sou · H0B331 · 2012-05-04 00:00:00 — Till skillnad mot andra stödformer är nystartsjobben en rättighet för dem som uppfyller villkoren för insatsen.14 Det görs således ingen behovsprövning vid beslut om nystartsjobb. Detta bidrar till enkelheten, men medför även en risk att personen skulle ha fått arbetet även utan subvention. Denna risk för undanträngning i form av dödviktseffekter är troligen högre i de övre inkomst- skikten. Inom arbetsmarknadsforskningen framhålls att undan- trängningseffekter generellt sett är ett mindre problem när subven- tionerade anställningar riktas mot långtidsarbetslösa (och , 2010). De särskilda lönestöden för personer med funk- tionsnedsättning kan räknas till denna grupp av subventionerade anställningar med mindre undanträngningseffekter (se också avsnitt 3.7). Genom sin enkla konstruktion som en rättighet är däremot sannolikt träffsäkerheten för nystartsjobben sämre. Vid utredningens intervjuer med arbetsförmedlare framkommer att de upplever nystartsjobbens enkla regelverk som positivt. Å andra sidan anser många förmedlare att stödformen inte möter behoven hos de personer som står allra längst ifrån arbets- marknaden, däribland personer med funktionsnedsättning (Stats- kontoret, 2011). För dessa personer passar ofta lönebidrag bättre, eftersom den stödformen i högre grad kan innehålla villkor om arbetsplatsanpassning och andra stöd- och utvecklingsinsatser för att långsiktigt öka den arbetssökandes arbetsförmåga. En anställ- ning med lönebidrag eller trygghetsanställning innebär också att Arbetsförmedlingen kontinuerligt följer upp anställningen. Denna kontakt med såväl den anställde som med arbetsgivaren kan förhindra att anställningen avbryts . Någon upp- följning finns inte inom nystartsjobben. 13Med en lön på och med en arbetsgivaravgift på blir subven- tionen . Med två arbetsgivaravgifter blir subventionen (2*31,) . Subventionsgraden uppgår till (/). 14Ett sådant villkor är att personen varit arbetssökande under eller har haft ersättning från sjukförsäkringen . Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet Nystartsjobb kan enligt utredningens bedömning vara en bra insats för vissa personer med mindre omfattande funktionsnedsätt- ningar där målet efter insatsen är ett arbete utan stöd. Med ett nystartsjobb kan individen få arbetslivserfarenhet och värdefulla kontakter på arbetsmarknaden. Även nystartsjobb kan vid behov kombineras med andra stöd, som t.ex. särskilt introduktions- och uppföljningsstöd () och stöd till arbetshjälpmedel. Om ett arbete utan stöd efter perioden med nystartsjobb inte bedöms vara en trolig utveckling kan emellertid individen hamna i en återvändsgränd när nystartsjobbet upphör, eftersom insatsen inte kan följas av andra lönestöd i en pågående anställning. Nystarts- jobb innehåller inte heller möjligheter till stöd för särskilda utveck- lingsinsatser som kan bidra till att arbetsförmågan utvecklas. En utvecklings- respektive en trygghetsanställning ger enligt utred- ningens mening bättre möjligheter till utveckling av arbetsför- mågan respektive en mer långsiktig lösning i de fall ett arbete utan lönestöd inte är en trolig följd. 6.6.3Behov av långvarigt stöd Uppföljningar av lönebidrag visar att många personer har en anställning med detta lönestöd . av samtliga personer med lönebidrag har beviljats detta . Tanken bakom stödet – att det ska vara tidsbegränsat och leda till ett arbete utan stöd – har visat sig inte hålla fullt ut. Många av de personer som har en anställning med lönebidrag har uppenbarligen behov av stöd , men lönebidrag har varit den form som har funnits att tillgå. har möjlighet- erna att anvisa personer med behov av långvarigt stöd till varit begränsade. Skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare () utgör också i många fall en insats för personer med behov av långvarigt stöd. Det finns ingen tidsgräns för hur länge OSA kan pågå. Bland dem som har ett offentligt skyddat arbete har emellertid enbart en tillsvidareanställning. I vissa kommuner beviljas inte OSA . Detta motiveras med att kommunerna behöver få omsättning på platserna och att insatsen ska ses som en hjälp på vägen mot ett reguljärt arbete. Men det finns också exem- pel på personer som har haft OSA . Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet sakligen är kommunerna som anordnar OSA varierar både tiden med insatsen och syftet och inriktningen med detta lönestöd. När trygghetsanställning infördes tillkom ytterligare möj- ligheter. Trygghetsanställningar har också successivt ökat i omfatt- ning och har fyllt sin funktion som ett alternativ till för personer som har långvariga behov av ett subventionerat arbete. Ökningen visar att det finns en beredskap på den reguljära arbets- marknaden att anställa personer med mer långsiktiga behov av anpassat arbete med lönestöd. Denna utveckling ligger väl i linje med utvecklingen även i andra länder. I , i och i har förslag presenterats som alla förordar mer av anpassat arbete på den reguljära arbetsmarknaden för personer med långvariga stödbehov (avsnitt 3.3). Svaren i den intervjuundersökning som utredningen uppdragit åt SCB att genomföra (bilaga 5) visar att av dem som har stöd i form av en trygghetsanställning tycker sig ha möjlig- het att utvecklas i sitt arbete. uppger att arbetet är anpassat efter deras förutsättningar. anser att de har lagom mycket att göra. Dessa exempel på positiva upp- levelser av att vara anställd med denna typ av lönestöd styrker en fortsatt inriktning mot mer av stöd för arbete på den reguljära arbetsmarknaden även för personer med nedsatt arbetsförmåga som har behov av långvariga insatser (se vidare avsnitt 6.6.4). kan ofta erbjuda lämpliga arbetsuppgifter i en för personer med nedsatt arbetsförmåga anpassad arbetsorganisation och arbetsmiljö. I en rapport från Tillväxtanalys (2011) redovisas att Arbetsförmedlingens stöd till insatser hos arbetsintegrerande sociala företag är relativt omfattande. Mellan och september 2011utbetalades till av alla sociala företag som ingick i analysen. Lönebidrag var den vanligaste stödformen för anställningar i sociala företag () följt av trygghetsanställning (). I förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder uttrycks explicit att skyddat arbete hos är till för personer vars arbetsförmåga är så nedsatt att deras behov inte kan tillgodoses genom andra insatser. För trygghets- anställningar anges endast att insatsen är till för personer vars behov inte kan tillgodoses genom andra insatser, men Arbetsför- medlingens tillämpning av förordningen innebär att även personer som beviljas en trygghetsanställning ska ha en omfattande nedsätt- ning av arbetsförmågan. beviljades enbart 200 personer Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet en trygghetsanställning där bidragsnivån var lägre än . Detta innebär att det saknas en insats för personer som till följd av sin funktionsnedsättning har en långvarig men mindre omfattande nedsättning av arbetsförmågan. Enligt utredningens bedömning bör varaktigheten i behovet av lönestöd vara avgörande för vilken form av lönestöd som ska beviljas till personer med funktionsnedsättning, inte graden av ned- sättning av arbetsförmågan. De återkommande omprövningarna som sker av lönebidrag har inriktningen att bidragsnivån successivt ska minska. I de fall då arbetsförmågan inte kan antas återkomma skapar detta både en omotiverad otrygghet för den enskilde och en osäker situation för arbetsgivaren. Utredningen anser vidare att de individuella behoven bör styra vilken stödform som erbjuds även personer med de funktionsned- sättningar som insatsen offentligt skyddat arbete riktar sig till. Individens behov bör stå i centrum, inte vilken arbetsgivare som ansvarar för att erbjuda olika insatser. 