sou · H0B361 · 2012-10-02 00:00:00 — Under samma rubrik gör gällande att utredningen sned- vridit de slutsatser som presenterats i en av finansierad översyn av allemansrätten med syfte att utvärdera hur kommersiella aktörer kan förhålla sig till denna. Det sätt på vilket betänkandet återger slutsatserna är inte på något vis gripet ur luften utan överensstämmer helt med hur man från egen sida formulerar slutsatserna i rapporten.1 kritiserar vidare under nämnda rubrik även betänkandets formulering att förslaget från Utredningen om expropriationsersätt- ning i fråga om elnätsföretagens markanskaffning fick stark kritik under remissförfarandet, eftersom det i ett annat sammanhang fram- gått att utredningens förslag om vinstfördelning fick ett blandat mot- tagande. Häri ligger ingen som helst snedvridning eller motsägelse. Det stämmer således som det står i betänkandet att den tidigare ut- redningens ställningstagande i fråga om elnätsföretagen fick stark kritik. När det däremot gällde förslaget till vinstfördelning i stort kan mottagandet betecknas som blandat. Under rubriken äganderätten tillskriver mig som utredare vissa politiska värderingar och citat när det gäller avvägningen mellan expropriatens och den exproprierandes intres- sen. Som tydligt framgår i betänkandet – genom såväl fotnot med hänvisning som indragen och förminskad text – handlar det inte om mina egna politiska värderingar, utan om ett direkt citat ur proposition (avsnitt 8.3.1). Citatet är medtaget för att visa hur den politiska pendeln har svängt i frågan. I det efterföljande stycket 1 Se /Allemansrätten och dess framtid/. Kommentar till särskilt yttrande redogörs således ersättningsreform som till stor del utgick från markägarens perspektiv. Även under rubriken hävdar att skrivningarna redan från betänkandets inledning genomsyras av en avog inställning. Som tydligt framgår av betänkandets disposition finns det inga som helst överväganden eller liknande uttalanden i betänkandets inledning eller de därpå följande sex deskriptiva kapitlen. I kapitel 7–15 finns överväganden och förslag där argument viktas mot bakgrund av ut- redningens direktiv. Avslutningsvis kan påpekas att Bondes påstående att utredningens förslag bygger på en sammanblandning av skade- och vinstfördel- ningsprinciperna förefaller märkligt. – Utredningens förslag bygger tvärtom på samma princip som den tidigare utredningens förslag, som ställde sig bakom. Skillnaden är begränsningen till mast- fallen. – Förslaget att glappet mellan den ekonomiska ersättnings- nivån vid tvång respektive frivilliga förvärv i mastfallen ska fördelas och tillfalla fastighetsägaren innebär i regel i sak att vinsten fördelas, även om det inte formellt är formulerat som en vinstfördelnings- regel. En särskild utredare ska föreslå en ordning för vinstfördelning vid expropriation och andra sådana förfoganden. Med vinstfördelning avses en särskild ersättning till den fastighetsägare vars fastighet tas i anspråk för vinstdrivande verksamhet. I uppdraget ingår att ta ställning till vilka fall av markåtkomst som bör omfattas av vinstfördelning och hur dessa fall bör avgränsas, hur vinsten eller nyttan för den som tar marken i anspråk bör beräknas, och hur vinsten eller nyttan bör fördelas. Uppdraget ska redovisas . Expropriation och andra sådana förfoganden För planeringen och utvecklingen av samhället är det nödvändigt att det finns möjlighet till tvångsvis markåtkomst. Regler om det finns i expropriationslagen (1972:719). Genom expropriation får fastigheter tas i anspråk med äganderätt, nyttjanderätt eller servituts- rätt. Vidare får genom expropriation en rättighet till en fastighet upphävas eller begränsas. Expropriation får ske endast för vissa i lagen särskilt angivna ändamål, t.ex. tätbebyggelse eller allmänna Såväl det allmänna som enskilda kan tillåtas att expropriera. Det finns även i andra lagar bestämmelser om att fastigheter får tas i anspråk med tvång, bl.a. i , fastighetsbildningslagen (1970:988) och väglagen (1971:948). Den som genom expropriation eller något annat sådant förfogande tvingas avstå sin egendom ska enligt grundlagens egendomsskydd vara tillförsäkrad full ersättning för förlusten. Ersättningen ska be- stämmas enligt de grunder som anges i lag. En utgångspunkt för ersättningsberäkningen är att fastighets- ägaren ska hållas skadeslös för den förmögenhetsminskning som markavståendet medför. Om en hel fastighet tas i anspråk, ska löse- skilling betalas med ett belopp som motsvarar fastighetens mark- nadsvärde. Vid expropriation av en del av en fastighet ska intrångs- ersättning betalas för den minskning av fastighetens marknadsvärde som uppkommer genom expropriationen. Fastighetsägaren har där- utöver rätt till ersättning för annan skada av ekonomisk art, t.ex. kostnader för flyttning eller avveckling av en rörelse. Vidare betalas, i form av ytterligare löseskilling eller intrångs- ersättning, ett schabloniserat påslag om på ersättningen för en fastighets marknadsvärde eller marknadsvärdeminskning. Expropriationslagens ersättningsregler tillämpas i stor utsträck- ning även när fastigheter tas i anspråk med stöd av andra lagar. trädde flera ändringar av ersättningsreglerna i expropriationslagen i kraft. Det ovannämnda påslaget om 25 pro- cent infördes. Vidare avskaffades en begränsningsregel för ersätt- ningen (den s.k. presumtionsregeln) samt en möjlighet att göra avdrag från ersättningen (s.k. toleransavdrag). En grundläggande avsikt med ändringarna var att stärka fastighetsägarnas ställning i ersättningshänseende och att därigenom stärka äganderätten. Beredningsunderlaget för lagändringarna utgjordes av bl.a. slut- betänkandet Nya ersättningsbestämmelser i expropriationslagen, m.m. (SOU 2008:99) från Utredningen om expropriationsersätt- ning. I betänkandet lämnades även ett förslag om kostnadsersättning vid lantmäteriförrättning. Detta förslag bereds vidare inom . Förslaget om vinstfördelning från Utredningen om expropriationsersättning Samhällsutvecklingen har lett till att antalet tvångsförfoganden över mark som genomförs av privata aktörer vars verksamhet bedrivs med vinstsyfte har ökat (se SOU 2007:29 s. 95 f. och 137 f.). Mot denna bakgrund gav regeringen om expropriations- ersättning i uppdrag att överväga om det är möjligt och lämpligt att införa någon form av vinstfördelning mellan den exproprierande och den vars egendom tas i anspråk (dir. 2007:89 s. 9 f.). Utredningen föreslog i sitt slutbetänkande att ersättningen vid expropriation skulle innefatta en särskild ersättningspost vid mark- åtkomst för sådan förvärvsverksamhet som bedrivs på i huvudsak marknadsmässiga villkor. Enligt förslaget skulle den tillkommande ersättningen bestämmas efter vad som är skäligt i det enskilda fallet med hänsyn till egendomens särskilda värde för förvärvaren (SOU 2008:99 s. 194 f. och 406 f.). Under remissbehandlingen av betänkandet kritiserades utred- ningens förslag. Förslaget ansågs bl.a. vara otillräckligt genom- arbetat och kunna leda till tillämpningssvårigheter. I den proposition som föregick ersättningsreformen an- förde regeringen (prop. 2009/10:162 s. 70): Regeringen instämmer i den principiella grundtanken bakom utredningens förslag. Ersättningen till fastighetsägaren bör bestämmas på ett sätt som är rättvist – även ur fastighetsägarens perspektiv. Det innebär att det är önskvärt att det vid ersättningsbestämningen kan tas hänsyn till om fastigheten är avsedd att generera vinst i expropriandens verksam- het. Avsikten är att fastighetsägaren i sådana fall ska kunna få del av expropriandens ekonomiska nytta av att använda fastigheten. Mot bakgrund av kritiken under remissbehandlingen anförde rege- ringen vidare att det finns skäl att komplettera underlaget och att det ska ske genom att en utredning ges i uppdrag att ytterligare överväga frågan. Ett nytt förslag om vinstfördelning Frågan om vinstfördelning bör nu bli föremål för ytterligare över- väganden. Utredaren ska, med