sou · H0B346 · 2012-06-19 00:00:00 — Likaså kan återkallelse ske om det till följd av verksamheten upp- kommit en olägenhet av väsentlig betydelse som inte förutsågs när verksamheten tilläts. För vattenanläggningar kan återkallelsen avse även rätten att bibehålla anläggningen. Liksom för omprövning är det , Kammarkol- legiet och som kan ansöka om återkallelse. Kommu- nerna kan också ansöka om återkallelse i den mån tillsynen överta- gits av kommunen. – förtydliganden avseende dammsäkerhet I sammanhanget vill utredningen bara kort nämna att dammar omfattas av de tekniska egenskapskrav som följer av 8 kap. i PBL. De tekniska egenskapskraven gäller vid nybyggnation. Kraven kan inte ställas på en befintlig anläggning annat än i vid ombyggnad och annan ändring, 8 kap. 1 § PBL. Med tekniska egenskapskrav avses enligt 8 kap. 4 § bl.a. bärför- måga, stadga och beständighet samt säkerhet vid användning. Kra- ven på bärförmåga, stadga och beständighet har preciserats i 3 kap. 7 § plan- och byggförordning (2011:338). Där anges att ett bygg- nadsverk ska vara projekterat och utfört på ett sådant sätt att den påverkan som byggnadsverket sannolikt utsätts för när det byggs eller används inte leder till att byggnadsverket helt eller delvis rasar. 3.5Tillsyn och tillsynsvägledning enligt MB Vilka som är tillsyns- respektive tillsynsvägledande myndigheter och vad som åligger dem enligt MB regleras i 26 kap. MB och miljötillsynsförordningen (2011:13). Förordningen trädde i kraft . 3.5.1Länsstyrelsen, operativ tillsynsmyndighet för vattenverksamhet Av 2 kap. 29 § första stycket 2 miljötillsynsförordningen framgår att ansvarar för tillsyn av vattenverksamhet med visst i bestämmelsen angivet undantag. Det innebär att är tillsynsmyndighet för dammar och därmed även dammsäkerhet. får enligt andra stycket överlåta uppgiften att utöva tillsyn åt en nämnd enligt 1 kap. 19 och 20 §§ miljö- tillsynsförordningen. Miljötillsynsförordningen anger att det endast är vattenverk- samhet som är föremål för tillsyn. Tillsyn över vattenanläggningar nämns inte. Mot bakgrund av uttalanden i all- mänmotiveringen till kan det dock inte ha varit avsikten att begränsa omfattningen av tillsynen till att endast avse vattenverksamhet och inte vattenanläggningar22. 1997/98:45 del 1, s. 509. – förtydliganden avseende dammsäkerhet sakliga skäl för en sådan begränsning finns inte heller. Även om endast begreppet vattenverksamhet används i miljötillsynsför- ordningen ger MB:s reglering om tillsyn utrymme även för tillsyn över vattenanläggningar. tillsyn ska därför anses omfatta även vattenanläggningar såsom dammar.23 Att tillsyns- ansvaret för vattenanläggningar åligger har inte heller i praxis ifrågasatts, se bl.a. MÖD 2007:39 och MÖD 2007:15. 3.5.2Skyldigheter för en tillsynsmyndighet Hos tillsynsmyndigheten ska det finnas en utredning om tillsyns- behovet för myndighetens hela ansvarsområde enligt MB. Behovs- utredningen ska avse . Utredningen ska ses över vid behov och minst en gång . Vidare ska en tillsynsmyndighet föra ett register över de tillsynsobjekt som behöver återkommande tillsyn, se 1 kap. 6 och 7 §§ miljötillsynsförordningen. I 1 kap. 8–12 §§ miljötillsynsförordningen framgår ett antal bestämmelser om hur den operativa tillsynsmyndigheten ska bedriva sin tillsyn. En tillsynsmyndighet ska för varje verksam- hetsår upprätta en samlad tillsynsplan som omfattar myndighetens ansvarsområde enligt MB. Planen ska grundas på behovsutred- ningen och det objektsregister myndigheten ska föra. En statlig operativ tillsynsmyndighet, såsom , ska även i den samlade tillsynsplanen beskriva hur myndigheten har avvägt för- delningen av resurser inom och mellan olika ansvarsområden och hur resurserna har anpassats efter det tillsynsbehov som finns. Till- synsmyndigheten ska även följa upp och utvärdera sin till- synsverksamhet. Tillsynsarbetet ska bedrivas effektivt och myn- digheten ska utveckla personalens kompetens i tillsynsfrågor. Om det finns olika