sou · H0B367 · 2012-10-09 00:00:00 — Även denna typ av förvaringsinstitut måste dock lämna information som de har fått i sin egenskap av förvar- ingsinstitut. En första fråga är vem som är den behöriga myndigheten för dessa förvaringsinstitut. Enligt artikel 4.1.g (iv) är den behöriga myndigheten i dessa fall den myndighet eller det officiella organ som har rätt att registrera eller utöva tillsyn över förvaringsinsti- tutet i fråga. Det innebär att t.ex. revisorsnämnden eller advokat- samfundet kan vara behörig myndighet. Bestämmelsen om vilka som kan vara förvaringsinstitut enligt artikel 21.3.c i AIFM-direk- tivet bör enligt utredningens förslag genomföras med en öppen definition på samma sätt som bestämmelsen i direktivet är utfor- mad, se avsnitt 10.1. Det innebär att det inte i förväg går att säga vilka som kan komma att utses till förvaringsinstitut. Det går därför inte heller att i förväg lägga fast vilka som är behöriga myndigheter för dessa förvaringsinstitut, jfr artikel 44 första stycket i AIFM-direk- tivet. Om t.ex. en advokat utses till förvaringsinstitut får advokat- samfundet anses vara den behöriga myndigheten, vilket följer av 8 kap. 1 § . Några uttryckliga bestämmelser om vilka som är behöriga myndigheter för denna typ av förvarings- institut bör således inte tas in i den nya lagen. Däremot bör det tas in en bestämmelse som innebär att den som utövar tillsyn över ett förvaringsinstitut ska till lämna den information som behövs för att inspektionen ska kunna utöva tillsyn över AIF- förvaltare och AIF-fonder. Inspektionens rätt till information kan visserligen anses följa redan av den allmänna bestämmelsen i arti- kel 46.2.b. Den behöriga myndigheten har enligt den artikeln rätt att begära upplysningar från vilken person som helst med anknyt- ning till AIF-förvaltarens verksamhet eller AIF-fonden. Det kan dock vara lämpligt att för tydlighets skull samla bestämmelserna om informationsutbytet avseende förvaringsinstituten på ett och samma ställe i lagen. Någon bestämmelse om att denna typ av för- varingsinstitut ska lämna information till sin behöriga myndighet behöver inte tas in i lagen. Det är en förutsättning för att någon ska kunna godkännas som förvaringsinstitut att regler om informa- tionsutbyte mellan förvaringsinstitutet och institutets tillsynsmyn- dighet eller motsvarande är utformade så att inspektionen kan få den information som behövs. En annan fråga är om informationsutbytet kan hindras av sekre- tessregler och tystnadsplikt enligt andra regelverk. En advokat har t.ex. tystnadsplikt avseende det som anförtrotts advokaten inom ramen för advokatverksamheten eller som advokaten i samband därmed fått kännedom om (2.2.1 Vägledande regler om god advokatsed). Och en revisor får inte obehörigen röja uppgifter som revisorn har fått i sin yrkesutövning (26 § revisorslagen [2001:883]). När det gäller revisorer och andra som har ett obe- hörighetsrekvisit i sina sekretessregler är det relativt oproblematiskt. Det kan knappast anses obehörigt att lämna uppgifter, direkt eller indirekt, till en myndighet som myndigheten har rätt till enligt bestämmelser i lag.14 Möjligen är det mer komplicerat i förhållande till advokater. Uppdraget att vara förvaringsinstitut kan dock knappast anses vara ett förhållande mellan advokaten och en klient i advokat- verksamheten. Skyldigheten att agera i AIF-fondens och inve- sterarnas intressen enligt artikel 21.10 gäller även förvaringsinstitut 14 Se t.ex. beträffande obehörighetsrekvisitet i bestämmelsen om banksekretess i , Banksekretess och annan finansiell sekretess, 2010, s. 110 ff. som är advokater. Advokatens förvaringsinstitutsuppdrag är således inte ett uppdrag enbart mellan advokaten och klienten, utan en advokat som tar på sig ett sådant uppdrag kommer också enligt lag att ha vissa skyldigheter mot investerarna. Tystnadsplikten enligt regler borde därför inte hindra att advokaten lämnar uppgifter om fonden och förvaltaren till som sedan lämnar uppgifterna vidare till . Om det skulle finnas problem med informationslämnandet till inspek- tionen för något potentiellt förvaringsinstitut bör detta anses vara ett hinder mot att utse vederbörande till förvaringsinstitut. 