sou · GZB302 · 2012-01-01 00:00:00 — Syftet med registrering av platsen för djurhållning av nötkreatur, grisar, fjäderfä, får respektive getter är att det ska vara möjligt att spåra djur från en plats till en annan vid utbrott av någon sjukdom. Produktionsplatsen är knuten till den anläggning där verksamheten bedrivs. Grundprincipen är att ett produktionsplatsnummer avser en byggnad för djur som huvudsakligen vistas inomhus, eller en anläggning om det finns ett antal tätt liggande byggnader som tydligt utgör en enhet. Platsen där djuren hålls ska anmälas till och djurhållaren tilldelas då ett produktions- platsnummer bestående av landsbeteckningen SE plus sex siffror. I anmälan ska djurhållarens namn, adress, telefonnummer, persons- eller organisationsnummer uppges. Även produktionsplatsens adress, fastighetsbeteckning, församling och kommun anges. För grisar, fjäderfä, får och get anges dessutom koordinater för pro- duktionsplatsens läge medan frågan om koordinater för produktions- plats för nötkreatur är under utredning. Förutom ovanstående anges för samtliga djurslag även vilken typ av verksamhet som finns på produktionsplatsen, djurslag samt produktionsinriktning. För nötkreatur uppdateras uppgiften om djurantal löpande i det centrala nötkreatursregistret. För grisar och fjäderfä anges pro- duktionsplatsens kapacitet. För får och getter uppdateras uppgiften om antalet djur . När verksamheten upphör ska en anmälan om detta ske. Information om vilken typ av djurhållning som finns på pro- duktionsplatsen lämnas ut vid förfrågan, dock inte uppgift om antalet djur. är informationsansvarig, enligt dagens förordning (2012:1770) om geografisk miljöinformation, för verksamheter som är tillståndspliktiga enligt 9 kap. 6 § , vattenverk- samheter enligt 11 kap. samt grus och krossberg (3 kap. 21 § 1). Huruvida detta innefattar tillståndspliktig djur- hållning, dels av fjäderfä och svin enligt IPPC-/IED-direktiven, dels av nötkreatur, hästar och minkar, som inte baseras på EU-rätt, är oklart. Förtydligande kommer att ske i de genom- förandebestämmelser som är under utarbetande på EU-nivå. i har tilldelats medel för arbetet med att för länsstyrelserna ta fram metadata och informations- hanteringstjänster fördelat på visnings-, nedladdnings-, omvandlings- och förbindelsetjänster samt för harmonisering av information. Enligt lägesrapporteringen pågår förberedelserna enligt två huvudspår; dels etablering av den nödvändiga tekniken, dels analys av befintliga data och jämförelse med specifikationerna från inspiredirektivet. Den huvudsakliga källan till informationen finns i tillsynsregistret Miljöreda. Avsikten är att tjänsterna ska vara etablerade och att data initialt ska publiceras i sin nuvarande form för att –2019 harmoniseras enligt specifikationerna i inspiredirektivet. representeras av 13 myndigheter och organisationer och dess funktion är att ge råd i frågor som rör Lantmäteriets samordningsroll för geodata. Rådet ska bland annat medverka i arbetet med en nationell geodatastrategi, behandla frågor av principiellt och gemensamt nationellt intresse samt medverka till ökad samordning mellan myndigheter och av infrastrukturen för utbyte och tillgång till geodata. Geodatasamverkan är en överenskommelse som underlättar tillgången till geodata genom att erbjuda ett samlat utbud av information från olika aktörer. Detta styrs av ett avtal, sam- verkansavtal för Geodatasamverkan, som reglerar villkor för att till- handahålla och använda geodata. Avtalet reglerar även organisation, styrning, samordning och ansvarsfördelning. Alla myndigheter, kommuner och andra organisationer som utför myndighetsuppgifter kan delta i Geodatasamverkan. Produktkatalogen specificerar de geodata som ingår och som tillhandahålls av informationsansvariga organisationer. 