beaktande av det förslag som Utred- ningen om expropriationsersättning har lagt fram och remissynpunkt- erna på förslaget, föreslå en ordning för vinstfördelning. Särskilda frågor om utformningen av förslaget Det bör eftersträvas att en ordning för vinstfördelning blir enkel att förstå och tillämpa samt att den leder till rimliga och förut- sägbara resultat för samtliga parter i ett markåtkomstförfarande. Särskild uppmärksamhet bör därför ägnas åt att avgränsa tillämp- ningsområdet samt att skapa tydlighet beträffande hur vinstfördel- ningen närmare bör gå till. Flera omständigheter komplicerar dessa bedömningar, bl.a. att markåtkomst kan ske för verksamheter som inte enbart drivs med kommersiella förtecken. Det kan vara fråga om verksamheter som delvis inte är avsedda att generera vinst, som har begränsade möj- ligheter till vinstutdelning eller vars avkastning används helt eller delvis för välgörande ändamål. För t.ex. utbyggnad av infrastruktur kan det förekomma samverkan mellan enskilda och det allmänna, bl.a. i fråga om finansieringen, vilket medför svårigheter att fast- ställa om – och i så fall i vilken utsträckning – det finns ett inslag av företagsekonomisk vinst. Vidare kan markåtkomst ske för verksam- heter som bedrivs på marknader som lyder under olika långtgående offentligrättsliga regleringar. Ett exempel är de koncessionspliktiga elektriska distributionsnäten, som är underkastade anslutningsplikt samt restriktioner i fråga om vilka avgifter som får tas ut. Även naturgasledningar och fjärrvärmeverksamhet omfattas av liknande regelverk. Förhållanden av de slag som har nämnts kan motivera att reformen begränsas till särskilt angelägna fall. Utgångspunkten ska vara att vinstfördelning bör inriktas på de fall där expropriation sker för verksamhet som bedrivs på väsentligen marknadsmässiga villkor. Det bör övervägas vilken prövning av storleken på ersättning för vinstfördelning som bör göras i varje särskilt fall och om t.ex. schabloniserade påslag bör tillämpas. En utgångspunkt för utred- ningsuppdraget är dock att expropriationsersättning även fortsätt- ningsvis ska betalas på en gång. Om det finns anledning att skjuta upp prövningen, finns det enligt gällande regler en möjlighet för domstolen att på yrkande av en part hänvisa en sakägare till att i en särskild rättegång föra talan om ersättning för skada eller intrång. Utredaren ska mot denna bakgrund särskilt ta ställning till vilka expropriationsfall som bör omfattas av en ordning för vinst- fördelning och hur dessa fall bör avgränsas, om ordningen för vinstfördelning bör begränsas till sådana fall där det är särskilt påkallat med en förstärkt ersättning med hän- syn till nuvarande ersättningsnivåer och den kommersiella nyttan av marken för den exproprierande, hur nyttan av den ianspråktagna fastigheten för den exproprierande ska kunna identifieras och beräknas, hur och i vilken utsträckning som nyttan i ersättningshänseende bör komma den ersättningsberättigade till godo, samt om ersättningen för nyttan bör betalas i form av en schablon, samt hur denna schablon i så fall bör fastställas, eller på något annat sätt. Tillämplighet på olika fall av markåtkomst Expropriationslagens ersättningsbestämmelser tillämpas även vid tvångsförfoganden över mark som sker med stöd av andra lagar. Ett flertal av dessa förfoganden är av sådant slag att det är tänkbart att tillämpa en ordning för vinstfördelning. Dessa förfog- anden är inbördes och i förhållande till expropriationsinstitutet reglerade på olika sätt. Skillnaderna beror bl.a. på de skilda ändamål som ska tillgodoses. Även regler om vinstfördelning kan behöva utformas på olika sätt för olika markåtkomstfall. inom ramen för tillämpningsområdet för expropriationslagens ersättningsbestämmelser ta ställning till vilka andra förfoganden än expropriation som bör omfattas av en ordning för vinstför- delning, och vara oförhindrad att föreslå olika sätt för vinstfördelning med beaktande av särdragen