sou · H0B310d4 · 2012-05-02 00:00:00 — valde i sin doktorsavhandling att studera utgivningen av fiktionsprosa för barn och ungdom 1870–1950 genom att excerpera materialet i nationalbibliografin (Mählqvist 1977). 4 Vid förfrågningar till inför författandet av undertecknads huvudartikel i denna antologi har det inte gått att få fram siffror som stämmer med dem som har redovisats. Appendix: Frågan som alla glömde gren studerade däremot hela utgivningen av barn- och ungdomslitteratur –1975 (Tellgren 1982). Då den årliga utgivningen under sistnämnda period steg från strax över 500 titlar till närmare 1 000 (Tellgren 1982, s. 24) säger det sig självt att det krävs stora forskningsprojekt för att på samma sätt kunna studera utgivningen därefter. Någon större kvantitativ studie av barn- och ungdomsboksutgivningen utifrån ett tillförlitligt material har heller inte genomförts. I stället har man varit hänvisad till KB:s årliga, övergripande statistik över det svenska trycket, alternativt egna sökningar i den nationalbibliografiska deldatabasen i Libris. Den av KB framtagna statistiken är problematisk så till vida att den tas fram endast några månader den täcker och därmed inte inkluderar det material som skickas in till KB efter denna tidpunkt. I gengäld inkluderas det eftersläpande materialet i kommande års statistik, men resultatet blir alltså felaktigt. Vissa år har KB även haft större eftersläpningar än vanligt till följd av bristande resurser. Det gäller exempelvis , men har förekommit även . 2007 var ett sådant år, vilket medförde att mer av utgivning än normalt katalogiserades (se tabell 1; Nauri ). KB:s statistik har som nämnts också problemet att den inte är särskilt detaljerad. Litteratur för barn och ungdom särskiljs som egen kategori, men de enda underkategorier som utgivningen sedan bryts ner i är nya verk och nya upplagor, skönlitteratur och övrig litteratur, publiceringsspråk samt originalspråk för verk översatta till svenska (se t.ex. KB 2011b). Den bästa källan för att få en så fullständig bild som möjligt av den utgivning KB registrerar är den nationalbibliografiska deldatabasen i Libris, där eftersläpande verk efter hand registreras. Dock erbjuder inte heller databasen några särskilt goda möjligheter att isolera underkategorier eftersom systemet inte är anpassat för detta. Systemet är heller inte anpassat för vanliga användare. Det krävs till exempel ofta booleska sökningar för att kunna isolera en viss kategori litteratur från det övriga svenska trycket. Eftersom det har funnits behov av betydligt mer detaljerad statistik inom det barn- och ungdomslitterära området än vad KB har tagit fram, har Sbi tagit fram egen statistik inom ramen för sin årliga bokprovning, vilken även innehåller en analysdel där utveckling och trender diskuteras. Denna statistik är baserad på de verk som Sbi får sig tillsända av förlag, författare, tryckerier eller KB och är den mest detaljerade statistik över den svenska bokutgivningen som tas Appendix: Frågan som alla glömde fram löpande för alla kategorier. Statistiken har utvecklats och utvidgats år och redogjorde för fördelningen mellan litteraturkategorier, svenska original och översättningar (inklusive fördelning utifrån originalspråk), förstaupplagor och återutgivning, förlag, huvudpersonernas kön samt antalet debutanter (2011). Även Sbi:s statistik har emellertid sina problem. I likhet med KB:s statistik finns en brytpunkt några månader efter det aktuella årets slut och hänsyn tas därmed inte heller här till den eftersläpning av insänt material som kan förekomma. Till skillnad från KB kompletterar Sbi heller inte med det eftersända materialet i efterhand, varför det inte finns någon möjlighet att senare presentera en fullständig bild av utgivningen. Hur många titlar som saknas i Sbi:s statistik är omöjligt att säga utan en grundligare genomgång av materialet, men antalet är enligt institutet självt inte försumbart ().5 Denna typ av eftersläpningar kan medföra snedvridningar i totalbilden då de kan gälla enskilda förlag eller vissa kategorier av förlag som ger ut en viss typ av litteratur. Det är i efterhand svårt att reda ut vad som har ingått i det eftersläpande materialet, men om det följer mönstret för vuxenutgivningen rör det sig framför allt om utgivning från småförlag och egenutgivare (jfr Warnqvist 2007, s. 26), vilket skulle kunna ge en skev bild av fördelningen av marknadsandelar. Småförlagen och framför allt egenutgivningen är också kategorier med en hög andel debutanter, varför det även här finns anledning att peka på statistikens osäkerhet. En jämförelse mellan KB:s och Sbi:s statistik En analys av KB:s siffror över barn- och ungdomslitteraturen 2001–2010 visar hur eftersläpningen har påverkat resultatet. är det tydligt att eftersläpningen har varit