5.3.2Landsbygdsprogrammet och vissa miljöersättningar Inom det svenska landsbygdsprogrammet 2007–2013 finns miljö- ersättningar med krav som liknar villkor i tillståndsbeslut eller förelägganden om försiktighetsåtgärder i anmälningsärenden. De villkor/förelägganden i beslut som kan komma i konflikt med miljöersättningar finns inom åtgärderna Minskade växtnärings- förluster från jordbruksmark (skyddszoner samt minskat kväve- läckage genom odling av fånggröda respektive vårbearbetning) och Ansökan om miljöersättning är ett frivilligt åtagande från jord- brukarens sida. När miljöersättning beviljats innebär det ett femårigt åtagande att sköta marken enligt de krav som den specifika miljö- ersättningen ställer. Miljöersättningen kan, som redan tidigare beskrivits, endast beviljas för åtgärder som går utöver de nationella krav som redan ställs. I landsbygdsprogrammet finns i tabellbilaga 17.6 en samman- ställning över vilka skötselvillkor den specifika miljöersättningen ställer, om det finns tvärvillkor och nationell lagstiftning inom området samt skötselvillkor enligt miljöersättningar med extra kostnader. Minskade växtnäringsförluster från jordbruksmark Motivet för miljöersättningar med inriktningen att minska växt- näringsförlusterna från jordbruksmark är att de ska bidra till att uppfylla miljökvalitetsmålet Ingen övergödning, medverka till uppfylla god vattenstatus enligt ramdirektivet för vatten samt att uppnå de minskningar av utsläpp av växtnäringsämnen som krävs enligt Helcoms aktionsplan för (Baltic Sea Action Plan). De områden som är utpekade inom nitratdirektivet som känsliga områden ingår i de områden där dessa miljöersättningar kan beviljas. Området för miljöersättningarna är dock större än enbart de känsliga områdena, eftersom gynnsam miljöeffekt uppnås även utanför dessa områden. Miljöersättning för minskat kväveläckage kan lämnas för två olika insatser: odling av fånggröda respektive vårbearbetning. Dessa insatser är ett komplement till reglerna om höst- och vinter- bevuxen mark i den svenska lagstiftningen. Reglerna finns i föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2004:62) om miljöhänsyn i jordbruket vad avser växtnäring och där finns reglerat inom vilka geografiska områden som reglerna gäller samt vilken andel av marken som ska vara bevuxen. Däremot finns inget krav på att det ska vara en fånggröda, vilket gör att det är möjligt att ge miljöersättning för detta. Syftet med skyddszoner är att minska ytavrinning och växtnärings- läckage från åkermarken. Genom att anlägga en gräsbevuxen zon med 6–20 meter bredd längs vattendrag och sjöar kan förluster av fosfor bundet till jordpartiklar minskas med hög ytavrinning. Det finns ingen nationell lagstiftning om skyddszoner förutom att det för vissa växtskyddsmedel numera finns ett förbud mot användning inom visst avstånd från vattendrag eller sjö. I dessa fall är det inte möjligt att erhålla miljöersättning för skyddszon eftersom det redan finns ett förbud som inte är frivilligt att följa. Ett av motiven för miljöersättningen Miljöskyddsåtgärder är att för- bättra anpassningen av gödselgivorna och minska riskerna för förluster av växtnäringsämnen. Genom att förbättra besluts- underlaget i form av jordanalys, upprättande av växtnäringsbalans samt att analysera kväveinnehållet i flytgödseln kan gödslingen ske mer anpassat till grödans behov. Ett annat motiv är att minska riskerna med användningen av växtskyddsmedel genom att förbättra hanteringen på gårdsnivå. Dessa åtgärder bidrar till att uppfylla miljökvalitetsmålen Ingen övergödning och Giftfri miljö. Insatserna medverkar även till att uppfylla god status enligt ram- direktivet för vatten samt att uppnå de minskningar av utsläpp av växtnäringsämnen som krävs enligt Baltic Sea Action Plan. De nationella reglerna inom området finns i förordningen (2006:1010) om växtskyddsmedel, föreskrifter (1997:2) om spridning av växtskyddsmedel samt föreskrifter och allmänna råd (2004:62) om miljöhänsyn i jord- bruket vad avser växtnäring. Miljöskyddsåtgärden gäller i hela landet. Kraven för att erhålla miljöersättning för miljöskydds- åtgärder innebär att jordbrukaren åtar sig att göra åtgärder