sou · H0B365 · 2012-09-27 00:00:00 — Översättarcentrum har cirka 350 medlemmar spridda över landet. Översättarcentrum tillhandahåller en uppdragsförmedling dit förlag och andra kan vända sig för att hitta kvalificerade över- sättare. Vidare arbetar de för att förmedla översättare till skolor och de står även bakom en rad arrangemang såsom seminarier, föreläsningar och workshops för litterära översättare. Statliga bidrag till centrumbildningarna på ordområdet Statliga bidrag till centrumbildningarna fördelas av Statens kultur- råd. I tabellen nedan redovisas det stöd som betalats ut till respektive centrumbildning . Att bidragen ökade beror på att extra medel tillfördes centrumbildningarna av regeringen dessa år, totalt . Den tillfälliga resursförstärkningen syftade till att öka sysselsättningen bland kulturskaparna och främja dynamiken på denna del av arbetsmarknaden. Siffrorna avser utbetalda medel för respektive verksamhetsår. Enligt de kriterier beslutat för bidrag till centrumbildningar ges bidrag till allmän verksamhet för att främja den aktuella konstartens ställning och mer specifikt till arbets- Ersättningar, stipendier och bidrag Medlemmarna ska vara professionella och yrkesverksamma. I bedömningarna har allt större tyngd kommit att läggas vid kvaliteten på organisationernas arbets- förmedlande verksamhet. Utöver de centrumbildningar som får stöd, finns det andra konstnärsdrivna organisationer som bedriver förmedlande verk- samhet i olika former och som skulle kunna kvalificera sig för bidrag som centrumbildning. På litteraturområdet rör det sig främst om Seriefrämjandet som har ambitionen att fungera som centrumbildning.23 För att möjliggöra en mer flexibel bidrags- givning, som bl.a. tydligare tar sikte på förmågan att utveckla den arbetsförmedlande verksamheten, har gjort en översyn av kriterierna för stöd till centrumbildningarna.24 23Seriefrämjandet har beviljats stöd från , men på andra grunder. 24Se Statens kulturråds rapport av bidragsgivning till centrum- bildningarna (2011). 7 Utgivning och försäljning Vi har i uppdrag att analysera hur den svenska bokmarknaden har utvecklats , bl.a. vad gäller mångfalden i utgivningen av översatt och på svenska utgiven fack- och skönlitteratur samt litteratur på andra språk. Särskilt avseende ska fästas vid den digitala utvecklingen. Uppdraget är också att bedöma om utveck- lingen inneburit en minskad bredd när det gäller tillgången för konsumenterna till kvalitetslitteratur inom kulturpolitiskt relevanta genrer. Denna del av uppdraget behandlas i två separata kapitel. I detta kapitel analyseras bokmarknaden med utgångspunkt i utgivningen. Vilken litteratur ges ut? Hur ser försäljningsutvecklingen ut per kategori? I nästa kapitel behandlas bokmarknadens aktörer, som förlag, distributörer, återförsäljare etc. 7.1Kategorier, format och försäljningskanaler För att beskriva utgivningen och försäljningen av litteratur i dagens medieklimat behövs relativt specifik statistik. Inte bara om olika litteraturkategorier, utan även om en uppsättning format och en mängd försäljningskanaler. Informationsbehovet kan illustreras av den amerikanska undersökningen BookStats s.k. datakub som specificerar en rad viktiga variabler fördelade längs tre axlar.1 1 BookStats genomförs av Book tillsammans med American Publish- ers Association. Book representerar ett stort antal företag från olika led i bokbranschen vilket har gjort det möjligt att skapa en relativt djuplodande statistik. Anm.: Figuren är en bearbetning av en grafisk presentation som används av Book . För att ge en bild av bokmarknaden behövs för det första en stati- stik uppdelad på litteraturkategorier. Ovanstående är exempel på vanligen använda och tämligen grova kategoriindelningar. För att kunna dra kulturpolitiska slutsatser skulle det egentligen behövas en ännu mer detaljerad underindelning, t.ex. i genrer eller efter texternas komplexitetsgrad. För det andra behövs en statistik uppdelad på tekniskt format. Med övergången till