hos skilda fall av markåtkomst. Förhållandet till befintliga ersättningsregler Ersättningssystemet bör så långt det går vara konsekvent utformat så att omotiverade skillnader mellan likartade markåtkomstfall und- viks. Vidare bör ersättningsreglerna helst vara enkla att tillämpa i förening. Det är angeläget att undvika att samma värden ersätts . Reglerna bör även i övrigt sammantagna leda till rimliga resultat. Förhållandet mellan regler om vinstfördelning och andra ersättningsregler i expropriationslagen och andra lagar måste därför övervägas och klarläggas. Flera regler möjliggör att er- sättningen för en fastighet överstiger dess marknadsvärde eller, vid ianspråktagande av en del av en fastighet, marknadsvärdeminskning. I expropriationslagen rör det sig om det procentuella påslag som ska göras på en fastighets marknadsvärde eller marknadsvärde- minskning. Detta schabloniserade påslag är avsett att kompensera fastighetsägaren, som ofrivilligt blir av med sin fastighet, för sådana överskjutande värden som fastighetsägaren kan tillmäta fastigheten men som inte täcks genom ersättning intill marknadsvärdet eller marknadsvärdeminskningen. Det kan vara fråga om t.ex. affektions- värden eller förväntningar om att fastighetsägaren själv ska kunna använda marken i vinstdrivande verksamhet eller att marken ska kunna säljas till ett högre pris . Vidare är det i expropriationslagen fråga om möjligheten enligt den s.k. influensregeln att ersättning betalas för förekommande värdehöjande inverkan från expropriationsföretaget (dvs. ändamålet med expropriationen) på den ianspråktagna marken. I andra lagar finns det bestämmelser som i olika utsträckning bär drag av vinstfördelning eller bärs upp av liknande syften. Det gäller t.ex. de s.k. vinstfördelningsfallen enligt fastighetsbildningslagen och den mineralersättning som betalas enligt minerallagen (1991:45). Utgångspunkten ska vara att förslaget om vinstfördelning i möj- ligaste mån anpassas till befintliga ersättningsregler. Det kan dock inte uteslutas att befintliga ersättningsregler kan behöva justeras med anledning av en möjlighet till vinstfördelning. överväga förhållandet mellan en ordning för vinstfördelning och befintliga ersättningsregler, och föreslå de eventuella justeringar av befintliga ersättningsregler som kan vara nödvändiga med anledning av en ordning för vinst- fördelning, t.ex. för att undvika att samma värden kan anses bli ersatta mer än en gång. Ett flertal utgångspunkter låg bakom ersättningsreformen , bl.a. att skyddet för äganderätten bör vara starkt och att ersätt- ningsnivåerna inte får förhindra en önskvärd samhällsutveckling (prop. 2009/10:162 s. 44 f.). Dessa utgångspunkter bör tjäna som vägledning även vid införandet av en ordning för vinstfördelning. Sålunda är det viktigt bl.a. att höjda expropriationsersättningar inte motverkar önskad energi- eller transportinfrastrukturutbyggnad eller medfinansiering av sådana projekt. Det är också viktigt att kraven på miljöhänsyn beaktas och att det är möjligt att bibehålla en hög ambitionsnivå såvitt gäller för- nybar energiproduktion. I linje därmed ska utredaren sträva efter att åstadkomma en reell förstärkning av ersättningsrätten i de situationer där vinstfördelning bör ske, dock utan att den totala ersättningen blir oproportionerligt stor i förhållande till intrånget för fastighetsägaren, att undvika de negativa konsekvenser som är förenade med allt- för höga ersättningsnivåer, och att undvika omotiverade skillnader i ersättning mellan likartade markåtkomstfall. Utredaren ska allsidigt belysa konsekvenserna av en ordning för vinstfördelning för dem som exproprierar, dem som är ersättningsberättigade till följd därav och andra som kan vara berörda, utbyggnaden av infrastruktur och liknande ändamål som förut- sätter markåtkomst, samt samhällsekonomin i övrigt. Utredaren ska utarbeta behövliga författningsförslag. Om det ryms inom tiden för uppdraget i övrigt, ska utredaren göra en språklig