6.6.4Likheter och skillnader mellan arbete hos och trygghetsanställning har förflutit sedan Inte bara (SOU 2003:56) gjorde en gedigen genomlysning av verksamhet. har omstruktureringen inom tagit ytterligare steg mot mer tjänster och bemannade lösningar och mindre verksamhet i egna verkstäder. Verksamheten är, oavsett verksamhetsområde, fortfarande organiserad för att särskilt möta behoven hos personer med funktionsnedsättning, men karaktären av skyddade verkstäder har minskat. har trygghetsanställningarna inneburit ytter- ligare möjligheter till lönestöd på den reguljära arbetsmarknaden för personer med omfattande funktionsbegränsningar och lång- variga behov. finns således inte bara , utan en mångfald olika arbetsgivare som med de lönestöd och anordnarbidrag som finns för trygghetsanställningar erbjuder arbeten med olika inriktningar, i olika verksamheter och i alla delar av landet. () är fler personer anställda med stöd i form av en trygghetsanställ- ning (19 288 personer) än som har en anställning hos (18 600 personer). Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet Utredningens utgångspunkt är att insatserna för personer med nedsatt arbetsförmåga så långt möjligt ska utformas utifrån den enskildes behov. Arbete hos och trygghetsanställning är två former av subventionerade anställningar som båda är avsedda för samma grupp av personer – de som har en omfattande nedsätt- ning av arbetsförmågan och ett långvarigt behov av subventionerat arbete. I båda fallen handlar det om att möta individernas behov av meningsfullt och utvecklande arbete genom att arbetsgivaren får en subvention som kompenserar för nedsättningen av arbetsförmågan. Stödets utformning till arbetsgivaren skiljer sig emellertid. får en årlig merkostnadsersättning i form av en klumpsumma, medan arbetsgivare som erbjuder trygghetsanställningar får individ- baserade ersättningar som utgår ifrån arbetsförmågan hos de anställda. I utredningens uppdrag ingår bl.a. att pröva möjlighet- erna att införa en mer enhetlig finansiering till (se vidare avsnitt 6.7). (SOU 2003:56) lät () genomföra en undersökning bland anställda med funktionsnedsättning i syfte att få underlag om hur de anställda upplever sitt arbete, sin arbetsmiljö och den utveckling de får genom arbetet. Undersökningen har upprepats till denna utredning, och har uppdraget till SCB även omfattat intervjuer med personer med en trygghetsanställning (bilaga 5). I det följande redovisas dels jämförelser för med resultaten , dels jämförelser mellan anställda hos och personer med en trygghetsanställning. Beskrivningen tar sin utgångspunkt i uppdrag enligt bolagsordningen – att skapa meningsfulla och utvecklande arbeten där behoven finns. Arbete hos skiljer sig från ett arbete med en trygghets- anställningar främst genom organisationen av arbetet. är ett storföretag med många olika verksamheter vilket ger möjlig- heter till olika arbetsuppgifter hos samma arbetsgivare. Personer med en trygghetsanställning finns hos en mångfald av arbetsgivare, men särskilt hos mindre företag. För personer med stora behov har också de sociala arbetsintegrerande företagen tagit en ökande roll. Trygghetsanställningar kan erbjudas av alla slags arbetsgivare förut- Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet satt att de har möjlighet att göra de anpassningar av arbetsuppgifter och arbetssituation som motsvarar den enskildes behov. ska producera varor och tjänster som efterfrågas på marknaden. Detta innebär att arbete hos , på samma sätt som för personer med trygghetsanställning, handlar om riktiga arbeten. Jobben har därmed inte skapats i rehabiliteringssyfte även om syftet med verksamheten är rehabilitering genom arbete. För både Samhallanställda och personer som arbetar med stöd i form av en trygghetsanställning hos en arbetsgivare på den ordi- narie arbetsmarknaden ska arbetsförhållandena vara så normala som möjligt och ge möjlighet till delaktighet, medinflytande och gemen- skap på arbetsplatsen. SCB:s intervjuundersökning visar att den absoluta majoriteten, både bland anställda och bland personer som har en trygghetsanställning, trivs med sina arbeten (se tabell 6.15). Likaså framgår att de allra flesta upplever att arbetet är anpassat efter deras behov och förutsättningar. Andelen