sou · H0B341 · 2012-06-04 00:00:00 — Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda stödsystemet för hantering av innovationer och immateriella tillgångar vid universitet och tillgångar (Dir. 2011:102, U 2011:11). Med stöd av detta bemyndigande förordnade departementschefen, statsrådet , universitetsdirektören som särskild utredare fr.o.m. . Chefsjuristen förordnades att med verkan fr.o.m. vara sekreterare i utredningen. Utredningen har antagit namnet . En preliminär delrapport har överlämnats till Utbildnings- Den publiceras också som ett särskilt betänkande (SOU 2012:40). överlämnar härmed sitt betänkande (SOU 2012:41) Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar – slutbetänkande. Uppdraget är därmed slutfört. Utredningens uppdrag och arbetsformer ....................... Insamling av material från lärosätena...................................... Samråd med högskoleexterna aktörer..................................... Förankring av ställningstaganden ........................................... Redovisning av uppdraget ....................................................... Innovationer som företeelse......................................... 3.2Den författningsmässiga grunden för lärosätenas Kunskapstriangeln – en metafor som kan misstolkas............ 3.5Forskningsresultat eller forskningsbaserad kunskap; konstnärligt utvecklingsarbete som alternativ grund för 3.6Uppdragsforskningens och samverkansforskningens roll för tillvaratagandet av innovationer ........................................ Lärarundantaget och rätten till bisysslor ................................ De flesta idéerna till innovationer från högskolan utnyttjar inte högskolans innovationsstödssystem................ 3.9Det svenska nationella innovationssystemet och lärosätenas roll i detta .............................................................. Utredningsuppdraget – tolkning och avgränsningar ............. Översikt över den innovationsstödjande verksamheten vid lärosätena och dess förutsättningar ........................ Förutsättningar, organisation och ansvarsfördelning ............ 4.3.3 De obefintliga resurserna till det obefintliga 4.3.4 Inriktningen av lärosätenas faktiska 4.3.5 Det stora beroendet av extern finansiering ................. 4.3.6 Förekomsten av särskilda investeringsfonder ............. 4.3.7 Den förra forsknings- och innovationspolitiska propositionen – ett steg på vägen (men det behövs flera) .................................................................. 4.3.8 Det lokala ledningsengagemanget för Profilering av verksamhetsinriktningen.................................. 4.4.1 Medicin, naturvetenskap och teknik............................ 4.4.2 Humaniora, samhällsvetenskap och konst .................. 4.4.3 Olika ledtider för olika typer av innovationer ............ Studenterna som innovatörer ....................................... 4.4.5 Studenterna som entreprenörer – för egna idéer 4.4.6 En förändring av utbildningsuppdraget....................... 4.5.1 Bristen på incitament för lärosätena............................ 4.5.2 Bristen på incitament för lärarna ................................. 4.5.3 Bristen på incitament för studenterna......................... Samverkan med forskningsinstituten ..................................... Kompetensförsörjningen som nyckelfaktor .......................... Regionala och lokala förutsättningar............................. Det regionala/lokala innovationssystemet ............................. 5.2Behov av tydligare ledarskap för det regionala/lokala Samverkan mellan lärosäten ........................................ Uppföljning och utvärdering ........................................ Svårigheten att finna enkla resultatindikatorer ...................... Årlig uppföljning med flödestal........................................... Övergripande problem – tillämpningen av statsstödsreglerna resp. lagen om offentlig Den företagna rättsliga bedömningen .................................... Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och högskolor .......................... Inledning och överblickande kommentarer ........................... 9.2Sammanställning av inkomna redovisningar från 9.2.2 Finns etablerad policy eller etablerade strategiska riktlinjer för hanteringen av uppkomna immateriella rättigheter?............................................... 9.2.3Vilka särskilda arbetssätt är aktuella för att utveckla hanteringen av uppkomna immaterialrätter inom utvalda forskningsområden eller inom lärosätet generellt?.....78 9.3 Särskilda exempel och initiativ ................................................ Management Platform (KMP) ..................................... 9.3.2 – samarbete med näringslivet i centrumbildningar .................................. 9.4 Särskilda iakttagelser och förutsättningar............................... 9.4.1 Lärosätenas möjligheter att äga forskningsresultat och agera på kommersiella 9.4.2Undervisningsmaterial – lärarnas och högskolornas rättigheter enligt anställningsavtal, sedvana och tumregel.................................................... 9.5Finns förutsättningar för en utvecklad strategi för lärosätenas immateriella tillgångar?......................................... 9.5.1 rörande högskolans resultat................... 9.5.2 universitets strategiarbete – IE2011.......... 9.5.3 Institutssektorn – skilda förutsättningar med möjlighet till samverkan ............................................... 9.5.4 SweTree – exempel på lärarnas egna initiativ............... 9.6 Sammanfattande kommentarer................................................ Det flytande lärarundantaget........................................ 9.6.2 Vilka anspråk kan egentligen ställas på den enskilde läraren?............................................................ 9.6.3 Kan en koncentration på kompletta forskningsmiljöer vara en framgångsväg för utvecklingen av lärosätenas strategiska arbete?........... 10Översiktlig bedömning av lärosätenas hantering av systemet för stöd för innovationer och av immateriella 10.1 Bra verksamhet trots dåliga förutsättningar kännetecknar hanteringen av stödet till innovationer ......... 10.2Svagare verksamhet och delvis oklara förutsättningar kännetecknar hanteringen av de immateriella 11 Bristerna i innovationssystemet inom högskolan .......... 12 Förslag till förbättringar av innovationsstödssystemet och av hanteringen av de immateriella tillgångarna ...... Förslag till förändringar i högskolelagen (1992:1434) .. Förslag till förändringar i högskoleförordningen (1993:100) ........................................................................ Förteckning över förkortningar som används återkommande i betänkandet för arbetsliv och socialvetenskap för miljö, areella näringar och samhälls- Lagen om offentlig upphandling Förkortningar som används inom endast ett enstaka avsnitt innefattas inte i förteckningen. För andra lärosäten än KTH och SLU används den fullständiga benämningen. Den innovationsstödjande verksamheten vid universitet och högskolor fungerar överraskande väl mot bakgrund av de ofullkomliga förutsättningarna. Bristerna i innovationsstödsystemet är omfattande men går att avhjälpa. Potentialen för en förbättring av effektiviteten i systemet är betydande men förutsätter en kraftfull och konsekvent politik från regeringens sida. Hanteringen av de immateriella rättigheterna uppvisar dock stora brister. Frånvaron av genomtänkta strategier, riktlinjer och rutiner är vid de flesta lärosäten slående, trots att både akademiska och ekonomiska intressen står på spel. Den författningsmässiga regleringen av lärosätenas uppdrag bör breddas och preciseras. Universitet och högskolor bör ges förutsättningar och ansvar för att övergå till att vara näringspolitiskt verkande subjekt i stället för att som i allt väsentligt spela objektets roll, dirigerat av allehanda näringspolitiska aktörer i sin omgivning. Lärosätena bör därför stimuleras att ta en ledningsroll i de regionala innovationssystemen. De tydligare uppdragen bör åtföljas av basresurser för deras genomförande. Den s.k. tredje uppgiften bör integreras bättre i strategier och vardaglig ledning med utbildningen och forskningen – kunskapstriangeln behöver modifieras/ombalanseras. Det fokus som legat på högskolans forskare som idébärare bör delvis flyttas över på studenterna. Utbildningen bör tillerkännas en större betydelse för innovationerna. Också de humanistiska och samhällsvetenskapliga områdena bör i större utsträckning ses som kunskapsfält som kan generera innovativt nyföretagande. Även det konstnärliga utvecklingsarbetet bör ses som en grund för tillväxt på basis av kreativitet och upplevelser, inte minst i samspel med forskningsbaserad kunskap. Incitamenten för lärosätena och för deras anställda, särskilt lärarna, behöver stärkas. De främsta problemen för innovationsstödsarbetet avser brist på medel för idéutveckling och på sådd- och riskkapital, speciellt i tidiga utvecklingsfaser, och brist på managementkompetens att driva och utveckla de nya företagen. Förutsättningarna för kunskapsbaserade företag bör därför stärkas genom satsning på såväl spetssom breddutbildning i entreprenörskap som högskolan erhåller basresurser för innovationsverksamheten. De