stabiliseringsinsatsen ska kunna leda till fred, säkerhet och utveckling för befolkning.Avslutningsvis, herr talman, måste jag beröra den del i säkerhetsrådets mandat som för mig är i alla fall värd att tänka lite extra på. Jag vill gärna dela den bilden med er. Det handlar om att kapitel 7-uppdraget nu har en påbyggnad i form av att en fransk säkerhetsstyrka finns kvar, vilket gör att man kan gå in om konflikten skulle blossa upp igen. Vi hörde tydligt från Afrikanska unionen att man räknade med 1 000 man som skulle ligga bakom kapitel 7-uppdraget för att kunna gå in om så skulle krävas. Här finns en nyhet, tycker jag, i FN:s sätt att arbeta. Vi har sett Kongouppdraget med en interventionsstyrka. FN-uppdraget Minusma i är någonting som liknar det. Det är naturligtvis värt att uppmärksamma eftersom det svenska bidraget inte omfattar att delta med väpnade styrkor, utan svenska soldater har beväpning för att skydda sig själva, självförsvar, och för att skydda utrustning. Det är det uppdraget som vi kommer att säga ja till gällande de högst 160 personer, i blåa baskrar som ett svenskt bidrag , som det kan bli fråga om.Herr talman! Vi är glada för att få yrka bifall till förslaget och avslag på reservationen. Vi i är positiva till internationella insatser om strävan är att skapa fred och om det handlar om fredsfrämjande operationer. Internationell solidaritet när människor behöver vår hjälp har länge varit något som vi i arbetat för, varit positiva till och velat sprida. Därför vill vi se fler svenska soldater ute i FN-insatser, fredsbevarande insatser för att försvara civilbefolkningen, försvara folkrätt och mänskliga rättigheter och skapa förutsättningar för en utveckling åt rätt håll, mot demokrati och rättvisa för människorna.Tyvärr har inte alla insatser som svenskar deltagit i varit av den karaktären. Vi anser dock att i insatsen i finns i utgångsläget de rätta förutsättningarna, och vi är alltså positiva till att ska delta i operationen. Jag yrkar bifall till majoritetens förslag i betänkandet.Herr talman! Ett av de problem vi haft har varit ett svagt FN. FN behöver ha en styrka för att självt leda fredsbevarande operationer. Det har man inte kunnat göra på egen hand på ett bra sätt utan har anlitat andra för ledningsfunktionen. Det måste vi ändra på, och en förutsättning för det är alla andra också vill göra det. Jag tror att alla här tycker att det är viktigt att vi har ett starkt FN som kan leda operationer. Vi kommer att arbeta för att det ska bli verklighet utifrån de förutsättningar som finns i dag.Insatsen i är väldigt begränsad. Det är ungefär 70 svenskar som ska vara där och framför allt hantera transporter av människor och materiel. Det är relativt okontroversiellt, i alla fall mindre kontroversiellt än i andra sammanhang där vi sett utvecklingen gå åt fel håll. I och med att man är osäker på utvecklingen är det viktigt att vi har ögonen på vad som händer och är beredda att komma tillbaka om det behövs ett nytt beslut i för att fortsätta operationen i . Det är förutsättningen för att man ska få ett brett stöd för det i svensk politik.Jag tycker att det är bra att vi i det här betänkandet lyfter fram resolutionerna , 1820 och 1612. Det har man inte gjort alltid, men det är oerhört viktigt att vi i samband med insatserna alltid lyfter fram innebörden i de här resolutionerna och har det framför ögonen så att vi själva kan påverka andra och få dem att göra detsamma. Det är en sak som vi verkligen behöver jobba ännu mer med. Vi är bra på många sätt, men vi har en tendens att inte alltid komma ihåg detta.Det har inte alltid varit en lätt resa framåt när det gäller olika operationer. Insatsen i är, som det tagits upp här, ett exempel på en insats där man varit med på en från början god sak men sedan fått ändra sig därför att utvecklingen har gått åt fel håll. Som många har sagt är det viktigt att utvecklingen i går åt rätt håll, för det finns många konflikter där och mycket kan hända som kan ställa till problem. Vi vet att svenska soldater alltid gör bra insatser, oavsett var de är någonstans. Vi har en bra utbildning och hängivna soldater som verkligen vill göra en insats för fred och fredsbevarande. Låt oss hoppas att vi även den här gången kan få göra en insats för att se till att utvecklingen i går åt rätt håll. ska vi debattera och fatta beslut om svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i . Det kommer att innebära att ställer en väpnad styrka bestående av högst 160 personer till förfogande för FN-insatsen som kallas Minusma. Regeringens avsikt är att det svenska bidraget ska samordnas med andra nordiska länders. Det är intressant att det särskilt betonas. Insatsen ska inledas och pågå framåt, till att börja med i alla fall.För oss kristdemokrater är det viktigt att våra militära insatser som den här har stöd i ett folkrättsligt mandat. Det är glädjande att det är en FN-ledd insats. Det är bra att vi är med och gör våra insatser brett och visar på att är berett att delta, inte bara i Natoledda insatser utan också i FN-ledda insatser. Vi kristdemokrater har tyckt, liksom många andra, att vi haft för få personer i sådana insatser. Därför välkomnar vi regeringens proposition om insatsen i . är ett av världens fattigaste länder, och där finns som på många andra konfliktområden en folkgrupp som dominerar politik och ekonomi, i det här fallet i söder, medan tuaregerna i norr inte har samma utveckling. har motsättningarna övergått i väpnad konflikt. har det därtill kommit en ökning av kriminella aktiviteter, illegal handel med vapen, droger och människor men också kidnappningar, däribland en svensk som är kidnappad i . Det är naturligtvis oförsvarbart och oacceptabelt. Han måste friges !Terroristverksamhet har ökat i . Olika väpnade extremistgrupperingar har etablerat sig i norra delarna av , ofta lierade med kriminella grupper, och kom att kontrollera två tredjedelar av , införde strikta sharialagar och utdömde kroppsstraff som tydligt och allvarligt stred mot mänskliga fri- och rättigheter. När dessa grupperingar närmade sig huvudstaden i söder begärde militärt stöd av , och , vilket möjliggjort för maliska regeringsstyrkor att återta kontrollen över merparten av landet. Vid sidan av detta uppstod en politisk kris i då en grupp armésoldater gjorde militärkupp i protest mot regeringens oförmåga att hantera krisen i norr och arméns bristfälliga resurser. Efter påtryckningar från det internationella samfundet överlämnade kuppmakarna makten till en övergångsregering som ska leda landet tills demokratiska val har genomförts. antog man en plan för en övergångsperiod, och presidentval ska hållas . Det är viktigt att vi här stöder det. har varit en stor biståndsgivare till det fattiga . Biståndet drogs in under krisen men har börjat fungera igen. De humanitära behoven är stora på grund av torka, höga spannmålspriser och olika klimateffekter. Fyra miljoner människor, eller en fjärdedel av befolkningen i , är i behov av humanitär assistans. Torka kommer med allt kortare intervall , och möjligheten till återhämtning är mycket liten i de fattiga områdena. Enligt UNHCR finns det cirka 300 000 internflyktingar i landet och 175 000 som har flytt till olika grannländer.Herr talman! Situationen i är på många sätt oroväckande. För att ett land ska kunna utvecklas krävs att det är fred och stabilitet. För fred och stabilitet krävs att människor ser att de kan överleva och hitta andra inkomster än via kriminalitet eller att ansluta sig till extrema grupper. Det är här som bistånd är viktigt, vid sidan av att säkra fred och frihet.Herr talman!