ickefysiska format blir detta allt mer kompli- cerat, som möjligheterna att automatisera datainsam- lingen naturligtvis ökar. Det är också lätt att tänka sig en mer detaljerad indelning än i figuren ovan. Slutligen behövs det även uppgifter om försäljningen per försäljningskanal. Först och främst vad gäller fördelningen mellan fysiska försäljningskanaler, som bokhandlar och varuhus, och försäljning via internet. Till detta kommer även olika typer av exportförsäljning samt direktförsäljning från förlagen till institu- tioner (t.ex. bibliotek och företag) eller till enskilda. Denna grafiska representation visar hur dessa dimensioner skär varandra: det är först när man kan se i vilka försäljningskanaler en viss typ av litteratur, i ett visst format, säljs som man fullt ut kan analysera frågan om konsumenternas tillgång på ett tillfredställande sätt. Tyvärr är denna typ av uppgifter sällan tillgängliga i . Som framhölls redan i den förra litteraturutredningen är det en brist att det inte finns en heltäckande och tillförlitlig statistik över bokutgivningen och bokbranschens ekonomi i Sverige.2 När det rör utgivningen och dess fördelning på litteratur- kategorier och format finns i huvudsak två typer av källor tillgängliga. För det första den registrering som sker vid biblio- teken, främst Kungl. Vidare föreligger statistik över utgivna titlar och försäljning från förlagens branschorganisationer, dvs. Problemet är att dessa uppgifter bygger på tämligen grova kategoriindelningar. Även bibliotekens registrering är svår att an- vända för närmare studier av en viss kategori/genre utan stora forskningsinsatser. Dessutom innefattar den statistik bransch- organisationerna tillhandahåller bara en del av marknaden. Att föreningarna endast för statistik över sina medlemsförlag gör användbarheten begränsad, även om de flesta större förlag är medlemmar. Den mest besvärande aspekten är dock att de företag som är med har förändrats , vilket i vissa fall påverkar jämförbarheten. Dessutom ska det påpekas att de i tillgängliga uppgift- erna vad gäller försäljning bara rör försäljningen från förlag till återförsäljare (förutom när det gäller förlagens egen direkt- försäljning), inte försäljning till slutkund. Det går alltså inte att se hur eller i vilken utsträckning litteratur inom en viss kategori säljer i konsumentledet, inte heller hur viktig en viss försäljningskanal är för en specifik typ av litteratur.3 2Se Boken i tiden (1997:141), s. 302–307. 3Enligt uppgift finns det dock planer på att börja samla in en mer omfattande branschstatistik som också innefattar försäljning i detaljhandelsledet. Med reservation för dessa problem analyseras i det följande utgiv- ningen och försäljningen av allmänlitteratur. Med allmänlitteratur avses vanligen skönlitteratur, facklitteratur förutom läromedel samt barn- och ungdomslitteratur.4 Allmänlitteraturen riktar sig till en allmän publik och saluförs via ordinarie försäljningskanaler som bokhandel och bokklubbar. Det är inom dess underkategorier som den konstnärligt inriktade litteraturen finns och det är mot dessa områden de kulturpolitiska stöden riktas. Denna del av marknaden uppskattades 2009 omsätta sammantaget av en total bokmarknad på kring 7 miljarder.5 Kapitlet inleds med en analys av utgivningen. Där det är möjligt är den uppdelad på åtminstone de tre kategorierna skönlitteratur, facklitteratur och barn- och ungdomslitteratur. Därefter beskrivs vissa trender som gäller försäljningen per kategori. En närmare analys av vilken litteratur som säljs i vilka försäljningskanaler är som sagt inte möjlig utifrån tillgängliga uppgifter. Vad gäller format kan det konstateras att den överväldigande delen av den allmänlitteratur som ges ut fortfarande distribueras, säljs och konsumeras i tryckt form.6 har dock blivit viktig och har även e-boken gjort sitt intåg. Utveckling för dessa tekniska format beskrivs i ett särskilt avsnitt. Kapitlet avslutas med en sammanfattande analys. Utgivningen av allmänlitteratur kan beskrivas med utgångspunkt i statistik. Föreningens medlemsförlag redo- visar på årsbasis antalet utgivna nya upplagor och nya titlar, vilket i princip innebär böcker med en ny sättning som får nytt ISBN- 4Med läromedel menas böcker för grundskola och gymnasium. Kursböcker avser litteratur för högskola och annan vidareutbildning. Även om allmänlitteraturen står i fokus i det följande förhåller sig de statistiska uppgifterna inte alltid till dessa gränser och i vissa fall är det motiverat att vidga området något. 