bet · H001JuU10 · 2013-02-14 00:00:00 — 2012/13:JuU10 Straffrättsliga frågor I betänkandet behandlar utskottet knappt 130 motionsyrkanden om straffrättsliga frågor som väckts under de allmänna motionstiderna 2011 och 2012. De behandlade yrkandena rör bl.a. frågor om brott, straffmätning och påföljder. Av dessa yrkanden behandlas 48 förenklat eftersom samma eller i huvudsak samma frågor har behandlats av tidigare . Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående utrednings- och beredningsarbete. I betänkandet finns 22 reservationer och 4 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2011/12:Ju387 av och (båda SD) och 2012/13:Ju397 av och (båda SD). Reservation 1 (SD) 2011/12:A378 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2012/13:Ju296 av (KD) yrkande 2, 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 77, 2012/13:Ju380 av m.fl. (S) yrkande 4, 2012/13:So542 av m.fl. (MP) yrkande 9, 2012/13:A291 av och (båda SD) yrkande 5 och 2012/13:A394 av m.fl. (SD) yrkandena 29 och 30. Reservation 2 (S, MP, V) 2012/13:Ju318 av (M). 2011/12:Ju303 av och (båda M) och 2012/13:Ju243 av (FP). 2012/13:Ju211 av (SD) yrkande 2. Reservation 3 (SD) Kriminalisera försök till olaga hot 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 24. Reservation 4 (S, MP, V) Hot och våld mot kulturarbetare 2011/12:Kr319 av m.fl. (SD) yrkande 15 och 2012/13:Kr296 av m.fl. (SD) yrkande 17. Reservation 5 (SD) Straffskärpningar vid bostadsinbrott och häleri 2012/13:Ju315 av (M). Stöldanmälan av uthyrda fordon 2011/12:Ju242 av (S). 2012/13:Sk400 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 28. Reservation 6 (S) Strängare straff för utpressning 2011/12:Ju256 av (KD), 2011/12:Ju300 av och (båda M) yrkande 3 och 2012/13:Ju277 av (M). Straffrättsliga åtgärder mot identitetskapningar 2011/12:Ju301 av (M). 2012/13:Ju313 av och (båda SD) yrkandena 14. Reservation 7 (SD) 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 27. Reservation 8 (S) Deltagande i kriminell organisation 2012/13:Ju288 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 6 och 7. Reservation 9 (SD) Åtgärdsprogram mot organiserad brottslighet 2012/13:Ju265 av (S). Hot mot tjänsteman m.m. 2011/12:Ju205 av och (båda SD), 2011/12:Ju221 av (SD) och 2012/13:Ju305 av och (båda SD). Reservation 10 (SD) 2012/13:Ju378 av (M). Solidariskt straffansvar för ledande personer i företag 2011/12:Ju246 av (M) och 2012/13:Ju272 av (M). Skärpt straff för återfall i rattfylleri 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 57. Reservation 11 (S) Särskilt vållandebrott vid rattfylleri m.m. 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 58 och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 69. Reservation 12 (S, V) Rattfylleri ska alltid innefatta vårdslöshet i trafik 2011/12:Ju369 av Skånberg (KD). 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 59 och 2012/13:So279 av (KD) yrkande 10. Utökade möjligheter för polisen att omhänderta bilnycklar 2011/12:Ju240 av (FP). Förverkande av fordon vid trafikbrott 2011/12:Ju288 av (M), 2011/12:Ju289 av m.fl. (M), 2011/12:Ju359 av m.fl. (S) yrkande 60, 2012/13:Ju210 av (SD), 2012/13:Ju275 av (M), 2012/13:Ju300 av och (båda M), 2012/13:Ju352 av (SD) och 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 70. Reservation 13 (S) Kvarstad på fordon som använts vid trafikbrott 2011/12:T429 av m.fl. (S) yrkande 22 och 2012/13:T477 av m.fl. (S) yrkande 39. Reservation 14 (S) 2011/12:Ju406 av och (båda SD) yrkande 1 och 2012/13:T478 av och (båda SD) yrkande 1. Reservation 15 (SD) Påföljd för innehav av kat 2011/12:Ju223 av (S), 2011/12:Ju357 av de (M), 2011/12:Ju383 av m.fl. (SD), 2011/12:Ju410 av (SD) och 2012/13:Ju226 av (SD). Reservation 16 (SD) 2011/12:Ju290 av (M). Avskaffa preskriptionstiden för grovt våld och övergrepp mot barn 2011/12:Ju225 av m.fl. (S). Avskaffa preskriptionstiderna för grova vålds- och sexualbrott 2011/12:Ju411 