bet · H001SoU20 · 2013-05-16 00:00:00 — Utskottet anser att det är angeläget att den nya lagen följs upp och utvärderas, varvid möjligheten och viljan att söka vård för utlänningar som vistas i utan tillstånd bör belysas särskilt. delar socialförsäkringsutskottets bedömning att förslaget till ny lag om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd framstår som ändamålsenligt och väl avvägt. Förslaget strider varken mot EU-rättslig lagstiftning eller internationella överenskommelser. ser positivt på att en lagstadgad minsta nivå för hälso- och sjukvård för personer som vistas i utan tillstånd införs. Den nya lagen kommer att undanröja en del av de tillämpningssvårigheter och etiska dilemman som hälso- och sjukvårdspersonal kan ställas inför i det dagliga arbetet när det gäller dessa personer. Vuxna utlänningar som vistas i utan tillstånd omfattas inte av den föreslagna lagen om deras vistelse i är avsedd att vara tillfällig. anser på samma sätt som regeringen att den utökade tillgången till hälso- och sjukvård endast bör gälla personer som vistas i landet , dvs. då vistelsen inte har karaktären av ett besök. En person som vistas i har möjlighet att söka vård i sitt hemland när hon eller han återvänder dit. Den avgränsning av målgruppen som görs i 5 § i förslaget till ny lag får anses tillräckligt preciserad. delar socialförsäkringsutskottets bedömning att det är angeläget att förslaget kommer utsatta grupper till del och att det inte öppnar för missbruk. När det gäller begreppet vård som inte kan anstå delar socialutskottet regeringens uppfattning att motsvarande bedömningar som görs beträffande asylsökande bör göras vid tillämpningen av begreppet enligt den föreslagna lagen. anser på samma sätt som regeringen att begreppets närmare innebörd inte bör regleras i författning. Med det anförda anser socialutskottet att propositionen bör tillstyrkas och motion 2012/13:So11 (SD) avstyrkas. ställer sig därmed också bakom regeringens förslag till lag om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd samt förslag till lagar om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125), smittskyddslagen (2004:168) samt lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Kommittémotionerna 2012/13:So10 (S) yrkande 1 och 2012/13:So12 (V) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Enligt 6 kap. 15 § patientsäkerhetslagen (2010:659) är hälso- och sjukvårdspersonal skyldig att lämna ut uppgifter om huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning eller inte om uppgifterna i ett särskilt fall begärs av bl.a. en polismyndighet. konstaterar att det enligt Utredningen om vård för papperslösa m.fl. inte har kommit fram att tillämpningen av de regler som gäller för sekretess, tystnadsplikt och underrättelseskyldighet inom hälso- och sjukvården har gett upphov till några större problem i arbetet för personalen (SOU 2011:48). delar därför regeringens bedömning att denna lagstiftning inte bör ändras. Kommittémotion 2012/13:So12 (V) yrkande 3 avstyrks. föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:11) om hälsoundersökning av asylsökande m.fl. kompletteras med vägledning och samlad information om vård och omsorg för asylsökande på myndighetens webbsida. Vägledningen har tagits fram för att underlätta för verksamma inom vård och omsorg att tillgodose behoven hos vissa nyanlända migranter. Utskottet har fått veta att vägledningen kommer att utökas successivt i takt med utvecklingen av kunskap inom området samt eventuella överenskommelser mellan olika parter. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att bör ta något initiativ med anledning av kommittémotion 2012/13:So10 (S) yrkande 2. Motionen får anses åtminstone till viss del tillgodosedd och avstyrks. Av propositionen framgår att regeringen har för avsikt att följa upp och utvärdera den nya lagen och övriga lagändringar. I detta arbete kommer det att ingå att se över vilka eventuella konsekvenser lagändringarna får, t.ex. för asyl och migration till . Utvärderingen ska dessutom inbegripa uppföljning och analys av hur hälso- och sjukvården till personer som vistas i landet utan tillstånd har utvecklats. Regeringen avser även följa frågan om huruvida polisens arbete med verkställighet av beslut om att personer ska avvisas eller utvisas riskerar att bli ett avgörande hinder mot att sådana personer söker hälso- och sjukvård. anser att det är angeläget att den nya lagen följs upp och utvärderas och välkomnar därför regeringens avsikter