sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Den föreslagna regleringen kan alltså medföra kostnader för kompetensutveckling för förmedlarföretagen. Sådana kostnader bedöms av utredningen som en naturlig del av affärsmodellen i ett tjänsteföretag inom en kunskapsintensiv bransch. Det kan även uppstå ökade administrativa kostnader relaterat till behovet av tydligare redovisning av provisioner och ersättningar, men det är ingen helt nytt åtagande för förmedlarna som omfattas av liknande krav. kan förbättrad information och ökad transparens minska risken för felaktig rådgivning, vilken annars kan bli kostsam inte bara för kunden utan också för det rådgivande företaget. Utredningen kan inte utesluta att krav på ökad transparens kan leda till förändrade affärsmodeller i försäkringsföretagen vilket kan få konsekvenser både för de försäkringsförmedlare och andra råd- givande företag. En översyn av andra regelverk som försäkrings- medlardirektivet samt ett eventuellt provisionsförbud kan påverka hur försäkringsförmedlare och andra rådgivare berörs. har gett i uppdrag att kartlägga ersätt- ningsformer till försäkringsförmedlare samt att göra en konsekvens- analys av införandet av ett provisionsförbud. Uppdraget ska redovisas till . Valcentraler hanterar administration, information och kundservice. Man kan också göra upphandlingar av försäkringsföretag och för- säkringsprodukter. Inom kollektivavtalsgrundad försäkring agerar de utvalda valcentralerna på uppdrag av arbetsmarknadens parter. För att förtydliga vilka uppdrag som valcentralen ska utföra för försäkringsföretagens räkning finns skriftliga avtal, dvs. administr- ations- eller förmedlingsavtal mellan valcentralen och de berörda försäkringsföretagen. Det gäller både hantering av kollektiv- avtalsgrundad och individuell tjänstepensionsförsäkring. Det inne- bär att uppgifter som regleras enligt lag i förekommande fall har outsourcats från försäkringsföretagen till valcentralen och att för- säkringsföretagen har kvar ansvaret för att uppdragen utförs i enlighet med gällande regelverk. Enligt uppgift tas inga särskilda flyttavgifter ut av de valcentraler som regelmässigt hanterar flytt- rätt (Collectum och Fora) utan finansieringen via premie- avgifter ska även täcka denna hantering. En utökad lagstadgad flytträtt avseende premiebestämda kollektiv- avtalade tjänstepensionsförsäkring där premiebetalningen har upp- hört på grund av att anställningen har avslutats kan leda till en viss ökning av antalet flyttar. En konsekvens är att den försäkrades möjlighet att förfoga över försäkringen ökar då det även är möjligt att flytta sitt pensionskapital till andra försäkringsföretag än de som är utvalda eller anslutna som flytten genom- förs. Det är dock utredningens bedömning att flertalet flyttar även fortsättningsvis kommer att ske inom de av kollektivavtalsparterna utvalda eller anslutna försäkringsföretagen. Detta dels beroende på att kollektivavtalsparterna har förhandlat fram förmånliga lösningar, dels för att den struktur som man inom vissa avtalsområden byggt upp för att hantera flyttar, även kan förenkla hanteringen av flytten för den försäkrade, då valcentralen fungerar som en mellanhand. En annan konsekvens är möjligheten att flytta och samordna pensions- kapital mellan olika avtalsområden och att flytta in pensionskapital från individuell tjänstepension till kollektivavtalad tjänstepension. Utredningens förslag löser även de problem som uppstår när en försäkrad vill använda flytträtten för att skydda sitt pensionskapital i fall där den tidigare arbetsgivaren, dvs. försäkringstagaren, inte längre finns. Förslagen om förenklingar i skattehanteringen vid flytt och möjligheten att flytta samman flera försäkringar, där premie- betalningen är avslutad till en ny försäkring kan på kort sikt öka antalet flyttar som man på lång sikt kan minska val- centralernas administrativa kostnader då tillväxten av antalet för- säkringar kan begränsas. Valcentralerna kan även få