sou · H0B365 · 2012-09-27 00:00:00 — Den relativt stora andelen äldre i gruppen författare och översättare är en markant skillnad mot många andra konstområden. påpekar är det inte förvånande att ordområdet utmärker sig på denna punkt, då språklig gestaltnings- förmåga snarare kan komma att öka än minska med ålder. Detta till skillnad från andra konstnärsgrupper där kroppen är arbets- redskapet och den konstnärligt yrkesverksamma tiden kortare. Andra förklaringar som nämnts är att vissa först vid pensionsåldern kan ha tid och resurser för att utöva sin konst. En fråga som är intressant då det gäller författar- och översättar- kollektivet, är vilket språk de använder i sin verksamhet. Merparten av författarna har av naturliga skäl svenska som arbetsspråk, men mot bakgrund av utvecklingen mot ett mer mångkulturellt samhälle är det även intressant att se vilka andra språk som är representerade i kollektivet. Vilka språk översättarna översätter från är också av stort intresse. Tillgängliga uppgifter vad gäller detta finns för Författar- förbundets medlemmar. I följande tabell presenteras den procentu- ella fördelningen för vissa enskilda större språk samt övriga språk fördelade på språkgrupper. Uppgifterna gäller vilket språk medlemmarna huvudsakligen skriver på eller översätter från. 8 , Författarnas inkomster , s. 14. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet Källa: , Författarnas inkomster (2007), s. 21. Vad gäller författarna framgår av tabellen som väntat den stora dominansen för det svenska språket. Procentuellt sett är det som skriver på något annat språk. till antalet verk- samma är det cirka 110 personer som arbetar huvudsakligen på ett annat språk. Bilden vad gäller översättarna är intressant. Nästan hälften har engelska som sitt huvudsakliga språk. Även tyska och andra nordiska språk är relativt vanligt. (21 personer) har något utomeuropeiskt språk som sitt huvudsakliga språk. I detta sammanhang bör man dock komma ihåg att det inte är helt ovanligt att översätta från mer än ett språk. Det gör det svårare att dra långgående slutsatser kring vilken inriktning som finns i översättarkollektivet. har undersökt var konstnärerna är bosatta.9 Det framgår att storstäderna och främst är betydligt konstnärstätare än andra delar av landet. Ungefär samma mönster visar sig för de verksamma på ordområdet. Övervikten för stor- stadsregionerna är tämligen kraftig i författar- och översättar- kollektivet. Sammantaget bor kring två tredjedelar i de tre 9 , Konstnärernas inkomster, arbetsmarknad och försörjningsmönster (, 2011), s. 70. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet Jämfört med den totala folkmängdens fördelning i landet är storstadsregionerna kraftigt överrepresen- terade men det är främst den höga andelen i (45,) som orsakar detta.10 I tidigare studier har det framhållits att faktorer som gör att konstnärerna tenderar att flytta till storstadsregionerna både är tillgången till konstnärligt arbete, kompletteringsarbete, kultur- utbud och sociala nätverk av betydelse för den konstnärliga karriären. Det visar sig också att yngre, oetablerade konstnärer och kvinnor i högre utsträckning än äldre etablerade konstnärer och män bor i storstadsregionerna. Enligt kan valet av bostadsort vara en kompenserande strategi i avsaknad av det kapital i form av kulturellt och ekonomiskt erkännande som gör att väletablerade konstnärer har råd att distansera sig från konst- metropolerna.11 Författar- och översättarkollektivet är en högutbildad grupp. Enligt Författarförbundets medlemsundersökning var det sam- mantaget som hade eftergymnasial utbildning, något fler bland kvinnorna än bland männen.12 Detta mönster gick igen i samtliga de yrkeskategorier som finns representerade i förbundet, högst andel fanns bland de facklitterära författarna (). Dessa siffror ska jämföras med befolkningen i dess helhet där hade eftergymnasial utbildning enligt SCB. Även i undersökningar speglas dessa förhållanden. Där framgår att i hela konstnärskollektivet var det 2007 cirka två tredjedelar som hade eftergymnasial utbildning. Detta jämfört med cirka en tredjedel i befolkningen. Vidare framgår att hög utbildning i konstnärskollektivet var något vanligare bland kvinnor än bland män, ett förhållande som även var giltigt för befolkningen som helhet.13 siffror redovisas inte uppdelat på konstområden, men det är, bl.a. mot bakgrund av förbundets undersökning, rimligt att anta att just 10Detta är en bild som bekräftas i medlemsundersökningar. Övervikten för var dock än större för medlemmarna. Se Författarnas inkomster , s. 16. 