sou · H0B367 · 2012-10-09 00:00:00 — Enligt tredje stycket ska en AIF-förvaltare som förvaltar en sluten AIF-fond dessutom göra en värdering och beräkning av nettotill- gångsvärdet i samband med ökningar och minskningar av fondens kapital, t.ex. vid ett beslut om nyemission. Vad som är en sluten AIF-fond beskrivs i kommentaren till 3 §. Ytterligare bestämmelser om hur ofta tillgångarna i en AIF-fond ska värderas och nettotillgångsvärdet beräknas finns i kommis- sionens förslag till genomförandeförordning. I fjärde stycket anges att AIF-fondens investerare ska informeras om en värdering och beräkning av fondens nettotillgångsvärde i enlighet med vad som föreskrivs i fondbestämmelser eller bolags- ordning. Det innebär att fondens investerare inte behöver infor- meras om samtliga värderingar och beräkningar av nettotillgångs- värdet för fonden i den mån inte fondbestämmelser eller bolags- ordning föreskriver att så ska ske. Paragrafen genomför artikel 19.3 och har behandlats i avsnitt 9.2.1. 9 § För fondverksamhet som avser specialfonder gäller, i stället för 8 §, enligt hänvisningen i 12 kap. 7 § vad som följer av 4 kap. 10 § lagen (2004:46) om investeringsfonder. För specialfonder finns bestämmelser om värdering av tillgångar och beräkning av nettotillgångsvärde i LIF. Enligt 4 kap. 10 § femte stycket den lagen gäller bl.a. att ett fondbolag som förvaltar en specialfond fortlöpande och minst en gång ska beräkna och på lämpligt sätt offentliggöra fondandelsvärdet. I enlighet med 6 kap. 1 § LIF kan tillåta undantag från kravet i 4 kap. 10 § LIF för att exempelvis i stället beräkna nettotillgångs- värdet med samma regelbundenhet som fonden är öppen för inlösen. I enlighet med vad som föreslås i avsnitt 7.3 ska dessa bestämmelser gälla för specialfonder även fortsättningsvis. Paragrafen saknar motsvarighet i AIFM-direktivet och har be- handlats i avsnitt 9.2.1. 10 § En AIF-förvaltares värderingsfunktion får vara internt eller externt organiserad i enlighet med vad som anges i 11 och 12 §§. Värderingen ska utföras opartiskt och professionellt. I paragrafens första stycke anges att en AIF-förvaltares värderings- funktion får vara intern eller extern i enlighet med de närmare krav som anges för intern respektive extern värdering i 11 och 12 §§. Enligt andra stycket ska värderingen skötas opartiskt och pro- fessionellt (med vederbörlig skicklighet, aktsamhet och omsorg), oavsett om värderingen görs internt eller externt. Paragrafen genomför artikel 19.4, delvis, och artikel 19.8 och har behandlats i avsnitt 9.2.2. Krav vid intern värdering 11 § Vid intern värdering ska AIF-förvaltarens ersättningssystem och andra åtgärder säkerställa att intressekonflikter motverkas och att otillbörlig påverkan på de anställda undviks. Den interna vär- deringen ska organiseras så att den är funktionellt oberoende av portföljförvaltningen. I paragrafen anges vilka krav som gäller om AIF-förvaltarens vär- deringsfunktion är internt organiserad, för att säkerställa att intresse- konflikter mellan portföljförvaltningen och den oberoende värde- ringen undviks. Paragrafen genomför artikel 19.4 och har behandlats i avsnitt 9.2.2. Krav vid extern värdering 12 § Extern värdering får utföras av en fysisk eller juridisk person som är oberoende av AIF-fonden, AIF-förvaltaren och andra per- soner med nära anknytning till fonden eller förvaltaren. AIF-förvaltaren ska kunna visa att den externa värderaren 1.omfattas av registreringsskyldighet enligt lag, andra författ- ningar eller yrkesetiska regler, 2.kan lämna yrkesmässiga garantier för att värderingen kan ut- föras effektivt, och 3.har utsetts i enlighet med 15 §. får vara extern värderare, om utförandet av dess funktion som förvaringsinstitut hålls åtskild från uppgifterna som värderare och intressekonflikter kan identifieras, hanteras, övervakas och redovisas för AIF-fondens investerare. En extern värderare får inte uppdra åt någon annan att utföra värderingen. I paragrafen anges vilka krav