bet · H001NU14 · 2013-03-12 00:00:00 — Med anledning av vad som sägs i motion 2012/13:N218 (S) om värdet av ett ökat nordiskt samarbete på mineralområdet kan nämnas att tog över ordförandeskapet i . har valt att satsa på fyra prioriterade initiativ, däribland att stärka konkurrenskraften inom den nordiska gruvnäringen. Ett expertnätverk (Nordmin), ska etableras med centrum vid . Syftet med nätverket är att stärka den nordiska gruv- och mineralnäringens konkurrenskraft och synliggöra näringens betydelse för grön tillväxt i och i . Nordmin kommer att arbeta med hela värdekedjan inom gruvnäringen från prospektering till återvinning och resurseffektivitet och med näringsutvecklingsfrågor såsom företagens sociala ansvar (CSR), jämställdhet och kompetensförsörjning. finansierar projektet med . SGU:s verksamhet på mineralområdet geologiska undersökning (SGU) har regeringens uppdrag att bedriva behovsstyrd insamling av geologisk information och svara för frågor om geologiska beskaffenhet och mineralhantering. I myndighetens verksamhet ingår att bidra till att skapa goda förutsättningar för ett hållbart nyttjande av landets mineralresurser. Myndigheten ger därför vägledning till företag som prospekterar i . I budgetpropositionen konstaterade regeringen att den till följd av höga världsmarknadspriser pågående gruvboomen och det stora intresset för mineralprospektering i medför ett stort behov av geologiska data. SGU:s materiel är mycket efterfrågat av gruv- och prospekteringsindustrin och myndighetens mineralinformationskontor i har som huvuduppgift att ge service till prospekteringsbranschen. SGU har också förstärkt sin roll som mineralmyndighet genom bildandet av en ny enhet för gruvnäringens frågor samt inrättandet av ett gruvnäringsråd (se avsnittet Gruvdrift och samhällsutmaningar). Myndighetens pågående arbete med kartering av prospekteringsintressanta områden och myndighetens satsning på digitaliserad information bidrar till att skapa förutsättningar för ett hållbart nyttjande av landets mineralresurser. Ett digitalt arkiv med prospekteringsintressant information innebär en enklare åtkomst till data, större användningsmöjligheter och ökad säkerhet med avseende på förutsättningarna att bevara materialen för framtida användning. Utskottet tar inledningsvis ställning till två motioner som gäller ett samverkansprogram för gruvnäringen och om ett förstärkt nordiskt samarbete på mineralområdet. Under rubriken frågor behandlas därefter två motioner med diverse mineralpolitiska yrkanden. Samverkansprogram och ökat nordiskt samarbete Regeringen presenterade en svensk mineralstrategi. Denna har utarbetats i bred dialog och samverkan med aktörer och intressenter som på lokal, regional och nationell nivå bidrar till och berörs av gruv- och mineralnäringens verksamhet. De inriktningar som pekas ut i mineralstrategin har identifierats utifrån aktörernas inspel till strategin och genom regeringens samlade bedömningar av vilka åtgärder som är viktiga för att nå strategins målbilder och vision. Utskottet anser att strategin utgör en god grund för det fortsatta arbetet med att nå den övergripande visionen om att genom ett långsiktigt hållbart användande av landets mineralresurser, i samklang med miljö-, natur- och kulturvärden, skapa tillväxt i hela landet. Genom insatserna inom ramen för strategin stärker dessutom sin position som EU:s ledande gruv- och mineralnation. Utskottet ser mot denna bakgrund inget behov av ett samverkansprogram i linje med vad som efterfrågas i motion 2012/13:N202 (V). Motionen avstyrks således i den berörda delen. När det gäller ett ökat nordiskt samarbete hänvisar utskottet till det samarbetsinitiativ Nordmin som har initierat inom ramen för ordförandeskapet i och som bl.a. syftar till att stärka konkurrenskraften