ökade kostnader för att anpassa och utforma årliga besked i enlighet med förslagen om flytträtt och i tillämpliga fall även överskottshantering. Sådana anpassningar kan indirekt påverka de berörda försäkrings- företagens kostnader då de behöver anpassa sig till valcentralernas processer. Försäkringsbolag använder sig av olika fondbolag i verksamheten. Det gäller både inom traditionellt förvaltad försäkring och depå- respektive fondförsäkring där man köper förvaltning av pensions- kapitalet från olika fondförvaltare. Flytträtten kan medföra en större rörlighet hos försäkringstagarna vilket kan påverka avtal och eventuellt prissättning mellan försäkringsföretagen och deras leverantörer av fondförvaltning. Det kan få positiva konsekvenser i form av ökad konkurrens och bättre villkor för försäkringstagare och försäkrade. Regler för överskottshantering och övriga förslag bedöms inte ha någon betydande inverkan på denna grupp. De företag som åtar sig uppdrag från arbetsgivare och andra för- säkringstagare genom att revidera pensionskostnader och utföra administration av pensionshantering kan påverkas av den utökade flytträtten. Möjligheten att flytta samman pensionskapital från flera försäkringar till en ny försäkring kan ge en bättre helhetsbild för både arbetsgivare och anställda vilket kan ha betydelse för dessa företag. Kostnader som relateras till kompetensutveckling om ny reglering får även i dessa företag ses som en del i affärsmodellen. Utredningens förslag om oberoende kontroll av företagens över- skottshantering ställer krav på viss försäkringskompetens hos revisorer eller andra som kan bli involverade i en sådan uppgift. 16.6.4Konkurrens inom den svenska marknaden och inom EU Det finns ett betydande antal livförsäkringsföretag att välja mellan för svenska konsumenter och inom pensionsområdet finns även möjlighet att pensionsspara genom individuellt pensionssparande (IPS). Förutom de bolag som har säte och verksamhet i till- kommer de alternativ som försäkringsförmedlare erbjuder, där för- säkringsbolag har sitt säte i andra länder. Flytträtten kan gynna nya aktörer på försäkringsmarknaden och även leda till nya etableringar om intresset för att flytta sitt pensions- kapital ökar. Flytträtten och ökade krav på information och transparens kan också medföra att vissa rådande affärsmodeller påverkas eller försvinner vilket kan minska risken för inlåsning. I motsvarande grad kan etablerade aktörer påverkas negativt om kunder flyttar från försäkringar med höga avgifter, vilket minskar dessa företags intäkter. Ett annat alternativ är att flytträtten leder till att de etablerade företagen i stället väljer att sänka sina avgifter för att få behålla befintliga kunder. Att vissa kollektivavtals- grundande pensioner kommer att omfattas av den utökade lag- stadgade flytträtten innebär en möjlighet för att pensionskapital även kan lämna de utvalda lösningarna inom det kollektivavtalade området. Det innebär att affärsflöden inte är längre är enkelriktade. Den ökade rörligheten kan även påverka underleverantörer till försäkringsföretagen. Flytträtt ger möjlighet att välja mellan olika försäkringsföretag och hos fondförsäkringsbolag finns möjligheten att välja olika förvaltare av fonderna. Förslagen om reglering av överskottshantering kan påverka förutsättningarna för ömsesidigt verkande företag, vilket även kan leda till att ömsesidigt verkande hybridbolag kan leva kvar. Utred- ningen menar att det ur ett konkurrenshänseende är positivt att det finns ett utbud av olika företagsformer. Utredningens förslag om ombildning och förstärkt inflytande för försäkringstagare bedöms inte inverka på konkurrenssituationen i någon betydande grad. Den fria marknaden är ett viktigt begrepp inom EU och man vill undanröja hinder för en gemensam inre europeisk finansmarknad. Inom livförsäkring finns dock betydande skillnader i regler som påverkar livförsäkringsmarknaden, såsom nationell skattelagstiftning. Med solvens II-direktivet och andra