statliga riskkapitalaktörerna bör ges riktlinjer att, för att fylla sin marknadskompletterande roll, tillhandahålla kapital i de tidiga faser, som de privata aktörerna tenderat att lämna. Alla lärosäten bör ges möjlighet att ha tillgång till den privaträttsliga sfären med hjälp av ett holdingbolag. Dessa bolag bör definieras på samma sätt som t.ex. och , dvs. som bolag med övervägande samhällsuppdrag, så att de återkommande kan tillföras ägartillskott, utan att detta innebär ett brott mot statsstödsreglerna. En sådan lösning på bolagens finansieringsproblem är av yttersta vikt för systemets funktionalitet. Den torde kräva ett löpande bemyndigande från och ett undantag från kapitalförsörjningsförordningen. Den årliga uppföljningen av verksamheten bör ske i form av verksamhetsspeglande flödestal som inte tillmäts betydelse som resultatindikatorer. Utvärderingar av systemets effektivitet bör ske periodiskt med hjälp av expertgrupper (peer review). har utfärdat en rekommendation om förvaltningen av immateriella rättigheter i samband med kunskapsöverföring och en uppförandekod för universitet och andra offentliga forskningsorganisationer. Rekommendationen fångar upp alla viktiga frågeställningar inom området och utgör en utmärkt grund för det strategi- och policyarbete som ännu så länge lyser med sin frånvaro vid de svenska lärosätena. Kunskapen om dess existens förefaller begränsad. Regeringen bör uppdra åt lärosätena att vidta erforderliga åtgärder för tillämpning av rekommendationerna. Det är angeläget att lärosätena samverkar i denna fråga, lämpligen med viss samordning från (). och () bör få i uppdrag att biträda lärosätena vid planering och genomförande av utbildning och information. När det gäller undervisningsmaterial tillämpas i regel en ordning som i korthet innebär att den som framställt materialet har både den ideella och den ekonomiska rätten till materialet, men lärosätet som arbetsgivare har rätten att kostnadsfritt använda materialet i sin verksamhet. I avsaknad av rättsfall är den exakta avgränsningen mellan parternas rättigheter omöjlig att fastställa, men den beskrivna ordningen, som belysts av SUHF fungerar väl i det dagliga arbetet. Något initiativ från regeringens sida framstår således inte som påkallat. 2Utredningens uppdrag och arbetsformer Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera stödsystemet för hantering av innovationer och immateriella tillgångar vid universitet och högskolor (Dir. 2011:102, U 2011:11) (bilaga 1). Analysen skulle syfta till att skapa en samlad bild av de innovationsstödjande verksamheterna vid universitet och högskolor och av under vilka förutsättningar lärosäten förvaltar, bevakar och utbyter immateriella tillgångar. I regeringens sammanfattning av direktiven anges att utredaren bl.a. ska analysera och redovisa hur och i vilka former innovationsstödjande verksamheter bedrivs vid universitet och högskolor, analysera och redovisa hur och i vilka former universitet och högskolor hanterar immateriella tillgångar, och lämna förslag på åtgärder som kan förbättra de innovationsstödjande verksamheterna. 2.2Insamling av material från lärosätena Utredningsarbetet inleddes genom att samtliga lärosäten tillskrevs med hemställan om material som belyste den verksamhet som resp. lärosäte bedrev inom utredningens arbetsfält inkl. en självvärdering samt en bedömning av brister i nuvarande system och förslag till åtgärder för att avhjälpa dessa. Ett i princip likalydande brev tillställdes de holdingbolag som på regeringens upp- Utredningens uppdrag och arbetsformer drag förvaltas av ett antal lärosäten som instrument för bl.a. kommersialisering av idéer som sprungit fram ur forskningsresultat. Responsen blev mycket god i det att i stort sett samtliga lärosäten och holdingbolag kom in till utredningen med efterfrågat material i . Undantagen representerades främst av de konstnärliga högskolorna i – jag återkommer till detta förhållande. Detta material har legat till grund för utredningens bild av de innovationsstödjande verksamheterna, en bild som utvecklats/preciserats genom platsbesök för samrådsmöten med ett antal lärosäten, nämligen , , , , , (), (), , , (), , , , , och . 