är dock något lägre bland anställda, och bland dessa är det också en större andel (jämfört ) som uppfattar att arbetet ställer för höga krav på dem. har förändrats sedan jag började. Då var arbetet anpassat efter individens förutsättningar, nu är det som vilket städföretag som helst. ska allt ske på tid, man blir stressad när man inte får jobba i sin egen takt. (Intervjuperson anställd hos ) Jag är nöjd med den hjälp jag fått. Jag hittade mitt jobb själv, men från Arbetsförmedlingen och har jag haft bra stöd. Jag har hört om folk som inte fått hjälp, men jag har mött kompetent, engagerad och duktig personal som lyssnat på mig. Jag hade tur som hittade något som passade mig bra och som gick att anpassa efter mina behov! (Intervjuperson med trygghetsanställning) I (2008) granskning av framkommer att såväl arbetsförmedlare som personalledare på uppfattar att bolaget ställer högre krav än tidigare på arbetsförmågan hos de anställda. Detta är enligt arbetsförmedlarnas uppfattning den viktigaste orsaken till att det har blivit svårare att anvisa till arbete hos . Också utredningens samtal med arbetsförmedlare har bekräftat denna bild. I enkät till arbetsförmedlare fanns även alternativet att funktionsnedsättningen hos de inskrivna vid Arbetsförmedlingen har ökat, men detta skäl var det en betyd- ligt mindre andel av handläggarna som angav var av stor betydelse som förklaring till svårigheterna att anvisa till . Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet Källa: , bilaga 5. hade en omfattande undersyssel- sättning bland sina anställda till följd av vikande efterfrågan. hade , eller drygt 4 000 personer, för lite eller inga arbetsuppgifter. I SCB:s uppföljningsundersökning anger nio pro- cent att de har haft för lite arbetsuppgifter. Denna uppgift stämmer ganska väl överens med företagets egen redovisning som anger att 2011 av de anställda räknas som resurspersoner, vilket innebär att de har mindre än 20 procents beläggning av sin arbetstid (2011; 2012). Bland personer med trygghetsanställning är det som anger att de har för lite arbetsuppgifter. Detta indikerar svårigheterna för att åstadkomma ett jämnt flöde av uppdrag som kan anpassas till de anställda. Även om undersysselsättningen har minskat inom sedan krisåren anser utredningen att det är problematiskt att var tionde anställd upplever sin arbetssituation som att de har för lite att göra. Då saknas grundförutsättningen för ett meningsfullt arbete. I årsredovisning räknas nära 2 500 anställda som resurspersoner. bedrivs ett strukturerat och ambitiöst arbete för att utveckla de anställda där det ingår såväl interna yrkesrelaterade kurser, som jobbsökaraktiviteter och andra motiveringsinsatser för att förbereda anställda för en övergång till annat arbete. Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet hälften av de intervjuade uppger också att de har deltagit i utbild- ning , och nära två tredjedelar känner till att de har en personlig utvecklingsplan (tabell 6.16). Två röster från utredningens intervjuundersökning uttrycker fördelarna med på följande sätt: Jag tycker att dom har varit jättebra mot mig. Man engagerar folk på olika kurser. Jag önskar att man kommit hit tidigare. Jag tycker det känns bra att man kan prova på olika yrken inom , det tycker jag är bra. Att man inte behöver känna press känns också tryggt, att man inte behöver vara rädd att förlora jobbet, det är jättebra med . Som ett mått på företagets utvecklingsuppdrag anger staten i avtalet med ett mål för andelen av de tillsvidare- anställda som ska övergå till ett annat arbete. Övergångsmålet, som uppgår till , upplevs som starkt styrande för personalledarnas arbete. Under både 2010 och 2011 var Samhall- anställda ute på totalt drygt 2 000 praktikperioder i andra företag. Även inriktningen mot uppdrag i form av bemannade lösningar ökar chanserna för de anställda att både pröva olika arbetsuppgifter och att få kontakter med andra arbetsgivare vilket kan leda vidare till ett arbete utanför . För anställda