5En skattning av bokmarknaden som bl.a. bygger på statistik och uppgifter som återförsäljare ställt till förfogande finns i , Bokmarknaden (, 2010), s. 8. 6På andra marknader är dock andelen digital utgivning redan hög. Det gäller framför allt professionell litteratur men även kurslitteratur. Se Bohlund, Bokmarknaden , s. 9. En sådan redovisning visar dock inte hur många första- gångsutgivna verk förlagen gett ut . Antal nya titlar och nya Se bilaga 2, tabell 13. Medlemsförlagen har gett ut kring 4 000 nya allmänlitterära titlar och upplagor . Antalet utgivna titlar har ökat starkt och särskilt påtaglig är ökningen efter momssänkningen 2002. Siffrorna är väsentligt högre än då snittet låg på cirka 3 500 titlar – för att inte tala på 1970-talet.7 Även antalet tryckta volymer har ökat , från kring 2,5 miljoner till över 3 miljoner under 2000- talet. Medelupplagan är generellt över 8 000 volymer per titel vilket kan jämföras med kring 7 000 per titel på 1990- 7 För en bild av utgivningen på den samlade bokmarknaden kan man till denna utgivning lägga de titlar som ges ut av medlemsförlagen i Föreningen (se bilaga 2). De har i snitt redovisat ca 1 500 nya titlar . Detta är något färre än då kring 1 700 titlar gavs ut av medlemsförlagen. Jämförelsen med är dock inte helt rättvisande då medlemsförlagens sammansättning förändrats. talet; var dock medelupplagan kring 10 000 per titel (se bilaga 2). Eftersom detta är ett medelvärde påverkas det starkt av storsäljare och det säger ingenting om hur stora upplagor en vanlig bok trycks i. redovisar inte median- eller typupplaga. Den utgivning som medlemsförlag redo- visar utgör en viktig del av allmänlitteraturen. finns det många mindre förlag, och några större, som står utanför föreningen samt en stor egenutgivning. Detta förhållande syns om man jämför ovanstående utgivningssiffror med uppgifter om antalet titlar registrerade hos Kungl. (KB). Av registreringen i Nationalbibliografin framgår att det sam- mantaget publiceras en mycket stor mängd böcker i Sverige.8 Antalet registrerade böcker i Nationalbibliografin ligger kring 15 000 2004. Detta är även en stor ökning mot det tidiga , då siffran var kring 10 000. Den skarpa skillnaden mellan just dessa perioder speglar dock inte en reell ökning utan beror delvis på ändrade registreringsrutiner . Nivåerna påverkas även starkt av återkommande eftersläpningar i registreringen.9 Trots dessa brister i statistiken är det värt att jämföra de generella nivåerna med antalet registrerade publika- tioner under tidigare årtionden. Det framgår tydligt att antalet publikationer totalt ökat årtionde för årtionde. I Nationalbibliografin ingår dock en stor mängd trycksaker som förvisso inte är ämnade för en allmän bokmarknad, bl.a. sådant som biblioteken kallar grått material (dvs. rapporter och trycksaker som det offentliga, företag och föreningar publicerar). Stora utgivare som bidrar till att höja dessa siffror är också de svenska universi- teten som ger ut en strid ström avhandlingar och längre rapporter. Mot denna bakgrund är det kanske mer intressant att titta på antalet registrerade böcker i den s.k. veckolistan. Veckolistan är en sammanställning av böcker som bedömts vara ämnade för den allmänna bokmarknaden. På flera sätt är dessa uppgifter en bättre spegel av den relevanta utgivningen. 