sou · H0B344 · 2012-06-28 00:00:00 — Efter anvisning av rätten, en åklagare eller någon av de nämnda myndigheterna får granskningen utföras även av en sakkunnig eller någon annan som har anlitats i ärendet. Försändelsen ska undersökas möjligt. När undersökningen har slutförts, ska en försändelse som finns hos ett befordringsföretag sändas till den till vilken försändelsen är ställd, om försändelsen inte tas i beslag. Rättens beslut i frågor om tvångsmedelsanvändning enligt denna lag får verkställas . På förfarandet enligt denna lag tillämpas reglerna i om handläggning vid domstol av frågor om tvångsmedel i brottmål och om överklagande av beslut i sådana frågor, om inte annat sägs i denna lag. Den som har varit utsatt för Den som har varit utsatt för åtgärden har avsett ett telefon- nummer eller annan adress, en annan adress, en viss elektronisk utrustning eller en plats som innehas av någon annan, ska även en plats som innehas av någon dock innehavaren av en sådan plats till vilken allmänheten har innehavaren av en sådan plats till tillträde inte underrättas. Underrättelsen ska lämnas så snart det kan ske efter det att det ärende i vilket åtgärden vidtogs avslutades. En underrättelse behöver inte lämnas till den som redan har fått del av eller tillgång till uppgifterna. En underrättelse behöver inte heller lämnas om den med hänsyn till omständigheterna uppenbart är utan betydelse. En underrättelse enligt 16 § En underrättelse enligt 16 § ska innehålla uppgift om vilket ska innehålla uppgift om vilket och uppgift om tiden för och uppgift om tiden för uppgift om vilket telefonnummer uppgift om vilket telefonnummer eller annan adress eller vilken eller annan adress eller vilken åtgärden har avsett. åtgärden har avsett. rättelsen även innehålla uppgift rättelsen även innehålla uppgift om platsen för åtgärden. Den som har varit utsatt för en åtgärd enligt 1 § 6 ska få uppgift om vilken misstanke som har legat till grund för åtgärden. Den som inte är eller har varit misstänkt ska få uppgift om detta. om vilken plats som har Den som har varit utsatt för en åtgärd enligt 1 § andra stycket 7 ska få uppgift om vilken misstanke som har legat till grund för åtgärden. Den som inte är eller har varit misstänkt ska få uppgift om detta. Om det gäller sekretess enligt 15 kap. 1 eller 2 §, 18 kap. 1, 2 eller 3 § eller 35 kap. 1 eller 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) för uppgifter som avses i 17 §, ska en underrättelse enligt 16 § skjutas upp till dess att sekretess inte längre gäller. Har det på grund av sekretess enligt första stycket inte kunnat lämnas någon underrättelse från det att det ärende i vilket åtgärden vidtogs avslutades, får underrättelsen underlåtas. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om i lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet dels att nuvarande 4–9 §§ ska betecknas 3–8 §§, dels att 2 § ska ha följande lydelse Lydelse enligt prop. Uppgifter får hämtas in om Uppgifter får hämtas in om omständigheterna är sådana att omständigheterna är sådana att 1. åtgärden är av särskild vikt åtgärden är av särskild vikt för för att förebygga, förhindra eller som innefattar brott för vilket 1. brott för vilket inte är straff än fängelse , och föreskrivet lindrigare straff än 2. skälen för åtgärden upp- väger det intrång eller men i 2. sabotage enligt 13 kap. 4 § övrigt som åtgärden innebär för den som åtgärden riktar sig mot 3. kapning, sjö- eller luftfarts- eller för något annat motstående 4. brott mot medborgerlig frihet enligt 18 kap. 5 § , 5. spioneri, obehörig befattning med hemlig uppgift, grov obehörig befattning med hemlig uppgift eller enligt 19 kap. 5, 7, 8 § eller 10 § 6.företagsspioneri enligt 3 § lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på uppdrag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning, eller 7.brott enligt 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller brott enligt lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terrorist- brott och annan särskilt allvarlig brottslighet. Inhämtning enligt första stycket får bara ske om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den som åtgärden riktar sig mot eller för något annat motstående intresse. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. Härigenom föreskrivs att 28 § lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. ska upphöra att gälla vid utgången av . lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål att 4 kap. 25, 27, 28 a och 28 b §§ ska ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. En ansökan om hemlig avlyssning av elektronisk komm- unikation eller hemlig över- vakning av elektronisk komm- unikation av någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Av ansökan ska det framgå åtgärden önskas och sådana uppgifter som behövs för att åtgärden ska kunna genomföras. Åklagaren ska genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd till åtgärden eller, när så får ske enligt 27 kap. 21 a § , själv besluta om åtgärden. Upptagningar och upp- teckningar behöver inte granskas enligt 27 kap. 24 § rättegångs- balken. Om åklagaren har fattat beslut enligt första stycket, ska återredovisning enligt 2 kap. 17 § ske först sedan rätten fattat beslut om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. En ansökan om hemlig avlyssning av elektronisk komm- unikation eller hemlig över- vakning av elektronisk komm- unikation av någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Av ansökan ska det framgå åtgärden önskas och sådana uppgifter som behövs för att åtgärden ska kunna genomföras. Åklagaren ska genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd till åtgärden eller, när så får ske, själv besluta om åtgärden. Upptagningar och upp- teckningar behöver inte granskas enligt 27 kap. 24 § rättegångs- balken. Om åklagaren har fattat beslut enligt första stycket, ska återredovisning enligt 2 kap. 17 § ske först sedan rätten fattat beslut om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation eller hemlig avlyssning av får bevaras efter det att ärendet om rättslig hjälp har avslutats och återredovisning skett enligt 2 kap. får bevaras efter det att ärendet 17 § endast om detta är tillåtet om rättslig hjälp har avslutats och enligt 27 kap. 24 § rättegångs- 2 kap. 17 § endast om detta är tillåtet enligt 27 kap. 24 § rätte- I fråga om underrättelse till en enskild enligt 27 kap. 31–33 §§ ska bestämmelserna i 27 kap. 31 § andra stycket och 33 § andra och tredje styckena samma balk inte tillämpas. Underrättelse ska lämnas så snart det kan ske efter det att åtgärden enligt första stycket har avslutats. Underrättelsen ska, utöver vad som följer av 27 kap. 33 § första stycket , skjutas upp om sekretess gäller enligt 18 kap. 17 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Om det på grund av sekretess inte har kunnat lämnas någon underrättelse från det att åtgärden avslutades, får underrättelsen underlåtas. Underrättelse ska inte lämnas om utredningen gäller brott som motsvarar brott som anges i 27 kap. 33 § tredje stycket . kameraövervakning av någon som kameraövervakning av någon som befinner sig i handläggs av befinner sig i handläggs av pröva om det finns förutsätt- pröva om det finns förutsätt- ningar för åtgärden och i sådant ningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd. fall ansöka om rättens tillstånd eller, när så får ske, själv besluta Upptagningar behöver inte granskas enligt 27 kap. 24 § rätte- Upptagningar får bevaras efter Om åklagaren har fattat beslut det att ärendet om rättslig hjälp enligt första stycket, ska åter- har avslutats och återredovisning redovisning enligt 2 kap. 17 § ske har skett enligt 2 kap. 17 § först sedan rätten fattat beslut om endast om detta är tillåtet enligt 27 kap. 24 § . tagningar får bevaras efter det att ärendet om rättslig hjälp har avslutats och återredovisning har skett enligt 2 kap. 17 § endast om detta är tillåtet enligt 27 kap. 24 § I fråga om underrättelse till enskild enligt 27 kap. 31–33 §§ ska bestämmelserna i 4 kap. 25 § tredje stycket denna lag tillämpas. befinner sig i handläggs av befinner sig i handläggs av pröva om det finns förutsätt- pröva om det finns förutsätt- ningar för åtgärden och i sådant ningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd. fall ansöka om rättens tillstånd eller, när så får ske, själv besluta (2007:978) om hemlig rums- Om åklagaren har fattat beslut ningar får bevaras efter det att enligt första stycket, ska åter- ärendet om rättslig hjälp har redovisning enligt 2 kap. 17 § ske först sedan rätten fattat beslut om skett enligt 2 kap. om detta är tillåtet enligt 13 § lagen om hemlig rumsavlyssning. bevaras efter det att ärendet om rättslig hjälp har avslutats och 2 kap. 17 § endast om detta är tillåtet enligt 27 kap. 24 § rätte- I fråga om underrättelse till I fråga om underrättelse till 27 kap. 31–33 §§ tredje stycket denna lag tillämpas. stycket denna lag tillämpas. Om hemlig rumsavlyssning ska äga rum av någon som befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att ansökan först ska prövas av domstol i , får rätten på begäran av svensk åklagare besluta att tillåta rumsavlyssningen. Underrättelse enligt 15 § Underrättelse enligt 27 kap. lagen (2007:978) om hemlig 31–33 §§ ska rumsavlyssning ska inte lämnas. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning Härigenom föreskrivs i fråga om i lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning att 1 § ska ha följande lydelse. I denna lag finns bestämmelser om användning av övervakningsutrustning (allmän kameraövervakning). Allmän kameraövervakning ska ske med tillbörlig hänsyn till enskildas I fråga om hemlig kamera- I fråga om hemlig kamera- övervakning vid förundersökning i övervakning vid förundersökning i om hemlig kameraövervakning i om hemlig kameraövervakning i lagen (2008:854) om åtgärder för att utreda vissa samhällsfarliga brott. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll Härigenom föreskrivs i fråga om i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll att 22 § ska ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. En upptagning eller uppteckning som har gjorts vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation ska granskas möjligt. Granskningen får utföras endast av rätten, Säkerhets- polisen, en polismyndighet eller en åklagare. som inte är av betydelse för det som inte är av betydelse för det avlyssningen, ska den i denna avlyssningen, ska den i denna I fråga om brott I fråga om brott eller förestående brott som inte eller förestående brott som inte är av betydelse för det ändamål är av betydelse för det ändamål ska dock 27 kap. 24 § andra och ska dock 27 kap. 24 § andra och En försändelse eller någon annan handling som omfattas av tillstånd enligt 20 § får inte närmare undersökas, öppnas eller granskas av någon annan än rätten, Säkerhetspolisen, en polis- myndighet eller en åklagare. En sådan handling ska undersökas möjligt. När undersökningen har slutförts, ska en försändelse som finns hos ett befordringsföretag tillställas den till vilken försändelsen är ställd och en annan handling återlämnas till den hos vilken handlingen påträffats, om den inte tas i beslag. Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i förundersökningskungörelsen (1947:948) Härigenom föreskrivs att 14 b § förundersökningskungörelsen (1947:948) ska ha följande lydelse. 27 kap. 31 § rättegångs- balken eller 15 § lagen (2007:978) balken, ska fullgöras av den om hemlig rumsavlyssning, ska åklagare som är eller har varit fullgöras av den åklagare som är eller har varit förundersöknings- ska den åklagare som är eller har rumsavlyssning, ska den åklagare som är eller har varit förunder- nämnden om detta. Om den åklagare som avses i denna paragraf inte kan fullgöra underrättelseskyldigheten enligt första och andra styckena ska denna i stället fullgöras av en annan åklagare. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Lagen (2007:978) om hemlig rumsavlyssning och lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott trädde i kraft och gäller – efter att deras giltighetstid förlängts – till och med . Lagen (2008:854) om åtgärder för att utreda vissa samhällsfarliga brott trädde i kraft och gäller, även den efter förlängning av giltighetstiden, till utgången av 2013. Enligt direktiven (se bilaga 1) ska utredningen utvärdera hur de nämnda lagarna har tillämpats och analysera om regleringen av hemliga tvångsmedel för särskilt allvarlig eller annars samhällsfarlig brottslighet bör förändras i något eller några avseenden. Syftet med uppdraget är att ta slutlig ställning till lagarnas fortsatta giltighet och därmed till hur en framtida reglering av hemliga tvångsmedel för särskilt allvarlig eller annars samhällsfarlig brottslighet bör utformas. I uppdraget ingår bl.a. följande. Utredningen ska beskriva hur lagarna har tillämpats. Av beskriv- ningen ska det framgå hur varje lag har tillämpats inom såväl Säkerhetspolisen som den öppna polisen. Även tillämpning ska beskrivas. Utredningens uppdrag och arbete Analys av nytta, behov och integritetsintrång Utredningen ska med utgångspunkt i sin kartläggning analysera vilken nytta tvångsmedelsanvändningen enligt lagarna har gett, göra en samlad analys av vilken inverkan lagarna har haft på den personliga integriteten, och analysera vilket behov av hemliga tvångsmedel för särskilt allvarlig eller annars samhällsfarlig brottslighet som finns. Utredningen ska också närmare undersöka hur rättssäkerhets- garantierna fungerar vid tvångsmedelstillämpningen enligt de aktuella lagarna samt ta ställning till vissa frågor som avser överskotts- information och avlyssningsförbud. analysera regleringen om offentliga ombud, underrättelse- skyldighet, domstolsprövning och Säkerhets- och