med en trygghetsanställning ska en utvecklingsplan upprättas av Arbetsförmedlingen, vilken ska följas upp tillsammans med den anställde och hans eller hennes arbetsgivare. Det är dock enbart en av fyra av de intervjuade personerna med en trygghets- anställning som känner till att de har en individuell utvecklingsplan. Det är också en betydligt lägre andel än bland anställda som uppger att de har deltagit i någon form av utbildning . I intervjuerna med personer med en trygg- hetsanställning var det flera som valde att särskilt kommentera att utvecklingsinsatserna är ganska begränsade: Eftersom det är flera personer som blivit anvisade genom Försäkrings- kassan och Arbetsförmedlingen så anser jag att man borde kolla upp hur det går för de anvisade personerna. Man borde upprätta en utveck- lingsplan och ha med vid uppföljande möten. Tas inga initiativ till vidareutbildning inom företaget. Vill lära mig mer saker. AMS borde ställa krav på arbetsgivaren att anställningen är meningsfull och att det finns möjligheter till utveckling. Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet Trots att utbildningsinsatser verkar vara mer vanligt förekom- mande inom är det ändå en högre andel av personerna med trygghetsanställning som uppger att de tycker att det finns möjligheter att utvecklas i arbetet. Vad gäller övergångar till annat arbete uppnådde sitt mål om fem procents övergångar 2010, men cirka hälften av dessa återvände till företaget med den återanställningsrätt som gäller för anställda inom . Netto uppgick därmed övergångarna till . Nästan samtliga innebar en övergång till ett arbete med lönebidrag. För personer med en trygghetsanställning 2010 visar Statskontoret (2011a) att av de knappt 14 000 personerna övergick till ett arbete utan stöd, och 6,8 pro- cent gick över till en anställning med lönebidrag. Rörligheten är därmed större bland personer som har en trygghetsanställning. I båda grupperna är det enbart fyra av tio som uppger att de har tillgång till företagshälsovård. Detta är anmärkningsvärt lågt, och kan inte anses uppfylla de krav som bör ställas på arbetsgivare till personer med funktionsnedsättning. Som jämförelse uppger av samtliga anställda i att de har tillgång till företagshälsovård i senaste arbetsmiljö- undersökning . Källa: , bilaga 5. Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet hade verksamhet i 169 kommuner (, 2011). I avtalet mellan staten och har angetts att bolaget, om möjligt, bör ta regionalpolitisk hänsyn i samband med eventuella omstruktureringar och undvika att lägga ner verksamhet på orter med en svag arbetsmarknad.15 Personer med funktions- nedsättning har ofta svårare att flytta till en ny ort vid arbetslöshet, och även kortare pendling kan vara svårt att lösa. På vissa mindre orter är den största arbetsgivaren, efter kommunen. Svårigheterna att upprätthålla en regional spridning torde ha ökat i takt med att produktion i egna verkstäder har minskat. Tjänsteverksamheter och bemannade lösningar förutsätter en marknad i närområdet, som på många mindre orter är svår att uppbringa. har aviserat två förestående förändringar i – verksamheterna i och slås ihop, och i ska verksamheten styras om mot , och . Både och har lidit av undersysselsättning , och konstaterar att man trots ansträngningar att få in nya kunder och uppdrag inte har lyckats att skapa meningsfulla och utvecklande arbetsuppgifter åt de anställda. Vid utredningens studiebesök har framkommit att på mindre orter försöker lösa tillgången på arbete för sina anställda genom att placera ut enstaka personer i andra företag. Bemannade lösningar avser i vanliga fall att tar större bemannings- uppdrag i andra företag, med större eller mindre ansvar för driften, men alltid med ansvaret för personalledningen. Detta blir ofta en win-win situation – kunden behöver inte fundera över anpass- ningar och löser sitt rekryteringsbehov, och de anställda får chans till utveckling och kommer närmare ett arbete på den öppna arbets- marknaden. Utplacering av