stor, vilket också gör att utgivningen och 2005 ser ut att vara något mer omfattande än den faktiskt var. Samma sak gäller som nämnts , vilket påverkar totalsiffran . En mer rättvisande bild av utgivningen ger den nationalbibliografiska deldatabasen i Libris, och denna lämpar sig därför bättre för en jämförelse med Sbi:s siffror. Observeras bör dock att KB, till skillnad från Sbi, har registrerat alla publikationstyper i sin databas, medan Sbi av ekonomiska och praktiska skäl inte har samlat in e-material. Vid en jämförelse måste alltså e-utgivningen räknas bort i KB:s siffror (se tabell 1). Skillnaden i antalet registrerade verk mellan KB och Sbi – 2010 landar på närmare 350 titlar. Det speglar en del av den icke-registrerade eftersläpningen hos Sbi, men inte allt, då det även finns vissa skillnader i vad som registreras som slår åt andra hållet. Sbi räknar i sin statistik till exempel med en hel del nytryck med mindre förändringar som av KB inte betraktas som nya verk. 5 En jämförelse mellan Sbi:s och KB:s totalsiffror för tioårsperioden –2010 exklusive e-publikationer (se tabell 1) indikerar att det skulle röra sig om cirka 30 titlar , men omständigheter som att Sbi i sin statistik i hög utsträckning medräknar nytryck med mindre förändringar talar för att den faktiska siffran är betydligt högre än så (se vidare nedan). Appendix: Frågan som alla glömde Oavsett dessa skillnader står det klart att Sbi:s statistik är nästan lika omfattande som KB:s (se tabell 1). Går man ner på detaljnivå finns emellertid ytterligare skillnader i hur materialet registreras, huvudsakligen orsakade av den mänskliga faktorn, det vill säga att bibliotekarier och katalogisatörer vid de båda biblioteken gör olika bedömningar av hur verket ska klassificeras. Detta kan gälla litteraturkategori eller bedömningen om vad som är ett nytryck respektive ny upplaga, men även frågan om ett verk över huvud taget ska klassas som avsett för barn eller ungdomar. Ett problem på kategorinivå, som uppstår vid en jämförelse av utgivningen inom en viss kategori i Sbi:s statistik och i , är det faktum att KB tillämpade dubbelklassificering (använder KB och inte SAB som klassifikationssystem, vilket innebär att man i fortsättningen bara tillämpar en kod). I KB:s statistik förekommer ett enskilt verk endast en gång, men vid egna sökningar i deldatabasen, vilket krävs om man vill komma åt en viss litteraturkategori, får man träff på verk även om den klassifikation man har sökt på inte är huvudsignum för verket. Sbi arbetar med huvud- och underkategorier, och i de fall där ett verk kan föras till mer än en kategori är det huvudkategorin som har avgjort vart titeln har förts i statistiken. Som tabell 2 visar påverkas detta inte nämnvärt vid egna sökningar i Sbi:s biblioteksdatabas . Vid sökningar utifrån klassificeringar i KB:s deldatabas framgår att antalet diktsamlingar för barn och unga publicerade 2001–2010 som klassificerades under Hc.03,u uppgick till 126 titlar. Sbi redovisar för hälften, 63 titlar, under rubriken i sin statistik (se tabell 2). I finns möjlighet att ta fram listor där även det eftersläpande materialet finns med, men som tabell 2 visar gör det ingen större skillnad i detta fall. Det är en genomgående trend att den digitala nationalbibliografin listar betydligt fler lyriktitlar än Sbi. Delvis beror det på att KB tillämpar dubbelklassificeringar, delvis på att bedömningen av vad som är att betrakta som lyrik för barn har skilt sig åt på de båda biblioteken.6 På grund av att KB numera använder är det troligt att skillnader som dessa blir mindre , men de kommer att kvarstå för all detaljerad statistik för tiden som tas fram ur nationalbibliografin av någon annan 6 Stickprov visar att KB listar verk som innehåller dikter, ramsor, visor eller rimmade berättelser skrivna för barn som barnlyrik, men även bilderböcker och ABC-böcker om dessa är rimmade eller har andra lyriska kvaliteter. Sbi däremot förefaller konsekvent ha fört de senare till andra kategorier. Så har exempelvis och liten skär och många små brokiga skas Simsalabims Stockholms ABC (ny utg. 2009) och jubileumsutgåvan av (2010) fått huvudkategori Bilderböcker hos Sbi och kommer därför inte med under kategorin Poesi i deras statistik. Samtliga har dock underkategori och är sökbara på detta i Sbi:s databas . Appendix: Frågan som alla glömde än deras egna statistiker. Även ett ökat samarbete mellan KB och Sbi gör att skillnaderna successivt kommer att minska. Både KB:s och Sbi:s statistik rymmer emellertid fler problem på detaljplanet än vad som har kunnat diskuteras här. Barnlyriken har endast fått utgöra ett exempel. Problemet med att få fram en heltäckande, detaljerad och pålitlig statistik över bokutgivningen i har som nämnts funnits . De problem som ovan har noterats i