som gäller om en AIF-förvaltares värderingsfunktion är externt organiserad. I första stycket anges att en extern värderingsfunktion ska vara oberoende av AIF-fonden, AIF-förvaltaren och andra personer med nära anknytning till dessa. Enligt andra stycket 1 ska en extern värderare omfattas av regi- streringsskyldighet enligt lag, andra författningar eller yrkesetiska I enlighet med det som angetts i avsnitt 9.2.2 bör tolkningen av vilka personer som omfattas av registreringsskyldighet vara rela- tivt extensiv. Exempelvis bör sådana företag som står under tillsyn omfattas, under förutsättning att företagets verksamhet är av en så- dan karaktär att det kan förväntas förfoga över den kunskap som krävs för att utföra de värderingar som är relevanta för de tillgångar som AIF-fonden investerar i. I det enskilda fallet är det Finans- inspektionen som avgör om en viss värderare uppfyller kraven. Enligt andra stycket 2 ska AIF-förvaltaren kunna visa att den ex- terna värderaren kan lämna yrkesmässiga garantier för att uppgiften kan utföras effektivt. Närmare bestämmelser om de professionella garantier som ska kunna lämnas finns i kommissionens förslag till genomförandeförordning. Garantierna ska bestå bl.a. av skriftliga dokument som visar att den externa värderaren har de resurser samt den erfarenhet och kompetens som krävs för att utföra de värde- ringar som är relevanta med avseende på AIF-fondens investerings- strategi. Enligt andra stycket 3 ska en extern värderare utses i enlighet med de bestämmelser om uppdragsavtal som framgår av 15 §. I tredje stycket anges vilka krav som gäller om ett förvarings- institut utses till extern värderare. Uppdraget som värderare ska i så fall hållas funktionellt och hierarkiskt åtskilt från förvaringsinsti- tutets uppdrag som i fonden och så att intressekonflikter mellan dessa båda funktioner undviks. Enligt fjärde stycket får en extern värderare inte vidaredelegera värderingsuppdraget till en tredje part. Paragrafen genomför artikel 19.4, delvis, samt artikel 19.5 och 19.6 och har behandlats i avsnitt 9.2.2. 13 § Bestämmelser om myndighetskontroll av värderingsfunktionen finns i 14 kap. 7 §. Paragrafen hänvisar till de särskilda bestämmelser som gäller för tillsyn över värderingsfunktionen. Alla bestäm- melser om tillsyn över AIF-förvaltare är införda i 14 kap. 14 § En AIF-förvaltare ansvarar för att AIF-fondens tillgångar vär- deras korrekt, för beräkningen av fondens nettotillgångsvärde samt för redovisningen av detta värde. Oberoende av eventuella överenskommelser i avtal, ska en extern värderare vara ansvarig gentemot AIF-förvaltaren för förluster som förvaltaren åsamkas till följd av att den externa värderaren upp- såtligen eller av oaktsamhet brustit i utförandet av sina uppgifter. Enligt paragrafens första stycke är en AIF-förvaltare alltid ansvarig för värderingen av en AIF-fonds tillgångar, beräkningen av netto- tillgångsvärde och för att informera om detta värde. Ansvaret gäller gentemot fondens investerare och oavsett om värderingsfunktionen sköts internt eller externt. Om värderingen är externt organiserad och värderaren uppsåt- ligen eller av oaktsamhet brustit i utförandet av sina uppgifter är paragrafens andra stycke tillämpligt. Den externa värderaren ska då vara ansvarig för en skada som åsamkats AIF-förvaltaren till följd av att värderaren brustit i sitt utförande. Paragrafen genomför artikel 19.10 och har behandlats i av- snitt 9.2.2. 