sou · H0B355 · 2012-08-24 00:00:00 — En förutsättning för att utgivningsbevis ska utfärdas för en data- bas är enligt första strecksatsen att tillhandahållandet av databasen sker från . Enligt nuvarande bestämmelse är förutsättningen att överföringarna utgår från . Avsikten med den ändrade formuleringen är att bättre avspegla den innebörd som bestäm- melsen har fått genom en dom från . I NJA 2001 s. 445 ansåg att det avgörande inte är varifrån överföringarna görs, dvs. var servern med databasen är placerad. Ledning skulle i stället sökas i allmänna principer för räckvidden av offentligrättslig lagstiftning, varvid det kan ha betydelse om före- taget är verksamt i och om materialet är avsett för en svensk publik. Av intresse i detta sammanhang är även rättsfallet NJA 2002 s. 314. Det avgörande för bedömningen av varifrån en sändning utgår enligt nuvarande 1 kap. 6 § andra stycket ansågs där vara var programverksamheten bedrivs. Därvid skulle särskild hän- syn tas till var bestämmandet över programinnehållet utövas vid sänd- ningen och inte till hur ett program faktiskt kommer till eller hur den tekniska transporten sker. I andra stycket har en ny bestämmelse införts för att klargöra att det är den som driver verksamheten som ska göra ansökan. 1 kap. 12 § Giltighet, förnyelse och återkallelse av utgivningsbevis (1 kap. 9 § tredje–sjätte styckena) 12 § Ett utgivningsbevis gäller för en period av från utfärdandet. Ett utgivningsbevis får återkallas om förutsättningar för att utfärda ett sådant bevis inte längre finns, om verksamheten inte har påbörjats från den dag då utgivningsbeviset utfärdades eller om den som driver verksamheten begär det. Varje databas ska ha ett namn. Närmare bestämmelser om utfärdande, förfall, förnyelse och åter- kallelse av utgivningsbevis samt om namn för databaser meddelas i lag. Föreskrifter om straff för den som bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av fjärde stycket meddelas i lag. Paragrafen motsvarar bestämmelserna i tredje–sjätte styckena i nuvarande 9 § om giltighet, förnyelse och återkallelse av utgiv- ningsbevis. Det har ansetts viktigt att huvudbestämmelserna om dessa frågor finns i grundlagen. Vissa detaljbestämmelser ska flyttas till tillämpningslagen. Det gäller bestämmelser om att beviset för- faller, att beviset förnyas med åt gången samt att bestäm- melser i lag och andra författningar ska tillämpas om beviset har förfallit. I andra stycket görs en ändring som innebär att ett utgivnings- bevis kan återkallas om den som driver verksamheten har begärt det. Det finns således möjlighet att i efterhand avstå från det fri- villiga grundlagsskyddet. tas möjligheten bort att åter- kalla utgivningsbevis då den som driver verksamheten anmäler att den har upphört. Dessa fall får nämligen anses omfattas av den åter- kallelsegrund som innebär att ett utgivningsbevis får återkallas om förutsättningarna att meddela ett sådant bevis inte längre finns. Tredje, fjärde och femte styckena motsvarar nuvarande fjärde, femte och sjätte styckena. 1 kap. 13 § Tekniska upptagningar (1 kap. 10 §) 13 § Grundlagen är tillämplig på tekniska upptagningar som är utgivna. En teknisk upptagning anses utgiven då den har utlämnats för att spridas till allmänheten i genom att spelas upp, säljas eller till- handahållas på annat sätt. En teknisk upptagning ska inte anses utlämnad för att spridas enbart på den grunden att den skickas härifrån till enskilda adressater i utlandet. Om grundlagen är tillämplig eller inte prövas i det enskilda fallet på grundval av vad som kan antas om spridningen. Om inte annat framgår av omständigheterna, ska grundlagen anses tillämplig på en upptagning som är försedd med sådana uppgifter som avses i 3 kap. 13 § eller 4 kap. 4 § första stycket första meningen. Att vissa tekniska upptagningar ska jämställas med periodiska skrifter framgår av 1 kap. 9 § tryckfrihetsförordningen. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 10 §, behandlar grundlagens tillämpning på tekniska upptagningar. Bestämmelsen definierar grund- lagens s.k. formella tillämpningsområde tillsammans med 7 § om radioprogram och 9 § om databaser. I första stycket görs det inga ändringar. I andra stycket införs en bestämmelse som begränsar det territori- ella tillämpningsområdet för YGL när det gäller tekniska upptag- ningar. Innebörden av bestämmelsen berörs närmare i kom- mentaren till 1 kap. 7 § TF. Tredje stycket innehåller den presumtionsregel som finns i 10 § andra stycket och som infördes i syfte att strama upp grund- lagens tillämpningsområde vad gäller tekniska upptagningar som har framställts endast i ett fåtal exemplar (se prop. 1997/98:43 s. 116 och NJA 2002 s. 583). Språket i stycket har förenklats och hänvisningen till 4 kap. 4 § har preciserats till första stycket första meningen. Avsikten är att presumtionsregeln inte ska gälla för sådana upptagningar som har framställts ur en databas som används för s.k. print on demand-verksamhet. Att sådana upptagningar inte omfattas av grundlagsskydd enligt den här bestämmelsen framgår av databasregeln i 1 kap. 9 § (se prop. 2001/02:74 s. 98). Fjärde stycket innehåller en upplysning om att vissa tekniska upp- tagningar ska jämställas med periodiska skrifter enligt bestämmelser i . Hänvisningen gäller s.k. taltidningar vars innehåll har särskilt anpassats för att göras tillgängligt för personer med funktionsned- sättning. Motsvarande hänvisning finns i nuvarande 11 §. Se vidare kommentaren till 1 kap. 9 § TF. 1 kap. 14 § Frågor som får regleras i lag (1 kap. 12 § jämförd med 1 kap. 8 och 9 §§ TF) 14 § Utan hinder av denna grundlag gäller om följande frågor vad som sägs i lag; 1.den rätt som tillkommer upphovsmän till litterära eller konstnär- liga verk, om upphovsrätten närstående rättigheter och om förbud mot att återge ett verk på ett sätt som kränker den andliga odlingens intres- sen; 2.förbud mot kommersiella annonser i den mån annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror; 3.förbud mot kommersiella annonser som används vid marknads- föring av andra varor än tobaksvaror och tjänster om det i annonsen förekommer ett varukännetecken som är i bruk för en tobaksvara; detta gäller även om det förekommer kännetecken som enligt gällande bestämmelser om varumärken är registrerade eller inarbetade för en tobaks- vara; 4.förbud mot kommersiella annonser som har meddelats till skydd för hälsa eller miljö enligt en förpliktelse som följer av medlemskapet i Europeiska unionen; 5.krav att införa och på visst sätt utforma varningstext, innehålls- deklaration eller annan liknande produktinformation, om informa- tionen inte är av uttryckligen åsiktspåverkande eller opinionsbildande karaktär; 6.förbud mot offentliggörande i yrkesmässig kreditupplysnings- verksamhet av kreditupplysningar som innebär ett otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet eller som innehåller oriktiga eller miss- visande uppgifter, om ersättningsskyldighet för sådant offentliggörande samt om rättelse av oriktiga eller missvisande uppgifter, skyldighet att lämna information till den som avses med upplysningen och krav på legitimt syfte hos den som beställer uppgifter; 7.ansvar och ersättningsskyldighet som avser det sätt på vilket en uppgift eller underrättelse har anskaffats. Bestämmelserna i denna grundlag hindrar inte att det i lag meddelas föreskrifter om förbud i övrigt mot kommersiell reklam i radio- program eller om villkor för sådan reklam. Detsamma gäller före- skrifter om förbud mot och villkor för annan annonsering och sänd- ning av program, som helt eller delvis bekostas av någon annan än den som bedriver programverksamheten. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 12 §, har hänvisningar till 1 kap. 8 och 9 §§ TF ersatts med lagtexten från de paragrafer som det hänvisas till. Bestämmelsen i 1 kap. 8 § TF som innehåller en dele- gationsbestämmelse vilken ger stöd för att reglera upphovsrätten i lag, har placerats som punkt 1. Punkterna i 1 kap. 9 § TF utgör här punkterna 2–7. Av dessa är punkt 5 ny. Den gäller utformningen av varningstext, innehållsdeklarationer och annan liknande produkt- information. Angående ändringar i punkterna 1–7 i första stycket hänvisas till författningskommentaren till TF. Bestämmelserna i andra stycket motsvarar nuvarande 12 § andra stycket. Där ges stöd för att i lag reglera vissa former av reklam och annonsering i radioprogram, nämligen kommersiell reklam, annan annonsering (bl.a. åsiktsreklam) och sponsring av program. 1 kap. 15 § Undantag för barnpornografi (1 kap. 13 §) 15 § Grundlagen är inte tillämplig på pornografiska bilder av personer vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som är . Paragrafen motsvaras av nuvarande 13 § och innehåller ett undan- tag från grundlagens tillämpningsområde för barnpornografi. Det görs inga ändringar i bestämmelsen. 1 kap. 16 § Förutsättningar för begränsningar (ny) 16 § Lagstiftning som begränsar yttrandefriheten med stöd av denna grundlag får inte sträcka sig så långt att begränsningen utgör ett hot mot det fria meningsutbytet, den fria och allsidiga upplysningen eller det fria konstnärliga skapandet. Vid sådan lagstiftning som avses i första stycket gäller i övrigt vad som föreskrivs om begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. 21 §, 22 § första stycket och 23 § regeringsformen. I paragrafen anges de allmänna förutsättningar som gäller för lag- stiftning som innebär begränsningar i yttrandefriheten och som sker med stöd i grundlagen. Det handlar alltså om begränsningar som görs med stöd av s.k. delegationsbestämmelser (bl.a. 1 kap. 14 § och 3 kap. 1 och 2 §§). I dessa bestämmelser ges möjlighet för lagstiftaren att reglera vissa frågor i vanlig lag. Grundlagsstiftaren har med andra ord delegerat dessa frågor till lagstiftaren. Det gäller dock enbart frågor som huvudsakligen anses falla inom grundlagens tillämpnings- område. Förutom de krav som uppställs här måste sådan lagstiftning hållas inom de ramar som anges i den aktuella delegationsbestäm- melsen i grundlagen. Lagregleringen av kreditupplysningsverk- samhet måste exempelvis begränsas till yrkesmässig kreditupplys- ningsverksamhet (se 14 § första stycket 6). Se vidare författningskommentaren till 1 kap. 12 § TF. Bestäm- melsen berörs även i kap. 12 i detta betänkande. 2 kap. Rätt till anonymitet 2 kap. 1 § Rätt till anonymitet (2 kap. 1 §) 1 § Upphovsmannen till ett radioprogram eller en teknisk upptagning är inte skyldig att röja sin identitet. Detsamma gäller den som har framträtt i en sådan framställning och den som har lämnat en uppgift enligt 1 kap. 3 §. Inga ändringar har gjorts. 2 kap. 2 § Frågeförbud (2 kap. 2 §) 2 § I mål om ansvar, skadestånd eller särskild rättsverkan på grund av yttrandefrihetsbrott i ett radioprogram eller en teknisk upptagning får ingen ta upp frågan om vem som är framställningens upphovsman, vem som har framträtt i den, vem som har tillhandahållit den för offentlig- görande eller vem som har meddelat uppgifter enligt 1 kap. 3 §. Om någon har angetts som upphovsman till framställningen eller som den som har framträtt i denna, är det dock tillåtet att i målet pröva om han eller hon är ansvarig. Detsamma ska gälla, om någon i målet uppger sig vara upphovsman eller den som har framträtt. Bestämmelsen i nuvarande tredje stycket ska flyttas till tillämp- ningslagen i syfte att avlasta grundlagstexten detaljbestämmelser. Syftet med den bestämmelsen är att klarlägga att frågeförbudet inte hindrar att mål om meddelarbrott handläggs i samma rättegång som mål om ansvar för yttrandefrihetsbrott. I övrigt har vissa moderniser- ingar skett i lagtexten. 