som går utöver det som krävs i nationell lagstiftning. Omfattningen av vissa miljöersättningar och statistik Anslutningen till olika miljöersättningar följs upp fortlöpande gente- mot de mål som ställts upp i landsbygdsprogrammet 2013. Den högsta måluppfyllelsen har uppnåtts för skyddszoner där målet bedöms nås till för ansluten areal och till vad gäller antalet anslutna företag. Utfallet var att 3 942 företag (mål är 4 500 stycken) hade miljöersättning SOU 2013:5 Samlad information på totalt (mål är ). (årsredovisning 2011, s. Arealen skyddszon uppgår till två till tre hektar per företag med största antalet företag i (408 stycken) följt av (245 stycken) och (237 stycken). Totalt är 15 län berörda av möjligheten att ansöka om miljöersättning för skyddszon. Åtta län har färre än 100 ansökningar. (Statistik om landsbygdsprogrammet 2009, databas .) Miljöskyddsåtgärder är en miljöersättning som bedöms nå endast 27 procents anslutningsgrad avseende antalet företag. Däremot bedöms att av arealmålet kan uppnås. (årsredovisning 2011, s. 87). Åtgärden avser hela landet och antalet företag som anslutit sig uppgår till 2 414 stycken fram med en total areal . Drygt en tredjedel av företagen finns i (875 stycken). Därefter kommer (339 stycken) och (315 stycken). I övriga 17 län är antalet anslutna företag färre än 100 stycken. (Statistik om landsbygdsprogrammet 2009, databas .) Åtgärden minskat kväveläckage (fånggrödor och/eller vår- bearbetning) har en bedömd måluppfyllelse på för antalet företag och avseende arealen (årsredovisning 2011, s. 87). Totalt har 5 566 företag anslutit sig till åtgärden där (2 593 stycken), (1 615 stycken) och (803 stycken) tillsammans står för av totalantalet. I övriga tre län (, och ) har cirka 200 företag som ansökt om den åtgärden. (Statistik om lands- bygdsprogrammet 2009, databas .) För fullständig statistik, se tabell 5.1 nedan. Tabellen är en sammanställning som grundas på statistik om landsbygds- programmet 2009 och där uppgifterna hämtats på webbplats. betyder att miljöersättningen inte är möjlig att ansluta sig till i det länet. Vidare har djurenheter för- kortats till de. har på utredningens begäran gjort ett utdrag ur verkets register där de företag som har sökt om de aktuella miljöersättningarna och är djurhållare finns förtecknade. En bearbetning av detta utdrag visar att antalet företag med fler än 100 djurenheter och som har någon av nedanstående miljöersättningar varierar mellan några enstaka upp till ett femtiotal företag i 13 län. Resterande har ett hundratal upp till cirka 500 stycken. Av det totala antalet stödsökande utgör denna grupp . Antalet företag är överskattat efter- som samtliga nötkreatur ingår i beräkningen, dvs. även yngre djur som inte räknas som en djurenhet. Siffrorna visar alltså ett för stort antal företag som kan beröras av den administrativa kontrollen mot beslut om djurhållning. Förutom villkor/förelägganden i beslut om djurhållning kan det förekomma krav på tillståndsplikt för användning av gödselmedel och kemiska bekämpningsmedel inom vattenskyddsområden. Dessa tillstånd kan förenas med villkor som delvis kan motsvara vad som gäller enligt stödvillkoren för vissa miljöersättningar. Eftersom utredningens uppdrag avser djurhållande verksamhet går utred- ningen inte vidare med en analys av på vilket sätt dessa villkor kan påverka möjligheten att ansluta sig till vissa miljöersättningar. 5.4Jämförelse mellan villkor och miljöersättning Utredningen har gjort en översiktlig jämförelse mellan stödvillkor för miljöersättning och villkor i beslut om tillstånd till djurhållning. De beslut som ligger till grund för jämförelsen är samma beslut som beskrivs i avsnitt 3.6.2. Syftet med jämförelsen är att se i vilken mån dessa villkor är likartade, vilket innebär att jordbrukaren inte kan söka stöd eftersom kravet redan finns i ett beslut. 