15 § En AIF-förvaltare får uppdra åt någon annan att utföra visst arbete eller vissa funktioner om 1.uppdragsavtalet kan motiveras på objektiva grunder, 2.uppdragstagaren är kvalificerad för uppgiften och förfogar över tillräckliga resurser för att utföra den, a)förvaltaren från att handla i investerarnas intresse, eller b)tillsyn över förvaltaren, och AIF-förvaltaren kan övervaka den anförtrodda verksamheten och ge de anvisningar som behövs för en sund förvaltning samt med omedelbar verkan säga upp avtalet, om det är i investerarnas gemen- samma intresse. AIF-förvaltaren ska underrätta om uppdrags- avtalet innan det träder i kraft. Delegering av uppgifter får inte ske i sådan omfattning att AIF- förvaltaren kan anses utgöra AIF-fondens faktiska för- valtare. Paragrafen innehåller bestämmelser om en AIF-förvaltares delege- ring av uppgifter och funktioner och de omständigheter under vilka delegering är tillåten. En liknande bestämmelse finns i 4 kap. 4 § LIF. Restriktionerna för delegering omfattar inte alla typer av enklare tjänster som en AIF-förvaltare anlitar någon annan för att utföra. Enligt skäl 31 i AIFM-direktivet omfattas exempelvis inte dele- gering av supportuppgifter, såsom administrativa och tekniska funk- tioner, av de begränsningar och restriktioner som följer av direk- tivet. Generella principer för vad som gäller vid uppdragsavtal utöver det som anges i paragrafen finns i kommissionens förslag till genom- förandeförordning. ska bl.a. vara i skriftlig form och innehålla en tydlig beskrivning av uppdragstagarens och AIF- förvaltarens rättigheter och skyldigheter. Enligt första stycket 1 får delegering endast ske om hela upp- dragsavtalet kan motiveras på objektiva grunder. Vid en prövning av om så är fallet bör samtliga uppdragsavtal som AIF-förvaltaren ingått tas i beaktande. I kommissionens förslag till genomförande- förordning finns närmare bestämmelser om vilka grunder som ska anses vara objektiva. Där anges bl.a. kostnadsbesparingar, optime- ring av organisatoriska funktioner och processer samt access till internationella handelsmöjligheter som exempel på motiv för dele- gering. Enligt första stycket 2 får delegering endast ske till kvalificerade uppdragstagare som förfogar över de resurser som krävs för att kunna utföra uppgiften. Att uppdragstagaren är kvalificerad inklu- derar att de personer som i praktiken bedriver verksamheten har det goda anseende och den erfarenhet som krävs för detta. I för- slaget till genomförandeförordning finns närmare bestämmelser om vilka krav som en uppdragstagare ska uppfylla. Enligt första stycket 3 får delegeringen inte hindrar vare sig att förvaltaren handlar i investerarnas bästa intresse eller tillsynen över förvaltaren. Att delegeringen inte får hindra att förvaltaren handlar i investerarna bästa intresse innebär även att delegeringen inte får innebära ett hinder för att AIF-fonden förvaltas i enlighet med investerarnas bästa intresse. I förslaget till genomförandeförord- ning finns närmare bestämmelser om när en delegering ska anses hindra effektiv tillsyn över en AIF-förvaltare. Enligt första stycket 4 ska AIF-förvaltaren kunna övervaka de delegerade funktionerna. AIF-förvaltaren måste också kunna lämna instruktioner för arbetet eller funktionen. Dessutom ska avtalet kunna sägas upp av AIF-förvaltaren med omedelbar verkan, om förvaltaren bedömer att detta är i investerarnas intresse. AIF-förvaltarens möjlighet att säga upp uppdragsavtalet samt att övervaka hur upp- draget sköts och ge instruktioner till uppdragstagaren ska framgå av uppdragsavtalet. Enligt andra stycket ska underrättas om de uppdragsavtal som ingåtts. Underrättelsen ska ske innan uppdrags- avtalet träder i kraft. Enligt tredje stycket får delegering inte ske i sådan utsträckning att AIF-förvaltaren kan anses vara AIF-fondens faktiska förvaltare. Bestämmelsen innebär en bortre gräns för möjligheten till delegering. Delegering får inte ske i en sådan utsträckning att AIF-förvaltaren i praktiken är att betrakta som ett brevlådeföretag. Närmare bestämmelser om vad som avses med ett brevlådeföretag finns i kommissionens förslag till genomförandeförordning. Paragrafen genomför artikel 20.1, delvis, och artikel 20.3 och har behandlats i avsnitt 9.3. Uppdragsavtal avseende portföljförvaltning eller riskhantering 16 § Uppdragsavtal som omfattar portföljförvaltning eller riskhante- ring får endast ingås 1.med uppdragstagare som har beviljats tillstånd för diskretio- när portföljförvaltning eller registrerats som