inom den nordiska gruvnäringen. Därutöver noterar utskottet att regeringen inom ramen för mineralstrategin understryker vikten av ökat svenskt engagemang på den internationella arenan när det gäller gruv- och mineralfrågor. Detta syftar inte minst till att skapa synergier och utväxling med de nordiska grannländerna. Något uttalande från om ett utökat nordiskt samarbete är mot denna bakgrund, enligt utskottets uppfattning, inte nödvändigt. Motion 2012/13:N218 (S) med denna innebörd bör därför avslås av . I motion 2012/13:N202 (V) efterfrågas en förstärkning av SGU:s mineralinformationskontor i med inriktningen att göra det till ett samlat center för statens hantering av gruvindustriella frågor (yrkande 2). Utskottet kan här konstatera att SGU:s anslag har ökat med för att förstärka mineralinformationen. Huruvida det kan bli aktuellt med ytterligare förstärkningar med den inriktning som efterfrågas i motionen får avgöras inom ramen för den ordinarie budgetberedningsprocessen. Motionen avstyrks i den berörda delen. Beträffande det som sägs i motionen om kompetensförsörjning, jämställdhet m.m. (yrkande 4) noterar utskottet att kompetensförsörjning som möter näringens och regionernas behov är ett av de åtgärdsområden som tas upp i mineralstrategin. Ökad jämställdhet inom näringen omnämns som en nyckelfråga för att öka rekryteringsbasen och öka näringens attraktivitet. Utskottet delar inte den uppfattning som finns i motionen med innebörden att det behövs mer resurser till SGU för att snabba upp myndighetens tillståndsprocesser. De tillståndsprocesser som sinkar tillkomsten av prospektering eller gruvverksamhet torde vanligen sammanhänga med de miljöprövningar som erfordras, snarare än med utfärdandet av de tillstånd som krävs av Bergsstaten (SGU). Utskottet ser därför inga motiv till att tillmötesgå motion 2012/13:N202 (V) i denna del. Avslutningsvis avstyrker utskottet även motion 2012/13:N248 (S) om beredskapen efter en gruvnedläggning. Utskottet ser det ökade allmänna intresset för gruvnäringsfrågor ur ett brett hållbarhetsperspektiv som en god grund för att de frågeställningar som tas upp i motionen kommer att uppmärksammas utan att det behövs ett riksdagsuttalande om detta. Sammantaget innebär det ovan sagda att bör avslå samtliga de i avsnittet aktuella motionerna i de berörda delarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Mineralersättningens utformning, punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motion 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2012/13:N374 av (M). finns det en s.k. mineralersättning reglerad i minerallagen. Bestämmelserna om mineralersättning syftar till att uppnå en bättre balans mellan exploatörer och markägare. Ersättningen ska motsvara av värdet av de som omfattas av koncessionen och som har brutits . Av ersättningen ska tre fjärdedelar tillfalla fastighetsägarna inom koncessionsområdet och en fjärdedel staten. Vi anser att det tilltagande intresset för expansion inom gruvsektorn gör att det nu finns skäl att se över mineralersättningens storlek och fördelning mellan olika mottagare. Enligt vår uppfattning bör utgångspunkten för översynen vara att ersättningsnivån ska höjas och att delar av avgiftsintäkterna placeras i en fond för regionala utvecklingsinsatser. Denna vår uppfattning överensstämmer till viss del med vad som sägs i motion 2012/13:N202 (V). Det aktuella yrkandet bör därför delvis bifallas av . Därmed saknas skäl för att bifalla motion 2012/13:N374 (M) i vilken det också efterfrågas förändringar i lagstiftningen med innebörden att en betydligt större del av det ekonomiska värdet vid gruvbrytning ska tillfalla markägaren och staten. Den sistnämnda motionen avstyrks således. Mineralersättningens utformning, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motion 