8Se bilaga 2. Böcker definieras i redovisningen som publikationer utgivna av bokförlag eller, om så inte är fallet, sådana som är på mer än 48 sidor. I sammanhanget är det även viktigt att notera att statistiken avser de publikationer som registrerats av KB under ett visst år, inte den svenska bokutgivningen under just detta år. 9År 2004 började ett stort antal inte tidigare redovisade delar i rapportserier och liknande förtecknas separat. Både 2002 och 2003 var eftersläpningen stor vilket höjt nivån för när regristreringstakten ökades. Samma sak gällde 2007. håller titlar som kan antas vara utgivna i avsikt att spridas till en allmän publik och som förväntas kunna distribueras kommersiellt. Dessa uppgifter har inte heller förskjutits av ändrade klassificer- ingsrutiner . Skönlitteratur (H) Källa: Kungl. Se bilaga 2, tabell 3. Det kan konstateras att det i veckolistorna i snitt registreras cirka 10 000 nya titlar och upplagor . Trenden är att antalet ökat . Den totala siffran är ungefär dubbelt så hög som den som redovisas av och Föreningen medel tillsammans. Den stora skillnaden pekar bl.a. på att en stor mängd litteratur ges ut av förlag som inte är medlemmar i dessa två branschföreningar. I siffrorna ingår också en viss andel egen- utgivning, dvs. böcker som författarna själva gett ut, antingen under ett eget förlagsnamn eller via någon av de självpublicerings- tjänster som finns. Exakt hur stor denna andel är kan dock inte urskiljas med befintliga uppgifter. Nya verk eller återutgivning Det är inte alltid de siffror som redovisas medger en uppdelning i andel nya litterära verk respektive återutgivning i nya upplagor. redovisar förvisso original respektive nytryck (reprint) för sig. Det som föreningen kallar original innefattar dock både förstagångsutgivning av ett verk och nyutgivning som bygger på en ny sättning, dvs. nya upplagor av ett tidigare utgivet verk. I KB:s officiella statistik går det att urskilja hur många av de registrerade titlarna som är nya verk respektive nya upplagor. Det framgår att av det totala antalet publikationer är nya upplagor av tidigare utgivna verk och första- gångsutgivning. Hur detta förhållande ser ut varierar dock bero- ende på litteraturkategori (se bilaga 2). Andelen återutgivning är väsentligt högre inom kategorin skön- litteratur än inom facklitteratur och barn- och ungdomsböcker.10 Enligt KB:s registrering är kring av de skönlitterära titlarna återutgivning, kring av de facklitterära och en marginellt högre andel av barn- och ungdomslitteraturen. Mot bakgrund av statistikens kvalitet kan inga mer detaljerade slutsatser dras om förändringar inom olika kategorier. Förhållandena förefaller dock relativt stabila.11 redovisar kategoriuppdelad statistik för utgiv- ningen med utgångspunkt i bibliotekens SAB-system. Förutom då man särredovisar lyrik och dramatik begränsar sig föreningen till kategorierna skönlitteratur, barn- och ungdomslitteratur och facklitteratur. Den sammanställning som publiceras av registreringen i Nationalbibliografin redovisas även uppdelad på dessa ämnesområden. En mer detaljerad indelning finns att tillgå på vissa områden. gör en mer detaljerad analys av registrerade titlar inom barn- och ungdomslitteraturen. 10Ett problem är att KB:s statistik bara delas upp per ämnesområde för böcker och broschyrer, vilket gör att en hel del mindre trycksaker (som troligen inte ges ut i nya upplagor) kan förmodas förskjuta siffrorna för nya upplagor nedåt inom vissa kategorier. Dessa allmänna förhållanden visar sig dock även t.ex. i utgivningen av pocketböcker, se nedan. 11Jfr , Böcker och kulturtidskrifter 2000, Kulturen i siffror 2001:9, s. 13. kan man även dela upp posterna i Nationalbibliografin och vecko- listorna () per ämnesområde vid sökningar i databasen . Denna möjlighet utnyttjas nedan i några fall även om digitala sökningar kan vara svåra att verifiera i efterhand.12 I följande diagram återges siffror för antalet utgivna titlar svensk skönlitteratur i original . Se även bilaga 2, tabell 14 för uppgifter om . Anm.: Lyrik och dramatik, som redovisar separat, har här fördelats med hälften på svensk skönlitteratur och hälften på översatt skönlitteratur. 