integritets- skyddsnämndens efterhandskontroll i förhållande till de krav som ställer, analysera om det av rättssäkerhetsskäl finns behov av förändringar av de rättssäkerhetsgarantier som omgärdar tvångsmedelsanvändningen enligt de tre lagarna, särskilt belysa om och i så fall på vilket sätt systemet med offentliga ombud har förändrat domstolarnas prövning av tvångsmedelsfrågan, analysera om det finns behov av en förändring i något eller några avseenden beträffande systemet med offentliga ombud inklusive om och i vilken utsträckning det finns behov av vidareutbildning av ombuden, analysera vilka effekter den reglering om överskottsinformation som finns i de tre lagarna har haft för den brottsbekämpande verksamheten, analysera om det, mot bakgrund av bl.a. vikten av en enhetlig reglering, finns skäl för förändringar av regleringen om över- skottsinformation, Utredningens uppdrag och arbete analysera effekterna av förbudet mot avlyssning av samtal eller meddelande mellan en enskild och någon av de yrkeskategorier som anges i 36 kap. 5 § andra-sjätte styckena i lagen om hemlig rumsavlyssning och i lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott, och analysera om det finns skäl för förändringar när det gäller förbudet mot avlyssning i vissa fall. Utredningen ska med beaktande av de slutsatser som dragits vid utvärderingen analysera även om regleringen bör justeras i vissa andra avseenden. analysera om det finns skäl till förändringar av tillämpnings- området för tvångsmedlen, exempelvis när det gäller för vilka brott som tvångsmedlen får tillämpas, analysera om det finns skäl att särreglera Säkerhetspolisens respektive den öppna polisens tillgång till hemliga tvångsmedel på underrättelsestadiet eller under förundersökning, och analysera om det finns skäl att förändra gällande beslutsordning i något eller några avseenden och då särskilt överväga om det finns behov av en särskild beslutsordning i brådskande fall. Utredningen ska lämna förslag till de författningsändringar eller andra förändringar som analysen föranleder. 2.1.2.1Tilläggsuppdrag som redovisas i detta betänkande Säkerhetspolisens tillgång i vissa fall till uppgifter om elektronisk kommunikation Efter förslag av regeringen har beslutat nya bestämmelser som rör de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation, vilka gäller fr.o.m. (prop. 2011/12:55, rskr. 2011/12:212). Bestämmelserna i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation om de brottsbekämpande myndig- Utredningens uppdrag och arbete heternas tillgång till uppgifter som angår särskilda elektroniska meddelanden upphävs. Enligt en ny lag om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndig- heternas underrättelseverksamhet kommer myndigheterna att kunna inhämta sådana uppgifter om brottslig verksamhet som innefattar brott med ett straffminimum på minst fängelse . Enligt nya bestämmelser i kommer tillstånd till hemlig teleövervakning i en förundersökning innan det finns en skäligen misstänkt person att kunna meddelas beträffande brott med ett straffminimum på fängelse eller vid försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott samt vid brott som i det enskilda fallet kan antas ha ett straffvärde som överstiger fängelse. Utredningen ska mot den bakgrunden enligt tilläggsdirektiv (bilaga 3) analysera Säkerhetspolisens behov av att i underrättelseverksamhet kunna inhämta uppgifter om elektronisk kommunikation för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar vissa samhällsfarliga brott med ett lägre straff- minimum än fängelse, och behovet av att kunna ge tillstånd till hemlig teleövervakning (hemlig övervakning av elektronisk kommunikation) i syfte att inom ramen för en förundersökning utreda vem som skäligen kan misstänkas för vissa samhällsfarliga brott med ett lägre straffvärde än fängelse . Offentliga ombud vid hemlig teleövervakning När bestämmelserna om offentliga ombud infördes ansågs behovet av sådana ombud vara mindre vid hemlig teleövervakning än vid hemlig teleavlyssning, och reglerna kom därför inte att omfatta sådan övervakning. Det ansågs dock att ett slutligt ställnings- tagande i frågan borde anstå. Utredaren ska enligt de nämnda tilläggsdirektiven ta ställning till om offentliga ombud bör medverka vid domstols prövning av tillstånd till hemlig teleövervakning (hemlig övervakning av elektronisk kommunikation). Utredningens uppdrag och arbete 2.1.2.2Tilläggsuppdrag som redovisas senare (grova vapenbrott m.m.) Hemlig teleavlyssning kan enligt nuvarande ordning användas vid misstanke om grovt vapenbrott endast om brottet i det