11Flisbäck, Konstnärernas inkomster, arbetsmarknad och försörjningsmönster, s. 72. 12Författarnas inkomster , s. 18. 13Flisbäck, Konstnärernas inkomster ur ett jämställdhetsperspektiv, s. 19 f. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet ordkonstnärerna ligger än högre än verksamma på andra konst- områden vad gäller utbildning. 5.3Inkomst inom yrkeskategorierna på ordområdet Nedan presenteras olika inkomstmått för yrkeskategorierna på ordområdet. De är dels hämtade från under- sökning av , dels från en kompletterande studie av inkomsterna som baseras på samma urval som vi låtit SCB genomföra för . Uppgifterna avser dels förvärvs- inkomst och inkomstslag, dels nettoinkomst och det som här kallas självförsörjningsgrad. En viss försiktighet är nödvändig i tolkningen av uppgifterna , inte minst då personer som ingår i urvalet (som alltså är gammalt) t.ex. kan ha hunnit byta yrkesbana. Eftersom passerat sedan urvalet gjordes redovisas genomgående uppgifter för gruppen 25–istället för 20–som i den första undersökningen. Det måste man vara medveten om när jämförelser görs med resultat. Överlag är mönstren, om än inte de faktiska talen, dock lika vid de båda undersöknings- tillfällena, vilket talar för att resultaten ändå återspeglar verkliga förhållanden. Förvärvsinkomst och fördelning i inkomstklasser Inkomstmåttet sammanräknad förvärvsinkomst består av inkomst av tjänst (främst lön, ersättning från försäkringskassa och A-kassa samt pension) och inkomst av näringsverksamhet. Även skatte- pliktiga stipendier (från t.ex. författarfonden) ingår i detta mått.14 Förvärvsinkomsten presenteras nedan i form av medianvärdet för respektive grupp. Att medianen anges snarare än medelvärdet, beror på att det senare blir missvisande då det i grupperna finns enstaka individer med mycket höga inkomster. Inkomst- fördelningar är typiskt sett snedfördelade på detta sätt. 14 I måttet ingår inte t.ex. kapitalinkomster, studiemedel, barnbidrag, bostadsbidrag och ekonomiskt bistånd. För att få med dessa får man använda sig av måttet nettoinkomst (se vidare nedan). Siffrorna kompletterades även med uppgifter om skattefria stipendier från och författarfonden i den ursprungliga undersökningen eftersom de fanns tillgängliga och även dessa inkomster är kopplade till yrkesskicklighet och prestation. De skattefria stipendierna är dock inte med i uppgifterna . Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet Källa: SCB, se bilaga 2, tabell 39, 40 och 41. Av tabellen framgår att alla ordkonstgrupperna ligger under befolkningssnittet vad gäller medianinkomst.15 De skönlitterära författarna och översättarna ligger långt under medianen för hela befolkningen. Dessa grupper har även en lägre median än konstnärskollektivet som helhet. Dramatikerna och de facklitterära författarna ligger något bättre till men fortfarande under befolk- ningsmedianen. Om man skiljer ut gruppen kvinnor framgår att de i flera fall ligger lägre än männen: kvinnornas medianinkomst bland de skönlitterära författarna är av männens, bland de fack- litterära författarna och bland dramatikerna . Bland översättarna är det dock männens medianinkomst som är lägre, av kvinnornas. I detta sammanhang är det värt att särskilt påpeka att framför allt kategorin skönlitterära författare innefattar flera olika grupper med sinsemellan olika villkor på marknaden. Skulle det vara möjligt att dela in kategorin i t.ex. poeter, prosaister och barn- och ungdomsförfattare skulle förvärvsinkomsterna troligen tydligt skilja sig åt. Ett annat sätt att beskriva inkomsterna i de berörda konstnärs- grupperna är genom fördelningen i inkomstklasser. Detta ger en uppfattning om spridningen i populationen. I följande diagram anges den procentuella fördelningen för de olika yrkeskategorierna på ordområdet, respektive befolkningen och konstnärskollektivet som helhet. Av diagrammet framgår andelen av respektive grupp som befinner sig inom ett visst inkomstspann. 