förvaltare av tillgångar och är föremål för tillsyn, eller 2.om i förväg har godkänt uppdragstagaren. Om uppdragstagaren inte är etablerad inom EES krävs, utöver villkoren i första stycket, att det finns ett samarbete mellan Finans- inspektionen och tillsynsmyndigheten i uppdragstagarens hemland. Om uppdragsavtalet gäller portföljförvaltning eller riskhantering ska uppdragstagaren stå under tillsyn eller i förväg vara godkänd av . Riskhantering utgör i sig inte tillståndspliktig verksamhet. Paragrafen gäller dock även om uppdragsavtalet endast En liknande bestämmelse avseende förvaltnings- uppdrag som omfattar tillgångarna i en investeringsfond finns i 4 kap. 5 § andra stycket LIF. Enligt första stycket 1 ska uppdragstagaren ha tillstånd för dis- kretionär portföljförvaltning av finansiella instrument, eller vara föremål för registrering och stå under tillsyn. Av kommissionens förslag till genomförandeförordning framgår att värdepappersföre- tag och kreditinstitut med tillstånd för diskretionär portföljförvalt- ning av finansiella instrument i enlighet med direktivet om mark- nader för finansiella instrument (2004/39/EG), förvaltningsbolag med tillstånd enligt UCITS-direktivet samt AIF-förvaltare med tillstånd enligt AIFM-direktivet ska anses omfattas av den första punkten. För sådana förvaltingsbolag och AIF-förvaltare som tar emot uppdrag att utföra portföljförvaltning eller riskhantering be- hövs inte något särskilt tillstånd som avser sidoverksamheten diskre- tionär portföljförvaltning. Som huvudregel gäller att uppdragsavtal som omfattar portfölj- förvaltning och riskhantering endast ska ingås med sådana företag som omfattas av första punkten. Om uppdragstagaren inte kan vara ett sådant företag som omfattas av den första punkten gäller enligt första stycket 2 att i förväg ska ha godkänt att funktionen uppdras åt uppdragstagaren. Om uppdragstagaren inte är etablerad inom EES gäller dess- utom enligt andra stycket att det ska finnas ett samarbete mellan och tillsynsmyndigheten i uppdragstagarens hemland för att delegering ska kunna ske. Ytterligare villkor som ska vara uppfyllda för att en uppgift eller funktion ska kunna dele- geras till en uppdragstagare från tredjeland framgår av kommis- sionens förslag till genomförandeförordning. Paragrafen genomför artikel 20.1.c och 20.1.d och har behandlats i avsnitt 9.3. 17 § Ett sådant uppdrag som avses i 16 § får inte ges till AIF- fondens förvaringsinstitut eller till någon som institutet delegerat uppgifter. Om ett sådant uppdrag som avses i 16 § ges till någon vars intressen kan komma i konflikt med AIF-förvaltarens intressen eller med investerarnas gemensamma intresse måste uppdragstagaren 1. hålla portföljförvaltnings- eller riskhanteringsuppgifterna åt- skilda från övriga oförenliga uppgifter, och 2. identifiera, hantera och övervaka intressekonflikterna och redo- visa dessa för AIF-fondens investerare. Paragrafen innehåller närmare bestämmelser om vem som får vara uppdragstagare om uppdragsavtalet avser portföljförvaltning eller riskhantering. Enligt första stycket får ett sådant uppdragsavtal inte ingås med eller någon till vilket det förvarings- institutet delegerat uppgifter. I andra stycket anges vad som ska gälla om ett uppdragsavtal som avser portföljförvaltning eller riskhantering ingås med någon vars intressen kan komma i konflikt med AIF-förvaltarens intressen eller med investerarnas i den förvaltade AIF-fondens gemensamma intresse. Exempel på kriterier som ska tas i beaktande vid bedöm- ningen av om ett uppdragsavtal innebär sådana intressekonflikter finns i kommissionens förslag till genomförandeförordning. Exem- pelvis ska möjligheten och sannolikheten för att det företag till vilket uppgifter delegerats kan göra en ekonomisk på AIF- förvaltarens eller dess investerares bekostnad vägas in i bedöm- ningen. Andra kriterier som ska vägas in är om det företag till vilket uppgifter delegerats är moderbolag till eller på något annat sätt kan