sou · H0B382 · 2012-12-04 00:00:00 — Tingsrätten ska också framöver handlägga tvist enligt 10 kap. 1 a § bostadsrättslagen om ersättning för en intygs- givares åsidosättande av vissa åligganden enligt bostadsrättslagen. Som andra exempel på typfall av tvister där hyres- och arrendedom- stolen saknar behörighet kan nämnas tvist om skadestånd som grun- dar sig på ett utomobligatoriskt rättsförhållande, föreningsrättsliga tvister som t.ex. av föreningsstämmobeslut i en bostads- rättsförening samt tvist mellan köpare och säljare av en bostadsrätt om fel i bostadsrätten. Det vanliga är att en av parterna i ett mål som hyres- och arrende- domstolen handlägger är nyttjanderättshavare men det är inte ett nödvändigt krav för att domstolen ska vara behörig. Hyres- och arrendedomstolen kan kumulera mål som faller inom domstolens kompetensområde. Det är däremot inte möjligt att kumulera ett mål med ett ärende. Domstolen kan dock i sådana fall samordna handläggningen. 4 § Hyres- och arrendedomstolen handlägger som ärende om hyra 1. tvist om åtgärdsföreläggande enligt 12 kap. 11 § första stycket 5 och 16 § andra stycket, ändrad användning av lokal enligt 12 kap. 23 § andra stycket, överlåtelse av hyresrätt enligt 12 kap. 34–37 §§, upplåtelse av lägen- het i andra hand enligt 12 kap. 40 §, förlängning av hyresavtal enligt 12 kap. 49 §, villkor enligt 12 kap. 54 §, återbetalning av hyra och fastställande av hyra enligt 12 kap. 55 e §, uppskov med avflyttning enligt 12 kap. 59 § eller föreläggande enligt 12 kap. 64 §, allt jordabalken, 2.tvist om upprustningsföreläggande enligt 12 kap. 18 a–18 c §§ jorda- balken eller förbättrings- och ändringsåtgärder enligt 12 kap. 18 d–18 f §§ och 18 h § samma balk, 3.tvist om hyresvillkor enligt 22–24 §§ hyresförhandlingslagen (1978:304) eller om återbetalningsskyldighet enligt 23 § samma lag, och 4.tvist om hyresvillkor enligt 3 kap. 14 § lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt eller tvist om upplåtelse med kooperativ hyresrätt enligt 4 kap. 6 § samma lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om hyres- och arrendedom- stolens behörighet att som ärende om hyra handlägga vissa tvister. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3 och 7.2. Samtliga tvister som räknas upp i bestämmelsen har i hittills- varande ordning handlagts av hyresnämnden. 5 § Hyres- och arrendedomstolen handlägger som ärende om arrende 1.tvist om förlängning av arrendeavtal vid jordbruksarrende, bostads- arrende eller fiskearrende eller om villkor för sådan förlängning samt tvist ifråga som avses i 9 kap. 14 § jordabalken, och 2.tvist vars prövning enligt 9 kap. 12 b, 17 a, 18, 21, 21 a, 31 eller 31 b §, 10 kap. 6 a § eller 11 kap. 6 b §, allt jordabalken, ankommer på hyres- och arrendedomstolen. Paragrafen innehåller bestämmelser om hyres- och arrendedom- stolens behörighet att som ärende om arrende handlägga vissa tvister. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3 och 7.2. Samtliga tvister som räknas upp i bestämmelsen har i hittills- varande ordning handlagts av arrendenämnden. 6 § Hyres- och arrendedomstolen handlägger som ärende om bostadsrätt 1.tvist om medlemskap enligt 2 kap. 10 §, skyldighet att upplåta bo- stadsrätt enligt 4 kap. 6 § eller villkor för upplåtelse av bostadsrätt enligt samma §, hyresvillkor enligt 4 kap. 9 §, upplåtelse av lägenhet i andra hand enligt 7 kap. 11 § eller utdömande av vite enligt 11 kap. 2 §, allt bostadsrätts- lagen (1991:614), och 2.tvist om godkännande av beslut som avses i 9 kap. 16 § första stycket 1, 1 a eller 2 bostadsrättslagen. Paragrafen innehåller bestämmelser om hyres- och arrendedom- stolens behörighet att som ärende om bostadsrätt handlägga vissa tvister. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3 och 7.2. Samtliga tvister som räknas upp i bestämmelsen har i hittills- varande ordning handlagts av hyresnämnden. 