15 Ungefär samma mönster återfinns i de siffror som presenterat för åldersspannet 20–(se bilaga 2). Förhållandena mellan män och kvinnor såg dock något annorlunda ut, bl.a. hade männen högre medianinkomst även bland översättarna. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet Källa: SCB, se bilaga 2, tabell 42. De litterära yrkeskategorierna utmärks av att det är en betydligt mindre andel som har mellanhöga inkomster (240 000 till ) än i befolkningen.16 Alla de litterära yrkeskategorierna – liksom konstnärsgruppen i dess helhet – har en högre eller väsentligt högre andel med inkomster än i befolkningen totalt (där hade inkomster under detta). De skönlitterära författarna (56,) och översättarna () sticker ut genom att ha väsentligt högre andel i de lägre tre inkomstklasserna. Översättargruppen utmärks också av en klart lägre andel i den högsta inkomstklassen. Även de skönlitterära författarna ligger något under befolkningen när det gäller andelen i den högsta inkomstklassen. De facklitterära författarna, men även i viss mån dramatikerna, sticker dock ut genom att ha en större andel höginkomsttagare än befolkningen. är det även en större andel facklitterära 16 Ungefär samma mönster återfinns i de siffror som presenterat med åldersspannet 20–(se bilaga 2). En noterbar skillnad är dock att det då var en lägre andel facklitterära författare i de lägre inkomstklasserna än i befolkningen som helhet. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet författare () och dramatiker () som hamnar än i befolkningen i sin helhet (22,). Personer som till stor del försörjer sig på näringsverksamhet har oftare än personer som inte har näringsverksamhet, låg samman- räknad förvärvsinkomst. Bland annat mot denna bakgrund är det intressant att se hur stor andel i de litterära yrkeskategorierna som redovisar olika typer av inkomster. Löneinkomst och inkomst från näringsv. Enbart inkomst från näringsv. Källa: SCB, se bilaga 2, tabell 43. Av diagrammet framgår att de litterära yrkeskategorierna (liksom hela konstnärsgruppen) skiljer sig markant från befolkningen i allmänhet. Det är i ordkonstgrupperna under hälften som enbart har löneinkomster, jämfört med uppåt i befolkningen som helhet. En stor andel kombinerar i stället inkomster från löne- arbete med inkomster från näringsverksamhet eller redovisar enbart inkomster från näringsverksamhet. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet vanligast i översättarkollektivet där enbart har inkomst från näringsverksamhet. Siffrorna är dock avsevärt högre än för befolkningen som helhet även i övriga kategorier. Att en stor andel har inkomst från näringsverksamhet i dessa upphovsmannagrupper är ett välkänt faktum. Det förvånande med ovanstående uppgifter är snarare att det inte är fler som har sådana inkomster. En förklaring kan vara att den tillgängliga statistiken inte får med eventuella inkomster från bolag (aktiebolag osv.) vilka deklareras på ett sätt som gjort att de inte kunnat inkluderas här.17 En annan förklaring är helt enkelt att många lönearbetar vid sidan av ett konstnärskap som i sig inte ger några direkta inkomster eller så små inkomster att de deklareras som hobbyverksamhet snarare än inkomst av näringsverksamhet. Ett annat sätt att mäta inkomsten än det som använts ovan är nettoinkomsten. Nettoinkomsten består av skattepliktiga och skattefria inkomster minus skatt och negativa transfereringar. Nettoinkomsten är alltså det belopp som finns kvar till konsum- tion eller sparande efter skatt och transfereringar. Skillnaderna mellan olika grupper i samhället är mindre när det gäller netto- inkomsten än den sammanräknade förvärvsinkomsten eftersom bidrag och skatter har en utjämnande effekt. I följande tabell presenteras nettoinkomsten i form av median- värdet för de litterära yrkeskategorierna respektive alla konstnärer och hela befolkningen. Siffrorna är inte tillgängliga uppdelade på kvinnor och män. 17 , Konstnärernas inkomster, s. 30. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet Källa: SCB, se bilaga 2, tabell 44. Det mönster som visar sig liknar det för den sammanräknade förvärvsinkomsten. De litterära yrkeskategorierna ligger generellt sett väsentligt lägre än hela befolkningen även med detta mått. Med andra ord har de omfördelande aspekter skatter och transfereringar generellt sett har inte i något avgörande grad bidragit till att utjäm- na den skillnad som finns vad gäller förvärvsinkomster. kvarstår också de relativa förhållandena mellan grupper. De fack- litterära författarna har t.ex. även med detta mått betydligt större inkomst än de skönlitterära författarna och översättarna. Det är intressant att notera att mönstret i undersökning av nettoinkomsten 2005 såg något annorlunda ut. Flera av grupperna hade där en median som låg nära eller till och med översteg befolkningssnittet (de facklitterära författarna). Ett skäl till det kan vara att skattefria stipendier från t.ex. författar- fonden den gången inkluderades.18 Genom att dela in de inkomstslag som ingår i nettoinkomsten i olika kategorier har i sin undersökning även beräknat det man kallar för självförsörjningsandel och bidragsandel. Självförsörjningsandelen klassificeras som andelen av netto- inkomsten som kommer från löneinkomst, inkomst av närings- verksamhet, kapitalinkomst och yrkesrelaterade stipendier. Bidragsandelen klassificeras som andel av nettoinkomsten som istället kommer från arbetsmarknadsstöd, sjukpenning, sjuk- och aktivitetsersättning samt behovsprövade bidrag (alltså de bidrag som varken är relaterade till yrkesverksamhet eller studier). 18 Skattefria stipendier ingår normalt inte i nettoinkomsten eftersom SCB saknar uppgifter om dessa. I siffrorna ingick emellertid skattefria stipendier från och författarfonden i nettoinkomsten. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet hög andel av nettoinkomsten kommer från dessa bidrag indikerar det tydligt en utsatt position på arbetsmarknaden. Vi har låtit SCB göra motsvarande uppdelning som den redovisade med uppgifter från både 2004 och 2010. I diagrammet nedan redovisas hur stor andel i respektive grupp som enligt denna undersökning hade av sin nettoinkomst från den första kategorin (hög självförsörjnings- andel) respektive hur stor andel som hade mer än hälften av sin inkomst från den andra kategorin (hög bidragsandel). Eftersom det finns systematiska skillnader mellan de båda mätpunkterna redo- visas nedan uppgifter för både 2004 och . Källa: SCB, se bilaga 2, tabell 46 och 47. Mellan de båda mätpunkterna ökar självförsörjningsandelen gene- rellt för alla de redovisade grupperna och andelen med hög bidrags- andel minskar. Detta mönster går också igen i de litterära yrkes- kategorierna. En jämförelse mellan dessa kategorier och befolkningen måste dock göras med hänsyn till att medelåldern är betydligt högre i Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet konstnärsgruppen än i befolkningen totalt (se tabellbilagan). Det gör att färre kan antas ha studiebidrag, barnbidrag och föräldra- penning än i hela befolkningen. Även större förändringar (t.ex. för dramatiker/dramaturger) måste tolkas försiktigt eftersom samma urval har använts och personerna åld- rats. Det för med sig att representationen av yngre, som ofta har t.ex. studiebidrag, blir än lägre för konstnärsgrupperna i det senare urvalet. Av diagrammet framgår ändå vissa mönster som känns igen från det föregående. De skönlitterära författarna har den svagaste positionen försörjningsmässigt, som