påverka AIF-förvaltaren, eller om en investerare i AIF-fonden är moderföretag till eller på annat sätt kontrollerar det företag till vilket uppgifter delegerats. Enligt andra stycket 1 ska portföljförvaltningsuppdraget eller uppdraget att utföra riskhantering hållas åtskilda från de oförenliga uppgifter där intressekonflikter annars kan uppstå. Åtskillnaden ska vara såväl funktionell som hierarkisk. Vad som avses med funk- tionell och hierarkisk åtskillnad framgår av kommissionens förslag till genomförandeförordning. Enligt andra stycket 2 ska uppdragstagaren kunna identifiera, hantera och övervaka intressekonflikterna och redovisa dessa för AIF-fondens investerare. Vad som avses med att identifiera, han- tera och övervaka intressekonflikter regleras i kommissionens för- slag till genomförandeförordning. De krav på identifiering, hante- ring och övervakning av intressekonflikter samt information till investerare som ställs i punkten 2 skiljer sig inte från de krav som ställs på en AIF-förvaltare enligt 20 och 21 §§. Om villkoren i punkterna 1 och 2 inte kan uppfyllas får uppgif- ten inte delegeras till uppdragstagaren. Paragrafen genomför artikel 20.2 och har behandlats i avsnitt 9.3. 18 § En uppdragstagare får vidaredelegera ett visst arbete och vissa funktioner till någon annan under förutsättning att 1.AIF-förvaltaren på förhand har godkänt en sådan delegering, 2.Finansinspektionen har underrättats innan avtal om vidare- delegering träder i kraft, och 3.uppdragstagaren fortlöpande övervakar de tjänster som till- handahålls av den som vidaredelegerats uppgifterna. Vid vidaredelegering gäller 15–17 §§ i fråga om dem som har delegerats respektive vidaredelegerats uppgifter. Om den som har vidaredelegerats visst arbete eller vissa funk- tioner i sin tur uppdrar åt någon annan att utföra sådana uppgifter gäller villkoren i första och andra styckena i tillämpliga delar. I paragrafen anges vad som ska gälla då en uppdragstagare i sin tur vidaredelegerar uppgifter till någon annan och de villkor som ska gälla för sådan vidaredelegering. Enligt första stycket ska AIF-förvaltaren ha godkänt vidaredele- geringen på förhand och underrättats innan av- talet om vidaredelegering träder i kraft. Närmare bestämmelser om formerna för AIF-förvaltarens godkännande framgår av kommis- sionens förslag till genomförandeförordning. Där anges bl.a. att god- kännandet ska vara i skriftlig form och innehålla specifika detaljer om uppdragstagaren och de uppgifter som vidaredelegerats. Enligt andra stycket ska 15–17 §§ gälla vid vidaredelegering. Det innebär att de krav som avser själva uppdragsavtalet i 15 § även gäller i fråga om ett avtal om vidaredelegering av uppgifter. Det innebär också att den uppdragstagare till vilken uppgifter vidaredelegerats ska uppfylla de krav som anges i 15–17 §§. Tredje stycket innebär att första och andra styckena även gäller vid ytterligare vidaredelegering. Paragrafen genomför artikel 20.4–20.6 och har behandlats i av- snitt 9.3. 19 § Ett uppdragsavtal enligt 15–18 §§ fråntar inte AIF-förvaltaren dess ansvar enligt denna lag. Oavsett uppdragsavtalets utformning kan en AIF-förvaltare inte genom avtalet undgå det ansvar som följer av denna lag. Paragrafen genomför artikel 20.3 och har behandlats i avsnitt 9.3. 20 § En AIF-förvaltare ska vidta alla rimliga åtgärder för att und- vika intressekonflikter och för att identifiera, hantera och redovisa dem som trots detta uppkommer. En AIF-förvaltare ska ha organisatoriska och administrativa system som förhindrar att AIF-fondens intressen eller dess investerares gemensamma intressen påverkas negativt av intressekonflikter. En investerare i en AIF-fond får inte ges förmånligare villkor än övriga investerare, om det inte framgår av fondens fondbestämmel- ser, bolagsordning eller motsvarande. Paragrafen innehåller bestämmelser om hanteringen av de intresse- konflikter som kan uppkomma vid utövandet av en AIF-förvaltares verksamhet. Enligt första stycket ska en