EU-direktiv kommer nationella skillnader i reglering att minska. Att har en egen valuta som inte är knuten till euron kan också ha betydelse när man väljer hur man ska spara till sin pension. Om man avser att bo i som pensionär innebär det en ökad risk om man har sitt pensionssparande knutet till en annan valuta och under de år som pensionen betalas ut kan det vara sär- skilt viktigt att inte vara exponerad för valutarisk. Det är på mot- svarande sätt ovanligt att svenska företag erbjuder pensions- sparande till sparare utanför . Det förekommer emellertid att svenska företag har dotterbolag utomlands. Detta för att kunna erbjuda depåförsäkringar i en annan skattemiljö än den svenska. Även i dessa fall är sparandet dock vanligtvis knutet till en depå hos en svensk bank eller fondkommissionär. Den internationella verk- samhet inom pensionsområdet som finns hos svenska försäkrings- företag riktar sig främst till utlandsanställda som är knutna till en svensk arbetsgivare. När man inom EU tidigare diskuterat pensioner och rörlighet är det inte flytträtt av pensionskapital som stått främst i fokus. I stället har en viktig fråga varit möjligheten att ta med sig sin intjänande pensionsförmån om man flyttar från ett land till ett annat. Kon- sekvensen kan annars bli att man helt eller delvis går miste om vissa pensionsförmåner om man flyttar mellan anställningar i olika länder. 16.7Konsekvenser för samhället och staten Utredningens förslag påverkar inte det kommunala självstyret även om offentliga pensioner berörs. I följande avsnitt beskrivs kon- sekvenser för samhället och myndigheter som berörs av utred- ningens förslag. Sammanfattningsvis är det svårt att belägga att utredningens förslag får någon direkt eller betydande påverkan på samhällsekonomin. Följden av en utvidgad lagstadgad flytträtt kan bli leda till en bättre utveckling av pensionskapitalet, förutsatt att försäkrings- tagare och försäkrade kan sänka de avgifter som belastar sparandet som man uppnår en god avkastning. Högre pensions- kapital kan öka köpkraften hos pensionärer och minskar även risken för att samhället behöver bidra till pensionärernas försörj- ning. Högre pensionskapital ökar basen för avkastningsskatten vilket ger högre intäkter till samhället. Utredningen bedömer att en förbättrad hantering av överskott, med ett förtydligande att överskott är riskkapital, kan minska risken för att EU åter ifrågasätter den svenska modellen med konsolideringsfond. Det gör att traditionellt förvaltad livförsäkring kan leva kvar i ömsesidigt verkande företag. Sparande i sådana försäkringar med riskutjämning ökar förutsägbarheten för hur stor pensionen blir för pensionärerna. Detta jämfört med fond eller depåförsäkring där utbetalningarna kan variera i större grad. Även tryggheten av garanterade utbetalningar på en viss nivå kan påverka investeringsvilja och köpkraft hos pensionärer. Det kan även få betydelse för hur banker bedömer återbetalningsförmågan hos framtidens pensionärer i de fall de har betydande bostads- krediter. För samhället kan det uppstå extra kostnader vid stora variationer i pensionsutbetalningarna under olika år för de pensionärer som ligger nära gränsen för att behöva försörjningsstöd. Om pensionen varierar stort mellan olika år, kan man behöva ompröva om rätt till försörjningsstöd eller bostadstillägg föreligger, vilket leder till ökade administrationskostnader för samhället. Detta jämfört med om försäkringstagare och försäkrade har en mer utjämnad och förutsägbar inkomst. Även av detta skäl kan det således finnas för- delar för samhället med traditionellt förvaltad livförsäkring eller liknande produkter som kan motverka svängningar i pensions- utbetalningarna. Kollektivavtalsrätten och kollektivavtalsparternas roll I tidigare avsnitt 9.8.5 och 9.8.8, beskriver utredningen närmare hur kollektivavtalsrätten inverkar på möjligheten att lagstifta inom områden som berör kollektivavtalade tjänstepensioner. Utredningen har här beaktat att