tillsynsmyndigheter för angränsande områden ska myndigheterna i den mån det är ändamålsenligt och möjligt sam- ordna tillsynen. Om det istället finns två eller flera myndigheter som har det operativa tillsynsansvaret för ett tillsynsobjekt, får myndigheterna komma överens om hur ansvaret ska fördelas, 2 kap. 2 § miljötillsynsförordningen. En operativ tillsynsmyndighet har även enligt 1 kap. 13 § miljö- tillsynsförordningen en skyldighet att underrätta Naturvårdsver- ket, Havs- och vattenmyndigheten (HaV) och Kammarkollegiet om förhållanden som kan vara skäl för bl.a. förbud eller återkallelse 23 , , Dammsäkerhet – egenkontroll och tillsyn, s. 11. – förtydliganden avseende dammsäkerhet av tillstånd enligt 24 kap. 3 § MB eller en omprövning enligt 24 kap. 5 eller 6 §§ MB. Uppmärksammar en tillsynsmyndighet en omstän- dighet som kan föranleda tillsynsåtgärder med stöd av MB men omfattas omständigheten av en annan myndighets ansvarsområde, ska tillsynsmyndigheten anmäla denna omständighet till den ansva- riga myndigheten, 1 kap. 16 § miljötillsynsförordningen. 3.5.3Svenska kraftnät, tillsynsvägledande myndighet HaV är tillsynsvägledande myndighet för vatten- verksamhet med undantag för frågor om markavvattning enligt 3 kap. 5 § 1 miljötillsynsförordningen. var det som hade det tillsynsvägledande ansvaret för vattenverksamhet. I frågor om dammsäkerhet enligt 11 kap. MB är emellertid tillsynsvägledande myndighet vilket framgår av 3 kap. 3 § i nämnda förordning. Verksamheten vid en damm har således två olika tillsynsvägledande myndigheter enligt MB. Någon definition av dammsäkerhet finns inte i förordningen eller i MB. och har upprättat en PM24 i vilken gränsdragningen förtydligats mellan deras olika ansvarsom- råden. Något motsvarande dokument har ännu så länge inte tagits fram med HaV. Av promemorian framgår att vägledningsansvar begränsar sig till säkerheten vid dammar som bedöms vara en vattenanläggning enligt 11 kap. MB. Frågor om vilka åtgärder som krävs för att förhindra, förebygga eller motverka dammbrott omfattas av Svenska kraftnäts ansvar. Det gäller oavsett storlek på dammen eller av konsekvenserna vid ett dammbrott. Med dammsäkerhet menas enligt promemorian säkerhet mot uppkomst av brott i en dammbyggnad som kan medföra skador genom okontrollerad utströmning av vatten som dämts upp med hjälp av dammbyggnaden. Med okontrollerad utströmning av vatten i definitionen ovan intolkas även utströmning av t.ex. blandningar av vatten och anrikningssand vid gruvavfallsdeponier. Vid vattentäckning av gruvavfallsdeponier med hjälp av en dammbyggnad kan läckage genom dammen leda till att vattentäckningen äventyras. Om inte läckaget riskerar att leda till dammbrott är detta inte att betrakta som en dammsäkerhetsfråga. Läckage kan vara en dammsäkerhetsfråga om det riskerar att leda till dammbrott. I begreppet skador i definitionen av dammsäkerhet ovan ingår även fysiska skador uppströms fördäm- ningen. Med fysiska skador avses skador nedströms till följd av det 24 PM , dnr 649/2006/BE90. – förtydliganden avseende dammsäkerhet hastigt utströmmande vattnet eller skador uppströms (t.ex. ras och skred) till följd av den hastiga sänkningen av vattennivån. Enligt miljötillsynsförordningen ska de tillsynsvägledande myndig- heterna aktivt verka för samordningen och samverkan i frågor om tillsynsvägledning, 3 kap. 1 § miljötillsynsförordningen. En tillsyns- vägledande myndighet ska inom sitt vägledningsområde ge tillsyns- vägledning i fråga om tillämpning av MB, föreskrifter meddelade med stöd av MB och EU-förordningar. Den tillsynsvägledande myndigheten har rätt att begära in den information som behövs från den operativa tillsynsmyndigheten. För denna information och hur den ska lämnas får den tillsynsvägledande myndigheten meddela föreskrifter, 1 kap. 14 och 15 §§ miljötillsynsförordningen. har inte meddelat några sådana föreskrifter såvitt avser länsstyrelsernas rapportering om dammsäkerhet. Såväl som har gett ut hand- böcker för egenkontroll och tillsyn. har även gett ut en . 