7 § Hyres- och arrendedomstolen handlägger som övrigt ärende 1.medling i en hyres-, arrende- eller bostadsrättstvist, 2.tvist mellan hyresvärd och hyresgästorganisation enligt hyresförhand- lingslagen (1978:304), 3.fråga om godkännande av överenskommelse som avses i 12 kap. 1 § sjätte stycket, 45 a eller 56 § jordabalken, 4.fråga om godkännande av förbehåll eller annat avtalsvillkor som avses i9 kap. 2, 3, 7 eller 17 §, 10 kap. 2–4 eller 7 § eller 11 kap. 2 § jordabalken eller 3–6 §§ lagen (1957:390) om fiskearrenden, 5.överklagande av beslut i ett ärende om deposition en- ligt 8 kap. 12 a § eller 12 kap. 21 § jordabalken, 6.överklagande av beslut enligt 9 kap. 24 § jordabalken, 7.frågor enligt bostadsförvaltningslagen (1977:792), dock inte av förvaltarens redovisning enligt 23 § samma lag, 8.frågor enligt lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för om- bildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt, och 9.frågor enligt lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. Paragrafen innehåller bestämmelser om hyres- och arrendedom- stolens behörighet att som övrigt ärende handlägga vissa tvister och frågor. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3 och 7.2. Av första punkten framgår att hyres- och arrendedomstolen som övrigt ärende handlägger medling i en hyres-, arrende- eller bostads- rättstvist. Hyres- och arrendedomstolen är behörig att medla i såväl sådana tvister som domstolen är behörig att pröva som mål som så- dana som prövas som ärenden. Om en part som inledningsvis har ansökt om endast medling senare vill få till stånd en sakprövning måste parten, beroende på vad tvisten avser, ge in antingen en an- sökan om stämning eller en annan ansökan. I punkterna 5 och 6 anges de ärenden där hyres- och arrendedom- stolen är överinstans. Enligt hittillsvarande system har tingsrätten överprövat dessa beslut av . Övriga tvister och frågor som räknas upp i bestämmelsen har i nu- varande ordning handlagts av arrendenämnden eller hyresnämnden. Domstolarna och deras sammansättning 1 § I hyres- och arrendedomstol och Hyres- och arrendeöverdomstolen ska det finnas lagfarna domare. I hyres- och arrendedomstolen dömer också särskilda ledamöter. Sär- skild ledamot ska vara svensk medborgare och får inte vara underårig och inte heller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . I Hyres- och arrendeöverdomstolen ska det också finnas tekniska råd. I fråga om kvalifikationskrav för tekniska råd, möjligheten för Hyres- och arrendeöverdomstolen att låta en ledamot verkställa en undersökning på platsen och i fråga om den utredning som en ledamot verkställt tillämpas 2 kap. 2 § och 3 kap. 4 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar. Paragrafen innehåller bestämmelser om hyres- och arrendedomstols och Hyres- och arrendeöverdomstolens ledamöter. Övervägandena finns i avsnitt 3.5.4 och 7.5.2. Av första stycket framgår att det i hyres- och arrendedomstol och i Hyres- och arrendeöverdomstolen ska finnas lagfarna domare. I andra stycket anges att också särskilda ledamöter dömer i hyres- och arrendedomstol. De särskilda ledamöterna motsvaras av andra ledamöter eller s.k. intresseledamöter i hyres- och arrendenämnd enligt hittillsvarande ordning. I vilka situationer särskilda ledamöter ska ingå i rätten och formerna för utseende av dessa ledamöter i det enskilda fallet följer av reglerna i 2 kap. 3–6 §§ (se kommentaren till dessa paragrafer). Av andra stycket framgår också behörighetskra- ven för att komma i fråga som särskild ledamot. Dessa krav över- ensstämmer med behörighetskraven enligt 2 § fjärde stycket nämnd- lagen. Av tredje stycket framgår att det i Hyres- och arrendeöverdom- stolen också ska finnas tekniska råd med samma kvalifikationskrav som i mark- och miljödomstolarna. Beträffande möjligheten för Hyres- och arrendeöverdomstolen att låta en ledamot verkställa en undersökning på platsen och i fråga om den utredning som en leda- mot verkställt hänvisar bestämmelsen också till lagrum i lagen om mark- och miljödomstolar. En motsvarande hänvisning till lagen om mark- och miljödomstolar finns i 8 kap. 31 b § andra stycket jordabalken. I vilka situationer ett tekniskt råd kan ingå i rätten följer av 2 kap. 7 §. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utser vilka av de lagfarna domarna i tingsrätt och som ska tjänstgöra i hyres- och arrendedomstol respektive Hyres- och arrendeöverdomstolen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förordnar de särskilda ledamöterna i hyres- och arrendedomstol. Innan särskild leda- mot förordnas ska sådan riksorganisation av jordägare, arrendatorer, fastig- hetsägare, hyresgäster, bostadsrättshavare eller näringsidkare som med hän- syn till medlemsantal, verksamhet och övriga omständigheter kan anses väl företräda en sådan grupp ges tillfälle att avge förslag. I lagen (2010:1390) om utnämning av ordinarie domare finns bestäm- melser om utnämning av tekniska råd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer anställer vikarie för tekniska råd. I paragrafen finns bestämmelser om utseende och förordnande av de ledamöter som ska ingå i rätten i hyres- och arrendedomstol och i Hyres- och arrendeöverdomstolen. Övervägandena finns i avsnitt 4.5.2 och 7.5.2. Av första stycket följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska utse vilka av de lagfarna domarna i tings- rätt och som ska tjänstgöra i hyres- och arrende- domstol respektive Hyres- och arrendeöverdomstolen. Hyres- och arrendedomstol är de tingsrätter som regeringen bestämmer. Hyres- och arrendeöverdomstol är en del av . Bestämmelsen gäller alla lagfarna domare i hyres- och arrendedomstol och Hyres- och arrendeöverdomstolen, oberoende av om de i en viss samman- sättning ska vara ordförande eller inte. Rätten att utse ledamöter är delegerad till tingsrätt som är hyres- och arrendedomstol respektive till . Hur tingsrätt som är hyres- och arrendedomstol och Hyres- och arrendeöverdomstolen väljer att närmare utforma sin organisation är alltså en fråga för den enskilda domstolen att av- göra. Utgångspunkten bör naturligtvis vara att organisationsmodel- len säkerställer en snabb, effektiv och kompetent handläggning av aktuella tvister. I andra stycket föreskrivs att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förordnar de särskilda ledamöterna i hyres- och arrendedomstol. Genom förordningen (20xx:xxx) om förord- nande av särskilda ledamöter i hyres- och arrendedomstol är rätten att förordna ledamöter delegerad till . I samma stycke finns en bestämmelse om nomineringsförfarandet. Denna bestäm- melse motsvarar reglerna i 3 § tredje stycket och 6 § tredje stycket nämndlagen. Tredje stycket innehåller beträffande utnämningen av tekniska råd en hänvisning till lagen (2010:1390) om utnämning av ordinarie domare. Av dessa bestämmelser framgår att de tekniska råden ut- nämns av regeringen. Hyres- och arrendedomstolens sammansättning 3 § När det gäller hyres- och arrendedomstolens domförhet och samman- sättning i mål tillämpas bestämmelser för tvistemål. Vid handläggning av ett mål får hyres- och arrendedomstolen, i stället för vad som följer av , bestå av en lagfaren domare, som är rättens ordförande, och två särskilda ledamöter om 1.parterna begär det och målets beskaffenhet kräver det, eller 2.det annars finns särskilda skäl för en sådan sammansättning. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rättens sammansättning i mål. Våra överväganden finns i avsnitt 7.5.2. I första stycket finns beträffande mål en hänvisning till rättegångs- balkens bestämmelser om sammansättningen i tvistemål. Sammansätt- ningen i ett enskilt mål beror bl.a. på om det rör sig om ett ordinärt tvistemål eller ett s.k. FT-mål. Genom hänvisningen till bestämmel- serna om tvistemål i följer att huvudregeln vid hand- läggning av mål är att särskilda ledamöter inte ska ingå i rätten. En hel del av de mål som förs över från de allmänna domstolarna till hyres- och arrendedomstolarna bör kunna avgöras av en lagfaren domare och inte sällan efter endast skriftlig handläggning. Som exempel på sådana mål kan nämnas förverkande av bostadshyresavtal på grund av underlåtenhet att