5.5Svaghet med register över djurhållande verksamhet för administrativ kontroll Jämförelsen mellan villkoren för miljöersättning för minskade växtnäringsförluster från respektive miljöskyddsåtgärder och villkor/föreläggande i beslut om djurhållning visar att det kan finnas stora likheter mellan dessa. Däremot är villkoren/föreläggande i besluten inte identiska med stödvillkoren, vilket gör att jämförelse måste göras ärende för ärende. Jämförelsen mellan miljöskydds- åtgärder och villkor i beslut visar att är det vanligt att i beslut reglera krav på markkartering, analys av växtnäring i flytgödsel och återkommande växtnäringsbalans. Det är däremot skillnad mellan frekvensen för olika åtgärder i stödsystemets och beslutens krav. Krav avseende hantering och användning av kemiska bekämpnings- medel är sällan förekommande i tillstånds-/anmälningsbeslut men eftersom stödformen har krav att både minska riskerna för växtnäringsförluster samt riskerna i användning av växtskydds- medel går det i stödhänseende inte att separera dessa delar. Motsvarande skillnader finns inom skyddszoner avseende skörd och användning av grödan. Utredningens erfarenhet är att länsstyrelserna som handlägger och beslutar om miljöersättning inte till fullo har uppmärksammat att det kan finnas villkor/föreläggande i beslut om djurhållning som behöver beaktas i samband med handläggningen av miljöersätt- Det har heller inte tydliggjorts i informationen gentemot jordbrukarna, vilket kan ha inneburit att de inte insett att villkor/förelägganden kan ha betydelse för möjligheten att ansöka om vissa former av miljöersättning. För att kontrollera att miljöersättning inte felaktigt betalas ut behöver därför kontrollera att den sökande inte redan har krav i beslut om djurhållning som motsvaras av stödvillkor. Eftersom det finns flera olika stödvillkor inom de aktuella miljö- ersättningarna behöver varje ansökan om stöd till minskat kväveläckage respektive miljöskyddsåtgärder jämföras med de villkor/förelägganden som finns i beslut om djurhållning. Den fråga som behöver lösas är därför hur arbetet kan underlättas för länsstyrelserna och hur de kan hitta de ärenden om miljöersättning som behöver granskas gentemot villkor/förelägganden i beslut om djurhållning. De miljöersättningar som behöver hanteras med ovan nämnda administrativa kontroll berör länsstyrelserna i olika utsträckning, eftersom olika stödformer har olika geografisk täckning. Eftersom bara vissa av företagen har beslut om djurhållning behöver den administrativa kontrollen endast göras för dessa företag och inte för samtliga stödansökningar. Dessutom kan samma företag ha ansökt om flera av de aktuella miljöersättningarna. Utredningen finner att frågan om samlat register över till- ståndspliktig djurhållning kommer att upprättas eller inte fort- farande är oklar eftersom genomförandebestämmelser är under utarbetande på EU-nivån. Eftersom villkoren/föreläggandena i beslut kan vara utformade på olika sätt ter det sig ineffektivt att registrera vissa eller samtliga villkor/förelägganden i tillstånds- och anmälningsärenden, efter- som varje ärende ändå måste granskas manuellt. Om ett register över tillståndspliktig djurhållning kommer att upprättas som en följd av inspiredirektivets respektive IED-direktivets krav löser det ändå inte uppgiften att genomföra administrativ kontroll av stöd- ärenden. Uppgifter om tillståndspliktiga verksamheter finns hos länsstyrelserna i tillsynsregistret Miljöreda och dessa uppgifter kan således göras tillgängliga för de handläggare som hanterar ansökan om miljöersättning. Beslut i anmälningsärenden kan behöva begäras in från kommunerna om inte redan har tillgång till dessa beslut. Anmälningshandlingarna ska enligt 25 § förordningen (1998:899)om miljöfarlig verksamhet och hälso- skydd översändas av den kommunala nämnden till i samband med att anmälan kommit in. Det skiljer sig från kommun till kommun om själva beslutet i anmälningsärendet skickas till för kännedom. Mot bakgrund av att varje ärende måste kontrolleras manuellt går utredningen inte vidare med att analysera hur ett eventuellt register