11Informationskrav och rapportering till behörig myndighet Ett syfte med AIFM-direktivet är att öka transparensen för inve- sterare och behöriga myndigheter genom att ställa enhetliga krav på årsredovisning och annan information om AIF-fonder. Artik- larna 22 och 23 i AIFM-direktivet innehåller därför bestämmelser om att AIF-förvaltare ska tillhandahålla årsredovisning och annan information till investerare för de AIF-fonder som de förvaltar. Artikel 24 reglerar den information som en AIF-förvaltare ska rap- portera till den behöriga myndigheten. Kraven i AIFM-direktivet är utformade för att kunna tillämpas på den heterogena grupp fonder som omfattas av direktivets defi- nition av AIF-fond och skiljer sig på ett flertal punkter från be- fintliga krav på rapportering och informationsgivning för investe- ringsfonder i gällande rätt. Informationskraven i LIF och tillhör- ande föreskrifter är utformade efter mönster i UCITS-direktivet och är därmed präglade av det direktivets placeringsregler samt behovet av konsumentskydd. Investerarskydd är som nämnts visser- ligen ett viktigt skäl även till informationskraven i AIFM-direk- tivet. Bestämmelserna i är dock utformade med särskilt fokus på behovet av information om risk- och likviditets- hantering samt, vad avser rapporteringskraven till behöriga myn- digheter, behovet av att övervaka risker i det finansiella systemet. I kapitel 7 har övergripande förslag lämnats på vad som bör gälla för AIF-fonder som marknadsförs till olika typer av investerare. Enligt förslagen bör AIF-fonder som vänder sig till icke-professio- nella investerare omfattas av särskilda informationskrav. Vad avser specialfonder föreslås att vissa av de gällande informationskraven i Informationskrav och rapportering till behörig myndighet LIF behålls för sådana specialfonder som enligt fondbestämmel- serna är öppna för investeringar från icke-professionella investe- rare. För övriga specialfonder föreslås att enbart informationsreg- lerna i den nya lagen ska gälla. Bestämmelser om årsredovisning finns i artikel 22 i AIFM-direk- tivet. I artikel 23.4 och 23.5 finns krav på viss annan information som en AIF-förvaltare regelbundet ska lämna om EES-baserade AIF-fonder som förvaltaren förvaltar och sådana AIF-fonder som marknadsförs inom EES. Bestämmelser om halvårsredogörelse, lik- nande dem som finns i UCITS-direktivet, saknas i AIFM-direktivet. Artikel 22.1 i AIFM-direktivet innehåller krav på att AIF-för- valtare ska tillhandahålla en årsredovisning för varje EES-baserad AIF-fond som den förvaltar och för varje AIF-fond som den mark- nadsför inom EES. AIF-fonder som är baserade i tredjeland och som inte marknadsförs inom EES omfattas därmed inte av kravet. Årsredovisningen ska på begäran tillhandahållas investerarna senast efter räkenskapsårets utgång och göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna i förvaltarens och AIF-fondens hem- medlemsstat. Av artikel 22.2 framgår att årsredovisningen ska innehålla minst resultat- och balansräkningar, verksamhetsberättelse, information om ersättningar till AIF-förvaltarens personal, fördelat dels på fasta och rörliga ersättningar, dels på olika personalkategorier, samt information om den särskilda vinstandel (carried interest)1 som fonden betalar ut. Årsredovisningen ska även innehålla information om väsentliga förändringar i sådana förhållanden som är av betyd- else för fonden och dess investerare, (och som förvaltaren är skyl- dig att informera om i enlighet med artikel 23 i AIFM-direktivet, se vidare avsnitt 11.3 om informationsbroschyr), däribland fondens 1 Begreppet carried interest definieras i artikel 4.1.d som en andel av AIF-fondens vinst som tillfaller