3.6Tillsynsåtgärder enligt 26 kap. MB Tillsynsverksamheten kan delas in i dels den myndighetsutövande verksamheten, dels den förebyggande och stödjande verksamheten. De åtgärder en tillsynsmyndighet vidtar för att uppnå efterlev- nad och åstadkomma rättelse utgör myndighetsutövning. Tillsyns- myndigheterna har inte endast rätt till sådan myndighetsutövning, utan det föreligger en skyldighet för tillsynsmyndigheten att kon- trollera balkens efterlevnad och att vidta de åtgärder som behövs.25 Enligt 26 kap. 1 § tredje stycket MB ska tillsynsmyndigheten dessutom, genom rådgivning, information och liknande verk- samhet, skapa förutsättningar för att balkens ändamål ska kunna tillgodoses. Med det avses rådgivning och utredande verksamhet av mer generell karaktär. I vilken utsträckning det ska ske finns inte närmare reglerat. Tillsynen ska enligt 26 kap. 1 § första stycket MB säkerställa syftet med MB och föreskrifter som har meddelats med stöd av balken. Enligt andra stycket ska tillsynsmyndigheten på eget ini- tiativ eller efter anmälan i nödvändig utsträckning kontrollera efterlevnaden av MB samt föreskrifter, domar och andra beslut som 1997/98:45 del 2, s. 266. – förtydliganden avseende dammsäkerhet har meddelats med stöd av balken samt vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse. I fråga om miljöfarlig verk- samhet eller vattenverksamhet som omfattas av tillstånd ska till- synsmyndigheten även fortlöpande bedöma om villkoren är till- räckliga. Skrivelsen på eget initiativ eller efter anmälan tillkom genom en lagändring som trädde i kraft . Ändringen var föranledd av tillträde till Århuskonventionen27 och EU:s direktiv på konventionens område28. Efter lagändringen kan således ett tillsynsärende inledas om tillsynsmyndigheten uppmärksammar missförhållanden och/eller om en enskild anser att en olägenhet föreligger. En anmälan från en enskild ska resultera i ett beslut från till- synsmyndigheten. I beslutet kan tillsynsmyndigheten förelägga om olika tillsynsåtgärder eller meddela ett förbud mot att fortsätta bedriva viss verksamhet eller vidta en viss åtgärd. Tillsynsmyndig- heten kan även fatta beslut om att inte ingripa mot en viss verk- samhet eller åtgärd. Dessa beslut från tillsynsmyndigheten går att överklaga. beslut kan överklagas till mark- och miljödomstolen och därefter till Mark- och , se 19 kap. 1 § MB och 5 kap. 5 § lag (2010:921) om mark- och miljö- domstolar. För prövning i Mark- och krävs prövningstillstånd. För det fall en kommun är tillsynsmyndighet för vattenverksamheten i fråga överklagas kommunens beslut till och därefter till ovan nämnda överinstanser. 3.6.1Rätten att överklaga ett beslut av tillsynsmyndigheten Rätten att överklaga ett beslut enligt MB följer av 16 kap. 12 och 13 §§ MB. Enligt 16 kap. 12 § första punkten får en överklagbar dom eller ett beslut överklagas av den som domen eller beslutet angår, om avgörandet har gått honom eller henne emot. Huruvida någon är berörd av ett tillsynsbeslut får avgöras i varje enskilt fall. 27FN/ECE:s (ekonomiska kommission för ) konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till över- prövning i miljöfrågor. 28Europaparlamentets och rådets direktiv /35/EG av om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön och om ändring, med avseende på allmänhetens deltagande och till rättslig prövning, av direktiv /337/EG och direktiv /61/EG. – förtydliganden avseende dammsäkerhet SOU 2012:46 Rätten för en ideell förening att överklaga framgår av 16 kap. 13 § MB och omfattar inte tillsynsbeslut. En sådan rätt har föreslagits av Industriutsläppsutredningen29. Frågan om vem som i varje enskilt fall ska anses ha rätt att klaga har överlämnats till rättstillämpningen. Av motiven framgår att begreppet ska tillämpas generöst30. har fastslagit att rätten att överklaga ska tillkomma varje person som kan tillfogas skada eller utsättas för annan olägenhet genom den verk- samhet som