kan utformas, förvaltas och vem som bör ha tillgång till de uppgifter som finns registrerade. Ett register löser således inte frågan om att säkerställa att felaktiga utbetalningar inte görs. Underhålls- och kostnadsfrågor kommer därför inte heller att analyseras. Utredningens förslag: Utredningen föreslår att ges i uppdrag att tydliggöra i sina föreskrifter och i handläggarstödet att administrativa kontroll även innefattar kontroll av beslut om djurhållning för tillämpliga miljöersättningar. bör även tillhandahålla underlag för denna administrativa kontroll. Slutligen bör ges i uppdrag att på lämpligt sätt uppmärksamma djurhållande företag om vikten av att kon- trollera villkor/förelägganden i beslut om djurhållning före ansökan om miljöersättning. Enligt ska administrativa kontroller göras av samt- liga ansökningar om miljöersättningar och kontrollerna ska omfatta alla uppgifter som det är möjligt och lämpligt att kontrollera på administrativ väg. Rutinerna ska ge garantier för en registrering av vilka kontroller som genomförts, resultaten av dem samt vilka åtgärder som kontrollerna lett till (artikel 11 i förordning (EU) nr 65/2011). Förutom administrativa kontroller ska kontroller ske på plats av av alla stödansökningar (artikel 12 i nämnda förordning). Den administrativa kontrollen säker- ställer att stödmottagaren är berättigad att söka stöd medan kon- trollen på plats verifierar att villkoren för stödet uppfylls. ska som utbetalningsställe för EU-stöd svara för utbetalningar av medel från den Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) samt samordna länsstyrelsernas handläggning av EU-stöden (9 § förordning [2009:1464] med instruktion för ). ska vid handläggningen av ansökningar om stöd eller ersättningar genomföra administrativa kontroller, fältkontroller, handläggningskontroller och kvalitetskontroller i enlighet med föreskrifter samt enligt de av fastställda delarna av handläggarstödet (3 § föreskrifter [SJVFS 2011:16] om rutiner vid handläggning och kontroll av ärenden om jordbrukar- stöd). Föreskrifterna behöver ses över för att säkerställa att miljöersättning inte ges till sökande som redan har ett villkor eller föreläggande i beslut. Åtagandet är då inte frivilligt eftersom det redan finns krav i beslut om djurhållning som helt eller delvis motsvaras av krav i miljöersättningen. För att göra detta arbete så effektivt som möjligt på läns- styrelserna föreslår utredningen att tillhandahåller relevant registerunderlag för att underlätta kontrollen. I det nuvarande landsbygdsprogrammet berörs miljöersättningarna Minskat kväve- läckage (odling av fånggröda och/eller vårbearbetning), Skyddszoner samt Miljöskyddsåtgärder. I det kommande landsbygdsprogrammet kan andra former av miljöersättningar vara berörda. 5.6.2Information till djurhållande företag Informationsmängden som en jordbrukare behöver sätta sig in i inför ansökan om olika former av miljöersättningar är omfattande. Det finns därutöver skäl att uppmärksamma djurhållande företag på att det i beslutet om djurhållning kan finnas villkor/förelägganden som omöjliggör att ansöka om en viss form av miljöersättning. Jordbrukaren kan i sin miljökonsekvensbeskrivning ha informerat om att det kommer att anläggas skyddszoner, periodiskt upprättas växtnäringsbalansberäkning, analyseras flytgödsel m.m. Dessa frivilliga åtgärder blir tvingande om de skrivs in som särskilda villkor i beslutet. Även om de inte skrivs in som särskilda villkor omfattas de av det allmänna villkoret i tillståndsbeslutet. Det all- männa villkoret är i regel utformat med innebörden att verksam- heten ska bedrivas i huvudsaklig överensstämmelse med vad sökande angivit i ansökningshandlingarna och i övrigt åtagit sig i ärendet om inte annat framgår av de särskilda villkoren i beslutet. I samband med ansökan om tillstånd eller anmälan om djurhållning bör utformningen av beskrivningen av verksamheten diskuteras med handläggaren och en bedömning göras om ett särskilt villkor eller