AIF-förvaltaren som ersättning för förvaltningen av AIF-fonden, exklusive even- tuell andel av AIF-fondens vinst som tillfaller AIF-förvaltaren som avkastning på investering som AIF-förvaltaren har gjort i AIF-fonden. Informationskrav och rapportering till behörig myndighet investeringsstrategi, fondbestämmelser eller bolagsordning och av- tal som är centrala för fonden. Om aktierna eller andelarna i fonden är upptagna till handel på en reglerad marknad och därför omfattas av kravet på att offent- liggöra en årsredovisning senast efter räkenskapsårets utgång i enlighet med det s.k. öppenhetsdirektivet2, följer det av artikel 22.1 i AIFM-direktivet att endast viss kompletterande infor- mation om fonden behöver tillhandahållas separat till investerarna senast efter räkenskapsårets utgång. Om denna infor- mation i stället offentliggörs som en del av årsredovisningen ska den kompletterande informationen offentliggöras senast efter räkenskapsårets utgång. Årsredovisningen ska upprättas i enlighet med de redovisnings- standarder som är tillämpliga för fonden i fondens hemmedlems- stat eller i det tredjeland där fonden är etablerad och i enlighet med de redovisningsprinciper som följer av fondbestämmelserna eller bolagsordningen. Kommissionen har i enlighet med artikel 22.4 i AIFM-direktivet i förslaget till genomförandeförordning givit närmare bestämmelser om årsredovisningens innehåll och form. I förslaget finns övergrip- ande principer för hur årsredovisningen ska vara upprättad, minimi- krav avseende balans- och resultaträkningarnas innehåll, bestämmelser om verksamhetsberättelsen, samt definitioner av centrala begrepp såsom tillgångar, skulder, intäkter och kostnader. Förslaget inne- håller en definition av vad som ska anses vara en väsentlig ändring i enlighet med artikel 22.2.d i AIFM-direktivet och som därmed ska framgå av årsredovisningen. Vidare regleras den information om ersättningar som ska ingå i årsredovisningen i enlighet med arti- kel 22.2.e i AIFM-direktivet i genomförandeförordningen. 2 och rådets direktiv /109/EG av om harmo- nisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG (EUT L 390, 31.12.2004 s. 38 Celex 32004L0109). Informationskrav och rapportering till behörig myndighet Genomförande i svensk rätt Förslag: En AIF-förvaltare ska från utgången av varje räkenskapsår tillhandahålla en årsberättelse för varje EES-baserad AIF-fond som förvaltaren förvaltar och för varje AIF-fond som förvaltaren marknadsför inom EES. Årsberättelsen ska på begäran lämnas till fondens investerare. Årsberättelsen ska göras tillgänglig för och den behöriga myndigheten i AIF-fondens hemland. 1.en balansräkning eller motsvarande, 2.en resultaträkning eller motsvarande, 4.information om väsentliga ändringar i den information som ska lämnas i informationsbroschyren, samt 5.information om ersättningar. Räkenskaperna i årsberättelsen ska vara upprättade i enlighet med bestämmelserna om redovisning i det land där AIF-fonden är etablerad samt gällande fondbestämmelser, bolagsordning eller motsvarande. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om årsberättelse för en specialfond. AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder som enligt fond- bestämmelserna är öppna för investeringar av icke-professio- nella investerare ska i fråga om sådana fonder tillhandahålla 1.årsberättelsen senast efter räkenskapsårets ut- gång, och 2.en halvårsredogörelse senast från halvårets ut- gång. Kraven på information till investerare är en betydelsefull del av investerarskyddet i allmänhet och konsumentskyddet i synnerhet. Transparens och tillgång till information är dessutom i praktiken en förutsättning för att upprätthålla investerarnas förtroende. Det får till följd att de fonder som ryms inom direktivets definition av Informationskrav och rapportering till behörig myndighet AIF-fond som regel omfattas av krav på att någon form av årlig redovisning ska upprättas. AIF-fonder