bet · H001NU14 · 2013-03-12 00:00:00 — Kommunerna har ett stort ansvar när det gäller att möta en ökad efterfrågan på bostäder, skolor, barnomsorg och annan offentlig service som följer av att näringen expanderar på flera håll i landet. Detta är särskilt betydelsefullt för att gruv- och mineralindustrin ska kunna säkerställa tillgången till personal i allmänhet och sådan med särskild kompetens i synnerhet. Vi vill här framhålla betydelsen av välutbildad arbetskraft. Det är en stor utmaning för gruvnäringen att säkerställa den framtida kompetensförsörjningen, i synnerhet som gruvindustrin verkar i områden med litet befolkningsunderlag. Även här behövs olika initiativ i det föreslagna programarbetet. Vidare anser vi att förhållandet mellan gruv- och mineralindustrins expansion å ena sidan och nuvarande riksintressen, miljömål, olika markanvändningsintressen och ny kunskap om näringens påverkan på miljön och omgivningen å andra sidan bör uppmärksammas i det ovan föreslagna programmet. En annan dimension vi saknar i regeringens strategi är den nordiska. sjösattes visserligen ett mineralpolitiskt samarbete inom ramen för , men vi anser att det finns betydligt mer att göra på detta område. Vi vill här särskilt betona vikten av att de Nordkalottrelaterade mineralpolitiska frågorna fokuseras inom det nordiska samarbetet och att det inte blir frågor om exempelvis mineralutvinning på som tillåts dominera. Det vi anfört om behovet av ökat nordiskt samarbete ligger väl i linje med vad som sägs i motion 2012/13:N218 (S). Vi tillstyrker därför önskemålet i motionen om att genom ett tillkännagivande bör uppmana regeringen att arbeta för en ökad nordisk samverkan inom ramen för en gemensam gruv- och mineralstrategi. Nationsgränserna utgör onödiga begränsningar för en framgångsrik nordisk utveckling på gruv- och mineralnäringsområdet. har en enorm potential om vi tänker och samverkar över gränser, inte minst gäller det gruv- och mineralindustrin i de norra delarna av . En gemensam nordisk strategi för gruv- och mineralindustrin skulle innebära ett kraftfullt grepp för att möta och svara upp mot en allt större global efterfrågan. Ett ökat nordiskt samarbete skulle gynna utvecklingen av ett gemensamt ambitiöst miljöarbete inom gruv- och mineralsektorn, till gagn både för miljön och för nordiska företags konkurrenskraft på miljöteknikområdet. Sammantaget tillstyrker vi således motionerna 2012/13:N202 (V) och 2012/13:N218 (S). Den förstnämnda motionen tillstyrks i den berörda delen. Övriga frågor, punkt 8 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:N202 av m.fl. (V) yrkandena 2, 4 och 6 samt 2012/13:N248 av m.fl. (S). Gruvindustrin är en strategiskt viktig näring för . Den globala efterfrågan på mineraler och metaller innebär att den svenska gruvnäringen är på väg att återta en betydelsefull roll för hela den svenska ekonomin. I likhet med vad som sägs i motion 2012/13:N202 (V) anser jag att malmletning även bör ske utanför enskilda gruvföretags omedelbara intressen eftersom vissa fyndigheter kan bli intressanta först på mycket lång sikt. Jag anser att det behövs en kraftsamling av olika statliga insatser kring gruv- och mineralnäringen. bör därför ställa sig bakom det som sägs i motionen om att geologiska undersöknings (SGU) mineralinformationskontor bör byggas ut till ett samlat center för statens hantering av gruvindustriella frågor. För gruvnäringens del är det också viktigt att den framtida kompetensförsörjningen säkerställs. Det handlar då inte bara om att försörja själva gruvnäringen med personal utan även om att de lokala samhällena ska kunna utvecklas. Jämställdhet mellan män och kvinnor är viktig i alla delar av samhället. som regioner måste kunna attrahera både män och kvinnor för att förbli livskraftiga. Liksom vill jag se ett integrerat jämställdhetsarbete i allt utvecklingsarbete kring gruv- och mineralindustrin. Jag instämmer således i vad som sägs i motion 2012/13:N202 (V) om att berörda länsstyrelser därför bör ges ett förstärkt uppdrag att verka för en allsidig utveckling av samhällena så att de attraherar både kvinnor och män. Jag vill också framhålla betydelsen av att effektiviteten i olika tillståndsprocesser ses över och förbättras. Samhällets krav måste vara tydliga, rättssäkra och förutsägbara ingen tjänar på att prövningar blir liggande på grund av resursbrist. Jag anser att det behövs en förstärkning av SGU:s resurser för att snabba upp tillståndsprocessen. Med det anförda tillstyrks motion 2012/13:N202 (V) i de berörda delarna. Motion 2012/13:N248 (S) avstyrks. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2012/13:U327 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införande av vetorätt mot utvinning av fossil energi. 2012/13:N202 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samverkansprogram för gruv- och mineralindustrin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att geologiska undersöknings (SGU) mineralinformationskontor bör byggas ut till ett samlat center för statens hantering av gruvindustriella frågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör låta utreda hur en reformerad och höjd mineralavgift kan utformas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att berörda länsstyrelser får ett förstärkt uppdrag att verka för en allsidig utveckling av samhällena så de attraherar både kvinnor och män. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka SGU:s resurser för att snabba upp tillståndsprocesser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att uranbrytning bör förbjudas i . 2012/13:N218 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nordisk samverkan i en gruv- och mineralstrategi. 2012/13:N226 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda hur ett lagstiftat uranbrytningsförbud kan införas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett moratorium för uranprospektering tills ett förbud mot brytning är på plats. 2012/13:N248 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om beredskapen efter en gruvnedläggning. 2012/13:N277 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lagstiftning mot uranbrytning. 2012/13:N286 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att enskilda fastighetsägare som lider förmögenhetsskada på grund av närliggande gruvdrift bör omfattas av minerallagens regler för inlösen av fastighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör överväga en förändring av minerallagen så att ägarna till bostäder som blir inlösta på grund av gruvdrift ska kunna kompenseras med ett nyproduktionsvärde i det fall marknadsvärdet skulle vara lägre. 2012/13:N295 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om miljöhänsyn vid tillämpning av minerallagen. 2012/13:N301 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över vilket ansvar gruvbolag ska ta när deras verksamhet orsakar stora stadsomvandlingar. 2012/13:N306 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ställa högre krav på lönsamhetsbedömningar enligt minerallagen så att även beräknade kostnader för efterbehandling omfattas. 2012/13:N334 av och (båda MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det behövs en grundläggande översyn av både minerallagen och i syfte att förstärka miljöhänsyn och lokal rådighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa Bergsstaten som myndighet och överlåta hanteringen av prospekteringsansökningar på länsstyrelserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge kommuner vetorätt mot miljöstörande utvinning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbjuda s.k. fracking, destabilisering av berggrunden, som utvinningsmetod. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa specifika skrivningar i om s.k. fracking. 2012/13:N336 av m.fl. (MP): begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i minerallagen (1991:45) som tydligt förbjuder utvinning av fossila bränslen i . begär att regeringen lägger fram förslag till en ändring i minerallagen (1991:45) som tydligt förbjuder prospektering efter fossila bränslen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hållning i EU och andra relevanta internationella sammanhang kring skiffergasbrytning och fracking. begär att regeringen lägger fram förslag till en ändring i minerallagen (1991:45) som tydligt förbjuder fracking som utvinningsmetod i . 2012/13:N366 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag om förbud mot uranbrytning. 2012/13:N374 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av minerallagen. 