föreläggande om försiktighetsåtgärd behövs eller om ett frivilligt miljöstödsåtagande är tillräckligt Eftersom åtagandena för miljöersättning är femåriga, med ansökan om årlig utbetalning, kan det inträffa att en jordbrukare får ett nytt tillstånds- eller anmälningsbeslut under pågående åtagandeperiod. Den situationen behöver beskrivas så att det blir tydligt på vilket sätt det gällande åtagandet ska hanteras. Vilka krav som ställs på konsekvensbeskrivningen, hur den är upp- lagd och vad som avses med småföretag framgår i avsnitt 2.8. I detta kapitel föreslår utredningen följande: tydliggör i föreskrifter och i handläggarstödet att administrativa kontroll även innefattar kon- troll av beslut om djurhållning för tillämpliga miljöersättningar och tillhandahåll underlag för kontrollen, och informera djurhållande företag om vikten av att kontrollera villkor/förelägganden i beslut om djurhållning före ansökan om miljöersättning. Det förslag som kan leda till nya eller ändrade regler är förslaget att göra föreskrifterna tydligare avseende den administrativa kon- trollen. Utredningens uppdrag är att utreda behovet av samlad information om djurhållande verksamhet med tillstånds- eller anmälningsplikt. Sådan samlad information kan behövas för att främja lika- behandling och rättssäkerhet. är sådan information inte lättillgänglig eftersom den får hämtas på respektive länsstyrelse eller kommun för varje enskild verksamhet. Det kan även finnas behov av att kontrollera om villkor i beslut om djurhållning är liktydiga med insatser som kan beviljas stöd inom ramen för landsbygdsprogrammet. Denna administrativa kontroll krävs enligt det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IAKS). Utredningen har vid en jämförelse mellan insatser som kan beviljas miljöersättning och hur villkoren/föreläggandena kan vara utformade funnit likheter, men att det är ineffektivt att registrera vissa eller samtliga villkor/förelägganden i tillstånds- och anmälnings- ärenden. Varje ärende måste ändå granskas manuellt eftersom lydelserna i villkor/förelägganden inte är likalydande med kraven för vissa miljöersättningar. Utredningen föreslår därför inte att ett samlat register över beslut om djurhållning ska upprättas. Utredningen föreslår istället att ges i uppdrag att tydliggöra i sina föreskrifter och handläggarstödet att läns- styrelsens administrativa kontroll även innefattar kontroll av beslut om djurhållning för tillämpliga miljöersättningar. Utredningen föreslår även att bör tillhandahålla underlag som kan underlätta länsstyrelsernas administrativa kontroll. För- tydligande av föreskrifterna och handläggarstödet behöver göras för att säkerställa att följs. Om den administrativa kontrollen är bristfällig kan det medföra sanktioner för . När det gäller tidpunkten för ikraftträdandet av förslaget är det angeläget att det sker . Det finns även behov av särskilda informationsinsatser. Utred- ningen föreslår därför att bör ges i uppdrag att på lämpligt sätt uppmärksamma djurhållande företag om vikten av att kontrollera villkor/förelägganden i beslut om djurhållning före ansökan om miljöersättning. I övrigt har de krav på innehållet som ställs i förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning vävts in under relevanta rubriker nedan. I det följande anges således vilka som berörs av förslagen och vilka kostnadsmässiga och andra kon- sekvenser som förslagen medför. Förslagen innebär inte några konsekvenser för miljön, eftersom åtgärden genomförs antingen i form av ett frivilligt åtagande eller i enlighet med de särskilda villkor/föreläggande om försiktighets- åtgärd som finns i beslutet om djurhållning. 5.7.2Konsekvenser för staten och kommuner får en ny uppgift i form av att ta fram underlag för arbete med den administrativa kontrollen. ningen av behovet av sådant underlag är beroende av hur miljö- ersättningarna utformas framöver och om det finns risker att miljöersättning kan motsvaras av krav i tillstånds- eller anmälnings- beslut.