enskilda fallet kan antas ha ett straffvärde som överstiger fängelse. Utredningen har i tilläggsdirektiv (bilaga 4) getts i uppdrag att ta ställning till om tillämpningsområdet för hemlig teleavlyssning bör vidgas till att omfatta fler grova vapenbrott och något eller några andra allvarliga brott för vilka det av utredningsskäl är särskilt angeläget att få del av uppgifter om innehållet i elektronisk kommunikation. Denna del av uppdraget kommer att redovisas i ett senare betänkande. Utredningen har haft såväl möten som mer informella kontakter med experterna. Utredningen har också samrått med företrädare för Åklagar- myndigheten, , , Säkerhets- polisen, samt . Därtill har informella möten hållits med poliser och åklagare i Stockholms-, som i sin vardag praktiskt tillämpar hemliga tvångsmedel. Sådana möten har på de nämnda orterna skett även med advokater och f.d. domare som är förordnade som offentliga ombud samt med domare som handlägger ärenden om de för utredningen aktuella tvångsmedlen. Företrädare för utredningen har besökt den danska Rigspolitichefen och Rigsadvokaten. Det har förekommit kontakter mellan utredningen och företrädare för (Ju 2008:01) och Utredningen om förstärkt skydd mot främmande makts underrättelsetjänst (Ju 2010:03). För att kartlägga tillämpningen av de tre lagarna har – vid sidan av samråd och kontakter enligt ovan – uppgifter inhämtats från de brottsbekämpande myndigheterna om tillämpningen i enskilda fall. Detta har skett dels genom en blankett där myndigheterna lämnat uppgifter ärendevis avseende samtliga ärenden och tillstånd enligt lagarna t.o.m. , dels genom att utredningen Utredningens uppdrag och arbete inom ramen för en djupundersökning har granskat ett urval av enskilda ärenden. Delar av utredningens kartläggning och analys har genomförts i samarbete med Brå. Sålunda har den inledande redogörelse för brottsutvecklingen som presenteras i betänkandet (avsnitt 5.3.2) utarbetats huvudsakligen inom Brå. Vid den nämnda djupunder- sökningen har, såvitt avser ärenden som handlagts av den öppna polisen, medarbetare vid Brå svarat såväl för att hämta in uppgifter (genomgång av skriftligt material och intervjuer) som för en sammanställning av underlaget och för en inledande analys av detta. Vad avser ärenden som handlagts av Säkerhetspolisen har motsvarande arbete genomförts av en forskare från Brå (tillika expert i utredningen) tillsammans med utredningssekreteraren. I kapitel 3, Bakgrund, ges en översiktlig beskrivning främst av de regler som gäller för användningen av hemliga tvångsmedel. I kapitel 4, Internationell utblick, berörs kort den motsvarande regleringen i , , och . I kapitel 5, Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovs- beskrivningar, anges något om brottsutvecklingen i stort (historia och samtid), samt redogörs för de tillämpande myndigheternas beskrivningar av behovet av de aktuella hemliga tvångsmedlen. Kapitel 6, Kartläggning av tillämpningen, omfattar redogörelser både för vad som kommit fram vid utredningens egen kartläggning och för visst bakgrunds- och jämförelsematerial (främst tidigare uppgifter om tillämpningen av hemliga tvångsmedel i och utomlands). Kapitel 7, Nytta behov och integritetsintrång – utgångspunkter, analys och inledande avvägningar, innefattar vad som framgår av dess rubrik. I kapitel 8, Tillämpningsområdet för de aktuella tvångsmedlen, lämnas förslag på hur detta område bör bestämmas. Här behandlas således frågor både om vilka brott (eller vilken brottslig verksamhet) tvångsmedlen bör få avse och vilka krav som i övrigt bör ställas för att tillstånd ska få meddelas. I kapitel 9, Rättssäkerhetsgarantierna, behandlas inledningsvis frågan om den aktuella regleringen är förenlig med de krav som ställs i regeringsformen och , samt frågan om Utredningens uppdrag och arbete det av rättssäkerhetsskäl behövs några förändringar i de garantier som omgärdar tvångsmedelsanvändningen. Därefter berörs vissa särskilda frågor med avseende på regleringen av offentliga ombud. Kapitel 10, Överskottsinformation, innehåller överväganden och förslag om hur regleringen beträffande sådan information bör vara utformad. På motsvarande sätt handlar kapitel 11, Förbud mot avlyssning i vissa fall, om hur detta förbud bör se ut. I kapitel 12, Vissa övriga frågor kring regleringens utformning, finns överväganden och förslag i ett flertal avseenden. Bl.a. behandlas beslutsordningen och beslutens varaktighet, utformningen av reglerna om tillträdestillstånd i samband med hemlig rumsavlyssning, vissa frågor om reglerna om underrättelse till enskild samt forumregler.