KB:s statistik är förstås inte isolerade till det barn- och ungdomslitterära området utan gäller för hela det svenska trycket. Vad som krävs är en mer detaljerad löpande statistik och ett mer användarvänligt och forskningsanpassat nationalbibliografiskt gränssnitt i databasen. Detta skulle vara av värde för både branschen och forskningen samt ge bättre underlag för framtida litteraturutredningar. Eftersom KB har ansvaret för att samla in det svenska trycket har alla förutsättningar för att ta fram en rik, detaljerad och användbar statistik över den svenska bokutgivningen. Men har inget statistikansvar inom detta område och inga resurser att lägga på att utveckla den övergripande statistik som ändå tar fram och presenterar på sin webbplats. Den enda tänkbara lösningen på hur den samtida och framtida bokutgivningen ska kunna beskrivas med pålitlig statistik är att lösa den löpande statistikens brister genom att göra den tillförlitlig och mer detaljerad. Utgivningen är för stor för att den humanistiska forskningen med dess begränsade resurser i efterhand ska kunna reparera skadan annat än punktvis. KB måste alltså få ett statistikansvar inom området samt särskilda medel för detta uppdrag. Den typ av närgranskning av utgivningen med analyser av trender och utveckling som Sbi genomför ligger emellertid utanför KB:s verksamhet. Analysen är unik inom den svenska bokutgivningen, och särskilt viktig inom just det barn- och ungdomslitterära området, då den är användbar inte bara för forskningen utan även för exempelvis pedagoger och bibliotekarier i det fortlöpande läsfrämjande arbetet. Det är följaktligen av största vikt att även Sbi har möjlighet att utveckla sin statistik, exempelvis till att omfatta fler variabler samt inkludera det eftersläpande materialet. Även här saknas dock medel. Med tanke på att Sbi har varit föregångare i arbetet med den löpande statistiken samt att utgivningen av barn- och ungdomslitteratur är särskilt viktig att kartlägga och beskriva, vore ett sätt att utnyttja Sbi:s expertis att ge institutet statistikansvaret för det barn- och ungdomslitterära området. Sbi har redan nationellt ansvar för att ta fram ämnesord för barn- och ungdomslitteratur. Med ett delat statistikansvar mellan KB och Sbi och särskilda medel för att utveckla hållbara metoder finns alla möjligheter att skapa en statistik över bokutgivningen för framtidens behov. Appendix: Frågan som alla glömde Källor: (SvF 2011); Kungl. (KB 2011a, KB 2011b); (Sbi dokumentation). Källor: Kungl. (KB 2011b); (Sbi dokumentation) och databasen (). Appendix: Frågan som alla glömde , (1996). Barnböcker utgivna i –99: En kommenterad bibliografi. Skrifter utgivna av 60. , (red.) (2010). Mediesverige 2010: Statistik och analys. , (1977). Statligt litteraturstöd (Ds U 1977:14). : LiberFörlag/ Allmänna förlaget. , (1967). Kronologisk bibliografi över barn- och ungdomslitteratur utgiven i –1839. Årsböcker i svensk undervisningshistoria 47. , (1988). Barnböcker utgivna i 1840-89: En kommenterad bibliografi. Skrifter utgivna av 30. Mählqvist, (1977). Böcker för svenska barn 1870–1950: En kvantitativ analys av barn- och ungdomslitteratur i . Skrifter utgivna av 5. Nauri, , enhetschef, , . , , (telefonintervju). Nauri, , enhetschef, , . , , (e-post). Tellgren, (1982). På barnens bokmarknad: Utgivningen av barn- och ungdomslitteratur i –1975. Skrifter utgivna av 14. Warnqvist, (2007). Poesifloden: Utgivningen av diktsamlingar i –1995. Skrifter utgivna av vid i 54. KB (2011a). p:/// soka/Bibliografier/statistik/. KB (2011b). Dokumentation från Bokprovningen. Sbi (2011). p://www.sbi. /Documents/Public/Bokprovning/Dokumentation/Dokumentation_Argang_2010 SvF (2009). SvF (2011). , , första bibliotekarie, , , (telefonintervju). Or Just Like Other Media? Despite increasing globalization in the publishing industry, it is important to be aware of the national and regional differences, as they are still essential in achieving a proper understanding of the international book industry. Recent studies of trends in international publishing show that a few, big European publishers have a surprisingly strong position internationally. However, local and national differences still play an important role in the structuring of markets. Our analyses are based on a recent study of trends in international publishing that we published in 2010.1 We also build on recent studies of particularly Anglo-American publishing by . as well as on recent research on European publishing.2 A major finding internationally is the prevalence of national and regional markets for publishing. Thus, in spite of increasing globalization, linguistic as well as national and regional characteristics still define a wide range of more or less distinct book markets, particularly in Europe. Historically, the Nordic countries – , , and – share some characteristics that allow for interesting comparisons as well as for observing 1Helge Rønning & , Mellom perm og skjerm: Utviklingstrekk i internasjonal forlagsbransje (2010). See: [available 20 January 2012]. 