AIF-förvaltare vidta alla rimliga åtgärder för att undvika intressekonflikter. Om intresse- konflikter trots detta uppkommer, ska dessa intressekonflikter identi- fieras, hanteras och vid behov redovisas för berörda investerare. En AIF-förvaltares verksamhet kan ge upphov till intressekonflikter mellan exempelvis AIF-förvaltaren och den AIF-fond som förvaltas, två eller flera AIF-fonder eller investerare i de fonderna, värde- pappersfonder eller fondföretag som förvaltas av samma förvaltare, två av AIF-förvaltarens kunder inom förvaltarens sidoverksamhet som rådgivare eller diskretionär portföljförvaltare eller mellan en sådan kund och en AIF-fond som förvaltaren förvaltar. De parter mellan vilka intressekonflikter ska identifieras anges i artikel 14.1 i AIFM-direktivet. Vid genomförandet av direktivet är det inte nöd- vändigt att i lagtext uttryckligen ange dessa parter, då kravet på att identifiera, hantera och, om så är nödvändigt, redovisa uppkomna intressekonflikter omfattar samtliga intressekonflikter som kan komma att påverka en AIF-fonds intressen, eller investerarna i en AIF-fonds gemensamma intressen, negativt. Den uppräkning som görs i direktivet är därför inte uttömmande. Andra stycket anger att en AIF-förvaltare ska ha organisatoriska och administrativa system för att förhindra intressekonflikter. Syftet med systemen ska vara att undvika intressekonflikter. Systemen ska därför bestå av riktlinjer, rutiner, verktyg och tekniska hjälpmedel för att kunna identifiera och hantera potentiella intressekonflikter för att på så sätt hindra dem från att uppstå. En AIF-förvaltares organisation ska också vara uppbyggd på ett sådant sätt att syste- matiska intressekonflikter mellan olika ansvarsområden och uppgifter som kan vara svårförenliga undviks. Närmare bestämmelser om de organisatoriska och administrativa systemen för hantering av intresse- konflikter finns i kommissionens förslag till genomförandeförord- ning. Där framgår bl.a. kriterier som ska tas i beaktande vid identi- fiering av intressekonflikter och att en AIF-förvaltare ska ha en skriftlig policy för hantering och övervakning av intressekonflikter. Bestämmelsen i tredje stycket innebär att en investerare inte får ges förmånligare villkor än övriga investerare, om detta inte framgår av fondbestämmelserna, bolagsordningen eller motsvarande bestäm- melser som reglerar fondens verksamhet. Bestämmelsen saknar mot- svarighet i LIF. Enligt kommissionens förslag till genomförande- förordning får de förmånligare villkor som ges till en eller flera investerare inte medföra en väsentlig nackdel för fondens övriga investerare. Information om eventuella rättigheter till förmånligare villkor ska enligt 10 kap. 1 § 11 ingå i informationsbroschyren för AIF-fonden. Paragrafen genomför artikel 12.1, delvis, och artikel 14.1 och har behandlats i avsnitt 8.2.1. 21 § Om de åtgärder som AIF-förvaltaren har vidtagit enligt 20 § inte är tillräckliga för att förhindra att investerarnas intressen kan komma att påverkas negativt, ska förvaltaren tydligt informera inve- sterarna om arten av eller orsaken till intressekonflikterna innan förvaltaren utför något uppdrag för deras räkning. En AIF-förvaltare ska vidta åtgärder för att förebygga de problem som orsakar att investerares intressen kan komma att påverkas nega- tivt. Om det trots de åtgärder som AIF-förvaltaren vidtagit för att för- hindra intressekonflikter är rimligt att anta att sådana ändå kan komma att uppstå, ska en AIF-förvaltare enligt första stycket infor- mera investerarna om detta innan förvaltaren utför något uppdrag för investerarnas räkning. Hur investerarna ska informeras regleras i kommissionens förslag till genomförandeförordning. En bestäm- melse motsvarande det första stycket finns i 8 kap. 21 § andra stycket lagen om värdepappersmarknaden. Enligt andra stycket ska en AIF-förvaltare vidta åtgärder för att förebygga de problem som orsakar att investerares intressen kan komma att påverkas negativt.