enstaka personer överensstämmer dock enligt utredningens uppfattning inte med uppdrag. Såväl ansvaret för arbetsledning som för att säkerställa att arbetssitua- tionen är anpassad efter den anställdes behov är rimligen svårt att uppfylla med enstaka besök av arbetsledaren. Dessutom kan en konkurrenssituation uppstå mellan och Arbetsförmed- lingen där två statliga aktörer arbetar med olika finansiella lösningar 15 Skrivningen om regionalpolitisk hänsyn infördes i avtalet efter att gått emot en föreslagen neddragning av merkostnadsersättningen till i samband med behandling av Budgetpropositionen (bet. 1996/97:AU1). Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet i relation till arbetsgivare i försöken att hitta lämpliga arbetsplatser för personer med funktionsnedsättning. Enligt utredningens bedömning är trygghetsanställningar en bättre lösning på mindre orter när det saknas tillverkningsuppdrag eller andra liknande uppdrag som är mindre känsliga för det geo- grafiska läget. framstår inte som den mest ändamålsenliga arbetsmarknadspolitiska åtgärden i dessa fall. För dem vars behov inte kan tillgodoses genom andra insatser För Samhallanställda beslutar Arbetsförmedlingen inte om indivi- duella lönebidrag baserade på graden av nedsättning av arbetsför- mågan. Därmed saknas möjligheten att genom jämförelser av sub- ventionsgraden dra slutsatser om det är personer med hög grad av nedsättning av arbetsförmågan och vars behov inte kan tillgodoses genom andra insatser som också anvisas till . Längden innan anvisningen äger rum kan dock ge en fingervisning om i vilken utsträckning arbete hos respektive trygghetsanställning används som en insats efter att övriga möjligheter har prövats. För del verkar detta inte alltid vara fallet. I Statskontorets redovisning (2011a) framgår att har mellan av de nyanställda hos respektive år haft en inskrivningstid på Arbetsförmed- lingen som är kortare än . Bland personer med trygg- hetsanställning har motsvarande andel varierat . Beslut om en trygghetsanställning sker därmed huvudsak- ligen av arbetslöshet eller deltagande i andra insatser.16 För nyanställningar till är det inte lika uppenbart att så är fallet. Jag är jättetacksam för möjligheten. När jag blev sjuk upplevde jag det som att: här har du en liten slant, nu får du klara dig själv. Jag fick panik. Jag vill jobba när jag är frisk nog men kan inte jobba när jag har ett skov. Alla som är friska nog att få jobba ska få jobba men ingen som är för sjuk ska tvingas att jobba. En arbetslinje är bra när den inte drivs in absurdum. (Intervjuperson med trygghetsanställning) Nyanställningarna hos avviker också från deltagarna i andra insatser för personer med funktionsnedsättning genom den 16 Även bland personer som har beviljats en anställning med lönebidrag är det en mindre andel, mellan , som har haft en kortare inskrivningstid än än bland dem som får en anställning hos . Reformbehov för arbete, utveckling och trygghet höga andelen utrikes födda. var av dem som nyanställdes hos födda utanför , i övriga subven- tionerade anställningar varierade andelen utrikes födda mellan (figur 6.7). var totalt av anställda utrikes födda, varav hälften var födda utanför . I uppgick andelen av samt- liga anställda som var födda utanför till , och i var motsvarande andel av de anställda. Detta är en anmärkningsvärd överrepresentation, både i jämförelse med övriga subventionerade anställningar och i förhållande till andelen utrikes födda i arbetskraften respektive inskrivna vid Arbetsförmedlingen. Utredningen vill därför resa frågan om anvisningen till arbete hos i samtliga dessa fall rimligen kan ha sin grund i en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbets- förmåga. Källa: Arbetsförmedlingen och . Vid utredningens studiebesök hos olika Samhallverksamheter har den höga andelen utrikes födda förklarats med att många har svårt att få arbete också till följd av sina språksvårigheter. Utredningen vill här understryka att bristande språkkunskaper inte utgör en