2 kap. 3 § Tystnadsplikt (2 kap. 3 § första stycket) 3 § Den som har tagit befattning med tillkomsten eller spridningen av en framställning som har utgjort eller varit avsedd att ingå i ett radio- program eller en teknisk upptagning får inte röja vad han eller hon därvid har fått veta om vem som är upphovsman till framställningen eller har tillhandahållit den för offentliggörande eller om vem som har framträtt i den eller meddelat uppgifter enligt 1 kap. 3 §. Tystnadsplikt enligt första stycket gäller även för den som på något annat sätt har varit verksam inom ett företag som ger ut tekniska upp- tagningar eller sänder radioprogram, eller på en nyhetsbyrå. Paragrafen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt för de per- soner som medverkar vid framställning av grundlagsskyddade medier. Tystnadsplikten gäller till förmån för meddelare och övriga som omfattas av meddelarfriheten i 1 kap. 3 §. I det första stycket behandlas tystnadsplikten för den som på något sätt har varit inblandad i publiceringsverksamheten. I det nya andra stycket behandlas tystnadsplikten för den som på något annat sätt har varit verksam inom ett massmedieföretag, dvs. ett företag som ger ut tekniska upptagningar eller sänder radioprogram. Tyst- nadsplikten enligt andra stycket gäller även för den som har varit verksam på en nyhetsbyrå, vilket tidigare framgick av första stycket. Avsikten med tillägget är att tystnadsplikten ska stämma bättre överens med den tystnadsplikt som gäller enligt 3 kap. 3 § TF. Se för- fattningskommentaren till den bestämmelsen. Bestämmelsen i nuvarande andra stycket om undantagen från tystnadsplikten har placerats i en ny paragraf, 4 §. 2 kap. 4 § Undantag från tystnadsplikt (2 kap. 3 § andra och tredje styckena) 4 § Tystnadsplikten enligt 3 § gäller inte i följande fall. Den som tystnadsplikten ska skydda har samtyckt till att hans eller hennes identitet röjs. 2.Det är tillåtet enligt 2 § andra stycket att behandla frågan om identiteten. 3.Det rör sig om något av de brott av meddelare, författare eller andra upphovsmän eller av utgivare som anges i 5 kap. 4 § andra stycket 1. 4.En domstol finner i fråga om brott enligt 5 kap. 3 § eller 4 § andra stycket 2 eller 3 att det är nödvändigt att uppgifter lämnas om huruvida den som är tilltalad eller skäligen misstänkt för den brottsliga gärningen har lämnat meddelandet eller medverkat till framställningen; sådana uppgifter lämnas vid en förhandling. 5.En domstol finner i något annat fall att det är av synnerlig vikt av hänsyn till ett allmänt eller enskilt intresse att en uppgift om identi- teten lämnas vid vittnesförhör eller förhör med en part under sannings- försäkran. Paragrafen motsvarar andra stycket i nuvarande 3 § och innehåller undantag från tystnadsplikten. Tredje stycket i nuvarande 3 § med instruktion till rätten angående processledning har bedömts kunna flyttas till tillämpningslagen. Se vidare i författningskommentaren till 3 kap. 4 § TF. 2 kap. 5 § Efterforskningsförbud (2 kap. 4 § första och andra styckena) 5 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte efterforska 1.upphovsmannen till en framställning som har offentliggjorts eller varit avsedd att offentliggöras i ett radioprogram eller en teknisk upptagning eller den som har framträtt i en sådan framställning, 2.den som har tillhandahållit eller avsett att tillhandahålla en fram- ställning för offentliggörande i ett radioprogram eller en teknisk upp- tagning, eller 3.den som har meddelat uppgifter enligt 1 kap. 3 §. Förbudet hindrar inte efterforskning när det behövs för åtal eller något annat ingripande som inte står i strid med denna grundlag. I sådana fall ska dock den i 3 § angivna tystnadsplikten beaktas. Paragrafen innehåller bestämmelserna från första och andra styckena i nuvarande 4 § om efterforskningsförbudet. Bestämmelserna i tredje stycket i samma paragraf, som gäller repressalieförbudet, har lyfts ut och placerats i en ny egen paragraf, 6 §. I andra stycket görs ett förtydligande om när efterforskning är tillåten. I övrigt görs endast språkliga förändringar i den inledande meningen. 2 kap. 6 § Repressalieförbud (2 kap. 4 § tredje stycket) 6 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte ingripa mot någon för att han eller hon i ett radioprogram eller en teknisk upptagning har brukat sin yttrandefrihet eller medverkat till ett sådant bruk. Bestämmelsen motsvarar tredje stycket i nuvarande 4 §. Endast språk- liga förändringar har gjorts. 