12 Ett problem är att Nationalbibliografin kontinuerligt uppdateras, vilket t.ex. innebär att en sökning på material med ett visst utgivningsår (inte registreringsår) kan se olika ut beroende på när den görs. Av diagrammet framgår att medlemsförlag har en nedåtgående trend vad gäller antalet titlar svensk skön- litteratur i original . låg de svenska titlarna i snitt något över 300 . De har minskat i antal och ligger i snitt tydligt under 300 om man räknar . Trenden förefaller också vara en fortsatt minskning. Den översatta skönlitteraturen låg stabilt över 300 titlar . Det är dock tydligt att den minskat hos medlems- förlagen . Det gavs genom- gående ut fler översatta titlar än svenska originaltitlar, men med den kraftiga nedåtgående trenden har det blivit färre. Till stor del torde denna förändring kunna förklaras av den inhemska populärlitteraturens framgångar, och särskilt kriminal- romanens. har också blivit en allt viktigare exportmarknad för engelskspråkiga originalböcker, vilket kan ha påverkat antalet översättningar (se vidare kapitel 12). Antalet tryckta volymer har inte utvecklats på samma sätt som antalet titlar, snarare visar siffror på en successiv ökning av antalet volymer inom kategorin (se bilaga 2, tabell 14). Sammantaget ger detta bilden av en marknad där färre titlar säljer i större upplagor. Det bekräftas dock på annat håll att det rör sig om en polarisering, där vissa bästsäljande titlar trycks i mycket stora upplagor som volymerna tenderar att sjunka för andra titlar.13 Ett sätt som detta tar sig uttryck är genom pocketbokens starka utveckling, där vissa titlar återutges i upplagor som blivit allt större per titel . Som alltid är Kungl. siffror över antalet registrerade titlar långt högre än de som redovisas av medlemsförlag. 13 Att bästsäljare som trycks och säljs i stora upplagor dominerar marknaden alltmer och att mellansegmentet trängts tillbaka påpekas bl.a. av , Kartläggning och förslag till en mer effektiv försäljningsprocess mellan förlag och bokhandel (& , 2007), s. 10. Affärslogiken bakom utvecklingen mot kon- centrerade utgivningslistor beskrivs i Bohlund, Bokmarknaden , s. 37 och 46. För exempel på enskilda förlags strategier, se , Med näsa för storsäljare, , , och , Bästsäljare slukar marknaden, , . Svensk skönlitteratur (H förutom Hce) Skönlitteratur i svensk översättning (Hce) Källa: Kungl. Anm.: Kungl. gick över till att redovisa i enlighet med -systemet. Uppgifterna är därför inte helt jämförbara och bygger på en mer detaljerad redovisning av de skönlitterära kategorierna (se bilaga 2, jfr tabell 4 och tabell 9). Nationalbibliografin redovisar för tiden nästan genom- gående över 1 000 nya verk inom kategorin svensk skön- litteratur, även om antalet varierar kraftigt. innan var antalet titlar genomgående betydligt lägre. Som framgår av dia- grammet är skillnaderna mellan år mycket stora vad gäller svensk skönlitteratur. Det kan knappast tolkas på annat sätt än som varia- tioner i registreringen och siffrorna kan inte användas för att dra slutsatser om utgivningen ett visst år. Däremot säger de något om den totala volymen publicerad skönlitteratur över . I Nationalbibliografin har antalet nya verk registrerade som skönlitteratur översatt till svenska successivt ökat från strax över 600 till kring 800 . Nationalbibliografins siffror indikerar alltså inte att det skulle ha förekommit en minskning i utgivningen inom den översatta skönlitteraturen . För att tolka utveckling vad gäller den översatta skön- litteraturen bör man dock även se närmare på från vilka språk Frågan behandlas i kapitel 12 och i bilaga 2 redovisas de största översättningsspråken för skönlitteratur, fack- litteratur och barn- och ungdomslitteratur . Särskilt om utgivning av lyrik och dramatik Lyriken och dramatiken är relativt väl avgränsade delar av den skönlitterära utgivningen vilket gör att utvecklingen är något enklare att följa än för andra kategorier. Dessa kategorier är också