kollektivavtalsparterna och lagstiftaren har olika roller. Kollektivavtalsparternas roll är att till- godose ett specifikt kollektiv, det vill säga sina medlemmars intresse. Lagstiftarens roll är att tillgodose alla medborgares intressen. Utredningens förslag har därför som utgångspunkt det samhälls- intresset som finns i ett enhetligt konsumentskydd i form av flytt- rätt. Konsekvenser för arbetsgivare, försäkrade individer och kollektivet vid en utökad lagstadgad flytträtt jämfört med en kollektivavtalad flytträtt Utredningen har valt att föreslå en begränsad lagstadgad flytträtt för premiebestämda kollektivavtalsgrundade pensioner med avsikten att balansera såväl individens intresse mot kollektivets intresse som det stora samhällsintresset. Arbetsgivaren har som försäkringstagare rätt till försäkringen, utom i de delar som i enlighet med kollektivavtal ger den för- säkrade förfoganderätt. har arbetsgivaren en skyldighet att betala och därmed ett intresse av hur administrationen av pensionshanteringen hanteras. Det är utred- ningens bedömning att en flytt av pensionskapital från en för- säkring efter att anställningen har upphört och premiebetalningen är avslutad inte har några negativa konsekvenser, varken för enskilda arbetsgivare eller arbetsgivarkollektivet i dessa fall. möter en sådan lösning bättre individens ansvar för pensionen. Det är den försäkrade individen som får bära konsekvenserna av hur pensions- kapitalet utvecklas och med det följer principen att denne också bör ha förfoganderätt över pensionskapitalet. arbetsmarknad följer att fler personer arbetar inom flera avtals- områden och därmed byter kollektiv under sitt yrkesliv. En kon- sekvens av utredningens förslag är att individens förfoganderätt över pensionskapitalet, vad avser flytträtt av fribrev, är oberoende av avtalsområde. Det gör det möjligt att flytta samman pensions- kapital från flera försäkringar och avtalsområden. Det ger den för- säkrade bättre möjligheter att anpassa sin pension efter de pensions- villkor och andra anställningsförhållanden som gäller inom det avtalsområde och bransch där man är verksam när man avslutar sitt arbetsliv. Kollektivavtalsparterna företräder sina medlemmars intressen och har förhandlat fram pensionslösningar i dessa kollektivs intressen. Den nyttan kommer individen till del. Enligt utred- ningens bedömning är det sannolikt att de flesta flyttarna, även efter en lagreglering, kommer att ske inom den kollektivavtalade flytt- rättens ram, där parterna har förhandlat fram förmånliga lösningar. Det innebär att kollektivavtalsparterna även fortsättningsvis kan förhandla om flytträtt och villkor förenade med denna, vilket kan gynna kollektivet. Utredningens fyra områden berör i olika omfattning verksamhet. Störst konsekvenser bedöms utredningens förslag om utvidgad lagstadgad flytträtt få. tekniska system, – som har till uppgift att skapa maskinella flöden för kontroll, ärendehantering och arkivering – är ett nav som ska säkerställa den skatteskuld som finns för det totala pensionskapitalet. bedömer att behöver anpassas för att kunna hantera effekterna av utredningens förslag. Det kan innebära att det krävs en viss ombyggnad av systemet, då förslaget om utökad lagstadgad flytträtt troligen leder till fler flyttar och det kommer att medföra ökade kapacitetskrav på . Enligt mening har man redan nu kapacitetsproblem i . En anledning till dessa problem är att kontrolluppgifter som lagras i systemet inte får gallras utan ska lagras , upp till 50–. har tidigare begärt lagändringar för att effektivisera den administrativa hanteringen av flytt av pensionskapital och sådan utvecklingsinsatser kan lämpligen samordnas med de anpass- ningar som kan bli följden av utredningens förslag. anser att en förstudie bör göras, men uppskattar att ombyggnad till följd av ändrad lagstiftning och för att utöka kapaciteten kan beräknas till 5–. räknar med att ombygg- naden av systemet kommer att underlätta både för försäkrings- företagen och