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2012/13:Ju264 av (SD). Reservation 17 (SD) Förläng preskriptionstiden för könsstympningsbrott 2012/13:So359 av (KD) yrkande 2. Ett reformerat påföljdssystem m.m. 2011/12:Ju391 av och (båda SD) yrkande 1, 2011/12:Ju411 av m.fl. (SD) yrkande 9 och 2012/13:Ju259 av och (båda SD) yrkande 1. Reservation 18 (SD) Återfall i brott efter livstidsstraff 2012/13:Ju208 av (SD). Reservation 19 (SD) Användning av otillåtna utredningsmetoder i vissa fall 2012/13:Ju218 av (SD). Reservation 20 (SD) Utvisning till men för den tilltalade 2012/13:Ju216 av (SD). Begående av brott i samband med störande av allmän ordning 2012/13:Ju369 av (SD). Reservation 21 (SD) 2012/13:Ju316 av (M). 2011/12:Ju236 av m.fl. (S), 2011/12:Ju330 av m.fl. (S) och 2012/13:Ju379 av m.fl. (S) yrkande 1. Reservation 22 (S) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), Arhe Hamednaca (S), (M), (MP), (KD), (V), (S) och (SD). I betänkandet behandlas knappt 130 motionsyrkanden om straffrättsliga frågor som väckts under de allmänna motionstiderna 2011 och 2012. Av dessa yrkanden behandlas 48 förenklat eftersom samma eller i huvudsak samma frågor har behandlats av tidigare . Dessa yrkanden återfinns i bilaga 2. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om en översyn av bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Jämför reservation 1 (SD). I motionerna 2011/12:Ju387 av och (båda SD) och 2012/13:Ju397 av och (båda SD) efterfrågas en översyn av bestämmelsen om hets mot folkgrupp i syfte att säkerställa att även svenskar omfattas av lagbestämmelsen. Motionärerna tar upp ett uttalande från Justitiekanslern () av innebörd att svenskar inte omfattas av bestämmelsen. I 16 kap. 8 § stadgas att den som i ett uttalande eller i ett annat meddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning, döms för hets mot folkgrupp till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om meddelandet haft ett särskilt hotfullt eller kränkande innehåll och spritts till ett stort antal personer på ett sätt som varit ägnat att väcka betydande uppmärksamhet. I proposition 1981/82:58 Om ändring i tryckfrihetsförordningen och (hets mot folkgrupp m.m.) föreslogs vissa ändringar i bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Syftet med ändringarna var att klarlägga att inte bara särskilda etniska grupper skulle skyddas utan även kollektiv av sådana grupper, t.ex. invandrare i . Lagförslaget antogs av med vissa ändringar (bet. 1981/82:JuU41, rskr. 1981/82:222) och trädde i kraft . I propositionen berördes (s. 24) frågan om huruvida det straffbara området, genom de föreslagna ändringarna, kunde komma att omfatta även majoritetsgrupper, som de infödda svenskarna. I propositionen uttalades att det straffbara området kunde komma att omfatta även denna grupp. I proposition 1993/94:101 Åtgärder mot rasistisk brottslighet och etnisk diskriminering i arbetslivet föreslogs en särskild straffskärpningsgrund för det fall där ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller liknade omständighet (nuvarande 29 kap. 2 § 7 ). Lagförslaget antogs av (bet. 1993/94:JuU13, rskr. 1993/94:298) och trädde i kraft . I propositionen berördes (s. 22) frågan om vid vilka brott med diskriminerande motiv som bestämmelsen är tillämplig. Det framgick av propositionen att bestämmelsen oftast var tillämplig vid brottslighet som riktar sig mot minoritetsgrupper men att bestämmelsen naturligtvis även kunde vara tillämplig i andra fall. Som exempel på sådana andra fall anfördes om personer med utländskt ursprung angriper någon eller några just för att de är svenskar. Justitiekanslern anförde i ett beslut från (dnr 3217 03-30) följande när det gällde frågan om huruvida innehållet i en insändare i en tidning innefattade hets mot svenskar: Syftet vid tillkomsten av straffstadgandet om hets mot folkgrupp var att tillförsäkra minoritetsgrupper av skilda