2012/13:N374 av (M) och 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkande 3. Om staten ska ha goda möjligheter och incitament att bedriva en aktiv och gruvvänlig politik måste det även tillföras resurser för det ändamålet. Statens roll ska vara att bygga lämplig infrastruktur, att bedriva en aktiv utbildnings- och arbetsmarknadspolitik, en aktiv prospektering samt att skyndsamt behandla frågor om koncessionstillstånd och prospekteringsrättigheter med högt satta miljömål. Enligt min uppfattning ska staten erhålla ett så pass stort värde av det som bryts i en gruva att det ska vara möjligt att bedriva en aktiv gruvpolitik. Dessutom anser jag att berörda markägare bör ha rätt till en större del av värdet av det som bryts och att den eventuella olägenhet som prospektering faktiskt medför också kompenseras till fullo. Min och uppfattning är att det finns ett ömsesidigt givande förhållande mellan det offentliga och gruvnäringen och att utmaningen inte bara ligger i att fördela värdet av det vi bryter utan att tillsammans få det att växa. Mineralersättningen måste också på ett bättre sätt spegla detta ömsesidiga förhållande. Jag vill således reformera mineralersättningens utformning så att markägaren, kommunen, och staten får en större andel av den brutna malmens värde. Denna uppfattning överensstämmer till viss del med vad som sägs i motion 2012/13:N374 (M). Den nyssnämnda motionen tillstyrks därför delvis. Motion 2012/13:N202 (V) avstyrks i den här aktuella delen. Mineralersättningens utformning, punkt 1 motiveringen (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Den svenska gruvindustrin är en viktig näring med stor potential för tillväxt och nya jobb inte minst i de delar av landet där utbudet av arbetstillfällen i övrigt är begränsat. innebär gruvbrytning stora utmaningar för omgivningen. För att våra naturtillgångar ska användas på ett långsiktigt, stabilt och hållbart sätt krävs en tydlig ansvarsfördelning mellan näringsliv och stat. Vi anser att det tilltagande intresset för expansion inom gruvsektorn gör att det nu finns skäl att genomföra en förutsättningslös översyn av de olika avgifter som berör gruvnäringen. I en sådan översyn bör exempelvis den prospekteringsavgift som regleras i 14 kap. 2 § minerallagen ingå. Utgångspunkten för översynen bör vara att skapa en tydlig ansvarsfördelning mellan näringens olika aktörer och det omgivande samhället i syfte att hantera de långsiktiga utmaningar som näringen står inför. Att i likhet med vad som föreslås i de två här aktuella motionerna ensidigt inrikta översynen på mineralersättningen anser vi vara en alldeles för snäv ingång. Med det anförda avstyrks motion 2012/13:N374 (M) och, i den berörda delen, motion 2012/13:N202 (V). Vissa andra minerallagsfrågor, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N306 av m.fl. (MP) yrkande 6 och 2012/13:N336 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2012/13:U327 av m.fl. (V) yrkande 26, 2012/13:N295 av (M) och 2012/13:N334 av och (båda MP) yrkandena 13. mål inom energipolitiken är att ställa om energisystemet så att det helt baseras på förnybara energikällor. Fokus behöver nu ligga på att ersätta fossila bränslen med förnybara. Jag instämmer i vad som sägs i motion 2012/13:N336 (MP) om att det är ologiskt att agera för minskade utsläpp av växthusgaser som man tillåter prospektering och godkänner utvinning av de ämnen som mest bidrar till dessa utsläpp. För att ska ha en konsekvent linje i klimatfrågan anser jag att det bör införas ett förbud i minerallagen mot såväl prospektering som utvinning av kol, olja och fossilgas. Då den nyssnämnda motionen tillstyrks i denna del kan kravet i motion 2012/13:U327 (V) om en vetorätt mot utvinning av dessa fossila bränslen avstyrkas. Jag anser också i likhet