verkets egna handläggare då all hantering i princip ska ske maskinellt. Det kommer att leda till att den hanteringen minskar och att kostnaderna, efter utvecklingsskedet, kommer att begränsas väsentligt. Det är utredningens bedömning att kostnader för systemförändringar ska vägas mot det konsumentskydd som flytt- rätten innebär. Om flytträtten leder till lägre kostnader för kapitalförvaltning och driftskostnader i övrigt efter flytten, kan pensionskapitalet påverkas positivt. En sådan utveckling leder till att skatteintäkterna från avkastningsskatten kan komma att öka. Det bör även undersökas om det kan finnas en viss överrapportering av flyttar . Att så är fallet indikeras av information från flera företag, men även av den differens som finns mellan flyttstatistik från och (se avsnitt 8.11.2, tabell 8.6). Utredningens förtydligande om vad som gäller vid byte av för- valtningsform kan komma att påverka antalet rapporterade flyttar. Utredningens förslag kan också leda till nya rutiner för hur man ska hantera situationer där försäkringstagare inte längre finns och där försäkrade avseende tjänstepension vill flytta. Dessa förslag kan leda till minskade administrativa kostnader. ansvarar för tillsynen över finansiella företag och ska verka för ett gott konsumentskydd inom det finansiella systemet. Konsumenter skyddas av att företag behöver tillstånd från inspektionen för att bedriva försäkringsverksamhet. Konsum- enter, i detta fall försäkringstagare, skyddas även av att Finans- inspektionen övervakar försäkringsföretagens stabilitet så att konsumenternas tillgångar är säkra och åtaganden kan infrias. Det ska även säkerställas att försäkringsföretagen hanterar både intresse- konflikter och informationsgivning på ett tillfredsställande sätt. ska samråda med på de områden där myndigheterna har ett gemensamt tillsynsansvar. Det gäller även tillsynen av försäkringsområdet, där inspektionen ansvarar för frågor relaterade främst till försäkringsrörelselag- stiftningen. ansvarar för marknadsrelaterade frågor, vilka främst regleras i FAL. utför både kvantitativ och kvalitativ tillsyn. Den kvantitativa tillsynen bygger på löpande inrapportering av nyckeltal m.m. och följer i princip samma process oavsett om det är ett litet eller ett stort försäkringsföretag. Den kvalitativa tillsynen är riskbaserad vilket innebär att stora företag och företag som avviker i den kvantitativa rapporteringen eller bedöms vara mer riskabla prioriteras. Den kvalitativa riskbaserade tillsynen kan även föranleda en tätare rapportering och en ökning av den kvantitativa tillsynen. Utredningens förslag rörande flytträtt, överskottshantering, ombildning och inflytandefrågor berör främst den kvalitativa till- synen. lägger en stor del av sina resurser på tillsyn av solvens och skuldtäckning, områden där det finns en fast- ställd tillsynsstruktur. Företagens hantering av överskott i ömsesidigt verkande försäkringsföretag omfattas givetvis också av inspektionens tillsyn. I det fallet föreligger emellertid inte samma strukturerade form av tillsyn trots att behovet inte får anses vara mindre. Det torde därför vara lämpligt att utarbeta rutiner för en strukturerad löpande tillsyn för livförsäkringsparande i företag med konsolideringsfond avseende överskottshantering och annan hantering av intressekonflikter. En sådan åtgärd ökar möjlig- heten att förhindra att försäkringstagares intressen kringgås på ett otillbörligt och säkerställer att de berörda företagen får en likvärdig behandling i tillsynen. Utredningens förslag syftar till att ge bättre verktyg i tillsynen avseende flytträtt och överskottshantering, områden som är svåra för konsumenter att förstå och hantera och där behovet av tillsyn är stort. Det gäller även informationsgivning och rådgivning som försäkringsföretag, försäkringsförmedlare och valcentraler hanterar i olika omfattning. Reglerna syftar också till att underlätta bedömningar och beslut som inspektionen kan behöva fatta avseende ombildningar