i denna del. Därmed får kommittémotion 2012/13:So10 (S) yrkande 3 anses åtminstone delvis tillgodosedd och avstyrks. konstaterar att lagens tillämpningsområde avgränsas till personer som vistas i utan stöd av t.ex. myndighetsbeslut. pekar på att detta torde medföra att en person med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd inte omfattas av den föreslagna lagstiftningen. Vidare gäller enligt HSL att ett landsting ska erbjuda vård till den som är bosatt i . Med bosatt anses den som är folkbokförd inom område. Av folkbokföringslagen framgår att en utlänning som avser att tillbringa i ska folkbokföras, förutsatt att han eller hon har uppehållstillstånd. En person med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd kortare än kan därmed komma att anses som inte bosatt inom det landsting personen vistas. , som utgår från att regeringen ser över regelverken i denna del, anser det angeläget att frågan får en lösning. delar denna bedömning. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avslag på propositionen, punkt 1 (SD) av Per Ramhorn (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2012/13:So11 av Per Ramhorn (SD). är ett öppet och tolerant land och ska så förbli. har de mest generösa asyl- och migrationsreglerna i den utvecklade världen; om man har flyktingstatus nekas man inte uppehållstillstånd. Därför finns det inga sakliga skäl till att personer håller sig gömda eller vistas och lever i utan tillstånd. För att ska kunna upprätthålla en reglerad invandring anser jag att de som har fått avvisnings- och utvisningsbeslut eller befinner sig här utan tillstånd ska lämna landet. En viktig princip är att ingen ska nekas akut och omedelbar vård i på grund av bristande betalningsförmåga. Att erbjuda vård som inte kan anstå enligt propositionens förslag är väldigt unikt, med tanke på den utsträckning som detta innebär. Problematiken kring den omfattning som förslaget medför är att det inte finns någon kartläggning, utan endast uppskattningar, av kostnader och vårdkonsumtion. Det finns en generell uppskattning av hur kostnaderna kommer att öka i landstingen. Jag anser att det är väldigt oroväckande att överenskommelsen mellan regeringen och de gröna har ett så pass stort stöd, utan att man ens konstaterat eller spekulerat kring vilka effekter det kan få på tillströmningen till . Jag anser att lag och ordning ska gälla, och att undanhålla sig från avvisnings- eller utvisningsbeslut är en kriminell handling och ska klassas som det. Med tanke på den osäkerhet som finns när det gäller kostnader, identifikation, tillståndslös vistelse i , direktiv till vårdpersonal, samt att det finns oklarheter kring vilka effekterna detta kan medföra för tillströmningen till , anser jag att propositionen ska avslås. Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd, punkt 2 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till 1) lag om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd, 2) lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 3) lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125), 4) lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168), 5) lag om ändring i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller proposition 2012/13:109 punkterna 15 och motion 2012/13:So10 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2012/13:So12 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2. Vi ställer oss bakom de förslag i propositionen som syftar till att utvidga rätten till hälso- och sjukvård till att omfatta personer som vistas i landet utan tillstånd. I detta sammanhang anser vi att det är viktigt att begreppet vistelse som är avsedd att vara tillfällig tydliggörs samt att det i denna redogörelse tydligt framgår vad som gäller för personer som befinner sig i med tillfälliga uppehållstillstånd. Regeringen bör återkomma till med ett sådant förslag. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till 1) lag om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd, 2) lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 3) lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125), 4) lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168), 5) lag om ändring i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller proposition 2012/13:109 punkterna 15 och motion 2012/13:So12 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2012/13:So10 av m.fl. (S) yrkande 1. Jag välkomnar regeringens förslag som reglerar papperslösa personers rätt till vård. Då rätten till hälsa är en mänsklig rättighet ser jag ingen anledning att inskränka omfattningen av den vård som papperslösa har rätt till. En sådan inskränkning är oförenlig med de internationella konventioner om mänskliga rättigheter som har ratificerat. Ett skäl för att begränsa papperslösas rätt till vård som framförs i propositionen är risken för att rätten till vård ska missbrukas och leda till att fler papperslösa söker sig till . Utredningen om vård för papperslösa m.fl. kom fram till att det inte finns något säkerställt samband mellan å ena sidan en ökad rätt att ta del av hälso- och sjukvård och å andra sidan antalet personer som uppehåller sig i ett land utan tillstånd (SOU 2011:48). Jag kan därför inte se någon risk för att papperslösa skulle söka sig till för att få tillgång till vård. Inte heller ser jag några negativa konsekvenser vad gäller hälsan för de papperslösa. Tvärtom menar jag att tillämpningen av begreppet vård som inte kan anstå är problematisk. Jag bedömer det som en omöjlig uppgift som föreslås få att skriva riktlinjer för tolkningen av begreppet. Hur detaljerade dessa riktlinjer än blir går det aldrig att helt förebygga risken att vårdpersonalen ställs inför svåra val som tvingar den att dagtinga med den medicinska etiken. Inte heller går det att helt undvika risken att papperslösa får en sämre hälsa än de skulle ha med samma rätt till vård som alla andra. Mot denna bakgrund anser jag att regeringen bör återkomma till med ett förslag som ger papperslösa rätt till full sjukvård. Jag anser inte att det finns någon anledning att inskränka målgruppen papperslösa till att bara omfatta vissa av de papperslösa. I stället håller jag med de remissinstanser som varnar för att avgränsningen riskerar att göra det oklart vilka papperslösa som ska omfattas av rätten till vård. Därför anser jag att förslaget till lagtext bör ändras på flera punkter. Till att börja med bör 5 § få följande lydelse: Denna lag omfattar utlänningar som vistas i utan stöd av myndighetsbeslut eller författning. Vidare bör 6 § ges följande lydelse: Ett landsting ska erbjuda sådana utlänningar som avses i 5 § vård i samma utsträckning som erbjuds dem som är bosatta i . Därutöver bör 7 § och 8 § strykas i sin helhet. I syfte att säkerställa att samtliga papperslösa ska omfattas bör regeringen därför återkomma till med ett förslag till ändringar i 58 §§ i den föreslagna lagen om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd samt eventuella följdändringar i annan lagstiftning. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Uppgiftsskyldighet för hälso- och sjukvårdspersonal, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:So12 av m.fl. (V) yrkande 3. Jag konstaterar att regeringens förslag inte innehåller någon ändring av reglerna om skyldighet för dem som arbetar inom hälso- och sjukvården att lämna uppgifter till polis eller åklagare om de papperslösa som söker vård. Detta trots att det av förarbetena till lagen framgår att man på ett sjukhus bör kunna bekräfta en förfrågan från polis eller åklagare om huruvida en person finns på sjukhuset, om polis eller åklagare vet att personen finns på sjukhuset. Jag delar remissinstansernas oro för att papperslösa inte ska våga söka vård. Hälso- och sjukvårdspersonalens uppgiftsskyldighet bör därför enligt min mening ändras. Regeringen bör återkomma till med ett förslag om en ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) som klargör att hälso- och sjukvårdspersonal inte är skyldiga att lämna uppgifter om papperslösa till polis och åklagare. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Riktlinjer om vård för papperslösa, punkt 4 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:So10 av m.fl. (S) yrkande 2. uppstår situationer i vården där det inte går att avgöra vilken tillgång till vård är skyldigt att erbjuda. Detta kan medföra att patienten inte får den vård han eller hon borde få, och det ger upphov till ett etiskt problem likväl som ett tillämpningsproblem för vårdpersonalen. Mot bakgrund av detta är behovet av gemensamma riktlinjer för landstingen när det gäller vård till papperslösa stort, och sådana bör därför enligt vår mening utformas. Här bör också begreppet vård som inte kan anstå tydliggöras. Regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram sådana riktlinjer. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Uppföljning och utvärdering av den nya lagen, punkt 5 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:So10 av m.fl. (S) yrkande 3. har tecknat flera internationella överenskommelser som rör rätten till hälso- och sjukvård. Det finns också EU-rättslig lagstiftning på området. Vi anser att en oberoende utvärdering bör genomföras som en uppföljning av effekterna av lagens konsekvenser i vårdens vardag. Även landstingens och kommunernas kostnader bör följas upp. Regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att genomföra en sådan uppföljning och utvärdering. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2012/13:109 Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd: antar regeringens förslag till lag om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. antar regeringens förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). antar regeringens förslag till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125). antar regeringens förslag till lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168). antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. 2012/13:So10 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tydliggöra begreppet vistelse som är avsedd att vara tillfällig. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att utforma gemensamma riktlinjer för landstingen när det gäller vård till papperslösa. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en oberoende uppföljning och utvärdering. 2012/13:So11 av Per Ramhorn (SD): avslår proposition 2012/13:109 Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd. 2012/13:So12 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag som ger papperslösa rätt till full sjukvård. beslutar om ändring i 5 §, 6 §, 7 § och 8 § i den föreslagna lagen om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan tillstånd i enlighet med vad som anförs i motionen om att lagen bör omfatta samtliga papperslösa. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett förslag om en ändring i patientsäkerhetslagen som klargör att hälso- och sjukvårdspersonal inte är skyldiga att lämna uppgifter om papperslösa till polis och åklagare. Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd gav socialförsäkringsutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens proposition 2012/13:109 Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd samt motioner som har väckts med anledning av propositionen i de delar som berör socialförsäkringsutskottets beredningsområde. Utskottet redovisar i detta yttrande sina överväganden och föreslår att socialutskottet tillstyrker propositionen och avstyrker motionerna i berörda delar. I yttrandet finns tre avvikande meningar (S, SD, V). En utlänning som vistas i ska, enligt utlänningslagen (2005:716), förkortad UtlL, ha uppehållstillstånd om inte visering har beviljats . Uppehållstillstånd kan beviljas av olika skäl, t.ex. på grund av skyddsbehov, anknytning, arbete eller synnerligen ömmande omständigheter. Uppehållstillstånd kan ges (tidsbegränsat uppehållstillstånd) eller utan tidsbegränsning (permanent uppehållstillstånd). Ett uppehållstillstånd ska enligt huvudregeln sökas och vara beviljat före inresan till . I 20 kap. UtlL finns ansvarsbestämmelser för utlänningar som uppsåtligen eller av oaktsamhet uppehåller sig i utan föreskrivet tillstånd samt utlänningar som uppsåtligen uppehåller sig i fastän de enligt ett verkställt beslut om utvisning inte har haft rätt att återvända hit. Genom hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, och tandvårdslagen (1985:125) regleras vilken hälso- och sjukvård och tandvård som ett landsting ska erbjuda, och till vem. Bland annat gäller att den som är bosatt i ett landsting ska erbjudas vård enligt HSL. Med bosatt i ett landsting avses den som är folkbokförd inom område. I samband med invandring ska en utlänning som flyttar till och som avser att tillbringa här folkbokföras, under förutsättning att han eller hon har uppehållstillstånd. När det finns synnerliga skäl kan en person folkbokföras även om ett uppehållstillstånd saknas. Synnerliga skäl tar främst sikte på situationer där prövningen av om uppehållstillstånd ska beviljas endast är av formell natur, t.ex. i fråga om ett utländskt adoptivbarn till här bosatta personer. Vidare gäller ett generellt undantag för utlänningar som har beviljats särskilda tidsbegränsade uppehållstillstånd på grund av en s.k. massflyktssituation, tillfälligt skydd enligt 21 kap. UtlL. En utlänning med sådant uppehållstillstånd ska i regel inte folkbokföras om han eller hon kan antas komma att vistas i landet än . Personer som vistas i ett