kulturpolitiskt intressanta då de är viktiga för den litterära kulturen i stort, men sällan ekonomiskt lönsamma. medlemsförlag särredovisar utgivningen av lyrik och dramatik. I följande diagram redovisas antalet utgivna nya verk och nya upplagor . Se bilaga 2, tabell 14 för uppgifter om . Av diagrammet framgår för det första att det rör sig om ett relativt begränsat antal titlar som ges ut av de större förlagen inom dessa kategorier. Så har det förvisso även varit historiskt. Det är dock värt att notera att snittet var över 80-titlar , över 60 titlar och att det sjunkit till kring 40 titlar (se bilaga 2, tabell 14 för uppgifter om tiden ). Även antalet tryckta volymer har minskat inom denna kategori , både totalt och räknat per titel. Det kan förutsättas att dessa utgivningssiffror till största delen består av lyrik och i liten utsträckning av dramatik. Dramatiken är en undanträngd genre på den reguljära bok- marknaden. Även totalt sett (inklusive förlag utanför och egenutgivare) förefaller det i snitt bara ges ut ett 20-tal titlar på den svenska bokmarknaden. Enligt en särskild redovisning i den senaste statistiken från National- bibliografin registrerades 2011 totalt 24 titlar dramatik, varav 11 var nya svenska verk och 6 nya översättningar till svenska (se bilaga 2, tabell 9). Dagens situation skiljer sig tydligt mot tidigare årtionden då utgivningssiffrorna var avsevärt högre och dramatik en litterär genre som relativt ofta lästes av en allmän publik.14 Den dramatik som används för sceniska uppsättningar tillhandahålls främst av specialiserade teaterförläggare som fungerar som agenter för dramatikerna. Dessa ger inte ut pjäser för försäljning på den reguljära bokmarknaden. För en bredare krets tillhandahålls dramatik dock i viss mån även via internet och print-on-demand- tjänster som DramaDirekt. Litteraturvetaren har undersökt lyrikutgivningen mellan åren 1976 och 1995.15 Hon visar att under hela den under- sökta perioden har antalet förstagångsutgivna diktsamlingar varit relativt år , generellt sett kring 180–200 stycken. Warnqvist framhåller att detta historiskt sett är höga siffror och att det i princip representerar en fördubbling jämfört med nivån . 14För en uppskattning av utvecklingen utifrån uppgifter i National- bibliografin se , Dramatiken och läsaren – en undersökning av dramatikens tillgänglighet på bibliotek, i bokhandeln och på Internet, Uppsatser inom biblioteks- och informationsvetenskap, nr 366 (, 2007), s. 35–38. 15Åsa Warnqvist, Poesifloden: Utgivningen av diktsamlingar i –1995 (Ellerströms förlag, 2007), se särskilt kapitel 3 och appendix C. medlemsförlag har, som synes, gett ut mindre än hälften av dessa titlar. I stället har mindre förlag utanför föreningen och en omfattande egenutgivning stått för denna ökning av lyrikutgivningen. Många små förlag som var viktiga för lyriken tillkom t.ex. . Förklar- ingar till förändringen är att det statliga litteraturstödet gjort det lättare för mindre förlag att ge ut bl.a. lyrik samt en teknik- utveckling som gjort det enklare att framställa böcker. En om- fattande egenutgivning (totalt sett kring av de utgivna titlarna) växte också fram . Även om Warnqvists undersökning begränsar sig till är resultaten intressanta då de generella slutsatserna troligen är fortsatt giltiga. Mycket tyder på att bilden av en polarisering på marknaden mellan några få lyrikutgivande storförlag och en mängd småförlag och egenutgivare är giltig även . Även om medlemsförlag generellt minskat utgiv- ningen, förefaller de största allmänlitterära förlagen hålla fast vid en viss utgivning av lyrik. De mindre förlagen är dock många och viktiga för lyriken. Dessutom står egenutgivningen även för en stor andel av titlarna. Den totala utgivningen är fortfarande stor sett ur ett historiskt perspektiv och den har förmodligen ökat ytterligare sedan 1990-talets mitt.16 En kategori som ofta används i dessa sammanhang men som egent- ligen säger relativt lite om det egentliga innehållet är facklitteratur.