2012/13:N390 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att vinsterna av uranbrytning till stor del kommer staten till godo i form av en statlig uranfond. Vi ska nu debattera mineralpolitiken.För ett år sedan i denna kammare fick vi majoritet för att regeringen skulle ta fram ett strategiskt program för gruvnäringen. Regeringen har presenterat sin mineralstrategi. Det är en mineralstrategi som innehåller 20 åtgärdspunkter. Jag kan tycka att det är en god början, men frågar jag vilken legitimitet och vilken tyngd strategin kommer att få, eftersom regeringen inte har gett möjlighet att ta ställning till den.I antog man en liknande strategi för . Där gjorde man på samma sätt: Man gick inte till finska med strategin, så att de kunde ta ställning till den. hörs kritiken i . Man säger att det inte blev mycket annat än en hyllvärmare och att det inte händer särskilt mycket för vare sig gruvnäringen eller de samhällen som finns i Finland.Sverige däremot, som största gruvnation, är värd och behöver ett sammanhållet nationellt program för en framåtsyftande, offensiv gruvnäring, ett program som borde få ta ställning till för att det ska få full legitimitet.Herr talman! var jag i . Jag var med ett gäng från den lokala . Vi hade samlats runt eldstaden ute på gårdsplanen hos och hans fru bor på en liten bergsknabbe. har under stora delar av sitt liv letat efter mineraler. Bäst som vi satt där och småpratade och drack det goda skogskaffet reste sig upp och började berätta för mig hur han hade letat mineraler i området. Han pekade med handen ut över de vidsträckta myrmarker och skogshyggen som fanns runt omkring. Han pekade och berättade att det fanns stora järnmalmsfyndigheter.Han berättade med ett oerhört engagemang hur han för sitt inre såg en blomstrande gruvnäring i och hur det skulle bli för hela regionen och inte minst för landet. Han var en fantastisk, målande konstnär, där han stod och beskrev den utveckling som han såg då.Vid det tillfället var vi faktiskt inte så många som trodde på Vesas beskrivning. Men faktum var att hade prospekteringar i området påbörjats, och , , var jag tillsammans med och många fler med när första sprängsalvan avlossades och det första av tre dagbrott i Kaunisvaara öppnades.Vi är oerhört många som har sett och följt den positiva utveckling som sker i och hela regionen. Många av ledamöter och ministrar har varit dit och beskådat vad som händer. Själv möter jag väldigt många människor i bygden och hela regionen som har varit mycket positivt inställda och haft framtidshopp inför det som sker.Men myntet har också en baksida. Det finns naturligtvis många svårigheter. Just nu känner vi allihop till den situation som bolaget är ställd inför, med svårigheter med finanserna. Men oavsett bolag och hur det kommer att se ut kan vi vara absolut säkra på att gruvan finns där och att ytterligare två gruvor är på väg att öppnas. Brytningen kommer alltså att fortsätta, och vi måste naturligtvis förhålla oss till det och göra det bästa av situationen.Herr talman! får för mig här representera många andra småkommuner som just nu befinner sig i samma situation. är en kommun som bakåt i tiden har minskat sin befolkning med två tredjedelar, och är man ca 6 000 invånare. Kommunen har ett stort ansvar när en gruva etableras. Många jobb kommer till, och bostäder, skolor, barnomsorg och annan offentlig service behöver utvecklas.För den lilla kommunen är detta oerhört tufft, inte minst ekonomiskt. Man har genom hårda nypor i ekonomin klarat av investeringar på 15 miljoner. Enligt plan behövs det ytterligare 340 miljoner . Det är omöjligt för lilla att klara av detta i dagsläget.Pajala är inte den enda kommunen med den här positiva utvecklingsfasen och så stora svårigheter att klara den förändring som primärt behöver göras i gruvsamhällena på en mängd områden. Vi har Malmfältskommunerna i norr, inlandskommunerna i och många småkommuner i Bergslagen. Alla har samma typ av utmaningar framför sig, men problemen kan te sig mycket olika från kommun till kommun. Det är viktigt att man ser varje gruva och det omgivande samhället var för sig, eftersom det är så specifikt och kan se så olika ut, hur man behöver lösa de problem som kan uppstå.Vi menar att kommunerna måste få betydligt mer uppmärksamhet från staten, så att de klarar av den omställning som behövs. Ett nationellt sammanhållet program kräver enligt vår mening en samverkan mellan näringarna, samhället, utbildningsanordnare och facken. Det behöver antas på nationell nivå, helt givet. Det behöver antas av denna riksdag, för att få den legitimitet och seriositet som näringen och samhällena behöver och för att hålla långsiktigt över flera mandatperioder. Det är trots allt nationella riksintressen som vi debatterar här i dag.Herr talman! Minister innehar det här året ordförandeskapet för . Ministern har i sitt ordförandeskapsprogram sjösatt ett nordiskt mineralpolitiskt samarbete. Det tycker vi är bra.Nationsgränserna staplar ofta onödiga hinder på varandra och hämmar en god utveckling och samverkan, exempelvis vid byggande av gemensam, nödvändig infrastruktur, gemensamma yrkesutbildningar etcetera, men