med vad som sägs i motion 2012/13:N306 (MP) att det finns skäl att ställa högre krav på de lönsamhetsbedömningar som ska göras enligt minerallagen. Därigenom kan man minska risken att ett gruvföretag går i konkurs och utan finansiell täckning för sitt ansvarsåtagande lämnar en gruva efter sig som läcker föroreningar och som medför återställningskostnader. Motionen tillstyrks i berörd del. Jag är dock inte beredd att tillstyrka förslagen i motion 2012/13:N334 (MP) om att minerallagen ska arbetas in i eller att det ska införas en allmän vetorätt mot mineralutvinning. Förslaget i den nyssnämnda motionen om att decentralisera beslutsbefogenheter från Bergsstaten till de regionala och kommunala nivåerna bör avstyrkas med motiveringen att dessa nivåer bedöms sakna nödvändig kompetens för att göra de prövningar som åligger Bergsstaten enligt minerallagen. Det förefaller inte heller effektivt att bygga upp denna kompetens på ett antal olika platser i landet mot bakgrund av att ärendemängden är relativt modest. Avslutningsvis anser jag att bör avslå motion 2012/13:N295 (M) i avvaktan på pågående remissbehandling och därpå följande beredning av de tidigare refererade överväganden som har gjorts av Utredningen om översyn av vissa frågor i minerallagen. Vissa andra minerallagsfrågor, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U327 av m.fl. (V) yrkande 26 och 2012/13:N295 av (M), 2012/13:N306 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2012/13:N334 av och (båda MP) yrkandena 13 och 2012/13:N336 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2. Jag ansluter mig till den uppfattning som framförs i partimotion 2012/13:U327 om att bör införa en vetorätt mot utvinning av fossil gas och olja. För att ska vara ett föregångsland i klimatomställningen krävs politisk handlingskraft. Det finns varken energi- eller klimatpolitiska skäl till att kommuner kan utöva vetorätt mot vindkraftsetableringar men att kommuners självbestämmande är åsidosatt när det gäller utvinning av fossil gas och olja. En vetorätt är ett första steg för att hindra miljöskadlig utvinning. Räcker inte en vetorätt för att förhindra denna typ av utvinning kan det finnas skäl att överväga förbud mot både prospektering och utvinning i linje med vad som föreslås i motion 2012/13:N336 (MP). finner jag det emellertid inte nödvändigt att tillstyrka detta förslag. Jag avstyrker även motionerna 2012/13:N306 (MP) och 2012/13:N334 (MP) i här berörda delar. Avslutningsvis anser jag att bör avslå motion 2012/13:N295 (M) i avvaktan på pågående remissbehandling och därpå följande beredning av de tidigare refererade överväganden som har gjorts av Utredningen om översyn av vissa frågor i minerallagen. Förbud mot uranbrytning, punkt 3 (S, MP, V) av (MP), (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N366 av m.fl. (S) yrkande 6 och 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkande 8, 2012/13:N226 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2012/13:N277 av och (båda S) och 2012/13:N390 av (M). geologiska förutsättningar, lång gruvindustriell tradition, väl utvecklat tekniskt kunnande och höga miljöambitioner ger sammantaget gynnsamma förhållanden för en fortsatt utveckling av en hållbar gruv- och mineralnäring i vårt land. Gruvbrytning och annan bearbetning av medför emellertid alltid konsekvenser för den omgivande miljön. Brytning av uran är ur det perspektivet särskilt problematisk. Den skadade naturmiljön, det radioaktiva avfallet och de giftiga tungmetaller som frigörs vid uranbrytning skulle bli ett mycket dystert arv att efterlämna till kommande generationer. Det skulle dessutom innebära ett tydligt avsteg från den grundläggande hållningen att all verksamhet inom gruv- och mineralindustrin ska bedrivas med största möjliga miljöhänsyn. Uranbrytningsplaner