prövningen avser. Risken för skada eller olägenhet får inte vara enbart teoretisk eller helt obetydlig31. För att ett beslut ska anses angå en person måste personen vara berörd på ett konkret sätt. Av praxis framgår bl.a. att en fastighetsägare nedströms en damm kan anses vara berörd av ett tillsynsbeslut på ett sådant sätt att han eller hon har rätt att klaga. I Mark- och miljööverdomsto- lens avgörande , mål nr M 4696-11 fann dom- stolen att en fastighetsägare nedströms en lakvattendamm vid en avfallsanläggning var berörd av ett tillsynsbeslut. Domstolen konstaterade att fastigheten i fråga kunde drabbas av olägenheter från lakvattnet. kontroll över verksamheten kunde därför få betydelse för frågan om att förhindra olägenheter från lakvattnet. Fastighetsägaren hade därför rätt att klaga på till- synsbeslutet. I sammanhanget bör även nämnas att det av art 9.3 Århuskon- ventionen följer ett generellt krav att allmänheten ska ha rätt att få handlingar och underlåtenhet av myndigheter som strider mot den nationella miljölagstiftningen prövad av domstol eller i annan administrativ ordning. Bestämmelsen anses omfatta bl.a. tillsynsbe- slut. har meddelat dom i ett mål som berör art. 9.3 i Århuskonventionen (mål C-240/09). Av domen följer att om en handling, ett beslut eller en underlåtenhet kan strida mot unionens miljölagstiftning måste det finnas en möj- lighet att få till stånd en rättslig prövning. Utredningen kommer att återkomma till frågan om rätten att överklaga det beslut om klassificering som tillsynsmyndigheten ska fatta enligt utredningens förslag, se avsnitt 8.4.10. 29Bättre miljö – minskade utsläpp, SOU 2011:86, s. 271 f. 1997/98:45 del 1, s. 483. 31NJA 2004 s. 590 I och II. – förtydliganden avseende dammsäkerhet Generellt för föreläggande enligt MB gäller att ett föreläggande eller förbud ska riktas mot den som har den faktiska och rättsliga möjligheten att efterkomma föreläggandet eller förbudet. I miljö- rättslig praxis har domstolarna hänvisat till definitionen av verk- samhetsutövare i 2 § lagen (1999:381) om åtgärder för att före- bygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, Sevesolagstiftningen. Av den bestämmelsen följer att med verksam- hetsutövare menas varje fysisk eller juridisk person som driver eller innehar en verksamhet eller anläggning eller som på annat sätt har rätt att fatta avgörande ekonomiska beslut om verksamhetens eller anlägg- ningens tekniska drift. Om verksamheten i fråga utövas med stöd av ett tillstånd är det tillståndshavaren som är rätt adressat. För det fall verksamheten överlåts till någon annan följer tillståndet och därmed ansvaret med. För vattenanläggningar såsom en damm är det ägaren av vatten- anläggningen som enligt 11 kap. 17 § har ansvar för anläggningens underhåll och är den mot vilken förbud eller förelägganden kan riktas. Anläggningsägarens ansvar är långtgående och kvarstår i princip till dess att ett förordnande om att skyldigheten att under- hålla anläggningen och fullgöra andra skyldigheter har övergått till annan enligt 11 kap. 20 § MB. Det innebär att även om anlägg- ningen är uppförd på annans mark är det fortfarande ägaren av anläggningen som är ansvarig. Detsamma gäller även för de anlägg- ningar som är i drift men där äganderätten övergått till fastighetsägaren. Ansvaret för underhåll och andra skyldigheter kvarstår även för dessa anläggningar. Det är endast i de fall där rätt att använda anläggningen har medgetts enligt 28 kap. 12 § MB som den till vilken rätten överlå- tits har ansvar för underhåll och andra skyldigheter. Ansvaret utövas emellertid tillsammans med den ursprunglige ägaren. Däre- mot är inte en arrendator som enligt avtal arrenderar en anläggning och har den i drift ansvarig för underhåll. Ansvaret åligger fortfa- rande ägaren av anläggningen oavsett vad som avtalas mellan par- terna.32 Ansvaret för en vattenanläggning åligger den ursprungliga äga- ren av vattenanläggningen till dess att anläggningen antingen över- låts