2.3Samråd med högskoleexterna aktörer Samrådsmöten har också ägt rum med ett antal myndigheter och organisationer utanför högskolan, nämligen , , , , , , , , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys), , , , (), (), Kungl. (), , Teknikföretagen, Ingenjörer, (), () och i (LO) samt . Vid dessa möten har såväl skriftligt material som muntliga kommentarer av värde för utredningsuppdraget erhållits. Som stöd för mitt arbete har jag tillkallat två referensgrupper, en för den inledande fasen som var koncentrerad på innovationsstödshanteringen och en för den avslutande fasen som var inriktad på hanteringen av de immateriella tillgångarna. I den första referens- Utredningens uppdrag och arbetsformer gruppen ingick investment managern , , professorn och förutvarande vicerektorn , , rektorn , KTH, verkställande direktören , , näringslivschefen , , stf generaldirektören , , universitetsdirektören , SLU, professorn och förutvarande rektorn och rektorn , . Den andra referensgruppen bestod av professorn , ingenjörer (), enhetschefen , , chefsstrategen , , direktören , , rektorn , , verkställande direktören , , enhetschefen , , rektorn , och chefsjuristen , , . Doktoranden , , som bedriver forskning om lärosätenas hantering av stödet till innovationer och immateriella tillgångar, bereddes också tillfälle att delta i de båda referensgruppernas arbete. Referensgrupperna samlades vid vardera två tillfällen för diskussioner av de problemställningar som var aktuella under resp. fas. Ledamöterna tillförde utredningsarbetet djupa kunskaper och breda erfarenheter. Preliminära ställningstaganden har presenterats dels vid ett möte i nätverket för holdingbolagen och innovationskontoren, dels vid i . Mina överväganden och förslag har vid båda dessa möten mottagits med betydande entusiasm. De ovan nämnda referensgrupperna har också i allt väsentligt ställt sig bakom de förslag som presenteras i föreliggande slutbetänkande. Jag bedömer därför att förslagen, på den precisionsnivå som de redovisats vid dessa möten, är väl förankrade vid universitet och högskolor och i närmast berörda expertmyndigheter. Utredningens uppdrag och arbetsformer På begäran under hand av utarbetades en preliminär delrapport avseende lärosätenas innovationsstödshantering, vilken överlämnades till departementet . Rapporten publiceras också som ett delbetänkande (SOU 2012:40). Det nu föreliggande slutbetänkandet utgör komplettering av den preliminära rapporten i form av en fördjupad analys av innovationen som fenomen, en bearbetning, modifiering, komplettering och precisering av vissa av förslagen i delrapporten samt en redovisning av den delen av uppdraget som avser lärosätenas hantering av de immateriella tillgångarna inkl. förslag också i denna del. 3 Innovationer som företeelse En analys av lärosätenas hantering av stödet för innovationer tar lämpligen sin utgångspunkt i ett resonemang om innovationen som sådan – vad kännetecknar den företeelse som lärosätena förutsätts stödja? En encyklopedisk definition, hämtad från – som i sig är ett mycket bra exempel på en sentida och välkänd innovation –, är, att innovation kommer, pikant nog, från latinets innovare, som betyder förnyelse. Det är alltså i grunden inte någon språklig nyskapelse. En innovation baseras enligt på en ny idé om t.ex. en produkt, lösning, affärsidé, tjänst, kemisk formel, matematisk metodik eller teknologi. Uppfinningar och andra typer av idéer betecknas inte som innovationer förrän de accepterats (tagits i bruk) på en kommersiell marknad eller implementerats inom den offentliga sektorn i en faktisk verksamhet, t.ex. eller sjukvården. En innovation kan innebära ett värdetillskott i någon verksamhet, som dess kunder är beredda att betala ett pris för, eller en förbättringsmöjlighet, som verksamhetens producent vill tillgodogöra sig i syfte att t.ex. nå högre innehållsmässiga verksamhetsmål eller en ökning av kostnadseffektiviteten och därmed lönsamheten. I den s.k. Oslo-manualen , utgiven av , skiljer man mellan process-, produkt- och organisationsinnovationer: Processinnovation uppstår då en produkt (vara eller tjänst) kan produceras med mindre resurser. Produktinnovation innebär en förbättring av en existerande produkt (vara eller tjänst) eller utveckling av en helt ny produkt. Organisationsinnovation innebär en ny form av organisation. Den exakta definitionen i Oslo-manualen lyder som följer: An innovation is the implementation of a new or significantly improved product (good or service), or a process, a new marketing method, or a new organizational method in business practices, workplace organization or external relations. definierar för sin del innovation som det förlopp genom vilket nya idéer, beteenden, ting och tillvägagångssätt vinner insteg i ett samhälle och sedan sprids där. Ordet kan också avse nyheten i sig. Inom innovationsforskningen skiljer man på radikala (eller omstörtande) och inkrementella innovationer. Radikala innovationer skapar fundamentala förändringar i aktiviteter och beteenden inom en organisation eller