och andra väsentliga verksamhets- förändringar. Förbättrade regler kan leda till ett mindre antal för- frågningar från företag och färre ärenden, vilket i sin tur kan innebära att inspektionen behöver lägga mindre tid och resurser på ingripanden i efterhand. Utredningens förslag leder också till att behöver utarbeta nya föreskrifter – t.ex. avseende överskottsrikt- linjer – samt kan föranleda ärenden rörande ändringar av stadgar och bolagsordningar. Tillsynen på försäkringsområdet berör även ansvarsområde. Det rör marknadsrättsliga frågor som för försäkrings- företag bl.a. regleras genom FAL. Verket har till uppgift att övervaka att avtalshantering och informationsgivning hanteras på ett tillfredsställande sätt av försäkringsföretagen. Att konsument- skydd i form av tillsyn över att försäkringstagares rätt till åter- bäring enligt försäkringsavtal är tillräckligt tydliga och precisa och skäliga för försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade, är en viktig utgångspunkt för utredningens förslag. En väl fungerande tillsyn i detta avseende gynnar även andra än konsumenter, exempel- vis arbetsgivare inom tjänstepensionsförsäkringsområdet. Även missledande information till försäkringstagare om anspråk i över- skott som kan användas som företagets riskkapital omfattas av tillsyn. Det kan vara lämpligt att och Konsument- verket träffar en överenskommelse om hur man tillsammans ska kunna bedriva en effektiv och kvalitativ god tillsyn över de svenska livförsäkringsföretagens återbäring- och överskottshantering. Utredningens förslag om förbättrad överskottshantering i ömse- sidigt verkande livförsäkringsföretag och ökad insyn och inflytande för försäkringstagare i hybridbolag kan leda till att bolagsverket får en ökning av ärenden rörande ändringar av företagens stadgar och bolagsordningar. 17.1Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) 4 kap. 5 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.7.9. Genom förslaget till ett nytt femte stycke slopas nuvarande begränsning att upplåning måste vara av ringa betydelse för livför- säkringsföretag som får dela ut vinst. I paragrafen erinras dock om att stabilitetsprincipen och förbudet mot försäkringsfrämmande rörelse kan medföra begränsningar för upplåningens omfattning (jfr prop. 1998/99:87 s. 259 och 399). Det senare förbudet har sin bakgrund i EU:s försäkringsdirektiv och bör tolkas mot bakgrund av EG-rätten. som får dela ut vinst avses livförsäk- ringsföretag som har bestämmelser i bolagsordningen eller stad- garna om att företaget får dela ut vinst. Begreppet inbegriper inte bara livförsäkringsaktiebolag som får dela ut vinst. Det omfattar också ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkringsföreningar som får dela ut vinst. 4 kap. 11 a § Förslaget har behandlats i avsnitten 5.4.1, 5.5 och 5.6. Paragrafen avser samtliga livförsäkringsföretag. I bestämmelsens första stycke, första punkt föreslås ett krav på tydliga och precisa avtalsvillkor om och rätt till återbäring. Kraven gäller för alla försäkringsavtal i livförsäkringsföretag och oavsett om försäk- ringsavtalet klassificeras som livförsäkring eller skadeförsäkring. Enligt förslaget till första stycket andra punkten ska det också framgå av avtalsvillkoren om försäkringen inte har rätt till garante- rad eller villkorad återbäring. Så är fallet om det enbart finns en rätt till vissa avtalade nominella eller reala belopp vid ett försäkringsfall. Förslaget till sistnämnda punkt och 11 b § kan sägas återspegla den uppdelning i försäkringsfordringar och anspråk på överskott som försäkringsföretag ska tydliggöra enligt våra förslag. Bestäm- melsen om återbäring berör alltså den hantering av tillgångar och värden, utöver nominella eller reala försäkringsbelopp, som grun- das på villkor i försäkringsavtal (återbäringshantering). Denna ska skiljas från den hantering av överskott som grundas på företagets överskottsregler och som det ska upplysas om enligt 11 b § (över- skottshantering).