det gäller också att stimulera ett mer ambitiöst nordiskt miljöarbete inom gruvnäringen, med forskning och innovation. Där finns det så oerhört mycket mer att göra tillsammans för att stärka miljöaspekterna och särskilt konkurrenskraften för våra nordiska företag inom miljöteknikområdet. Även den delen skulle få betydligt större legitimitet om den behandlades här i denna kammare av oss riksdagsledamöter.Till sist, herr talman, som jag sagt vid ett flertal tillfällen: Våra naturtillgångar är nationella och ska användas på ett långsiktigt, hållbart sätt.Det krävs att vi gör en ganska stringent och tydlig ansvarsfördelning mellan staten och själva näringen. I medierna har det under pågått en debatt om att införa gruvskatt, höja mineralavgifter etcetera. Vi tycker givetvis att det är oerhört viktigt att vi hanterar dessa frågor på ett mycket seriöst och bra sätt. Vi behöver ha glasögonen på så att vi ser och förstår helheten med gruvnäringen och samhällsutvecklingen och på vilket sätt de hänger ihop. Det är oerhört viktigt att vi hanterar frågan seriöst. Den stora expansion som vi nu ser inom gruvsektorn talar för att det faktiskt finns all anledning att göra en förutsättningslös och seriös översyn av mineralavgifterna i syfte att successivt komma fram till att dessa ska höjas. Jag yrkar bifall till samtliga våra reservationer 3,6 och 9. Jag är uppvuxen i , en trakt starkt präglad av gruvnäringen. Sedan medeltiden och fram till modern tid har bergshantering, brytning och smältning av haft en stark ställning i området.Men efterkrigstidens ökade globalisering och sjunkande järnmalmspriser ledde till att samtliga järnmalmsgruvor i Bergslagen lades ned. De bergsbruk och järnbruk som tog hand om malmen från Bergslagens gruvor gick samma öde till mötes.Samhällen i Bergslagen har gått under, och många kommuner lider fortfarande av stora problem på grund av gruvindustrins nedläggning. Gruvnäringen har skapat många kulturhistoriskt intressanta miljöer men också många tickande miljöbomber.Denna utveckling har inte varit unik för Bergslagen. har antalet gruvor i minskat från runt 500 till under 20. Antalet sysselsatta inom gruvindustrin har följt samma utveckling.De senaste åren har dock utvecklingen vänt. En ökad global efterfrågan på metaller och mineraler har kraftigt ökat intresset för de svenska mineraltillgångarna.Trots att antalet aktiva gruvor och anställda är litet har det aldrig producerats så mycket malm som i dag.Tidigare nedlagda gruvor i Bergslagen har på nytt blivit intressanta, likaså gruvor på andra platser och de stråk av mineraliseringar som finns i södra och norra . Detta väcker förstås stora förhoppningar i gamla tynande gruvkommuner om nya arbetstillfällen.I flera internationella jämförelser framstår som ett av de mest fördelaktiga länderna i världen att prospektera och starta gruvor i.I slutet av 2012 fanns drygt 1 100 gällande undersökningstillstånd. Enligt uppgifter från kan det finnas dubbelt så många gruvor i som och ännu fler.Dagens gruvindustri skiljer sig på många sätt från den som drevs i mina hemtrakter.Man kan räkna med att livslängden för en gruva blir betydligt kortare på grund av teknikutveckling och produktivitetsökning som varit enorm. Färre arbetstillfällen krävs för att utvinna mer.Efterfrågan på mineraler och prisbilden kan snabbt förändras. Det är därför inte ologiskt för gruvbolagen att på så som möjligt utvinna så mycket som möjligt för att ta vara på det fördelaktiga fönster som man med säkerhet ser framför sig.Högre världsmarknadspriser gör det företagsekonomiskt lönsamt att bryta malm med lägre mineralinnehåll än tidigare och i områden längre bort från befintliga transportvägar.Gruvorna blir större, gruvavfallet och dess miljöpåverkan likaså.Samtidigt kan kraftiga prissvängningar på världsmarknaden snabbt förändra lönsamheten för enskilda gruvor.Sverige står inför ett exploateringstryck av sällan skådat slag och helt nya utmaningar. Även om kunskapen om gruvnäringens miljöpåverkan och kraven på samhällshänsyn och miljöhänsyn har ökat väcker det ökade intresset för svenska mineraler stor oro och många konflikter. Jobben är viktiga, men till vilket pris?En ohämmad och överhettad expansion inom gruvnäringen gagnar inte samhället.Herr talman! gav regeringen i uppdrag att ta fram ett program för en sammanhållen gruv- och mineralindustri. Programmet skulle bland annat belysa förhållandet mellan gruv- och mineralindustrins expansion å ena sidan och nuvarande riksintressen, miljömål och ny kunskap om näringens påverkan på miljön och