sou · H0B375 · 2012-10-31 00:00:00 — Varken regeringen eller () har meddelat föreskrifter i denna fråga. Av 12 § förordningen om läkemedelsförmåner m.m. framgår att TLV får meddela föreskrifter om utbyte av läkemedel enligt 21 § lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Det går inte av förarbetena att utläsa vad som avses med kravet på att under- rättelsen ska ske skriftligen. En tolkning är att underrättelsen inte får ske muntligen. En annan tolkning är att söka ledning från tryckfrihetsförordningens bestämmelser där skillnad görs mellan framställning i skrift eller bild och upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Med framställning i skrift och bild avses handlingar i traditionell bemärkelse vilka kan uppfattas visuellt utan hjälp av teknisk apparatur. Information i en framställning som inte kan uppfattas eller förstås utan tekniskt hjälpmedel utgör en sådan upptagning som avses i TF 2 kap. 3 § första stycket. har skickat underrättelserna i pappersform men även som CD- skiva. En tänkbar lösning är att stryka ordet skriftligen så att det anges att När utbyte sker, ska öppenvårdsapoteket underrätta den som utfärdat receptet. Ett sådant förslag innebär att apoteksaktörerna själva kan välja på vilket sätt de vill underrätta förskrivaren, t.ex. elektroniskt. Underrättelse om utbyte av läkemedel underrättar förskrivaren vid utbyte Ett annat alternativ är att sköter under- rättelsen till förskrivaren. ansvarar för recept- registret som innehåller uppgifter om såväl det förskrivna som det expedierade läkemedlet (se prop. 2008/2009:145 s. 314). Den s.k. brevlådan är en nationell receptdepå (databas) för alla elektroniska recept och en del av receptregistret. skulle kunna skicka en elektronisk underrättelse till förskrivaren när utbyte har skett. Ett sådant förslag kräver att det införs uppgifts- skyldighet för till förskrivarna och att det i lagen om receptregister förs in ett nytt registerändamål om rapportering till förskrivarna. Nackdelen med ett sådant förslag är att det endast avser elektroniska recept. Alltjämt förskrivs en del recept i pappersform. Det finns inte något självklart sätt för att rapportera till förskrivaren vad avser pappersrecept. Bolaget behö- ver t.ex. uppgifter om förskrivarens adress etc. för att underrättel- sen ska komma direkt till förskrivaren eller att förskrivaren på egen hand kan söka fram informationen. En annan fråga är också om ett sådant förslag kan inrymmas i utredningens uppdrag. Att använda receptregistret skulle innebära att underrättelseskyldigheten i lagen om läkemedelsförmåner m.m. tas bort. Finansieringsfrågan skulle också behöva lösas. Exempelvis är frågan om öppenvårdsapotekens avgift till därmed skulle behöva höjas eller om finansiering kan ske på annat sätt. Läkemedelsförteckningen kompletteras med information om utbyte Ett tredje alternativ är att komplettera läkemedelsförteckningen med information om förskrivet läkemedel. Läkemedelsförteck- ningen innehåller endast uppgifter om expedierat läkemedel, dvs. inte det förskrivna läkemedlet, se 4 § 1 (prop. 2004/2005:70 s. 25 och 49) varför en lagändring skulle krävas. Fördelen med ett sådant förslag är att förskrivaren har till- gång till uppgifterna i läkemedelsregistret. Nackdelen med att knyta underrättelseskyldigheten till läkemedelsförteckningen är att tillgången till registret endast får ske med samtycke från den enskilde. En annan fråga är också om ett sådant förslag kan inrymmas i Underrättelse om utbyte av läkemedel Att komplettera läkemedelsförteckningen skulle innebära att underrättelseskyldigheten i lagen om läkemedels- förmåner m.m. tas bort. Det har också visat sig att förskrivarna inte använder läkemedelsförteckningen i så stor omfattning. Slutligen bör nämnas att uppgifter om vilket läkemedel som har expedierats även finns i det s.k. läkemedelsregistret som Social- styrelsen för med stöd av förordningen (2005:363) om läkemedels- register hos . Registret innehåller bl.a. uppgifter om inköpsdag och expedierad vara. Enligt information från Social- styrelsen finns också uppgifter om huruvida har bytt ut läkemedlet. Personuppgifterna i läkemedelsregistret får dock endast behandlas för epidemiologiska undersökningar, forskning och framställning av statistik inom hälso- och sjukvårdsområdet. har således inte som syfte att ge information till förskrivarna vid utbyte av läkemedel. Utredningen stannar för att det mest ändamålsenliga sättet att utforma bestämmelsen om öppenvårdsapotekens under- rättelseskyldighet till förskrivarna är att ta bort kravet på skriftlig- het. Apoteksaktörerna kan därmed själva bestämma på vilket sätt de vill underrätta förskrivaren, t.ex. elektroniskt. Apoteksaktörerna bör samråda med mottagarna av informationen rörande såväl rapporteringssätt som tidpunkt för rapporteringen. För det fall rapporteringen sker elektroniskt måste parterna också ta hänsyn till att det är fråga om integritetskänsliga personuppgifter som kräver säkerhet vid överföringen. Eftersom det är nödvändigt att för- skrivarna har tillgång till aktuell information om patientens läke- medelsanvändning bör rapporteringen ske inom rimlig tid. Det kan finnas behov av att regeringen eller TLV utnyttjar bemyndigandet att meddela föreskrifter på området, t.ex. avseende just inom vilken tid underrättelsen ska ske. Det bör också påpekas att det för när- varande pågår flera utredningar och projekt som rör informations- hanteringen inom hälso- och sjukvården och som kan komma att Underrättelse om utbyte av läkemedel påverka frågan om förskrivarens information om utbyte av läke- medel, t.ex. arbetet med NOD. 15.7EU-rättsliga aspekter av förslaget Förslaget bedöms inte ha några EU-rättsliga aspekter. Öppenvårdsapotekens underrättelseskyldighet till förskrivarna vid utbyte är redan lagreglerad. Förslaget innebär en förenkling för aktörerna eftersom de inte måste rapportera skriftligen, utan kan t.ex. välja att göra det elektroniskt. Även för förskrivarna bör förslaget innebära en förenkling genom att underrättelsen kan ske på det sätt som passar de berörda. 16Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek Av direktiven till utredningen framgår följande. Det är tveksamt om den tillverkning av läkemedel som sker på extemporeapotek är att anse som hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Försäljning av läkemedel från ett extemporeapotek till ett öppenvårdsapotek utgör inte detaljhandel med läkemedel enligt lagen (2009:366) om handel med läkemedel. De öppenvårdsapotek som inte själva tillverkar extemporeläkemedel måste köpa in dessa läkemedel från ett extemporeapotek. Vad nu sagts innebär att det är oklart vilken tystnadsplikt som gäller för personal som deltar i tillverkning av extemporeläkemedel. Vidare är det oklart i vilken utsträckning ska utöva tillsyn över denna personal. Utredaren ska utreda behovet av nya bestämmelser om tyst- nadsplikt för och tillsyn över personal som tillverkar läkemedel för visst tillfälle på extemporeapotek och om sådant behov föreligger lämna de författningsförslag och andra förslag som behövs. Normalt tillverkas läkemedel på en nationell eller internationell marknad av företag inom läkemedelsindustrin. Ett läkemedel får som regel säljas först sedan det har godkänts för försäljning, regi- strerats eller omfattas av ett erkännande av ett godkännande eller en registrering som har meddelats i en annan stat i Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet. Som tillsynsmyndighet har Läkeme- delsverket efter godkännandet i uppgift att svara för den så kallade efterkontrollen. Här ingår bl.a. läkemedelssäkerhet (farmakovigi- lans) i form av insamling och värdering av biverkningsrapporter, Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek periodiska säkerhetsrapporter, åtgärder med anledning av säker- hetsproblem, stickprovskontroll av läkemedels kvalitet samt inspek- tion av tillverkning, distribution och kliniska prövningar. Samtliga dessa åtgärder är av stor vikt för att säkerställa att läkemedlet har avsedd effekt, säkerhet och är av rätt kvalitet. I finns drygt 12 000 godkända läkemedel. Trots detta har patienter och djur ibland behov av andra läkemedel eller läke- medelsformer. De alternativ som då finns är att förskriva ett s.k. licensläkemedel (ett läkemedel som inte är godkänt i ) eller ett extemporeläkemedel. Extemporeläkemedel är läkemedel som tillverkas för en enskild patient utifrån förskrivarens angivna komposition. De vanligaste anledningarna till att extemporeläkemedel förskrivs är att det god- kända läkemedlet eller licensläkemedlet som annars hade förskri- vits, innehåller en substans eller ett hjälpämne som patienten är överkänslig mot, att rätt styrka eller läkemedelsform saknas eller att det inte finns något godkänt läkemedel eller licensläkemedel med den önskade substansen. Detta innebär att extemporeläkeme- del fyller en mycket viktig medicinsk funktion. Med extempore- läkemedel kan patienten få en skräddarsydd behandling. I vissa fall kan läkemedelsbehandling vara den enda möjliga och det är då helt nödvändigt för patienten att få tillgång till ett sådant läkemedel (jfr prop. 2009/10:96 s. 23). 16.3Vad är extemporeläkemedel? Som anges ovan är extemporeläkemedel läkemedel som tillverkas för enskild patient utifrån förskrivarens angivna komposition. Av föreskrifter (LVFS 2010:4) om tillverkning av extemporeläkemedel, framgår att med extemporeläkemedel avses läkemedel för ett visst tillfälle som tillverkas på apotek. I Tand- vårds- och läkemedelsförmånsverkets föreskrifter (TLVFS 2009:3) om handelsmarginal för läkemedel och andra varor som ingår i läkemedelsförmånerna, anges att med extemporeläkemedel avses ett icke standardiserat läkemedel som tillverkas av ett apotek för viss patient. Nya extemporeberedningar tillkommer kontinuerligt och så länge tillverkningen avser en eller ett fåtal individers behov tillver- kas denna som en enskild extemporeberedning. ökar för- skrivningen av en viss beredning. Tillverkningen kan då läggas om Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek till serietillverkning, s.k. lagerberedning. För lagerberedningspro- duktion krävs tillverkningstillstånd och att gällande tillverknings- sed (Practice, GMP) följs, därmed följer t.ex. krav på utrustning som möjliggör en effektiv och kvalitetssäkrad produktion. Ett sådant tillstånd regleras i före- skrifter och allmänna råd (LVFS 2004:7) om tillstånd för tillverk- ning och import av läkemedel. Bestämmelser om lagerberedningar finns även i Läkemedelsver- kets föreskrifter (LVFS 2008:1) om tillstånd till försäljning av icke godkänt läkemedel (licensföreskrifter). Föreskriften är omtryckt (LVFS 2012:21). En rikslicens är en licens avseende en lagerbered- ning. Ansökan om rikslicens ska göras för lagerberedningar som tillverkas i en mängd som överstiger 1 000 förpackningar . För lagerberedningar där tillverkningen inte överstiger 1 000 för- packningar ska ansökan om rikslicens göras på begäran av . I övriga fall får lagerberedningar säljas utan att rikslicens har meddelats (prop. 2009/10:96 s. 23). 16.4Tillverkning av extemporeläkemedel m.m. Öppenvårdsapoteken är skyldiga att tillhandahålla samtliga förord- nande läkemedel, dvs. Däremot är öppenvårdsapoteken inte skyldiga att själva tillverka extemporelä- kemedel utan de kan uppdra åt en annan aktör att sköta den till- verkningen. För tillverkning av extemporeläkemedel på öppen- vårdsapotek krävs inte något särskilt tillstånd. Inte heller för sjuk- husapotekens extemporetillverkning krävs något särskilt tillstånd. Enligt 16 § läkemedelslagen (1992:859) får yrkesmässig tillverk- ning av läkemedel och mellanprodukter bedrivas endast av den som har tillstånd. En inrättning som har Läkeme- delsverkets tillstånd att tillverka läkemedel för ett visst tillfälle, s.k. extemporeapotek, ska vid sådan tillverkning vara bemannad med en eller flera farmaceuter. Med farmaceut avses den som är behörig att utöva yrke som apotekare eller receptarie enligt 4 kap 4 § patient- säkerhetslagen (2010:659), se LVFS 2009:13. I föreskrifter om tillstånd för tillverkning på extemporeapotek (LVFS 2010:12), finns bestämmelser om ansökan om tillstånd. I föreskrifter (LVFS 2010:4) om tillverkning av extemporeläkemedel, finns bl.a. bestämmelser om god tillverkningssed, lokaler, dokumentation och personal. Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek beställning av extemporeläkemedel ska t.ex. bedömas av en farma- ceut ur farmaceutisk synpunkt. Bedömningen ska avse farmaceu- tisk ändamålsenlighet, inkompatibilitet och hållbarhet (21 §). Det kan noteras att extemporeapoteken inte får bedriva detalj- handel till konsument eller till sjukvården. För sådan verksamhet krävs särskilda tillstånd. Extemporeläkemedel som tillverkas på apotek, dvs. sjukhusapotek, öppenvårdsapotek eller extempore- apotek, får säljas utan godkännande, registrering eller erkännande av ett godkännande eller registrering, se 5 § läkemedelslagen. De flesta extemporeläkemedel är receptbelagda (se 2 kap. 1 § LVFS 2009:13), dvs. det krävs att en läkare, tandläkare eller veterinär skriver ut extemporeläkemedlet för att en patient ska kunna hämta ut det från öppenvårdsapoteket. Av 21 a § läkemedelslagen följer att extemporeläkemedel inte får marknadsföras på konventionellt sätt eftersom det inte är fråga om godkända läkemedel. På uppdrag av regeringen har () tagit fram ett varuregister för lagerberedningar som tillverkas och säljs av extemporeapoteken. I registret tilldelas lager- beredningar varunummer som blir tillgängliga för vården och apo- teksaktörer. Målet med registret är att förse hälso- och sjukvården och apoteksmarknaden med produkt- och artikelinformation för lagerberedningar via NPL och Apote- kens Service AB:s register VARA. APL:s registertjänst ger andra extemporeapotek möjlighet att, mot en kostnad, få varunummer och information om lagerberedningar upplagda i APL:s varuregister. Registertjänsten är en interimslösning som erbjuds alla aktörer som är extemporeapotek tills en ny permanent lösning har tagits fram. finns det endast två aktörer som har extemporeapo- tekstillstånd. En av dessa aktörer är ratorier AB (APL). Enligt statens ägaranvisningar för APL, som gäller , är bolagets huvudsakliga Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek verksamhet att tillverka och tillhandahålla extemporeläkemedel och lagerberedningar. APL har tagit fram riktlinjer till apoteken (öppenvårdsapoteken och sjukhusapoteken) avseende tillverkningen av extemporeläke- medel. Av dessa framgår bl.a. följande. Apoteken ska göra en för- fattningsmässig kontroll av receptet/rekvisitionen, t.ex. en bedöm- ning av interaktioner och överdoseringar samt rimlighetsbedöm- ning av ordination. Om beställande farmaceut har svårt att göra vissa bedömningar, kan APL konsulteras. beställer sedan läkemedlet av APL. Beställningen faxas eller mejlas tillsammans med receptet/rekvisitionen till APL Extempores Orderhantering. Det är en kopia/avbildning av receptet som faxas eller mejlas. Apotek kan också ha abonnemang hos APL på återkommande beställningar. APL kan ta kontakt med förskrivare, annan vårdper- sonal samt apotekspersonal för att bedöma eller t.ex. göra ändringar av beställningen. Enligt uppgift från APL är det nödvän- digt att APL får tillgång till vissa personuppgifter, t.ex. födelsesdata och kön, för att kunna bedöma bl.a. dosering. Efter tillverkning levereras läkemedlen till apoteken enligt Tamros ordinarie körtur. Övriga transporter görs enligt överenskommelse. När apoteken tar emot leveransen ska kontrollera uppgifterna på följese- deln mot beställningsunderlaget. Om APL har utfört ändringar på receptet/rekvisition ska farmaceuten på det expedierade föra över det till receptet/rekvisitionen. Inför utlämnandet gör farmaceuten en författningsmässig, farmakologisk och teknisk kontroll. Bestämmelser om hur extemporetillverkningen ska gå till finns i LVFS 2010:4, t.ex. om god tillverkningssed, kvalitetssäkrings- system samt lokaler. 16.6.1Den allmänna hälso- och sjukvården För personal verksam inom den allmänna hälso- och sjukvården gäller tystnadsplikt enligt bestämmelser i 25 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. I bestämmelsen anges att sekretess gäller inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek eller någon närstående till denne lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, exempelvis rättsmedicinsk och rätts- psykiatrisk undersökning, insemination, befruktning utanför krop- pen, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastre- ring, omskärelse och åtgärder mot smittsamma sjukdomar. Med hälso- och sjukvård i OSL förstås i första hand de åtgärder som omfattas av begreppet i 1 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, nämligen dels åtgärder för att medicinskt före- bygga, utreda och behandla sjukdomar och skador, dels sjuk- transporter samt att ta hand om avlidna. Till hälso- och sjukvård hör också den förebyggande medicinska hälsovården, t.ex. den som bedrivs vid mödra- och barnavårdscentraler och inom den psy- kiatriska barn- och ungdomsvården. Även tandvården hör till hälso- och sjukvården. Också hälso- och sjukvård som utgör inslag i annan förvaltning, t.ex. inom skolväsendet, kriminalvården eller försvarsmakten, faller under paragrafen. Som exempel på annan medicinsk verksamhet i 25 kap. 1 § OSL kan nämnas rättsmedicinsk undersökning och läkarundersök- ning som inte primärt har vård- eller behandlingssyfte utan går ut på att fastställa en persons lämplighet för viss befattning, t.ex. inom försvaret. Uppräkningen i bestämmelsen är inte uttömmande (prop. 1979/80:2 del A s. 165 ff.). I förarbetena till föregångaren till OSL dvs. sekretesslagen (1980:100), uttalas att Inom den organisatoriskt självständiga hälso- och sjukvården kommer sekretessen emellertid att gälla även annan personal än sådan som räknas till medicinalpersonal och Vidare kommer, under förutsättning att de är i allmän tjänst, t.ex. arbetsterapeuter, bandagister, laboratorieingenjörer, logopeder, läkar- sekreterare, psykologer, sjukhusfysiker, sjukvårdsbiträden samt skriv- och ambulanspersonal att omfattas av sekretessen (prop. 1979/80:2 Del A s. 166). 16.6.2Den enskilda hälso- och sjukvården Verksamhet som drivs av enskilda faller utanför OSL:s tillämp- ningsområde. För personal inom den enskilda hälso- och sjukvår- den finns istället föreskrifter om tystnadsplikt i patientsäkerhetsla- gen (2010:659), PSL. I 6 kap. 12 § PSL anges att den som tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjuk- Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek vården inte obehörigen får röja vad han eller hon i sin verksamhet har fått veta om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. I 1 kap. 2 § PSL anges att med hälso- och sjukvård enligt den lagen avses bl.a. verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårds- lagen samt verksamhet inom detaljhandel med läkemedel enligt lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Av 1 kap. 4 § PSL framgår att med hälso- och sjukvårdspersonal avses i den lagen bl.a. den som har legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvården (p. 1) och apotekspersonal som tillverkar eller expedierar läkemedel eller lämnar råd och upplysningar (p. Av förarbetena till föregångarna till OSL och PSL framgår att det inte, trots skillnader i ordalydelserna, är avsett att vara någon skillnad mellan lagarna avseende vilka personalkategorier som ska omfattas av sekretess respektive tystnadsplikt (se t.ex. prop. 1979/80:2 Del A s. 166 och prop. 1980/81:28 s. 22). har tillsyn över efterlevnaden av läkemedelslagen (1992:859) och av de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen. Det innebär bl.a. att har till uppgift att utöva tillsyn över extemporeapotekens lokaler, tillverk- ning och hanteringen i övrigt av läkemedlen samt kontrollera att beviljade tillstånd efterlevs. Av 7 kap. 1 § patientsäkerhetslagen (2010:659) framgår att hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av . Vad som avses med hälso- och sjukvård framgår av föregående avsnitt. I föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2000:1) om läkemedelshantering i hälso- och sjukvården, finns bestämmelser om läkemedelshantering inom sådan verksam- het som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och tandvårdslagen (1985:125). Föreskrifterna ska inte tillämpas på sådan läkemedelshantering som omfattas av läkemedelslagen och lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek 16.7.2Gränsdragning mellan och tillsyn 2007/08:142 s. 28 f. diskuterade regeringen kring gränsdrag- ningen mellan och tillsynsan- svar avseende verksamhet på läkemedelsområdet. Regeringen utta- lade att huvudregeln när det gäller och Social- styrelsens tillsyn är att svarar för tillsynen i till- verknings- och handelsledet medan tillsyn är inriktad på läkemedlens användning och på den hälso- och sjuk- vårdspersonal som hanterar läkemedel på apotek, t.ex. vid tillverk- ning och iordningställande av läkemedel och vid kontroll av att läkemedel som ska expedieras stämmer överens med förskriv- ningen. tillsyn omfattar också den läkemedelshan- tering som sker inom hälso- och sjukvården, t.ex. i form av iord- ningställande, administrering och rekvirering av läkemedel. Vidare uttalade regeringen att det som bör vara avgörande för vilken myn- dighet som har ansvar för tillsyn och kontroll bör även framöver vara vilken typ av verksamhet det rör sig om. Om en verksamhet eller en del av en verksamhet rör hantering av läkemedel i form av tillverkning, handel, distribution, förvaring eller annan yrkesmässig hantering av läkemedel är det som har tillsynsan- svar. För det fall hanteringen tar sikte på läkemedlets användning i vården bör verksamheten, precis som , falla in under Socialsty- relsens tillsyn. 16.7.3Förarbeten angående begreppen hälso- och sjukvård och hälso- och sjukvårdspersonal För att bestämmelserna om tystnadsplikt och tillsyn ska vara till- lämpliga krävs enligt nuvarande lagstiftning att det är fråga om hälso- och sjukvårdspersonal verksam inom hälso- och sjukvården. Av nuvarande bestämmelser i följer att tystnadsplikt gäller för den som tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården. För personal verksam inom den allmänna hälso- och sjukvården gäller sekretess enligt OSL inom hälso- och sjukvården eller i annan medicinsk verksam- het. har tillsyn över hälso- och sjukvården och dess personal. Tillsyn över och tystnadsplikt för personal vid extemporeapotek Bestämmelser om tillsyn över och tystnadsplikt för hälso- och sjukvårdspersonal inom den enskilda vården infördes första gången . Regleringen har därefter återfunnits i ett antal olika lagar men med i stort sett samma innehåll. Det är av intresse att kort redogöra för dessa förändringar. infördes lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. Av 1 § tredje punkten följde att med hälso- och sjukvårdspersonal avsågs personal inom sådan detalj- handel för vilken gäller särskilda föreskrifter. I förarbetena till bestämmelsen angavs följande (prop. 1978/79:220 s. 38): Till den tredje gruppen räknas slutligen personal som arbetar inom detalj- handeln med läkemedel. Också här gäller att personalen genom det allmännas inflytande på verksamheten kan förväntas ha de erfor- derliga kvalifikationerna. Eftersom apotekspersonalen vanligen inte brukar hänföras till hälso- och sjukvårdspersonal har den i para- grafen omnämnts som en särskild grupp. I och med prop.