hämmar också utvecklingen i de bygder som berörs redan innan den första sprängsalvan har ljudit. Bara det faktum att någon söker efter uranfyndigheter har negativa effekter för den lokala samhällsutvecklingen. Få vill investera i områden som riskerar att bli obeboeliga och ingen vill ha uranbrytning i närheten av sin bostad, sitt fritidshus, sina ströv-, jakt-, eller fiskeområden. Stigande världsmarknadspriser bidrar till att intresset för utvinning av uran ökar i . För oss är det en självklarhet att lokala och regionala aktörer tillåts utöva betydande inflytande över beslut om uranbrytning. Det kommunala vetot mot uranbrytning är, enligt vår uppfattning, således ett centralt inslag vid prövningen av tillstånd för uranbrytning. ser vi nu hur trycket från exploatörer ökar och känner en tilltagande oro. Vi anser att det är ett så pass starkt nationellt intresse att inga uranbrytningsplaner förverkligas i att det är motiverat att beslutet fattas av . För att garantera att uranbrytning inte kommer till stånd är ett lagstiftat förbud med andra ord den enda rimliga vägen. Vi anser att regeringen således bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att uranbrytning blir förbjuden i . Denna hållning betyder att vi tillstyrker motion 2012/13:N366 (S) yrkande 6. I och med att det nyssnämnda yrkandet tillstyrks tillgodoses också önskemålen i motionerna 2012/13:N277 (S), 2012/13:N226 (MP) och 2012/13:N202 (V) om att uranbrytning bör förbjudas i och att regeringen bör utreda hur ett lagstiftat uranbrytningsförbud kan införas. De berörda yrkandena i dessa motioner kan därför avslås. Även motion 2012/13:N390 (M) om en uranfond avstyrks. Moratorium mot uranprospektering, punkt 4 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N226 av m.fl. (MP) yrkande 2. Jag har ovan argumenterat för att det ska införas ett förbud mot uranbrytning i . För att tydlig markera att utvinning av uran således aldrig kommer att bli aktuell i anser jag det rimligt att det införs ett moratorium mot uranprospektering i avvaktan på att uranbrytningsförbudet är på plats. Detta skulle ge en tydlig signal till dem som har planer på att bryta uran i vårt land och stilla mycket av den oro som finns bland boende i de bygder som hotas av en framtida uranexploatering. Med det anförda tillstyrks motion 2012/13:N226 (MP) i den berörda delen. Utvinning av skiffergas, punkt 5 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N334 av och (båda MP) yrkande 4 och 2012/13:N336 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 4 samt 2012/13:N334 av och (båda MP) yrkande 6. Fossilbränsleeldning är en betydande källa till utsläpp av växthusgaser. Alla till buds stående möjligheter att begränsa dessa utsläpp måste bejakas om vi ska kunna hejda de klimatförändringar som hotar livsbetingelserna på vår jord. Mot den bakgrunden förefaller det mycket motsägelsefullt att en ny fossilbränslekälla (skiffergas) ses som lösningen på de globala energifrågorna. Än mer förvånande blir det när man konstaterar att den nya utvinningsmetoden s.k. fracking medför betydande negativa miljökonsekvenser. Miljontals liter vatten, sand och giftiga kemikalier injiceras med högt tryck i berggrunden för att frigöra gasen ur skiffern. Vid denna process avskiljs dock inte bara gasen utan även en mängd andra icke önskade ämnen som t.ex. radioaktiva grundämnen och tungmetaller. Till detta kommer att grundvattennivåer riskerar att sänkas eller att grundvattnet eller marken helt enkelt fördärvas av de giftiga ämnen som frigörs. Skiffergasen kommer onekligen att generera fler problem än lösningar och är helt enkelt inte lösningen på världens energi-, miljö- och klimatproblem. Den gör snarare att klimatförändringarnas takt kommer att öka , att utvecklingen av förnybara alternativ hämmas