till annan, rivs ut eller att ett förordnande av domstol meddelas enligt 11 kap. 20 § MB. Tillstånd till drift av vattenkraftverk som är 32 , , Dammsäkerhet – egenkontroll och tillsyn, s. 12. – förtydliganden avseende dammsäkerhet knutet till en viss fastighet, strömfallsfastigheten, utgör emellertid ett undantag. Dessa tillstånd följer fastigheten om fastigheten överlåts till annan.33 Ett problem i är att det finns många övergivna dammar, bl.a. för sågverk, kvarnar och flottning. Eftersom dam- marna har övergivits är det ofta svårt att finna ägare som har ansva- ret för sådana anläggningar.34 Utredningen återkommer till den här problematiken i avsnitt 8.4.6. 3.6.3Föreläggande eller förbud enligt 26 kap. 9 § MB För att MB samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken ska följas får tillsynsmyndigheten enligt 26 kap. 9 § MB i det enskilda fallet besluta om de föreläggan- den och förbud som behövs. Det ska alltid göras en rimlighetsav- vägning. får inte vidta mer ingripande åtgär- der än vad som krävs i det enskilda fallet för att se till att balkens bestämmelser följs. Av ordalydelsen följer att grunden för ett föreläggande eller förbud kan vara att en viss dom eller ett visst beslut överträtts i något avseende. Det kan också grunda sig direkt på MB:s bestäm- melser, t.ex. de allmänna hänsynsreglerna eller på någon bestäm- melse i en förordning eller föreskrift som meddelats med stöd av MB. För vattenverksamhet specifikt kan ett föreläggande även grunda sig på tillåtlighetsreglerna i 11 kap. 6–8 §§ MB eller under- hållsskyldigheten i 11 kap. 17 § MB. Av 26 kap. 9 § MB följer även att ett föreläggande eller förbud inte får begränsa ett beslut eller en dom om tillstånd i ansöknings- mål som har rättskraft enligt 24 kap. 1 § MB. Stadgandet innebär att det är villkoren i det aktuella tillståndet eller vad som i övrigt är reglerat i tillståndet som beskriver verksamhetsutövarens skyl- digheter i olika avseenden. Om en fråga har prövats vid tillstånds- givningen gäller inte de skyldigheter som framgår av hänsynsreg- lerna utan i stället vad som föreskrivits i domen eller beslutet. Förelägganden från tillsynsmyndigheten är möjliga bara om verk- samhetsutövaren bryter mot dessa villkor eller om risk finns att ohälsa eller allvarlig skada på miljön uppkommer.35 33Naturvårdsverket rapport 5126, Tillsyn över vattenverksamhet, s. 9. 1997/98:45 del 1, s. 139. 35Bengtsson m.fl., (. 2011, Zeteo) kommentaren 26 kap. 9 §. – förtydliganden avseende dammsäkerhet För verksamheter som inte har tillståndsprövats eller för sådana frågor som inte har prövats eller villkorsreglerats i en tillståndsdom eller ett beslut och som faller inom MB:s tillämpningsområde kan tillsynsmyndigheten meddela ett föreläggande eller förbud. Det måste då självklart grunda sig på . Detta gäller t.ex. vid åsidosättande av de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB. Av praxis följer att regeln om föreläggande och förbud i 26 kap. 9 § är undantagslös och gäller all verksamhet som regleras i miljö- balken, Mark- och dom i mål nr M 2893-10. I det angivna avgörandet konstaterade domstolen att det var möjligt att förelägga en ägare om utrivning av en damm där dammen saknade tillstånd. Ett föreläggande kan också innehålla ett förbud mot fortsatt kraftproduktion, MÖD 2005:18, eller skyldig- heter att iaktta vissa begränsningar i verksamheten. och angav i tre avgöranden36 att till- synsmyndigheten med stöd av 26 kap. 9 § kan förelägga en damm- ägare om att ansöka om tillstånd inom viss angiven tid. I samtliga fall var det fråga om vattenkraftverk som enligt ägarna bedrevs med stöd av urminnes hävd respektive privilegiebrev. Domstolen kon- staterade i samtliga avgöranden att avsaknaden av bestämmelser och villkor för driften och skötseln av anläggningarna försvårar tillsynsmyndighetens möjligheter att uppfylla sin skyldighet enligt 26 kap. 1 § MB att genom tillsyn säkerställa syftet med MB och föreskrifter som har meddelats med stöd av balken. 