betala hyra. I dessa fall är det vanligt att rätten meddelar tredskodom antingen efter uteblivet svaromål eller efter en parts underlåtenhet att inställa sig till ett sammanträde för munt- lig förberedelse. I andra stycket finns en undantagsregel som under vissa förut- sättningar gör det möjligt att låta särskilda ledamöter ingå i rätten vid handläggning av de tvister som allmän domstol enligt hittills- varande system handlagt. Bestämmelsen är fakultativ. I denna del innebär bestämmelsen en nyhet. Exempel på tvister där deltagande av särskilda ledamöter ofta framstår som angeläget är av syn och tvist om avräkning vid jordbruksarrende. Andra exempel är en del mål om ersättning på grund av det indirekta besittningsskyddet vid uppsägning av lokalhyra eller anläggningsarrende. Ytterligare exempel där deltagande av särskilda ledamöter i vissa fall kan vara motiverat är förverkande i andra fall än när det sker på grund av under- låten betalning av hyra eller avgift, mål om hinder och men i hyres- eller arrenderätten, mål om ersättning för minskat bruksvärde en- ligt 12 kap. 24 a § jordabalken samt mål om avtalstolkning. 4 § Vid handläggning av ett ärende består hyres- och arrendedomstolen av en lagfaren domare, som är rättens ordförande, och två särskilda ledamöter, om inte annat följer av andra stycket eller av 5 §. Hyres- och arrendedomstolen kan bestå av en lagfaren domare vid 1.medling när sådan lämpligen kan ske utan övriga ledamöters närvaro, 2.övrig handläggning som inte innebär att ärendet prövas i sak, och 3.avgörande av ett ärende om parterna samtycker till det eller om pröv- ningen är enkel och det är lämpligt med hänsyn till vad ärendet gäller. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättens sammansättning i ärenden. Våra överväganden finns i avsnitt 7.5.2. Bestämmelsen mot- svarar i tillämpliga delar 2 § första stycket första meningen och andra stycket nämndlagen, dock med en annan utformning av lagtexten. Av första stycket framgår huvudregeln beträffande hyres- och arrendedomstolens sammansättning i ärenden, nämligen en lagfaren domare och två särskilda ledamöter. I andra stycket finns en undantagsregel som föreskriver att hyres- och arrendedomstolen i vissa situationer är domför med endast en lagfaren ledamot. Exempel på ärenden där punkt 3 andra ledet kan aktualiseras är ärende om dispenser enligt arrendelagstiftningen och ärende om godkännande av överenskommelse om avstående från be- sittningsskydd till bostadslägenhet eller lokal. 5 § Bestämmelserna i 4 § första stycket tillämpas inte i ett ärende som gäller 1.fråga om en förhandlingsklausul ska föras in eller slopas i ett hyres- avtal enligt 2 § hyresförhandlingslagen (1978:304), 2.ersättning enligt 20 § hyresförhandlingslagen till en hyresgästorga- nisation för dess förhandlingsarbete, 3.prövning av hyresvillkor med tillämpning av 21 § hyresförhandlings- lagen, 4.tvist om förhandlingsordning enligt 9 eller 13 § hyresförhandlings- lagen, eller 5.skadestånd enligt 26 eller 27 § hyresförhandlingslagen. Bestämmelserna i 4 § första stycket ska inte heller tillämpas i andra ären- den, om de särskilda ledamöter som ska delta enligt dessa bestämmelser har anknytning till organisationer som kan antas ha ett gemensamt intresse som står i strid med den ena partens intresse i tvisten. I ärenden som avses i första och andra styckena ska hyres- och arrende- domstolen i stället bestå av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets art ska hyres- och arrendedomstolen dock bestå av tre lagfarna domare. Paragrafen innehåller bestämmelser om i vilka fall särskilda leda- möter inte får ingå i rätten. Våra överväganden finns i avsnitt 7.5.2. Bestämmelserna i första och andra styckena motsvarar 5 a § första och andra styckena nämndlagen. I första stycket preciseras i fem punkter sådana ärenden där sär- skilda ledamöter inte får ingå i rätten eftersom en sådan sammansätt- ning skulle riskera att stå i strid med kravet på domstolens opar- tiskhet. Uppräkningen är inte uttömmande. Av