sammansättningar och bekännare av olika trosuppfattningar ett rättsskydd. Det fallet att någon uttrycker kritik mot svenskar torde inte ha varit avsett att träffas av straffstadgandet. Redan på grund av vad som har sagts kan innehållet i insändaren inte anses utgöra hets mot folkgrupp. Enligt utskottets uppfattning torde det stå klart att bestämmelser om hets mot folkgrupp omfattar de situationer som efterfrågas i motionerna 2011/12:Ju387 (SD) och 2012/13:Ju397 (SD). Något tillkännagivande till regeringen om att bestämmelsen om hets mot folkgrupp bör ses över är därför inte nödvändigt. Motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett flertal motionsyrkanden som efterfrågar strängare bedömning av och strängare straff för hedersrelaterade brott. Jämför reservation 2 (S, MP, V). I kommittémotion 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 77 anförs att brott med hedersmotiv bör bedömas hårdare än vad som är fallet. Enligt motionärerna måste det vid straffmätningen göras tydligt att ett brott som har ett hedersmotiv ska bedömas allvarligare än andra brott. En tydlig straffskärpningsgrund bör införas för brott som har hedersrelaterade motiv. Yrkanden om att straffen för hedersrelaterade brott ska skärpas framförs även motionerna 2011/12:A378 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2012/13:Ju296 av (KD) yrkande 2, 2012/13:Ju380 av m.fl. (S) yrkande 4, 2012/13:So542 av m.fl. (MP) yrkande 9, 2012/13:A291 av och (båda SD) yrkande 5 och 2012/13:A394 av m.fl. (SD) yrkande 29. I motion 2012/13:Ju394 yrkande 30 efterfrågas också att lagen bör ändras så att även den som underblåser hedersrelaterat förtryck men inte själv utför våldshandlingar kan ställas till ansvar. Motivet till ett brott kan och ska alltid beaktas vid straffmätningen. Det framgår t.ex. av 29 kap. 1 § att den som bedömer en gärnings straffvärde särskilt ska beakta den skada, kränkning eller fara som gärningen inneburit, vad gärningsmannen har insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter eller motiv som han eller hon haft. Dessutom kan vissa av de försvårande omständigheter som anges i 29 kap. 2 § ofta vara tillämpliga vid hedersrelaterade brott, kanske främst punkt 3 om gärningsmannen utnyttjat någons skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter att värja sig och punkt 8 om brottet varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos ett barn i dess förhållande till en närstående person. Ett hedersrelaterat motiv kan således beaktas som en försvårande omständighet enligt gällande lagstiftning. Regeringen utsåg (dir. 2012:38) en nationell samordnare när det gäller arbetet mot våld i nära relationer. Detta arbete innefattar även frågor om hedersrelaterat våld. Samordnaren ska åstadkomma en kraftsamling och bl.a. samla och stödja berörda myndigheter och andra aktörer för att öka effektiviteten, kvaliteten och långsiktigheten. Vidare ska samordnaren aktivt verka för att förbättra samverkan mellan berörda aktörer och bidra till en ökad samsyn kring hur våld i nära relationer bäst ska förebyggas och bekämpas. Inte bara den som utför en brottslig gärning kan dömas utan även den som har främjat gärningen med råd och dåd, eller som förmått gärningsmannen att utföra gärningen, kan dömas för anstiftan eller medhjälp till brottet (23 kap. 4 § ). Utskottet har förståelse för de synpunkter som framförs i motionerna om att hedersrelaterad brottslighet ska bedömas som allvarlig. Utskottet noterar dock att gällande bestämmelser ger rätten möjlighet att beakta förekomsten av hedersrelaterade motiv vid straffmätningen. Någon särskild ytterligare straffskärpningsgrund är därför inte nödvändig. Vidare kan den som underblåser hedersrelaterat förtryck dömas för medhjälp eller anstiftan till brott. Något initiativ från sida med anledning av motionerna 2011/12:A378 (SD) yrkande 6, 2012/13:Ju296 (KD) yrkande 2, 2012/13:Ju373 (S) yrkande 77, 