3.6.4Brådskande förelägganden eller förbud Av 26 kap. 9 § fjärde stycket MB följer ett undantag från regeln om de bindande verkningarna hos tillståndsdomar och tillståndsbeslut. Trots att en fråga är reglerad i ett tillstånd kan tillsynsmyndigheten enligt stadgandet meddela sådana brådskande förelägganden eller förbud som är nödvändiga för att undvika att ohälsa eller allvarlig skada på miljön uppkommer. Stadgandet avser ohälsa eller skador på miljön. Begreppet miljö har en vid betydelse i MB och innefattar både naturmiljön och kulturmiljö samt såväl allmän som enskild egendom. kan således under vissa förutsätt- ningar förelägga en tillståndshavare att frångå ett tillstånd. För att man ska tillämpa denna undantagsregel bör antingen sannolikheten 36 och avgöranden i mål nr M 7763-10, 2350-11 och 2378-11. – förtydliganden avseende dammsäkerhet för skada vara ganska stor eller också den befarade skadan vara betydande37. Motiven till paragrafen ger inte någon vägledning beträffande regelns tillämpning38. Miljöskyddslagen innehöll en motsvarande möjlighet för tillsynsmyndigheten att i brådskande fall om särskilda omständigheter förelåg meddela föreläggande utan hinder av till- ståndets rättskraft (40 § andra stycket). I propositionen till miljö- skyddslagen39 angavs som exempel att en häftigt uppblossande epi- demi kunde vara en situation där föreskrifter skulle kunna medde- las enligt lagrummet. Viss vägledning om bestämmelsens tillämpning följer av Kon- cessionsnämndens praxis. I rättsfallet KN B 063/95 förelåg förut- sättning för tillsynsmyndigheten att meddela föreläggande med krav på begränsning av fosfortillförsel till sjön från en fiskodling till följd fosforutsläppens mycket negativa miljöpå- verkan på sjön40. Om regeln tillämpas och skador uppkommer på enskild egen- dom till följd av att en vattendom frångås, uppstår frågan om ansvar att betala ersättning. Några uttryckliga regler om ersätt- ningsrätt finns inte i sådana situationer. Har myndigheterna begått fel eller försummelse vid myndighetsutövning kan ersättning utgå enligt bestämmelser i skadeståndslagen. I övrigt kan en allmän rättsgrundsats om ersättningsskyldighet i nödsituationer åberopas när ett ingrepp av en myndighet medför skada på annans egendom. Den i vars intresse annans egendom uppoffras är skyldig att ersätta ägaren för egendomen41. Denna ersättningsskyldighet gäller även för det allmänna. Om ändringar av tappningar sker för att mildra verkningar av översvämningar görs det i vart fall delvis i det allmännas intresse. Det är dock oklart om den typ av skador det kan röra sig om är ersättningsgilla och i så fall till hur stor del samt vem som i sådana fall är att betrakta som det allmänna.42 37Bengtsson m.fl., (. 2011, Zeteo) kommentaren 26 kap. 9 §. 1997/98:45 del 1, s. 493 f. och del 2, s. 272. 1969:28 s. 226. 40Bjällås och Rahmn, Miljöskyddslagen, 2 uppl., s. 180 f. 41Bertil , Ersättning vid offentliga ingrepp 2, 1991, s. 65. 42Miljöbalken under utveckling, SOU 2002:50, s. 176 ff. – förtydliganden avseende dammsäkerhet 3.6.5Föreläggande om upplysningar enligt 26 kap. 21 § MB får enligt 26 kap. 21 § MB förelägga den som bedriver verksamhet eller vidtar en åtgärd som omfattas av MB:s tillämpningsområde att till tillsynsmyndigheten lämna de uppgifter och handlingar som behövs för tillsynen. Stadgandet avser endast sådana uppgifter som är av betydelse för tillsynen såsom drifts- förhållanden, omfattningen av verksamheten m.m. Upplysningarna behöver inte avse enbart den löpande tillsynen utan tillsynsmyndig- heten kan även begära uppgifter som den behöver för övergripande, samordnande och uppföljande miljöarbete. Bestämmelsen ger emellertid endast stöd för inhämtande av handlingar och upplys- ningar som inte kräver närmare utredning.43 Den årsrapportering om dammsäkerhet som flertalet länsstyrel- ser kräver in av dammägare sker i huvudsak med stöd av den här bestämmelsen. Underlaget utgör ett stöd för länsstyrelsernas tillsyn.