kollektiv betraktat. I denna grupp finns högst andel med bidrag och lägst andel med hög självförsörjningsandel. Siffrorna är sämre är befolknings- snittet i båda avseendena. Det ser annorlunda ut för facklitterära författare och översättare, som genomgående klarar sig bättre än befolkningen på båda parametrarna. Framför allt är det noterbart att översättarna här har högst självförsörjningsandel, högre än de facklitterära författarna som annars har högre medianinkomst. Det indikerar relativt jämt fördelade inkomster i denna kategori även om de generellt sett inte är så höga. Trots i vissa fall låg inkomst verkar tendensen vara en relativt sett högre självförsörjningsandel i dessa grupper än vad som skulle ha varit att förvänta (även om man tar hänsyn till underrepresen- tationen av unga). Det kan tyda på att bidragssystemen inte nyttjas i den grad som är att förvänta med tanke på de redovisade inkomst- ernas storlek. Uppgifterna ger vid handen att dessa grupper helt enkelt inte utnyttjar trygghetssystemen på det sätt som inkomst- erna borde motivera. En förklaring kan också vara att privata medel som inte fångas in här också bidrar till försörjningen. En fråga i undersökning som visar på den ibland prekära situationen för konstnärerna generellt inom ordområdet gäller ekonomiskt stöd från anhöriga.19 Enligt undersökningen uppger att de minst fått sådant stöd för att kunna bedriva den konstnärliga verksamheten . I befolkningen som helhet uppgav var tionde att de mottagit stöd av anhöriga. Ordområdet var också ett av de konstnärsområden där ekonomiskt stöd från anhöriga var vanligast förekommande. Frågan visar att en viss andel 19 , Konstnärernas inkomster, arbetsmarknad och försörjningsmönster, s. 79 f. och 91 f. SOU 2012:65 Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet konstnärer tar till andra metoder än reguljära inkomster eller offentliga bidrag för att klara sin försörjning. Ovan har olika mått på sammanräknad inkomst presenterats. Dessa tar inte hänsyn till vilken typ av arbete som utförts. Med tanke på hur vanligt s.k. kompletteringsarbete är i dessa grupper är det inte möjligt att enbart utifrån dessa uppgifter dra några slutsatser kring hur ersättningen för det konstnärliga arbetet ser ut. Betydelsen av att ta hänsyn till detta visas bl.a. av enkäten till medlemmar 2004. På frågan hur stor del av sin totala sysselsättning de ägnat litterär verksamhet svarade att det var av arbetstiden.20 Totalt uppgav att mer än hälften av sysselsättningen ägnades litterär verksamhet. uppgav dock att de ägnat mindre än en fjärdedel av sysselsättningen åt litterär verksamhet. För att ge en mer fullständigare bild av villkoren för dessa yrkes- kategorier är det därför intressant att se närmare på hur mycket tid som ägnas direkt konstnärligt arbete och hur mycket som ägnas åt annat. I enkätundersökning har de svarande fått uppskatta hur mycket tid de i genomsnitt lägger på följande former av arbete: Direkt konstnärligt arbete: arbete med konstnärlig produktion, inklusive exempelvis research. Indirekt konstnärligt arbete: arbete som anknyter till den konstnärliga kompetensen, men inte till den konstnärliga produktionen. Administration av konstnärligt arbete: arbete som krävs för att utföra konstnärligt arbete, exempelvis försäljning, att söka finansiering och ekonomisk redovisning. Icke-konstnärligt arbete: annat yrkesutövande som inte anknyter till den konstnärliga kompetensen. 20 , Författarnas inkomster , s. 21 f. Någon definition av litterär verksamhet fanns inte i enkäten och frågan kan därför ha tolkats något olika av respondenterna. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet För konstområdet ord (författare, översättare och dramatiker totalt) fördelar sig den genomsnittliga arbetstiden för en normal- vecka enligt följande. I detta fall är det inte intressant att dela upp svaren på respektive yrkeskategori då antalet svarande inom respek- tive undergrupp är för lågt för att kunna generaliseras. Källa: , Konstnärernas inkomster, arbetsmarknad och försörjningsmönster (, 2011), s. 43. Något mer än hälften av arbetstiden ägnas enligt tabellen åt direkt konstnärligt arbete, cirka en fjärdedel åt arbete som inte alls är relaterat till den konstnärliga kompetensen. Ordområdet utmärker sig på denna punkt i viss mån jämfört med andra konstområden på vilka en något mindre andel ägnas icke-konstnärligt arbete. För att fördjupa bilden av direkt konstnärligt arbete har även redovisat hur vanligt det är att konstnärer arbetar ett visst antal timmar med just detta. Detta ger ett mått på spridningen i kollektivet och hur olika mängden konstnärligt arbete kan vara för olika individer. Källa: , Konstnärernas inkomster, arbetsmarknad och försörjningsmönster (, 2011), s. 44. Anledningen till att en relativt stor andel uppgivit att de inte ägnat någon eller väldigt lite tid åt konstnärligt arbete kan vara att de sysselsatt sig med indirekt konstnärligt arbete eller, mer troligt på ordområdet, icke-konstnärligt arbete. Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet dock betydligt mer än en normal arbetsvecka med direkt konstnär- ligt arbete. Exakt vad olikheterna vad gäller nedlagd tid på direkt konstnär- ligt arbete beror på är svårt att säga generellt. Till del kan det naturligtvis ha att göra med vad som är kreativt motiverat, dvs. vissa föredrar att variera sin sysselsättning och inte syssla med skapande verksamhet . Andra jobbar dock som sagt betydligt mer än en normal arbetsvecka med konstnärligt arbete. En troligare förklaring är, som vi ska se, att inkomsterna är högre för annat arbete och att detta därför kommer att ta upp en stor del av tiden. Det är viktigt att jämföra siffrorna för andelen konstnärligt arbete med hur de verksamma uppger att inkomsterna fördelas. I denna jämförelse är det rimligast att slå ihop direkt konstnärligt arbete och administration av konstnärligt arbete eftersom detta sammantaget speglar hur mycket tid som investeras i att förtjäna den konstnärliga inkomsten. Källa: , Konstnärernas inkomster, arbetsmarknad och försörjningsmönster (, 2011), s. 51. Av jämförelsen framgår tydligt att de verksamma på ordområdet uppskattar att mer tid läggs på det konstnärliga arbetet än vad det inbringar i inkomster relativt andra arbetsslag. Detta stämmer med det generella mönstret i undersökning. För konstnärsgruppen generellt gäller att de verksamma får en mindre andel av inkomsten från direkt konstnärligt arbete än den andel av arbetstiden de lägger ner. Detta inkomstgap fylls i detta fall i stor utsträckning ut genom indirekt konstnärligt arbete och icke- konstnärligt arbete, s.k. kompletteringsarbete. Differensen mellan den tid som investeras i konstnärligt arbete och de inkomster som erhålls av detsamma är bland de största på Villkoren för de yrkesverksamma på ordområdet just ordområdet.21 Om inte stipendier skulle ha räknats in som inkomst av konstnärligt arbete skulle dessutom denna skillnad ha varit ännu större. Vidare skulle större skillnader säkerligen kunna uppmätas i specifika kategorier på ordområdet, t.ex. om de skön- litterära författarna kunde redovisas för sig. Av Konstnärsnämndens undersökning framgår även vissa mönster relaterade till detta inkomstgap. Dessa redovisas inte för ordområdet specifikt men kan förutsättas vara giltiga även på detta område. För det första får de konstnärer som befinner sig i högre inkomstklasser en större andel av sin inkomst från direkt konst- närligt arbete, de som tjänar mindre får också i högre utsträckning kompletteringsarbeta. Detsamma gäller yngre konstnärer. Konst- närer som etablerat sig senare ägnar föga förvånande en större del av sin tid än mer etablerade åt icke-konstnärligt arbete.22 Vad gäller kompletteringsarbetet har ställt en särskild fråga angående inom vilken sektor detta utförs.23 För ordområdet visar det sig att de områden inom vilka ordkonstnär- erna i högst utsträckning kompletteringsarbetar är utbildningsom- rådet () följt av sektorn information och kommunikation ().