som omfattas av 6 kap. 1 § bokföringslagen (1999:1078), bl.a. aktiebolag och handelsbolag i vilka en eller flera juridiska personer är delägare, ska upprätta och offentliggöra års- redovisning i enlighet med årsredovisningslagen (1995:1554)3. Aktiebolag som upprättar årsredovisning ska i enlighet med 7 kap. 25 § aktiebolagslagen (2005:551) tillhandahålla redovisningshand- lingar och revisionsberättelse senast den ordinarie bolagsstämma där årsredovisningen ska behandlas. Bolagsstämman ska hållas från utgången av varje räkenskapsår (7 kap. 10 § samma lag). Handelsbolag där någon av delägarna är en juridisk person ska offentliggöra årsredovisningen och revisions- berättelsen genom att ge in handlingarna till registreringsmyndig- heten efter räkenskapsårets utgång (8 kap. 3 § årsredovisningslagen). Bestämmelserna i årsredovisningslagen bygger bl.a. på det fjärde bolagsrättsliga direktivet (78/660/EEG)4 som är tillämpligt på aktiebolag och motsvarande bolag med säte inom EES. AIF-fonder som är emittenter av värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad inom EES ska offentliggöra en årsredovisning senast efter räkenskapsårets utgång i enlighet med kraven i artiklarna 4.1 och 23.1 i det s.k. öppenhets- direktivet (2004/109/EG)5. Sådana AIF-fonder omfattas även av kravet på att offentliggöra en halvårsrapport för räkenskapsårets senast efter den berörda periodens utgång (artikel 5.1 i öppenhetsdirektivet). För svenska emittenter är dessa bestämmelser införda i 16 kap. 4 och 5 §§ lagen om värde- pappersmarknaden. En bestämmelse motsvarande artikel 22.1 i AIFM-direktivet bör införas i den nya lagen. Informationen i den årliga redovisning som en AIF-förvaltare ska tillhandahålla kan, men behöver inte, vara upprättad i enlighet med årsredovisningslagen. För att undvika sammanblandning av begreppen bör därför den i fondlagstiftningen 3Årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag upprättas i enlighet med lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. Försäkringsföretag upprättar årsredovisning i enlighet med lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkrings- företag. Dessa företag torde dock aldrig kunna omfattas av definitionen av en AIF. 4Rådets fjärde direktiv /660/EEG av grundat på artikel i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (EGT L 222, s. 1, Celex 31978L0660). 5Europaparlamentets och rådets direktiv /109/EG av om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG (EUT L 390, 31.12.2004 s. 38 Celex 32004L0109). Informationskrav och rapportering till behörig myndighet etablerade termen årsberättelse användas i den nya lagen för den rapport som ska tillhandahållas avseende AIF- fonder (jfr 4 kap. 18 § LIF). Kravet på årsredovisning i artikel 22.1 i AIFM-direktivet bör således genomföras genom en allmän bestäm- melse om att en AIF-förvaltare, för varje EES-baserad AIF-fond som förvaltaren förvaltar och för varje AIF-fond som förvaltaren marknadsför inom EES, ska tillhandahålla en årsberättelse från räkenskapsårets utgång. Årsberättelsen ska tillhanda- hållas av AIF-förvaltaren men behöver inte upprättas av förvaltaren, i den mån AIF-fonden själv gör detta. Årsberättelsen ska lämnas till investerarna i AIF-fonden på begäran och göras tillgänglig för och den behöriga myndigheten i AIF-fondens hemland (om det är ett annat än ). Direktivet föreskriver inte hur informationen ska lämnas till investerare eller göras tillgänglig för behöriga myndigheter. Detta är inte heller föremål för reglering i genomförandebestämmelser. Utredningens bedöm- ning är att detta bör tolkas som att det är möjligt för en AIF- förvaltare att lämna informationen till investerare på elektronisk väg och att göra den tillgänglig för behöriga myndigheter på för- valtarens webbplats. Informationen behöver inte ges in till den be- höriga myndigheten, såvida den behöriga myndigheten inte särskilt begär det (se avsnitt 11.4.1). Nuvarande bestämmelser om