2012/13:Ju380 (S) yrkande 4, 2012/13:So542 (MP) yrkande 9, 2012/13:A291 (SD) yrkande 5 och 2012/13:A394 (SD) yrkandena 29 och 30 är därför inte nödvändigt. Motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som efterfrågar ett tydliggörande av vad som avses med barn i bestämmelse om barnpornografibrott. I motion 2012/13:Ju318 av (M) begärs ett tydliggörande av att ordet barn i avser verkliga barn och inte tecknade barn. Motionären anför att lagstiftaren bör strama upp barnpornografilagstiftningen så att den generellt undantar tecknade bilder och en gång för alla gör klart att tecknade barn inte omfattas av barnpornografilagen. Av 16 kap. 10 a § första stycket framgår att den som skildrar barn i pornografiska bilder, sprider, överlåter, upplåter, förevisar eller på annat sätt gör en sådan bild av barn tillgänglig för någon annan, förvärvar eller bjuder ut en sådan bild av barn, förmedlar kontakter mellan köpare och säljare av sådana bilder av barn eller vidtar någon annan liknande åtgärd som syftar till att främja handel med sådana bilder, eller innehar en sådan bild av barn eller betraktar en sådan bild som han eller hon berett sig tillgång till döms för barnpornografibrott till fängelse i högst . Av 16 kap. 10 b § första stycket följer att förbuden i 10 a § mot skildring och innehav inte gäller den som enligt första eller andra stycket i den paragrafen framställer en pornografisk bild av barn, om skillnaden i ålder och utveckling mellan den avbildade personen och den som framställer bilden är ringa och omständigheterna i övrigt inte påkallar att ansvar döms ut. Av andra stycket i bestämmelsen följer att förbuden inte heller gäller den som tecknar, målar eller på något annat liknande hantverksmässigt sätt framställer en sådan bild, om bilden inte är avsedd att spridas, överlåtas, upplåtas, förevisas eller på annat sätt göras tillgänglig för andra. Av förarbetena till straffbestämmelsen framgår att även teckningar med barnpornografiskt innehåll är avsedda att omfattas av kriminaliseringen (se prop. 1978/79:179 s. 26). Detta framgår indirekt även därav att det i lagtexten görs ett uttryckligt undantag för bl.a. hantverksmässigt gjorda teckningar som inte är avsedda att göras tillgängliga för andra. Ett argument för att låta kriminaliseringen omfatta även tecknade bilder var att det inte kunde uteslutas att levande barn hade använts som modeller. I första hand åberopades dock att pornografiska bilder är kränkande för barn över huvud taget. I samband med att innehav av barnpornografi kriminaliserades anfördes dessutom att bilder kan tänkas bli använda för att locka barn till sexuella handlingar (se prop. 1997/98:43 s. 65). Enligt gällande rätt är även teckningar med barnpornografiskt innehåll avsedda att omfattas av bestämmelsen om barnpornografibrott. Utskottet anser att bestämmelsen är väl avvägd. Något tillkännagivande till regeringen om att se över denna bestämmelse för att generellt utesluta tecknade bilder från det straffbara området är inte nödvändigt. Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om att bestämmelserna om misshandel och vållande till kroppsskada ska ses över. Vidare avslår ett motionsyrkande om att skador på människor som orsakats av lättburna lasrar ska betraktas som synnerligen grov misshandel och att innehav av sådana lasrar ska kunna klassas som försök till synnerligen grov misshandel. Jämför reservation 3 (SD). I motion 2011/12:Ju303 och (båda M) efterfrågas en översyn av brotten misshandel och vållande till kroppsskada eller sjukdom. Enligt motionärerna bör lagtexten om de två brotten ses över så att det blir tydligare att brotten, förutom fysiska skador, även omfattar psykiska skador. Även i motion 2012/13:Ju243 av (FP) efterfrågas en justering av lagtexten om de två brotten så att det blir tydligare att såväl fysiska som psykiska skador täcks av misshandelsbegreppet. Motionären anför att det härigenom skulle