och att mänskligheten fastnar allt djupare i sitt fossilbränsleberoende. Mot den här bakgrunden anser vi det vara dubbelmoral när säger sig agera för minskade utsläpp av växthusgaser som man tillåter prospektering och inte kraftfullt avfärdar utvinning av de ämnen som mest bidrar till dessa utsläpp. I stället för att uppmuntra exploatering av en ny fossil energikälla och ytterligare låsa fast sig i en fossilbränsleberoende ekonomi bör hållning vara att EU ska avbryta alla befintliga finansiella och politiska stöd till skiffergasprojekt och förbjuda utvinning av skiffergas i . I likhet med vad som sägs i motion 2012/13:N336 (MP) anser vi således att fracking bör förbjudas som utvinningsmetod i och att i relevanta internationella sammanhang bör verka för att skiffergas inte utvinns. Den nyssnämnda motionen tillstyrks i berörda delar. Även yrkande 4 i motion 2012/13:N334 (MP) som också gäller ett förbud mot fracking tillstyrks. Mot bakgrund av att vi förordar ett förbud mot fracking saknas skäl att införa några ytterligare bestämmelser om denna metod i . Yrkande 6 i den sistnämnda motionen avstyrks därför. Samverkansprogram och ökat nordiskt samarbete, punkt 7 (S, MP, V) av (MP), (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2012/13:N218 av (S). Regeringen presenterade sin mineralstrategi. Vi är i grunden positiva till detta strategiska grepp, men anser att en strategi där en alltför stor del av de föreslagna åtgärderna består av diverse utredningsuppdrag inte möter förväntningarna. Det är också vår uppfattning att strategin inte svarar upp mot det tillkännagivande som beslutade om med innebörden att regeringen bör ta fram ett program för en sammanhållen gruv- och mineralindustri i samverkan med näringen och den akademiska världen (bet. 2011/12:NU14). Vi konstaterar i likhet med vad utskottet gjorde att mineralstrategin säkerligen kan bidra i någon mån till den fortsatta utvecklingen. Som utskottet då befarade visar det sig nu emellertid att strategin inte är tillräckligt ambitiös. Vi ställer oss därför bakom det som sägs i motion 2012/13:N202 (V) om att det bör utformas ett samverkansprogram i samarbete mellan näringsliv, fack, akademi och stat. ska ges möjlighet att ta ställning till programmet. För att programmet ska bli framgångsrikt är det ett antal frågeställningar som måste lyftas fram och hanteras på ett effektivt sätt. Bland dessa märks betydelsen av en väl fungerande infrastruktur i huvudsak järnväg som kan hantera de ansenliga godsmängder som gruv- och mineralindustrin genererar. förefaller just järnvägskapaciteten i många fall vara en högst begränsande faktor för branschens fortsatta utveckling. En annan central fråga är behovet av långsiktiga och tydliga spelregler. Det gäller i synnerhet utvinning av naturresurser men också för samhället i stort. Företag som vill prospektera och utvinna mineraler måste veta vad som gäller. Förutsägbarheten är lika viktig för det omgivande samhället, kommunerna, de boende och företagen. Det är därför betydelsefullt att belysa under vilka förutsättningar gruvdrift ska få bedrivas och effektiviteten i de tillståndsprocesser som kringgärdar nya gruvetableringar eller återstart av nedlagda gruvor. Det är självfallet angeläget att rådande miljörestriktioner tillämpas, men vi anser det vara mycket bekymmersamt att tillståndshandläggningen tenderar att bli väl utdragen i tiden. Berörda tillståndsgivare måste med bibehållen rättssäkerhet effektivisera sina processer för att gruv- och mineralindustrin inte ska missa det utvecklingsfönster som står vidöppet. Kan inte handläggningstiderna kortas genom ökad effektivitet måste ytterligare resurser skjutas till. Kommunernas roll i samband med gruv- och mineralindustrins utveckling måste, enligt vår uppfattning, ges större uppmärksamhet.