andra stycket följer nämligen att särskilda ledamöter inte heller ska ingå i rätten om de särskilda ledamöterna, som med tillämpning av de vanliga samman- sättningsreglerna skulle ha ingått, kan antas ha ett gemensamt intresse som står i strid med den ena partens intresse i tvisten. Av tredje stycket framgår vilken sammansättning hyres- och arrendedomstolen i stället ska ha i aktuella ärenden. Regeln över- ensstämmer med de allmänna sammansättningsreglerna för ärenden enligt ärendelagen, dvs. beroende på ärendets art antingen en eller tre lagfarna domare. I detta avseende föreligger en skillnad jämfört med regleringen enligt nämndlagen. I hittillsvarande system har dessa tvister nämligen avgjorts av två lagfarna ledamöter. 6 § Om det i rätten ska ingå andra än lagfarna domare, bestämmer rättens ordförande med hänsyn till de frågor som ska prövas i målet eller ärendet och med iakttagande av vad som föreskrivs i andra och tredje styckena om de särskilda ledamöterna vilka som ska ingå i rätten. Om ärendet rör arrende ska den ene av de särskilda ledamöterna såsom ägare av jordbruksfastighet eller på liknande sätt ha förvärvat erfarenhet av arrendeförhållanden och den andre vara jordbruksarrendator eller, när ären- det rör bostadsarrende, bostadsarrendator. Om ärendet rör hyra ska den ene av de särskilda ledamöterna vara väl för- trogen med förvaltning av hyresfastighet och den andre vara väl förtrogen med bostadshyresgästers förhållanden eller, när ärendet rör annan lägenhet än bostadslägenhet, med näringsidkande hyresgästers förhållanden. I ärenden om bostadsrätt ska vad som sagts nu om hyresfastighet och hyresgästers för- hållanden i stället avse bostadsrättsfastighet och bostadsrättshavares för- hållanden. Paragrafen innehåller bestämmelser om vem som ska bestämma vilka särskilda ledamöter som ska ingå i rätten och utifrån vilka kriterier detta ska ske. Våra överväganden finns i avsnitt 7.5.2. Bestämmelsen i andra stycket motsvarar i sak vad som föreskrivs i 2 § första stycket andra meningen nämndlagen och bestämmelsen i tredje stycket motsvarar i princip i sak 5 § första stycket andra och tredje meningarna nämndlagen. I paragrafen anges att det är de frågor som prövas i målet eller ärendet som är styrande för vilken kompetens de särskilda ledamöter- na ska ha. Det är upp till rättens ordförande att utifrån vad som ska prövas i det aktuella målet eller ärendet och med iakttagande av vad som föreskrivs i andra och tredje styckena bestämma vilka särskilda ledamöter som ska ingå i rätten. Bestämmelsen i första stycket har en motsvarighet i 2 kap. 8 § lagen om mark- och miljödomstolar. Hyres- och arrendeöverdomstolens sammansättning 7 § När det gäller Hyres- och arrendeöverdomstolens sammansättning tillämpas bestämmelser om hovrättens sammansättning för tvistemål. I Hyres- och arrendeöverdomstolen får vid handläggningen av mål och ärenden om arrende utöver lagfarna ledamöter ingå ett tekniskt råd, om målets eller ärendets beskaffenhet eller något annat särskilt skäl föranleder det. Om det i rätten ska ingå ett tekniskt råd bestämmer rättens ordförande med hänsyn till de frågor som prövas i målet eller ärendet vilket tekniskt råd som ska ingå i rätten. I paragrafen finns bestämmelser om Hyres- och arrendeöverdom- stolens sammansättning. Våra överväganden finns i avsnitt 7.5.2. Be- stämmelsen i andra stycket har i princip förts över från 8 kap. 31 b § första stycket jordabalken. Av första stycket framgår att huvudregeln är att bestämmelser om hovrättens sammansättning för tvistemål ska gälla för Hyres- och arrendeöverdomstolen. Sammansättningsreglerna är alltså som utgångspunkt desamma, oavsett om det rör sig om ett mål eller ett ärende. I andra stycket föreskrivs att det i Hyres- och arrendeöverdom- stolen vid handläggning av både mål och ärenden om arrende utöver lagfarna ledamöter får ingå ett tekniskt råd, om målets eller ärendets beskaffenhet eller något annat särskilt skäl föranleder det. Exempel där deltagande av ett tekniskt råd kan vara motiverat är mål om av syneförrättning och avräkning vid jordbruksarrende. 8 § Vid omröstning ska 16 kap. tillämpas. Om särskilda ledamöter deltar ska ordföranden säga sin mening först. Om ett tekniskt råd ingår i rätten ska de lagfarna domarna säga sin mening först. En skilj- aktig mening ska antecknas. I paragrafen finns bestämmelser om omröstningen. Delar av bestäm- melsen utgör en överföring i sak av bestämmelsen i 20 § nämnd- lagen. Av paragrafen följer att om särskilda ledamöter ingår i rätten ska ordföranden säga sin mening först. Hur de olika meningarna ska vägas mot varandra ska enligt bestämmelsen avgöras med stöd av omröst- ningsreglerna för tvistemål i 16 kap. . Vidare fram- går av paragrafen att ett tekniskt råd i Hyres- och arrendeöverdom- stolen ska säga sin mening efter de lagfarna ledamöterna. Handläggningen av mål och ärenden 1 § Om annat inte följer av denna lag tillämpas beträffande handläggningen av mål vad som är föreskrivet om tvistemål i allmän domstol. I paragrafen finns allmänna bestämmelser om handläggningen av de mål som faller inom hyres- och arrendedomstolens kompetensom- råde. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3 och 7.2. Av bestämmelsen följer att regler för tvistemål ska tillämpas vid handläggningen av mål. Detta gäller i samtliga in- stanser, dvs. hyres- och arrendedomstol, Hyres- och arrendeöver- domstolen och . Ett mål kan handläggas både som ett ordinärt tvistemål och som ett s.k. FT-mål. I bestämmelsen finns ett förbehåll som innebär att denna lag kan innehålla särbestämmel- ser för handläggningen. 2 § Vid handläggningen av ärenden tillämpas lagen (1996:242) om dom- stolsärenden, om inte annat föreskrivs i denna lag eller annan lag. I paragrafen finns allmänna bestämmelser om handläggningen av de ärenden som faller inom hyres- och arrendedomstolens kompetens- område. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3 och 7.2. Av bestämmelsen följer att ärendelagens regler ska tillämpas vid handläggningen av ärenden. Detta gäller i båda de instanser som hand- lägger aktuella ärenden, nämligen hyres- och arrendedomstol och Hyres- och arrendeöverdomstolen. I bestämmelsen finns ett förbehåll som innebär att ärendelagens regler ska gälla om inte annat är föreskrivet, antingen i denna lag eller i annan lag. En del processuella bestämmelser finns i den materiella rätten. Som sådana exempel kan nämnas bestämmelser om handlägg- ningen i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombild- ning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt samt bostadsförvalt- ningslagen (1977:792). Inledande av mål och ärende 3 § Ett mål eller ärende tas upp av den hyres- och arrendedomstol inom vars domsområde fastigheten ligger. En ansökan ska innehålla uppgift om fastig- hetsbeteckning eller fastighetens adress. Paragrafen innehåller bl.a. en forumbestämmelse för de mål och ären- den som hyres- och arrendedomstolen handlägger. Våra övervägan- den finns i avsnitt 7.4.2. Bestämmelsens första mening motsvarar beträffande ärenden i sak reglerna 1 § andra stycket och 4 § andra stycket nämndlagen. Av bestämmelsen framgår också att en ansökan, dvs. en ansökan om stämning eller en annan ansökan, ska innehålla uppgift om fastig- hetsbeteckning eller fastighetens adress. I denna del motsvarar be- stämmelsen i sak delvis nämndlagens krav på vad en ansökan ska innehålla beträffande uppgift om aktuell fastighet. 4 § I stället för vad som följer av 5 och 6 §§ lagen (1996:242) om domstols- ärenden prövas en fråga som avses i 1 kap. 7 § 3 och 4 efter ansökan som ska vara skriftlig och som bör innehålla de omständigheter som åberopas till stöd för ansökningen. Paragrafen innehåller beträffande vissa ärendetyper särregler för hur ett ärende inleds. Våra överväganden finns i avsnitt 7.4.2. Utgångspunkten är att ärendelagens bestämmelser om vad en inledande skrivelse ska innehålla ska tillämpas för de ärenden som faller inom hyres- och arrendedomstolarnas kompetens. melsen föreskrivs ett undantag från denna regel.