och redaktionell översyn av de regler i expropria- tionslagen som berörs av utredningsarbetet eller som har ett nära samband med sådana regler. Översynen ska ta sikte på ett modernt språkbruk; i möjligaste mån ska reglerna vara lätta att förstå och tillämpa. Utredaren är oförhindrad att ta upp även andra frågor som är förknippade med frågan om vinstfördelning. Uppdraget omfattar dock inte skattefrågor. Utredaren ska inhämta synpunkter från de myndigheter, de före- trädare för näringslivet och de andra intressenter som är berörda. När det gäller redovisningen av förslagens konsekvenser för före- tagen, ska synpunkter inhämtas från . Utredningen ska rådgöra med Utredningen avseende medfinan- siering i samband med den långsiktiga planeringen av transport- infrastruktur (dir. 2010:92). Till stöd för utredarens arbete ska det inrättas en eller flera refe- rensgrupper med representanter för bl.a. myndigheter, markägare och näringslivet. Uppdraget ska redovisas . Bilaga 1–2 utelämnas här. BASSTATIONER/ ANTENNER FÖR MOBIL KOMMUNIKATION Tvångsmässig upplåtelse/ledningsrätt har fått i uppdrag av Fastighetsägarna genom att analysera hyresmarknaden för basstationer och antenner som används för mobil kommunikation. Följande frågeställningar har analyserats: Hyresnivåer för basstationer/antenner Vilka avtalsformer som förekommer för upplåtelser av utrymme för basstationer/antenner Förekomst av tvångsupplåtelser/ledningsrätt för basstationer/antenner Operatörers benägenhet att begära ledningsrätt då det finns en frivillig överenskommelse Underlag till hyresanalysen har hämtats från Newsec Advice interna hyresdatabas och samtal med mobiltelefonoperatörer. Flera av de fastighetsägare som lämnat information om sina fastigheter har framfört önskemål om att de uppgifter Newsec Advice fått tillgång till nyttjas med sekretess. Hyresnivåerna för basstationer/antenner varierar över landet beroende på läget och attraktiviteten för operatörerna. De högsta nivåerna återfinns i inom . Analysen omfattar basstationer/antenner som finns placerade på byggnader. Kontraktslängderna är vanligen mellan tio till , vissa kontrakt har avtalstider . Utrymmet som förhyrs varierar i analysen mellan . Merparten av avtalen saknar uppgift om förhyrd area varför nyckeltalet kr/kvm inte kan redovisas på ett adekvat sätt. Tabellerna nedan visar hyresnivåer per förhyrning och beloppen avser årshyra inom respektive geografiskt område. Totalt (2003-) Min [tkr] Medel [tkr] Median [tkr] Antal [st] (alla kommuner i ) Totalt (2003-) Min [tkr] Medel [tkr] Median [tkr] Antal [st] För har medelhyran legat på samma nivå , medan en sjunkande tendens noteras för medianhyran. De högsta nivåerna tecknades . Totalt (2003-) Min [tkr] Medel [tkr] Median [tkr] Antal [st] Totalt (2003-) Min [tkr] Medel [tkr] Median [tkr] Antal [st] För och kan man se en marginellt ökad hyresnivå, men även här har de högsta nivåerna tecknats . Universitets- och regionstäder* Totalt (2003-) Min [tkr] Medel [tkr] Median [tkr] Antal [st] *, , , , , , , , , , , , och Totalt (2003-) Min [tkr] Medel [tkr] Median [tkr] Antal [st] För förhyrningar i regionstäder har hyresnivåerna ökat för de senaste tecknade avtalen. Nivåerna i övriga landet har en något sjunkande trend. Vanligaste avtalsformen för basstationer/antenner är ett hyresavtal, vanligen upprättat med hjälp av standardavtal. Anläggningsarrende används då basstationer/antenner placeras direkt på mark och inte är kopplade till en byggnad. Ledningsrätt förekommer, oftast beroende på att parterna inte har kunnat komma överens. 