göras brottsligt att låta barn bevittna våld i hemmet. I motion 2012/13:Ju211 av (SD) yrkande 2 begärs att det ska utredas om bestående skador på andra människor, som har orsakats av lättburna lasrar, ska kunna klassas som synnerligen grov misshandel samt om innehav av sådana lasrar ska kunna klassas som försök till synnerligen grov misshandel. Enligt 3 kap. 5 § döms den som tillfogar en annan person kroppsskada, sjukdom eller smärta eller försätter honom eller henne i vanmakt eller något annat sådant tillstånd, för misshandel till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Enligt 3 kap. 8 § döms den som av oaktsamhet orsakar annan person sådan kroppsskada eller sjukdom som inte är ringa, för vållande till kroppsskada eller sjukdom till böter eller fängelse . Är brottet som avses i 5 § grovt, dvs. grov misshandel, döms till fängelse i lägst ett och högst (6 §). När man bedömer om brottet är grovt ska man särskilt beakta om gärningen var livsfarlig eller om gärningsmannen har tillfogat en svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Är brottet att anse som synnerligen grovt, döms dock till fängelse i lägst fyra och högst . När man bedömer om brottet är synnerligen grovt ska man särskilt beakta om kroppsskadan är bestående eller om gärningen har orsakat synnerligt lidande eller om gärningsmannen har visat synnerlig hänsynslöshet. Av kommentaren till 3 kap. 5 § framgår att (se m.fl, [, Zeteo], kommentaren till 3 kap. 5 §) sjukdom också inbegriper psykisk sjukdom och psykisk invaliditet. Under sjukdom faller också sådant psykiskt lidande som medför en medicinskt påvisbar effekt, t.ex. en psykisk chock. Vidare kan den som, med uppsåt att utföra eller att främja en misshandel, innehar ett föremål som är särskilt ägnat att användas som hjälpmedel vid brottet, dömas för förberedelse till misshandel (3 kap. 11 § och 23 kap. 2 § ). Laserpekare är en bärbar laser som främst är avsedd för att användas som pekverktyg vid t.ex. föreläsningar. Kännetecknande för en laserpekare är att den är lika stor som en penna eller en ficklampa och har en intern kraftkälla t.ex. ett batteri. Det finns laserpekare med olika styrkor. Laserpekare i klass 3B och 4 är så starka att de kan ge ögonskador på upp till . För att få använda och inneha en sådan laserpekare på allmän plats krävs det tillstånd från enligt myndighetens föreskrifter om lasrar (SSMFS 2008:14). På uppdrag av regeringen har en särskild utredare sett över lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet. Syftet med översynen var att förenkla och effektivisera bestämmelsernas struktur och uppbyggnad utan att samhällets krav på säkerhet och strålskydd eftersätts. slutbetänkande Strålsäkerhet gällande rätt i ny form (SOU 2011:18) innehåller bl.a. ett avsnitt om användningen av laser (s. 595611). I betänkandet konstateras att potentiellt farliga lasrar av högre klass blir allt billigare, och därmed vanligare, trots att lasrar med lägre effekt ofta vore tillräckliga för det avsedda användningssyftet. De används inte sällan av personer utan tillräckliga kunskaper om faror förknippade med laserstrålning. Utredningen pekar på att strålsäkerhetsmyndigheterna i , , och i en skrivelse till föreslog att kommissionen ska införa gemensamma importrestriktioner för starka laserpekare. Myndigheterna föreslog i skrivelsen ett förbud mot alltför starka laserpekare för allmänheten. delar de nordiska strålsäkerhetsmyndigheternas uppfattning om starka laserpekare och föreslår i betänkandet att det i 12 kap. ska införas ett förbud mot att föra in eller importera samt i övrigt inneha, förvärva, saluföra, upplåta eller överlåta laserpekare i klasserna 3R, 3B och 4. Förbudet föreslås dock inte gälla vid yrkesmässig användning av laserpekare, t.ex. militär användning. har fått följande information från . betänkande hanteras inom . planerar att bryta ut frågan om laserpekare och gå vidare med den innan man behandlar betänkandet i övrigt. Departementet bereder därför ett förslag om förbud mot starka laserpekare men med möjlighet att söka tillstånd för viss typ av laglig användning. För att hindra införsel även från EU-länder behövs det också en lagändring i den s.k. inregränslagen. Förslagen till ändringar behöver troligen notifieras till EU, och den frågan bereds inom . Det kan nämnas att utskottet avstyrkt ett motionsyrkande om att klassa laserpekare som vapen (bet. 2012/13:JuU9 s. 12 f.). Brotten misshandel och vållande till kroppsskada innefattar såväl fysiska skador som psykiska sjukdomstillstånd. Nuvarande reglering behöver enligt utskottets bedömning inte förtydligas. Något tillkännagivande till regeringen om att bestämmelserna bör ses över bör därför inte göras. Motionerna 2011/12:Ju303 (M) och 2012/13:Ju243 (FP) bör avslås. Ett arbete pågår inom för att införa ett förbud mot starka laserpekare. Utskottet ser positivt på detta arbete. Huruvida skador som vållats av laserpekare ska bedömas som synnerligen grov misshandel är en fråga som domstolarna har att avgöra. Vidare noterar utskottet att innehav av laserpekare under vissa förutsättningar kan bedömas som förberedelse till misshandel. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att något initiativ ska tas från sida med anledning av motion 2012/13:Ju211 (SD) yrkande 2. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att olaga hot bör kriminaliseras redan på försöksstadiet. avslår vidare två motionsyrkanden om skärpta straff för den som genom hot och våld försöker inskränka yttrandefriheten och kväva den konstnärliga friheten. Jämför reservationerna 4 (S, MP, V) och 5 (SD). I kommittémotion 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 24 anförs att olaga hot bör kriminaliseras redan på försöksstadiet. Motionärerna pekar på att många hot inte kommer till den hotades kännedom, utan stannar hos t.ex. säkerhetsansvariga. Om olaga hot kriminaliserades på försöksstadiet skulle polisen kunna agera oftare. I partimotionerna 2011/12:Kr319 av m.fl. (SD) yrkande 15 och 2012/13:Kr296 av m.fl. (SD) yrkande 17 efterfrågas skärpta straff för den som genom hot och våld försöker inskränka yttrandefriheten och kväva den konstnärliga friheten. Motionärerna förordar också framtagandet av en nationell handlingsplan i syfte att förebygga hot och våld mot kulturarbetare samt tydliga riktlinjer för hur institutioner och arbetsgivare bör agera vid en krissituation och tips om vart man kan vända sig för att få stöd och råd. Enligt 4 kap. 5 § döms den som lyfter vapen mot någon annan eller i övrigt hotar med en brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom för olaga hot till böter eller fängelse i högst . Om brottet är grovt döms till fängelse i lägst och högst . I 4 kap. 10 § anges vilka brott i kapitlet som är straffbara redan på försöksstadiet. hot nämns inte i bestämmelsen. Av budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 4 s. 16) framgår att regeringen överväger att tillsätta en utredning med uppdrag att se över hur straffrätten bidrar till att motverka organiserad brottslighet och gängrelaterad brottslighet och att vid behov lämna förslag som ytterligare skulle kunna motverka sådana brott. Från har utskottet fått veta att det i ett sådant uppdrag kan komma att ingå att överväga frågor kring olaga hot. Utskottet har tidigare uttalat (bet. 2010/11:JuU8 s. 21) att det ser mycket allvarligt på brottet olaga hot. Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på att frågor kring olaga hot kan komma att övervägas inom ramen för ett kommande utredningsuppdrag från regeringen. Något tillkännagivande till regeringen i saken bör i detta läge inte göras från sida. Motion 2012/13:Ju373 (S) yrkande 24 bör avslås. Utskottet noterar att olaga hot är ett av de brott som kan läggas till grund för den skärpta straffvärdesbedömning som trädde i kraft (prop. 2009/10:147, bet.