2 kap. 7 § Straff (2 kap. 5 §) 7 § Till böter eller fängelse i högst ska den dömas som 1.uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot sin tystnadsplikt enligt 3 §, 2.i ett radioprogram eller en teknisk upptagning uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar felaktiga uppgifter om vem som är framställ- ningens upphovsman eller har tillhandahållit den för offentliggörande, vem som framträder i den eller vem som har lämnat uppgifter i den, 3.uppsåtligen efterforskar i strid med 5 §, 4.uppsåtligen ingriper i strid med 6 §, om åtgärden utgör avskedande, uppsägning, meddelande av disciplinpåföljd eller en liknande åtgärd. Allmänt åtal för brott som avses i första stycket 1 och 2 får väckas endast om målsäganden har anmält brottet till åtal. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 5 §. I första stycket straffsank- tioneras flera av de förbud som anges i 2 kap. Straffet för över- trädelser är böter eller fängelse i högst . Av andra stycket följer att det endast är brott mot efterforsknings- resp. repressalie- förbudet som hör under allmänt åtal. Sändning samt framställande och spridning 3 kap. 1 § Rätt att sända genom tråd (3 kap. 1 §) 1 § Var och en har rätt att sända radioprogram genom tråd. Den frihet som följer av första stycket hindrar inte att det i lag meddelas föreskrifter i fråga om 1.skyldighet för nätinnehavare att ge utrymme för vissa program i den utsträckning det behövs med hänsyn till allmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplysning, 2.skyldighet för nätinnehavare att ge utrymme för överföringar i den utsträckning det behövs med hänsyn till intresset av konkurrens beträffande sådana överföringar i nätet eller allmänhetens intresse av tillgång till sådana överföringar, 3.skyldighet för nätinnehavare att vidta åtgärder för att tillförsäkra mottagarkretsen inflytande över programvalet, 4.skyldighet för den som sänder program i tv att utforma sänd- ningarna på ett sådant sätt att programmen genom textning, tolkning, uppläst text eller liknande teknik blir tillgängliga för personer med funktionsnedsättning, eller 5.ingripanden mot fortsatt sändning av ett utbud som inriktas på våldsframställningar, pornografiska bilder eller hets mot folkgrupp. I paragrafen anges etableringsfriheten för trådsändningar och undan- tagen från denna. Den motsvarar nuvarande 3 kap. 1 §. Inga ändringar har gjorts förutom att formuleringen varje svensk medborgare och svensk juridisk person ersätts med var och en (jfr kommentaren till 1 kap. 1 §). Vidare har television ersatts med tv. Bestämmelsen i femte punkten utgör stöd för bestämmelser i radio- och tv-lagen vilka gäller till skydd för minderåriga (5 kap. 2 §, 17 kap. 13 § och 18 kap. 2 §). Den infördes i YGL mot bak- grund av åtaganden i internationella konventioner om tv- sändningar (prop. 1990/91:64 s. 115 f.). framgår det även av artikel 22 i EU:s AV-direktiv2 att medlemsstaterna ska se till att tv-sändningar inte innehåller program som bedöms kunna allvarligt skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minder- åriga. Vid begränsningar med stöd av bestämmelserna i denna paragraf ska reglerna i 2 kap. 21–23 §§ RF tillämpas. Det följer numera av 2 och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv /552/EEG. den generella hänvisning till dessa bestämmelser som görs i 1 kap. 16 §. 3 kap. 2 § Rätt att sända på annat sätt än genom tråd (3 kap. 2 §) 2 § Rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd får regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Det allmänna ska eftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjliga yttrandefrihet och informations- frihet. Det ska finnas möjlighet för sammanslutningar att få tillstånd att sända ljudradioprogram i lokala radiosändningar i den utsträckning som tillgängliga radiofrekvenser medger. Närmare föreskrifter om detta meddelas i lag. Paragrafen anger under vilka förutsättningar rätten att sända radio- program på annat sätt än genom tråd får begränsas. Den motsvarar nuvarande 3 kap. 2 §. Enbart en språklig ändring har gjorts. Vid begränsningar med stöd av bestämmelserna i denna paragraf ska reglerna i 2 kap. 21–23 §§ RF tillämpas. Det följer numera av den generella hänvisning till dessa bestämmelser som görs i 1 kap. 16 §. 3 kap. 3 § Redaktionell självständighet (3 kap. 4 §) 3 § Den som sänder radioprogram avgör självständigt vad som ska före- komma i programmen. Paragrafen ger stöd för den s.k. redaktionella självständigheten och motsvarar nuvarande 4 §. Endast en språklig ändring har gjorts. 3 kap. 4 § Domstolsprövning av sändningstillstånd m.m. (3 kap. 5 §) 4 § Frågor om rätt att sända radioprogram ska kunna prövas av dom- stol eller av en nämnd, vars sammansättning är bestämd i lag och vars ordförande ska vara eller ha varit ordinarie domare. Prövningen av beslut av regeringen ska göras av domstol och behöver endast avse beslutets laglighet. Gäller saken en fråga om ingripande på grund av missbruk av yttrande- friheten, ska frågan prövas av domstol under medverkan av jury enligt de närmare bestämmelser som meddelas i lag. Detta gäller dock inte om saken rör överträdelse av sådana föreskrifter eller villkor i fråga om kommersiell reklam, annan annonsering eller sändning av radiopro- gram som avses i 1 kap. 14 § andra stycket. I första stycket anges att det ska finnas möjlighet att få en rättslig prövning av rätten att sända radioprogram. Andra stycket anger när en sådan prövning ska ske under medverkan av jury. Paragrafen mot- svarar nuvarande 3 kap. 5 § och innehåller i jämförelse med den endast språkliga ändringar. 3 kap. 5 § Bevarandeskyldighet och pliktleverans (3 kap. 6 §) 5 § Föreskrifter om skyldighet att bevara och tillhandahålla inspel- ningar av radioprogram för granskning i efterhand och att lämna dem till arkiv får meddelas i lag. Paragrafen innehåller en delegationsbestämmelse som gör det möjligt att i lag föreskriva vissa skyldigheter att bevara och tillhandahålla inspelningar av radioprogram. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 §. Inga ändringar har gjorts. En skyldighet att bevara inspelningar och tillhandahålla dem för granskning föreskrivs i 5 kap. tillämpningslagen. En sådan skyldig- het anges även i 16 kap. 11 § radio- och tv-lagen. 3 kap. 6 § Spridning av kartor m.m. som återger (3 kap. 7 §) 6 § I lag får meddelas föreskrifter med syfte att förebygga spridning genom radioprogram av kartor, ritningar eller bilder som återger helt eller delvis och innehåller upplysningar av betydelse för rikets försvar. Bestämmelsen ger stöd för vissa bestämmelser i lagen (1993:1742) om skydd för landskapsinformation. Paragrafen motsvaras av nuvarande 7 §. 3 kap. 7 § Rätt att framställa och sprida tekniska upptagningar (3 kap. 8 §) 7 § Var och en har rätt att framställa och sprida tekniska upptagningar. För rätt att offentligt förevisa en film eller någon annan teknisk upp- tagning med rörliga bilder kan det dock krävas granskning och god- kännande i enlighet med 1 kap. 4 § fjärde stycket. Paragrafen innehåller den grundläggande bestämmelsen om etableringsfrihet avseende tekniska upptagningar, dvs. rätten att framställa och sprida sådana upptagningar. var och en i stället för som varje svensk med- borgare (se kommentaren till 1 kap. 1 §). Vidare har det något föråld- rade begreppet videogram tagits bort. Sådana innefattas i formuler- ingen annan teknisk upptagning (jfr 1 kap. 4 § fjärde stycket). 3 kap. 8 § Skyldighet att bevara exemplar samt pliktleverans (3 kap. 9 §) 8 § Föreskrifter om skyldighet att bevara exemplar av tekniska upptag- ningar och att tillhandahålla dem för granskning får meddelas i lag. Detsamma gäller skyldighet att lämna sådana exemplar till arkiv. Paragrafen innehåller en delegationsbestämmelse som gör det möj- ligt att i lag föreskriva vissa skyldigheter att bevara och tillhanda- hålla exemplar av tekniska upptagningar. En sådan skyldighet anges i 5 kap. tillämpningslagen.