omgivningen å andra sidan.Riksdagen ville också att det omgivande regionala och lokala samhällets förutsättningar och behov av stöd för att möta de utmaningar som följer av en ny gruva skulle belysas. Det handlar om tillgång till infrastruktur, kompetensförsörjning, konkurrens om arbetskraft, bostadsförsörjning och service.För att möta det ökade intresset för som gruvnation och nå en långsiktigt hållbar utveckling krävs tydliga och långsiktiga spelregler. Regeringen har presenterat en mineralstrategi som man menar tillgodoser krav och förväntningar.Enligt min uppfattning är dock regeringen långt ifrån målet att ge de besked samhällets olika aktörer, prospektörer, exploatörer, övrigt näringsliv och medborgare behöver för att vi ska uppnå ett hållbart nyttjande av naturresurser.Regeringens mineralstrategi brister i flera delar.I sin strategi väger regeringen inte in det faktum att oavsett om mineraltillgångarna i är stora är de i grunden en ändlig resurs. Ett hållbart nyttjande av mineraltillgångar behöver en strategi med större fokus på hur vi på ett bättre sätt än kan ta vara på de metaller och mineraler som redan har utvunnits.För att öka incitamenten till ett effektivt resursutnyttjande och en långsiktigt hållbar ekonomi får de ändliga resurserna inte vara för billiga.Vid bedömning av en näringsverksamhets hållbarhet behöver man även se till de långsiktiga effekterna på samhället och miljön.En långsiktig hushållning med mark och vatten kräver betydligt längre tidsperspektiv och bredare analys än vad regeringen presenterar. Regioner och kommuner behöver stöd till regional utveckling för att inte bli ensidigt beroende av en näring som man på förhand vet har en begränsad livslängd. Värdet av utvunna naturresurser behöver i större utsträckning komma hela samhället till del.Även om den ökade globala efterfrågan innebär ett behov av jungfrulig malm , måste vi för att uppnå en långsiktig hållbarhet sluta kretsloppen för metaller och mineraler. Inom detta område finns en stor potential för innovation, nya arbetstillfällen och svensk export. Men för en sådan utveckling krävs också statliga satsningar.Styrningen mot ett hållbart utnyttjande av våra naturresurser och behoven av framtidsinvesteringar kan lämpligen finansieras genom en ökad mineralersättning eller, som har föreslagit, genom en form av naturresursskatt.Herr talman! Mineralstrategin presenterar flera utmaningar och hot men på ett alltför förenklat sätt. Existerande målkonflikter förminskas, och konkreta och trovärdiga förslag till hur de ska hanteras saknas.En långsiktigt hållbar utveckling nås inte genom vackra formuleringar om att ökande produktion av mineraler och metaller måste balanseras mot ett ökat skydd och vård av naturen och utan avkall på uppfyllelsen av miljökvalitetsmål.Regeringens faktiska politik tycks gå i en helt annan riktning - mot att försvaga och miljöprövningsprocessen och göra det lättare för gruvbolag att få sina tillstånd.Att det finns brister i prövningen av vilka bolag som ska få bearbetningskoncession och i de villkor som ges för brytning är uppenbart. Ett exempel på detta är den tidigare gruvverksamheten i och Svartträsk. Samhället tvingas nu att till stora kostnader för skattebetalarna städa upp efter de konkursade bolagen.För att nå den hållbarhet regeringen omskriver behöver miljöhänsynen och samhällets intressen tydligt stärkas, inte försvagas. Det behöver ställas högre krav på lönsamhetsbedömningar vid tillståndsgivning, och jag vill se ett krav på en obligatorisk återställande- och saneringsförsäkring för all gruv- och täktverksamhet.Herr talman! En annan konflikt regeringen inte tar på allvar är markintressekonflikten mellan gruv- och rennäring. En ökad dialog mellan gruvbolagen och samebyarna, som regeringen föreslår, lär inte lösa denna konflikt. Maktförhållandena är alltför olika, och lagstiftningen som den ser ut står på exploatörernas sida. Möjligheten och ansvaret att väga in kumulativa effekter av alla olika typer av exploateringar som sker i området är begränsat och otydligt. Det måste främst vara statens uppgift att ta ansvar för de långsiktiga intressena. Den samiska kulturen och samernas rättigheter behöver stärkas och skyddas.Inte heller den utmaning som följer av verksamhet i och kommer särskilt mycket närmare en lösning med regeringens mineralstrategi. Tusentals bostäder och andra fastigheter måste flyttas på grund av gruvverksamheten. Expropriationslagen garanterar den som tvingas lämna sin fastighet en ersättning som motsvarar fastighetens marknadsvärde plus .