landsting utan att vara bosatta där ska erbjudas omedelbar vård av vistelselandstinget. Vården är osubventionerad, men ingen får nekas omedelbar vård på grund av bristande betalningsförmåga. Det kan gälla exempelvis personer som tillfälligt vistas i ett landsting men är bosatta i ett annat landsting i (s.k. utomlänspatienter) och personer som inte är bosatta i landet. I lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. regleras vilken hälso- och sjukvård och tandvård som ett landsting ska erbjuda. Förutom asylsökande omfattar lagen bl.a. personer som har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd och s.k. bevispersoner. Asylsökande omfattas av lagen även om de har meddelats beslut om avvisning eller utvisning. Detta gäller dock inte om de undanhåller sig verkställighet av beslutet och har fyllt . Barn omfattas av lagen även om de undanhåller sig verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning. Asylsökande m.fl. vuxna ska erbjudas vård som inte kan anstå, inklusive tandvård, samt mödrahälsovård, vård vid abort och preventivmedelsrådgivning. Barn har rätt till vård i samma omfattning som erbjuds de som är bosatta i . Inom hälso- och sjukvården gäller stark sekretess och tystnadsplikt för uppgifter om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden (25 kap. offentlighets- och sekretesslagen [2009:400], förkortad OSL, och 6 kap. patientsäkerhetslagen [2010:659]). Enligt 10 kap. 23 § OSL får dock vid misstanke om ett begånget brott uppgifter inom hälso- och sjukvården om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden under vissa omständigheter lämnas bl.a. till en åklagare eller polis som har till uppgift att ingripa mot brottet. Av 6 kap. 15 § 1 patientsäkerhetslagen framgår att hälso- och sjukvårdspersonal, utan hinder av sekretess, är skyldig att lämna ut sådana uppgifter som gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om uppgifterna i ett särskilt fall begärs av bl.a. polisen. I propositionen föreslås en ny lag om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Förslaget grundar sig på en överenskommelse mellan regeringen och de gröna och innebär att landstingens skyldighet att erbjuda vård åt personer som vistas i landet utan tillstånd utvidgas. Lagen ska enligt förslaget omfatta utlänningar som vistas i utan stöd av myndighetsbeslut eller författning, och där vistelsen i inte är avsedd att vara endast tillfällig. Förslaget innebär att personer som befinner sig i utan att ha ansökt om nödvändiga tillstånd för att vistas i landet och personer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning kommer att omfattas. Enligt den föreslagna lagen ska vuxna personer som vistas inom ett landsting utan att vara bosatta där erbjudas hälso- och sjukvård i samma omfattning som vuxna asylsökande har rätt till . Ett landsting ska således erbjuda vård som inte kan anstå, inklusive tandvård, samt mödrahälsovård, vård vid abort och preventivmedelsrådgivning. Ett landsting ska också erbjuda de som omfattas av lagen en hälsoundersökning, om det inte är uppenbart obehövligt. Vidare föreslås att barn som vistas i utan stöd av myndighetsbeslut eller författning ska erbjudas hälso- och sjukvård och fullständig och regelbunden tandvård på samma sätt som bosatta och asylsökande barn. Flera landsting erbjuder vård åt personer utan tillstånd att vistas i . Bland annat mot bakgrund av att vårdpersonalen upplever en osäkerhet i vardagsarbetet om vilken vård de ska eller kan ge till dessa personer har nästan alla landsting i tagit fram riktlinjer för hur vård- och ersättningsfrågan ska hanteras i praktiken. Utformningen av och innehållet i riktlinjerna varierar mellan landstingen, och det medför att den faktiska tillgången till vård skiljer sig åt över landet. Enligt propositionen innebär den nya lagen således i praktiken att den verksamhet som pågår i flera landsting får en legal grund. Förslagen i propositionen innebär att personer som vistas i landet utan tillstånd ska erbjudas samma vård som asylsökande. Precis som vid tillkomsten av lagen om vård för asylsökande m.fl. får det enligt regeringen anses sakligt motiverat att göra en skillnad mellan bosatta personer och personer som vistas i utan tillstånd i fråga om tillgång till hälso- och sjukvård. Enligt regeringen står förslagen därför inte i strid med vare sig grundlagen eller internationella åtaganden. Enligt propositionen är det angeläget att förslaget kommer utsatta grupper till del utan att det öppnar för missbruk.