2John B. , Books in the Digital : The Transformation of Academic and in and the (: Polity, 2005), and Merchants of Culture: Business in the Twenty-First Century (: Polity, 2009). See the work of and collegues, e.g. , ed., Les contradictions de la globalisation éditoriale (: Éditions Nouveau Monde, 2009) and , L'espace intellectuel en Europe: De la formation des États-nations à la mondialisation, XIXe-XXIe siècle (: Éditions La Découverte, 2009). See also Miha , Diversity Report 2010: Literary Translation in Current European Book Markets, as well as various statistical sources on the international and European publishing industry and book markets. Or Just Like Other Media? the Nordic national book markets in a regional perspective.3 In the following we look at six particular themes: 1.Ownership concentration, mergers and acquisitions 2.Horizontal integration in the media industry 3.Educational publishing and STM (Science, Technology, Medicine) publishing 6.National markets and policies Ownership Concentration: Whos Afraid of the Big Bad ? An initial observation of the situation in international and European publishing is that the Americanization of the publishing world that many feared at the end of the previous millennium has not materialized, neither in the Nordic countries nor in the rest of Europe. Instead, some of the major companies seem to be doing well in the US, and most major international publishing corporations in fact have their roots in Europe, rather than in the . the years, Europeans have bought into American publishers, and not vice versa. , the UK and the are the homes of two groups within the top 10. Though the US has only one company in the top 10, eight of the groups in the top 10 generate the majority of their book revenue within the US, because many publishers have moved their international headquarters to . For reasons of language the publishers have a particular advantage in their expansion into the US, but other European publishers have established a strong presence in both in trade and scholarly publishing. , which includes , is the global leader in trade publishing, and the company ranks fifth on the list of the worlds largest publishers, followed by French , which acquired Time in 2006.4 This is shown in the 3For an interesting comparative analysis of the Nordic book market, see , Bok og marked – en komparativ rapport (2006), KUU/Bilag/116/259079.PDF [available 20 January 2012]. 4Philip , Pearson stays on top as world's largest book publisher, The Bookseller, 21July 2010, publisher.html [available 20 January 2012]. Or Just Like Other Media? following list, detailing trends and developments among the largest publishers in the world. As can be seen from the above, the Anglo-American dominance is strong, but not total, seen from an ownership perspective. A good example of successful, transnational strategies across the is the French publishing giant . The company is owned by the multinational , which, among other subsidiary companies, took over Group in 2006. Through a series of local acquisitions, has in recent years 5 , The Global Ranking of the 2009, Quarterly. Published online 17 February 2010. Or Just Like Other Media? established substantial publishing groups in , , the US, , , , and , among other countries.6 has thus become a full international player. The list shows that large and profitable publishers can still emerge also within more confined, regional and transnational markets. An interesting development on the international scene is the situation in the Spanish-speaking publishing world. The market for books in Spanish is the second largest in the world, and more books are translated into Spanish than into any other language. Publishers with roots in Latin and are highly integrated, and the Latin American book market continues to expand. It is therefore hardly surprising to find two Spanish publishing groups among the fifty largest in the world: Planeta (8) and Santilana (27).7 The same degree of integration is not found in the Portuguese-speaking world. has its own independent publishing industry, separate from that of . However, this may also have its advantages, as has shown in his analysis of the Latin American market for textbooks: globalization may actually weaken, rather than strengthen, local publishers market shares and profitability.8 There seems to be two dominant trends: First, national markets still follow their own logic, with only a few players working at a transnational level. And, second, convergence