ingiv- ande av bl.a. årsberättelsen för en specialfond föreslås dock be- hållas, se vidare avsnitt 11.4.2. Även om de fonder som träffas av direktivets definition av AIF- fond omfattas av ett befintligt krav på årlig rapportering, varierar kraven på rapportens innehåll beroende på bl.a. fondens rättsliga ställning, var fonden har sitt säte och huruvida aktierna eller an- delarna i fonden är upptagna till handel på en reglerad marknad. För att möjliggöra flexibilitet i fråga om den information som ska tillhandahållas för en AIF-fond är artikel 22.2 i AIFM-direktivet, som reglerar årsredovisningens innehåll, allmänt utformad. En mot- svarande allmän bestämmelse bör införas i den nya lagen. Bestäm- melsen kommer att kompletteras av kommissionens genomför- andeförordning. Av den nya lagen bör även framgå förtydligandet i artikel 23 första stycket i AIFM-direktivet, att det är de redovis- ningsregler som är tillämpliga i det land där fonden har sitt säte samt gällande fondbestämmelser, bolagsordning eller motsvarande bestämmelser som reglerar fondens verksamhet som ska tillämpas vid upprättandet av årsberättelsen för en AIF-fond. Informationskrav och rapportering till behörig myndighet Årsberättelse och halvårsredogörelse för specialfonder och AIF-fonder som marknadsförs till icke-professionella investerare Enligt 4 kap. 18 § LIF ska fondbolag och värdepappersbolag, med tillstånd för fondverksamhet avseende specialfonder, för varje fond som de förvaltar upprätta en årsberättelse från utgången av varje räkenskapsår samt en halvårsredogörelse för räkenskapsårets från halv- årets utgång. Årsberättelse och halvårsredogörelse ska innehålla den information som behövs för en bedömning av fondens utveck- ling och ställning. Handlingarna ska på begäran skickas till andels- ägarna i fonden. Bestämmelsen bygger på artiklarna 68.1, 68.2, 75.1 och 75.3 i UCITS-direktivet. I artikel 69.3 och 69.4 samt bilaga B till UCITS-direktivet finns bestämmelser om den information som ska ingå i de periodiska rapporterna. Bestämmelserna har genomförts i svensk rätt genom föreskrifter från . Av 19 kap. föreskrifter och allmänna råd om investeringsfonder (FFFS 2008:11) framgår bl.a. att en årsberättelse ska bestå av resultat- och balans- räkning, uppgifter om investeringsfondens innehav och positioner i finansiella instrument, tilläggsupplysningar samt förvaltningsberätt- else. Föreskrifterna innehåller även grundläggande redovisnings- principer och definitioner av centrala begrepp, krav på resultat- och balansräkningens form och innehåll, värderingsregler, m.m. I halv- årsredogörelsen ska en mer översiktlig redogörelse för investe- ringsfondens ställning och utveckling lämnas. De föreslagna bestämmelserna om årsberättelse i den nya lagen bör i enlighet med förslagen i avsnitt 11.2.1 även omfatta special- fonder. Dagens krav i 4 kap. 18 § LIF på att en förvaltare av special- fonder för varje specialfond ska upprätta årsberättelse senast från räkenskapsårets utgång bör av konsumentskyddsskäl kvarstå i svensk rätt avseende sådana specialfonder som enligt fond- bestämmelserna är öppna för investeringar av icke-professionella investerare. Av samma skäl bör även kravet på att en halvårsredo- görelse för räkenskapsårets ska lämnas från halvårets utgång i enlighet med samma paragraf kvar- stå för sådana specialfonder. Innehållet i årsberättelsen för investeringsfonder regleras enligt gällande rätt i föreskrifter från . Utöver dessa bestämmelser saknas gällande redovisningsregler eller redovisnings- lagstiftning som är tillämplig för specialfonder. Informationskrav och rapportering till behörig myndighet bedömning bör redovisningsreglerna för investeringsfonder (nuvar- ande värdepappersfonder) och specialfonder även i fortsättningen i så stor utsträckning som möjligt överensstämma. Vad gäller special- fonder bör därför de övergripande bestämmelserna om årsredo- visningens form och innehåll i kommissionens förslag