5 Tvångsmässig upplåtelse/ledningsrätt En operatör har begärt ledningsrätt för cirka 20 till 30 anläggningar i , och . Detta gäller både för objekt på byggnad och på mark. I flera fall har operatören förlikats med fastighetsägaren/arrendatorn under processens gång. I några av fallen har Lantmäteriet beslutat om ledningsrätt samt även i ersättningsfrågan. Anledningarna till att operatörer begär ledningsrätt när det redan finns ett avtal/hyreskontrakt om upplåtelse är antingen att fastighetsägaren sagt upp avtalet för omförhandling eller avflyttning eller att operatören själv, på grund av oskälig hyra, sagt upp avtalet för omförhandling. Nivåerna i ersättningar för basstationer/antenner har börjat etableras runt /år i med en något sjunkande trend. I och har en nivå runt /år etablerats och för övriga orter i är nivån runt /år. Det är svårt att dra några slutsatser om beslut om ledningsrätt i denna fråga ger lägre ersättningsnivåer då det är så få fall som avgjorts. För fastighetsägare är hyresintäkten för en basstation/antenn ett tillskott till driftnettot. Det finns också en hel del inlåsningseffekter eftersom kontraktstiderna är ganska långa, till exempel om fastighetsägaren vill utveckla byggnaden med en påbyggnad. De flesta av hyreskontrakten omfattas av det indirekta besittningsskyddet vilket kan leda till skadestånd om inte en fortsatt förhyrning kan komma till stånd. Operatörerna behöver ha tillgång till byggnaderna för service och underhåll vilket ibland kan skapa problem. Ett argument för att upplåta plats för en basstation/antenn på en byggnad är att det skulle skapa en ökad tillänglighet i mobilnätet för hyresgästerna men det finns inte bevis för att det skulle vara så. 1.Tre blir två! Två nya myndigheter inom utbildningsområdet. 2.Framtidens högkostnadsskydd i vården. 3.Skatteincitament för riskkapital. 4.Kompletterande regler om person- uppgiftsbehandling på det arbetsmarknadspolitiska området. 6.Åtgärder mot fusk och felaktigheter med assistansersättning. 7.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick. 8.Skadeståndsansvar och försäkringsplikt vid sjötransporter – Atenförordningen och försäkringsdirektivet i svensk rätt. 9.Förmån och fälla – nyanländas uttag av föräldrapenning. 10.Läsarnas marknad, marknadens läsare –en forskningsantologi. 12.Penningtvätt – kriminalisering, förverkande och dispositionsförbud. 13.En sammanhållen svensk polis. 14.Ekonomiskt värde och samhällsnytta –förslag till en ny statlig ägarförvaltning. 15.Plan för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning. 16.Att angöra en kulturbrygga – för stöd till nyskapande kultur. 17.Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straff- ansvar och samhällsskydd. 18.Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. –den mjuka infrastrukturen på väg. 19.Nationella patent på engelska? 20.Kvalitetssäkring av forskning och utveckling vid statliga myndigheter. 21.Här finns mer att hämta – it-användningen i småföretag. 22.Mål för rovdjuren. 23.Mindre våld för pengarna. –riksrekryterande gymnasial utbildning för vissa ungdomar med funktionsned- sättning. 25.Enklare för privatpersoner att hyra ut sin bostad med bostadsrätt eller äganderätt. 26.En ny brottsskadelag. –en utvecklad flygtrafiktjänst. 28.Längre liv, längre arbetsliv. Förutsättningar och hinder för äldre att arbeta längre. 29.Sveriges möjligheter att ta emot internationellt stöd vid kriser och allvarliga händelser i fredstid. 31.Sänkta trösklar – högt i tak Arbete, utveckling, trygghet. 33.Gör det enklare! 34.Nya påföljder + kort presentation. 35.Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. 36.Registerdata för forskning. 37.Kulturmiljöarbete i en ny tid. 38.Minska riskerna med farliga ämnen! Strategi för arbete för en giftfri miljö. 39.Vägar till förbättrad produktivitet och innovationsgrad i anläggningsbranschen + Bilagedel. 40.Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar – en preliminär delrapport. 41.Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar iförordningen (2006:196) om register över hälso- och sjukvårdspersonal. – ett framtida konsumentstöd. 44.Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott. 45.Kvinnor och barn i rättens gränsland. Tydliga regler och effektiv tillsyn. Möjligheter att använda månadsuppgifter isocial- och arbetslöshetsförsäkringarna. 49.Tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden.