sou · GZB38 · 2012-01-01 00:00:00 — Den framtida gymnasiesärskolan -en likvärdig utbildning för ungdomar med utvecklingsstörning – en likvärdig utbildning för ungdomar med utvecklingsstörning SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Omslagsbilden är gjord av konstnär på Atelje Inuti. Atelje Inuti är en daglig verksamhet som har som målsättning att tillvarata den kreativa och konstnärliga begåvningen hos personer med intellektuellt funktionshinder. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att föreslå en framtida utformning av gymnasiesär- skolan (U 2009:04). fastställde regeringen direktiv för utredningen (dir. 2009:84, bilaga 1). Regeringen fattade beslut om tilläggsdirektiv (dir. 2010:27, bilaga 2). Genom detta beslut förlängdes utredningstiden till . anställdes enhetschefen som särskild utredare i utredningen. Som experter förordnades ämnessakkun- nig , undervisningsrådet , departementssekreteraren , docenten , departementssekreteraren , departementssekrete- raren , avdelningschefen , enhetschefen samt avdelningschefen . entledigades för att i stället kunna arbeta som sekreterare i utredningen. förordnades undervisningsrådet och docenten att ingå som experter i utredningen. entledigades från uppdraget och docenten förordnades som expert. förordnades slutligen departementssekreterare som expert i utredningen. Departementssekreteraren anställdes som sekreterare i utredningen . Anställningen upp- hörde . anställdes undervisningsrådet som sekreterare på deltid, först och . Juristen anställdes som sekreterare , först på halvtid och på heltid. Utredningen har strävat efter att arbeta med stor öppenhet. Utöver expertgruppen har därför knutits flera referensgrupper och andra grupper till utredningen, bl.a. en grupp med forskare. Utred- ningen har vidare gjort ett stort antal studiebesök, genomfört en hearing samt deltagit i externa seminarier och konferenser. Utredningen, som antagit namnet Gymnasiesärskoleutredning- en, överlämnar härmed slutbetänkandet Den framtida gymnasiesär- skolan – en likvärdig utbildning för ungdomar med utvecklingsstör- ning (SOU 2011:8). Mitt uppdrag är härmed slutfört. Sammanfattning – Lättläst.................................................. Disposition av betänkandet................................................... Särskolans målgrupp förtydligas ........................................... 2.5Regeringens nationella handlingsplan för Kraftig elevökning i gymnasiesärskolan ............................... 3.2 Programstrukturen i dagens gymnasiesärskola .................... 3.2.1 Bakgrund till dagens programstruktur ...................... 3.2.2 Dagens programstruktur ............................................ 3.2.3 Mer om de nationella programmen............................ 3.2.4 Mer om de specialutformade programmen ............... 3.2.5 Mer om de individuella programmen......................... 3.3Allt färre elever från gymnasiesärskolan etableras på 3.4Utvecklingsområden för en likvärdig och inkluderande Samverkan mellan skolformerna ................................ Tydlighet om skolformen........................................... Lika och ändå anpassat........................................................... Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur.... Den framtida gymnasiesärskolans struktur .......................... Poängplan och kursindelning..................................... Val av utbildning och rätten att bli mottagen i Rätten till gymnasiesärskola .................................................. Ansökan och urval.................................................................. Vad säger bestämmelserna? 5.2.2 Hur fungerar det i praktiken? 5.2.3 Förslag till likvärdigare bestämmelser ....................... Utökat elevinflytande vid val av utbildning ......................... Vad säger regelverket?................................................ 5.3.2 Förslag till utökad möjlighet att välja skolform ....... Utbildning på gymnasieskolans introduktionsprogram...... Studier i annan kommuns eller fristående Hemkommunens ansvar att anordna utbildning ................. Mottagande av elev i gymnasiesärskolan .............................. 6.2.1 Mottagande i gymnasiesärskola med offentlig 6.2.2 Mottagande i fristående gymnasiesärskola................ Ersättning till fristående skolor ............................................ Ekonomiska villkor för eleven .............................................. 6.5.1 Vad gäller med nuvarande bestämmelser?................. 6.5.2 utredningar och pågående 6.5.3 Elevernas ekonomiska villkor måste bli mer Riksrekryterande utbildning i gymnasiesärskolan............... 7.1.2 Riksgymnasiesärskola på motsvarande villkor som för gymnasieskolan............................................. 7.2Riksrekryterande gymnasiesärskola för elever med utvecklingsstörning i kombination med ytterligare 7.2.1 och pågående utredningar ........................... 7.2.2Förslag till framtida utbildning för elever med utvecklingsstörning kombinerad med synskada och ytterligare funktionsnedsättning ........................ 7.2.3 Riksrekryterande utbildning för elever med dövhet eller hörselskada ............................................. Samverkan med arbetslivet........................................ Behov av samverkan mellan skola och arbetsliv ................... 8.2.1 Vad gäller och vart är vi på väg? 8.2.2 Förslag till gymnasial lärlingsutbildning i Övergång mellan skola och arbetsliv..................................... 8.4.1 Vad gäller? 8.4.2 Olika former för samverkan med arbetslivet Särskild utbildning för vuxna på gymnasial nivå ........... Vad säger bestämmelserna? Dagens gymnasiala särvux...................................................... 9.4Särskild utbildning för vuxna på gymnasial nivå i 9.4.1 Ökad flexibilitet och breddat utbildningsinnehåll.... 9.4.2 Kurser, delkurser och poäng ...................................... Examen och gymnasiesärskolearbete......................... 9.4.5 Åtgärder för att öka tillgången till gymnasial 9.4.6 Samverkan mellan särvux, komvux och 9.4.7 Samverkan mellan särvux och utbildning i svenska för invandrare (sfi)........................................ Samverkan med arbetslivet ......................................... Implementering samt uppföljning och utvärdering ....... Implementering av reformerna ............................................. Uppföljning och utvärdering................................................. Konsekvenser av utredningens förslag ........................ 11.3.1 För kommunerna........................................................ 11.3.2 För staten .................................................................... Bilaga 1–2 Kommittédirektiv......................................................... Bilaga 3 Sammanställning av resultat från enkät om Bilaga 4 Sammanställning av resultat från enkät om särvux ........ Bilaga 5 Sammanfattande analys och diskussion av skolledares, lärares, vårdnadshavares och elevers erfarenheter av gymnasiesärskolans individuella Bilaga 6 Studie av utbildning inom det individuella Gymnasiesärskolans möjligheter och begränsningar – sett ur vårdnadshavares perspektiv............................... Individuella programmets möjligheter och begränsningar – sett ur lärarperspektiv........................... Skolledares syn på Gymnasiesärskolans individuella Bilaga 10 De nationella programmens struktur............................. uppdrag (dir. 2009:84, dir. 2010:27) är att föreslå en framtida utformning av gymnasiesärskolan, som ska kunna anpassas individuellt inom ramen för de olika studievä- garna. En utgångspunkt ska vara den reformerade gymnasieskola som införs . Utredningen ska därutöver bl.a. utreda en utökad rätt för elever att studera i annan kommuns eller fristående gymnasiesärskola, vissa frågor om riksrekryterande utbildning, reglerna om urval och antagning till gymnasiesärskolan samt frågor om bidrag till fristående gymnasiesärskolor. Utredningen ska även utreda konsekvenserna av förslagen för den särskilda utbildningen för vuxna på gymnasial nivå och utreda behovet av en mer breddad utbildning för den särskilda utbildningen för vuxna på gymnasial nivå. Utredningen har strävat efter att arbeta med stor öppenhet. Utöver expertgruppen har därför flera referensgrupper och andra grupper knutits till utredningen, bl.a. en grupp med forskare. Ut- redningen har vidare gjort ett stort antal studiebesök, genomfört en hearing samt deltagit i externa seminarier och konferenser. Bakgrund (kap 2) En utvecklingsstörning innebär en långsammare utvecklingstakt och en nedsatt intellektuell förmåga tillsammans med en nedsatt adaptiv förmåga. Den adaptiva förmågan handlar om att kunna anpassa sig till omgivningen och klara sin vardag, t.ex. att sköta ett hem och att hantera pengar. En person med utvecklingsstörning uppfattar och förstår sin omvärld på ett mer konkret sätt än andra. Man har ofta svårigheter att använda och tolka abstrakta symboler som siffror och bokstäver samt med att planera, kontrollera och värdera det egna handlandet i olika situationer. nedsatta förmågor beror i hög grad på i vilken miljö personen befinner sig. Synen på barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning har varierat . Utvecklingen har gått optimis- tiska och medkännande syn till det tidiga 1900-talets räddhågsna särskiljande för att sedan successivt utvecklas mot en större öppen- het för allas rätt till likvärdig utbildning och delaktighet i samhället. sammanfattas samhällets ambition om allas delaktighet och en inkluderande utbildning för personer med funktionsned- sättning i olika internationella deklarationer och överenskommelser samt i våra nationella styrdokument. Av skollagen (2010:800) framgår t.ex. att alla ska ha lika tillgång till utbildning, om inte annat följer av särskilda bestämmelser. Utbildningen ska dessutom vara likvärdig inom varje skolform varhelst den anordnas i landet. Dagens gymnasiesärskola (kap 3) Dagens gymnasiesärskola ska ge elever med utvecklingsstörning en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsättningar och ska, så långt det är möjligt, motsvara den som ges i gymnasieskolan. Av läroplanen (Lpf 94) framgår att gymnasiesärskolan ska förbereda för ett meningsfullt vuxenliv i arbete, boende och fritid. Den består av åtta nationella program, specialutformade program och individuella program. Andelen elever i gymnasiesärskolan har ökat kraftigt sedan bör- jan av , från av en årskull /93 till /10. Elevökningen är större än för den obligatoriska särskolan. Den höga andelen etableras dock i den obligatoriska särskolan. Beslutet att gå över till särskolan fattas således innan eleven bör- jar i gymnasiesärskolan. Variationen mellan kommunerna är stor dels vad gäller hur stor andel av kommunens ungdomar som är in- skrivna i gymnasiesärskolan, dels hur detta har utvecklats . Det finns inte en enskild förklaring till den stora ökningen av andelen elever i gymnasiesärskolan. Det nuvarande mål- och be- tygssystemet gör det tydligt när en elev får svårigheter att hänga med i skolan, som blir mer abstrakt och teoretisk ju äldre eleverna blir. Den förändrade synen på kunskap och kunskapsförmedling, med mer processinriktade, självstuderande och egenplanerande arbetssätt, kan också spela in. En annan orsak kan vara att elevernas sociala situ- ation i skolan försämras med stigande ålder. Den generella ökningen av andelen elever i särskolan kan även ha att göra med att ansvaret för särskolan överfördes från landstingen till kommunerna, en för- ändring som var fullt genomförd 1996, samt den ekonomiska situa- tionen som gjorde att skolan generellt fick mindre resurser. Att det har blivit vanligare att utreda och diagnostisera elever kan också ha sin betydelse, då en utredning kan ge saklig grund för att placera eleven i särskolan. Det är slutligen svårt att utreda nyanlända elever, vilket innebär en osäkerhet om vad den ökande andelen elever med utländsk bakgrund betyder för utvecklingen inom särskolan. Sysselsättningen är väsentligt lägre för personer i åldrarna 20– med generella inlärningssvårigheter1 än för andra ungdomar. Det är svårt att hitta tillförlitliga uppgifter om hur det går för elever som lämnar gymnasiesärskolan. Enligt Särskolans och specialskolans yrkesvägledares ideella förening (SYVI) har dock andelen anställda bland elever som lämnat gymnasiesärskolans nationella program eller motsvarande utbildning minskat dramatiskt till 2006. Utan särskilda stödåtgärder har numera anställning. Av Arbetsförmedlingens statistik över hur stor andel av arbetssökande ungdomar som fått arbete framgår att utvecklingen inte är unik för ungdomar med generella inlärningssvårigheter. Däremot är nivån på andelen med anställning väsentligt lägre för dessa än övriga ungdomar. Dess- utom ökar skillnaden mellan grupperna i goda tider. Erfarenheterna av dagens gymnasiesärskola tydliggör utmaning- arna för den framtida. Den ska rusta eleverna för ett meningsfullt vuxenliv i arbete, boende och fritid samt enligt min uppfattning även lägga grunden för ett fortsatt lärande. Kunskaper och färdig- heter som förvärvas i gymnasiesärskolan måste ge eleverna bättre förutsättningar för att kunna få arbete. Utbildningen ska också möta ungdomarna i sitt vuxenblivande och stödja deras personliga ut- veckling. Kraven måste vara realistiska men också utmanande så att eleven får en uppfattning om sina egna möjligheter och begräns- ningar. 1 Personer som kommer från särskolan och personer som Arbetsförmedlingens arbetspsyko- loger efter tester konstaterar har generella inlärningssvårigheter. Att prioritera och utmana elevernas kunskapsutveckling måste vara en självklar utgångspunkt för gymnasiesärskolan. För att detta ska kunna ske behöver lärarna gedigna ämneskunskaper kombi- nerat med specialpedagogisk kompetens. Lärarnas behörighet bör kopplas till en grundutbildning på rätt nivå för skolformen. Lokalmässig integrering är en nödvändig men långt ifrån till- räcklig förutsättning för att nå en mer inkluderad utbildning för elever med utvecklingsstörning. Dessutom behövs en ledningsor- ganisation som kan stödja en inkluderande utbildning där verk- liga möten mellan elever uppstår i utbildningssituationen. För detta krävs en ökad samverkan mellan gymnasieskolan och gymnasiesär- skolan. För att inte skapa felaktiga förväntningar hos elever och för- äldrar måste gymnasiesärskolan vara tydlig med att den erbjuder en utbildning som är ämnad för elever med utvecklingsstörning och vad denna utbildning kan leda till. Ökad flexibilitet mellan gymnasiesärskolan och gymnasieskolan är en ambition bakom utredningens förslag. Lika viktigt är dock en ökad flexibilitet inom gymnasiesärskolan. Detta för att varje elev ska ges möjlighet att nå så långt som möjligt i sina studier. Min ambi- tion är också att genom förslagen bidra till ökad tydlighet om utbild- ningsmålen och bättre förutsättningar att följa upp elevernas utveck- ling mot dessa. Den framtida gymnasiesärskolans syfte (avsnitt 4.1) Bestämmelserna om syftet med utbildningen skiljer sig mellan gymnasieskolan och gymnasiesärskolan, där det av den senare bl.a. framgår att den ska vara anpassad till varje elevs förutsättningar och så långt som möjligt ska motsvara den som ges i gymnasieskolan. Det framstår som självklart att gymnasiesärskolans syfte liksom gymnasieskolans ska handla om vad utbildningen ska bidra till, dvs. vad eleverna ska få ut av utbildningen, inte hur den ska vara utfor- mad. Dessutom saknas i gymnasiesärskolans syfte formuleringar om fortsatta studier för elever med utvecklingsstörning. Jag föreslår därför ett syfte för gymnasiesärskolan som ansluter nära till gymnasieskolans: Gymnasiesärskolan ska ge elever med utvecklingsstörning en anpassad utbildning som ger en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i sam- Utbildningen ska utformas så att den främjar social gemen- skap och utvecklar elevernas förmåga att självständigt och tillsammans med andra tillägna sig, fördjupa och tillämpa kunskaper. Utbildningen i gymnasiesärskolan ska i huvudsak bygga på de kun- skaper som eleverna fått i grundsärskolan eller motsvarande skolform. Som en konsekvens av detta föreslår jag att syftet för grundsär- skolan ska anpassas till syftet för på motsvarande sätt. Den framtida gymnasiesärskolans struktur (avsnitt 4.2) Gymnasiesärskolan föreslås bestå av nationella program och ett trä- ningsprogram för elever som inte kan följa undervisningen på de nationella programmen. Följande nio nationella program föreslås: Administration, handel och varuhantering Fastighet, anläggning och bygg Hotell, restaurang och bageri Hälsa, vård och omsorg Skog, mark och djur Bakom denna anpassade programstruktur ligger bedömningen att det är viktigare att harmonisera innehållet i utbildningen med gymnasieskolan än formen. Antalet elever i gymnasiesärskolan är mycket begränsat jämfört med i gymnasieskolan, vilket gör att antalet program måste begränsas. Den föreslagna strukturen möjliggör dock ett bredare utbud av utbildningar för elever med utvecklingsstörning än , genom att ett nationellt program i gymnasiesärskolan kan bygga på inslag från flera olika program i gymnasieskolan. Den möjliggör också att alla relevanta delar av gymnasieskolan kan anpassas till gymnasiesärskolan. Förslaget omfattar mer eller mindre omfattande inslag från samtliga program i den reformerade gymnasieskolan, vilket ökar elevernas möjlighet att välja en utbildning som passar dem. Det bör även fortsatt vara en ambition att så många elever som möjligt hittar en lämplig yrkesutbildning i gymnasiesärskolan som kan leda till ett arbete efter studierna. Trots detta föreslås att det inrättas ett program mot samhälle och språk i gymnasiesärskolan. Det bör finnas vägval i gymnasiesärskolan för elever som har ett samhällsintresse, ett intresse för språk och kommunikation eller som behöver på sig för att komma fram till vad de ska arbeta med efter skolan. Unga med utvecklingsstörning ska inte behöva ha större framförhållning än andra ungdomar. Liksom andra bör de i stället vid behov kunna komplettera sin utbildning efter gym- nasieåldern. Genom arbetsplatsförlagt lärande ska eleven även på detta program få pröva vad olika yrkesinriktningar innebär. Elever på programmet ska ha möjlighet att under studierna välja att gå över till något av de yrkesinriktade programmen om de så önskar. Vidare föreslår jag att de nationella programmen liksom i gym- nasieskolan ska indelas i nationellt fastställda inriktningar. Det är en nyhet jämfört med dagens bestämmelser för gymnasiesärskolan. Nationellt fastställda inriktningar bidrar till en ökad tydlighet om gymnasiesärskolans innehåll, för elever som ska kunna göra infor- merade val av utbildning i gymnasiesärskolan och för presumtiva arbetsgivare. En förutsägbar struktur underlättar även samverkan mellan olika huvudmän i planeringen av utbildningsutbudet och mellan gymnasiesärskolan och gymnasieskolan. Det ska vara möjligt att anordna särskilda varianter, som prövats och godkänts av . De nationella program som föreslås ska dock erbjuda en så hög grad av flexibilitet att behovet av särskilda varianter blir begränsat. ska även kvalitetssäkra och besluta om lokalt initierade kurser. Strukturen för de nationella programmen föreslås även i övrigt harmonisera med strukturen för de nationella programmen i den nya gymnasieskolan. Det ska finnas gemensamma ämnen för gym- nasiesärskolans samtliga nationella program, nämligen svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik, idrott och hälsa, estetisk verksamhet, historia, samhällskunskap, religionskunskap samt naturkunskap. Vidare ska det finnas gemensamma ämnen för varje program som ger programmet dess karaktär samt ämnen gemensamma för varje inriktning på programmet. Därutöver ska det finnas möjlighet till programfördjupning och programbredd- ning samt till individuellt val. Ett gymnasiesärskolearbete föreslås också ingå i utbildningen inom de nationella programmen. Förslaget till ny gymnasiesärskola erbjuder ett stort utbud av utbildningsvägar vilket gör att elever har fler alternativ att välja på utifrån intresse och fallenhet. Ungefär trettio av gymnasieskolans sextio inriktningar anpassas enligt förslaget. Det kan ändå finnas behov av att en elev ska kunna läsa kurser i gymnasieskolan. De formella förutsättningarna för en sådan samverkan mellan skol- formerna är dock goda . Den nya skollagen (2010:800) innebär att det kommer att vara möjligt för en elev i gymnasie- särskolan att läsa alla typer av kurser i gymnasieskolan. Det är angeläget att den framtida gymnasiesärskolans program- struktur inte försvårar inkluderande modeller för undervisningen, där exempelvis en grupp elever som är inskrivna i gymnasiesärsko- lan går i en klass i gymnasieskolan. Enligt min uppfattning är det emellertid inte ett problem att programstrukturen skiljer sig åt mellan skolformerna. Detta då samstämmigheten mellan skol- formerna på inriktningsnivå ger stora möjligheter att etablera inkluderande modeller. Vid behov kan dessutom kurser från gym- nasieskolan för vilka det inte finns ämnesplaner i gymnasiesär- skolan undantas för gymnasiesärskoleeleverna eller kan en lokalt initierad ämnesplan utarbetas samt prövas och eventuellt god- kännas av . För elever som inte kan följa undervisningen på ett nationellt pro- gram föreslås att det ska finnas ett träningsprogram. Programmet, som föreslås ersätta dagens individuella program, ska även fortsatt kunna stimulera eleven att senare gå över till ett nationellt program. En elev som har gått på träningsprogrammet bör i så fall ha möjlighet att läsa på ett nationellt program. Däremot ska dagens indelning inom den individuella program- met i yrkesträning och verksamhetsträning tas bort. Detta då grän- sen mellan yrkesträningen och verksamhetsträning i många fall är svår att dra samt att yrkesträningen har visat sig ha påtagligt olika karaktär i olika skolor. Även begreppen yrkesträning och verk- samhetsträning uppfattas sakna relevans. Yrkesträningen förbere- der inte för ett framtida yrkesliv och uppfattas därför som en form av falsk marknadsföring. Vilken verksamhet verksamhetsträning syftar på är mycket oklart. Formuleringen om att möta elevens speciella utbildningsbehov föreslås också utgå. Den nya gymnasie- särskolan ska vara så flexibel och ge så stora möjligheter till indivi- duella anpassningar av utbildningen att bestämmelsen inte behövs. Gymnasiesärskolans träningsprogram föreslås bestå av ämnes- områdena Estetisk verksamhet, Hem- och konsumentkunskap, Idrott och hälsa, Natur och miljö, Individ och samhälle samt Språk och kommunikation. Ämnesområdena ska följa upp innehållet i de kursplaner som används i grundsärskolans inriktning träningsskola. Variationen mellan olika elevers förutsättningar kommer att vara stor även inom träningsprogrammet. Jag föreslår därför att kunskapskraven för ämnesområdena inom träningsprogrammet ska ha två kravnivåer – en nivå för grundläggande kunskaper och en nivå för fördjupade kunskaper. Den garanterade undervisningstiden i gymnasiesärskolan ska fort- satt vara fördelade . Det ska gälla för såväl nationella program som för träningsprogrammet. För elever på nationellt program ska det i vissa fall vara möjligt för huvudmannen att erbjuda eleven att slutföra studierna under . För de nationella programmen föreslås att en poängplan om 3 000 gymnasiesärskolepoäng ska ersätta dagens timplan.