bransch/samhällssektor. Många radikala innovationer minskar värdet av tidigare kunskap och ökar för osäkerheten i organisationen/branschen/samhällssektorn men också bland dess kunder i vid mening. Inkrementella innovationer innebär bara små förändringar och förstärker snarare tidigare kunskap och beteenden. Idéer av det slag som kan ligga till grund för inkrementella innovationer kan förhållandevis lätt få marknadens stöd i samband med försök till affärsmässig verifiering, både från befintliga företag och från avsedda slutkunder. Svårare är det med de radikala idéerna. lär ha sagt, att om han skulle frågat marknaden om dess behov, skulle han ha ägnat sig åt hästavel – vad marknaden önskade sig var snabbare hästar. Men som vi vet bortsåg från den dåtida marknaden och tillverkade i stället bilar. Och hästarna försvann från marknaden. Utvecklingen av mobiltelefonin innehåller i sina etapper liknande situationer. Självfallet kan man inte dra den slutsatsen att varje radikal idé som på förhand avvisas av marknaden kommer att bli en succé, om den likväl i form av produkt drivs till marknadsintroduktion. Men det föreligger grund för insikt om att radikala idéer ofta kräver långa och mödosamma processer, inte sällan med upprepade bakslag, innan de, ibland, leder till framgång, som då ofta är stor och synnerligen lönsam. Grundforskningen avkastar, typiskt sett, sådana idéer. Innovationsprocessen är den process varigenom en idé blir en innovation. I den klassiska modellen för denna process startar den med idén och avslutas med innovationen och är således helt linjär. förekommer, som jag återkommer till, flera modeller för denna process, vilka bygger på interaktivitet mellan de olika aktörerna i processen vilket gör processkartan mer komplicerad. 3.2Den författningsmässiga grunden för lärosätenas innovationsstödjande arbete Den författningsmässiga grundvalen för lärosätenas innovationsstödjande verksamhet återfinns i 1 kap. 2 § andra stycket högskolelagen, där det anges att högskolorna skall också samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet samt verka för att forskningsresultat tillkomna vid högskolan kommer till nytta. Det är allt. Det finns således inte, som man annars kunnat förvänta sig, någon precisering i högskoleförordningen eller annan förordning av detta lärosätenas uppdrag, det som i andra sammanhang sammanfattas som den tredje uppgiften. Detta är i sig en brist som jag återkommer till. 3.3Kunskapstriangeln – en metafor som kan misstolkas En ofta använd bild för att illustrera bl.a. sambandet och interaktionen mellan högskolans tre huvuduppgifter är den s.k. kunskapstriangeln, i vilka två av hörnen upptas av forskningen resp. utbildningen. Något av de i föregående avsnitt angivna begreppen återfinns i regel som det tredje hörnet i den triangeln. Forskningen och utbildningen, dvs. de traditionellt akademiska huvudverksamheterna, är förhållandevis väl definierade aktiviteter, medan ett begrepp som samverkan med det omgivande samhället närmast ter sig som en process utan tydliggjort innehåll, en process som det enskilda lärosätet och dess omgivning kan fylla med allehanda verksamheter i sitt samspel. Nyttiggörande av forskningsresultat ter sig i förstone som en mer preciserad verksamhet. Regeringen använder dock inte sällan innovation som beteckning på aktiviteten i det tredje hörnet, oaktat att detta framstår som en icke obetydlig insnävning i förhållande till högskolelagens formulering om samverkan, information och nyttiggörande. Denna beteckning på kunskapstriangelns tredje hörn får emellertid ses mot bakgrund av EU:s beskrivning av triangeln, i vilken just innovationen lyfts fram. Men kunskapstriangeln som förklaringsmodell eller grund för reformer är tveksam och kan lätt leda tankarna fel. Vid mina kontakter med lärosätena har man med kraft framhållit att den allra främsta formen för nyttiggörande av forskningsresultat representeras av resultatet av utbildning med hög kvalitet på grundnivå och avancerad nivå, dvs. att välutbildade studenter fortlöpande tillförs yrkeslivet och som anställda (eller egenföretagare) medverkar till en utveckling på den forskningsbaserade kunskapens grund. Men detta ses inte som något som hör hemma i det tredje hörnet av kunskapstriangeln utan som en direkt effekt av utbildningen och en indirekt effekt av forskningen, på vilken utbildningens innehåll vilar. SUHF har genom en särskild arbetsgrupp analyserat kunskapstriangeln. I sin rapport skriver gruppen: I diskuteras i huvudsak universitets och högskolors roll ur ett nyttiggörande perspektiv i akt och mening som leverantör av ny kunskap, nya tekniker och metoder.