till genom- förandeförordning kompletteras med föreskrifter från Finansinspek- tionen. Ett bemyndigande att meddela föreskrifter om upprättande av årsberättelse och halvårsredogörelse för specialfonder föreslås därför införas i den nya lagen. I kapitel 7 föreslås att AIF-fonder som marknadsförs till icke- professionella investerare och som inte är specialfonder, ska om- fattas av ett krav på att andelarna ska vara upptagna till handel på en reglerad marknad. Sådana fonder kommer därmed att omfattas av öppenhetsdirektivets krav på att en emittent ska offentliggöra års- redovisning och halvårsrapport. Några kompletterande bestäm- melser avseende årsredovisning och halvårsrapport utöver detta för sådana AIF-fonder som marknadsförs till icke-professionella inve- sterare bedöms inte vara motiverade. Räkenskaperna i årsredovisningen ska enligt andra och tredje styckena i artikel 22.3 i AIFM-direktivet granskas av revisor i enlighet med det åttonde bolagsrättsliga direktivet (2006/43/EG), revisorsdirek- tivet6. Revisionsberättelsen ska återges i årsredovisningen i sin hel- het. Medlemsstaterna får tillåta att AIF-förvaltare som marknads- för icke EES-baserade AIF-fonder låter räkenskaperna i en sådan fond granskas av revisor i enlighet med de internationella revisions- standarder7 som är tillämpliga i det land där AIF-fonden har sitt säte. 6Europaparlamentets och rådets direktiv /43/EG av om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv /253/EEG (EUT L 157, , s. 87 Celex 32006L0043). 7I artikel 23.3 tredje ledet i den svenska versionen av AIFM-direktivet används termen redo- visningsstandarder, vilket är någonting annat än revisionsstandarder. Med hänsyn till att det inte är möjligt att genomföra revision i enlighet med redovisningsstandarder är utredningens bedömning att det rör sig om en felaktig översättning. I den engelska versionen av mot- svarande bestämmelse används begreppet auditing standards. Informationskrav och rapportering till behörig myndighet Genomförande i svensk rätt Förslag: Räkenskaperna i årsberättelsen ska vara granskade av AIF-förvaltarens eller, om annan än AIF-förvaltarens, AIF- fondens revisor. Granskningen ska utföras av en person med behörighet att utföra revision i enlighet med revisorsdirektivet. Revisionsberättelsen, med eventuella anmärkningar, ska i sin helhet återges i årsberättelsen. Revisionen av räkenskaperna i årsberättelsen för en AIF-fond som har sitt säte utanför EES får utföras i enlighet med inter- nationella revisionsstandarder som är tillämpliga i det land där AIF-fonden har sitt säte. Revisorerna i ett fondbolag ska enligt 4 kap. 19 § LIF granska de räkenskaper som ligger till grund för årsberättelsen för de inve- steringsfonder som fondbolaget förvaltar. Revisionsberättelsen ska återges i sin helhet i årsberättelsen för fonden. Bestämmelsen bygger på artikel 73 i UCITS-direktivet. I likhet med motsvarande bestämmelse i AIFM-direktivet framgår av artikel 73 i UCITS- direktivet att revisionen av räkenskaperna i årsberättelsen ska ut- föras av en person som bemyndigats att granska redovisningar i enlighet med revisorsdirektivet. Någon närmare precisering av vem som är behörig att utföra revision i ett fondbolag framgår emeller- tid inte av LIF utan följer av bestämmelserna om revision i 9 kap. aktiebolagslagen. Av 9 kap. 12 § aktiebolagslagen framgår att endast den som är auktoriserad eller godkänd revisor i enlighet med bestämmelserna i revisorslagen (2001:883) kan vara revisor i ett aktiebolag. Revisors- lagen genomför revisorsdirektivets behörighetsbestämmelser i svensk rätt. Någon ytterligare precisering av vem som är behörig att utföra revision i ett fondbolag är därmed inte nödvändig. En AIF-förvaltare och en AIF-fond som förvaltaren förvaltar behöver dock inte per automatik granskas av samma revisor. En uttrycklig bestämmelse om vem som är behörig att granska räken- skaperna i en AIF-fond bör därför införas i den nya lagen.