is not happening. Publishing firms are buying publishing firms. A further question arising is of course whether the national book markets also have similarities outside obvious regional configurations such as in the Nordic countries, or in the German-speaking areas of , and . In , for example, large publishing groups like Bertelsmann and Holtzbrinck are a major force. Bertelsmann includes traditional German literary publishing houses such as Luchterhand. Among other things, Holtzbrinck controls quality publishers such as S. and Kiepenheuer & Witsch. In , dominates the market along with Editis. Yet both countries have a large number of mediumand small-sized publishers that are leaders in the field of culture, such as Suhrkamp and in 6See: [available 15 2011]. 7Lost in translation no more, , 17 January 2008. 8Gustavo Sorá, Des éclats du siècle: Unité et désintegration dans ledition hispanoaméricaine en sciences sociales in Sapiro, Les contradictions de la globalisation éditoriale. Or Just Like Other Media? , and Sud in France.9 Although many well-known publishers belong to larger groups, they operate with full editorial autonomy as well as considerable financial independence within the group. This applies to the publishing houses of the (41), for example, including one of the most prestigious literary publishers in , Le Seuil. Both and have extensive bookselling systems, such as the multimedia retail chain FNAC in , which also covers and . In there are two dominant chains. The biggest is . This is one of the largest Internet, book and media retail companies anywhere in Europe. In 2011 the company generated a turnover of approximately . Its book-retail business comprises the brands Hugendubel, , Weltbild, Jokers and Wohlthat. Weltbild also publishes its own books.10 The second biggest chain is , with 289 stores in total, of which 57 are in and . The turnover in 2009/10 was . In addition there are many independent retailers. In 2005 there were, according to , 7 394 bookshops, or one bookshop per As a comparison, in 2010 there were 654 sales points for the 7 chains of bookstores in and 28 independent bookstores.12 That is in total 682 bookstores or approximately one bookshop per 7 400 inhabitants. In the other Nordic countries the comparable figures are: 12 000, 18 000 and 17 300. In all the Nordic countries, chains of bookstores dominate the market. The conglomeration of bookstores into chains is a very pronounced European phenomenon, and it has been argued that this may create problems for smaller, independent publishers.13 is home to roughly 10 000 publishing houses, but half of them have released no more than a scattering of titles. Still, publishing is a large industry in , where 20 publishers have catalogues in excess of 5 000 titles. The French publishers association de l'Edition (SNE) has 400 members, the 9Gallimard is in itself a large publishing group with many different imprints. The group is 43rd on the international ranking list. 10See: [available ]. 11Information from in the presentation The Many Many Books – for Whom?" Presentation at on the Book. 12See: [available ]. 13For a discussion of the situation for independent publishers in , see , La édition indépendante face à la globalisation du marché du livre: le cas des éditeurs dessais critiques in Sapiro, Les contradictions de la globalisation éditoriale. Or Just Like Other Media? largest is by far the Lagardère-owned , with a turnover of in 2007. Number two on the list is Editis, with a turnover of . Until 2008 the financial and industrial conglomerate Wendel Investimente owned Editis, but it was sold to the Spanish publishing group Grupo Planeta.14 Loisirs follows in third place with . Mergers are on the rise, and 30 companies currently account for 90 per cent of all revenues.15 Although and other French publishers do well abroad, international ownership is increasing among French publishers, especially when it comes to niche publishing: Both and have gained strong positions in the areas of legal literature and STM, while Bertelsmann has bought into Loisirs and Le Grand Livre du , among others, and thus taken over the French book club market.16 A number of smaller publishers are doing well in the non-fiction market, especially Presses de , , Minuit, Actes Sud, and Les Editions du . All of these, however, have a significantly lower turnover than the larger and more broadly profiled publishers, with Actes Sud down in 25th place among the largest publishers in . After several years of decline, book sales increased by 1 per cent in 2008. The market segments with the greatest growth are comic books (3,5 per cent), teenage literature (3 per cent) and novels (2,5 per cent). Business/economics and the humanities were among the declining segments.