sou · H0B379 · 2012-12-05 00:00:00 — När det gäller företagens kostnader för den periodiska rapporteringen måste inledningsvis påpekas att de i hög grad är beroende av arten och mängden av uppgifter som och begär att företagen ska lämna. Det ingår inte i mitt Konsekvenser av utredningens förslag uppdrag att föreslå några ändringar när det gäller vilka uppgifter och får begära att företagen ska lämna. Mitt förslag om en gemensam uppgiftsinsamling kommer dock att innebära att det blir enklare och därmed mindre tidskrävande för de uppgiftslämnande företagen att lämna sina uppgifter. Några exakta uppgifter om företagens nuvarande arbetstidskostnad för den periodiska rapporteringen kan inte redovisas här. Dock kan de mätningar av vissa administrativa kostnader som gjort ge en grov uppfattning om kostnadernas storlek. Arbetstidskostnaden för rapportering enligt de föreskrifter som ingår i mätningar uppgår till 14 miljoner kr.1 Eftersom mätningen endast omfattar vissa föreskrifter är den sammanlagda kostnaden för all periodisk rapportering till betydligt högre. Den periodiska rapporteringen till via SCB är inte lika omfattande som den till , och kostnaderna därmed sannolikt något lägre. Den sammanlagda kostnaden för periodisk rapportering till både och kan mot denna bakgrund antas uppgå till någonstans . Till arbetstidskostnaderna för rapporteringen till och kommer kostnaderna för företagens egna tekniska system för att ta fram de uppgifter som ska lämnas. På samma sätt som i fråga om myndigheternas kostnader gäller att det är svårt att beräkna den kostnadsminskning för företagen som förslaget medför. Dock kan sägas att kostnadsminskningen för företagen sannolikt blir något större än den för myndigheterna. lämnar en del företag delvis liknande uppgifter både till och till . Mitt förslag ger förutsättningar för och att samordna sin uppgiftsinsamling, vilket kommer att bidra till att minska företagens uppgiftslämnarbörda. 1 Bestämmelser om periodisk rapportering i följande föreskrifter ingår i mätningen: FFFS 2002:4, 2002:10, 2007:4, 2008:14, 2008:15, 2008:16, 2008:20, 2008:21, 2008:22. Mätningen gjordes 2009. Några av bestämmelserna har numera ersatts av nya. Kostnaderna för rapportering enligt de nya föreskrifterna FFFS 2011:10, 2011:11, 2011:30, 2011:37 får antas uppgå ungefär samma belopp som rapportering enligt motsvarande enligt äldre föreskrifter. Kostnader för rapportering enligt följande föreskrifter ingår inte i det angivna beloppet: FFFS 1998:37, 2007:1, 2008:18, 2010:3, 2011:4, 2011:26. Konsekvenser av utredningens förslag Arbetskostnaden för bankerna och kreditmarknadsföretagen att upprätta den standardrapport som lämnas till en gång per kvartal uppgår till ca enligt . Liknande uppgifter lämnas till . De större företagen lämnar uppgifter till . Med en fullständig samordning på det här området skulle bankernas och kreditmarknadsföretagens arbetskostnad kunna minska med . De nya rapporteringskrav som kommer att uppställas av de europeiska tillsynsmyndigheterna, vilka inte är helt harmoniserade med ECB:s rapporteringskrav kommer dock att minska möjligheterna att i harmonisera och . Vinsterna av minskad dubbelinsamling för banker och kreditmarknadsföretag är därför mycket osäkra. På andra områden och för andra typer av företag är möjligheterna till samordning och därmed möjligheterna till kostnadsminskning liten. Till företagens administrativa kostnader hör också de tillsynsavgifter som företagen betalar till . Dessa tillsynsavgifter finansierar bl.a. den periodiska insamlingen av uppgifter från företagen. Eftersom databasen ska användas i tillsynsarbetet bör uppgiftsinsamlingen och behandlingen även i fortsättningen finansieras av företagen. Jag anser därför som tidigare nämnts att företagen ska finansiera uppgiftsinsamlingen genom tillsynsavgifterna även när överlämnar den uppgiften till SCB. Som nämnts i avsnitt 8.2.4 förväntas förslaget inte ha någon större påverkan på statens kostnader, möjligen en liten kostnadsminskning. Någon större förändring av tillsynsavgifternas storlek kan därför inte förväntas med anledning av det här förslaget. Konsekvenser av utredningens förslag Andra kostnader för företagen och nödvändiga förändringar i verksamheten lämnar företagen sina periodiska rapporter till och via olika tekniska system. Mitt förslag innebär att alla periodisk rapportering kommer att kunna göras via ett tekniskt system, SCB:s. Vid den hearing som utredningen höll , se bilaga 3 framhöll de inbjudna organisationerna att det skulle innebära en betydande förenkling för företagen om de endast behövde lämna uppgifter till en myndighet. Några uppgifter om belopp kan dock inte redovisas här vare sig när det gäller nuvarande kostnader eller förväntade kostnadsminskningar. Påverkan på konkurrensförhållanden och annan påverkan på företag Förslaget bedöms inte påverka företagens konkurrensförhållanden. Det bedöms inte heller påverka företagen på något annat sätt. Särskilda hänsyn till små företag De konsekvenser för företag som redovisas ovan innebär förenklingar och kostnadsminskningar. Det finns därför inte något skäl att undanta mindre företag från någon del av den föreslagna gemensamma uppgiftsinsamlingen. Eftersom den föreslagna regleringen avser all periodisk rapportering till och finns det inte heller någon möjlighet att ytterligare underlätta för de mindre företagen genom att utvidga regleringens tillämpningsområde. 8.2.6Förslagets överensstämmelse med skyldigheter som EU-medlem Förslaget om gemensam uppgiftsinsamling och en gemensam databas lämnas inte för att fullgöra skyldigheter som medlem i EU. Den unionsrättsliga regleringen, som kommer att innefatta direkt tillämpliga rapporteringskrav, kommer att minska möjligheterna att i harmonisera och Finans- Konsekvenser av utredningens förslag inspektionens uppgiftsinsamling, se under . Däremot kommer den föreslagna ordningen möjligen att förenkla och rapportering av uppgifter till ECB och de europeiska tillsynsmyndigheterna. 8.2.7Ikraftträdande och särskilda informationsinsatser De författningsändringar som föranleds av förslaget om gemensam uppgiftsinsamling och en gemensam databas föreslås träda i kraft . Den föreslagna ikraftträdandetidpunkten är bestämd med utgångspunkt i behovet av tid för remissförfarande och riksdagsbehandling av lagförslagen. För den samverkan som redan sker mellan och medför förändringen inte så stora praktiska konsekvenser. Detsamma gäller de företag som lämnar uppgifter inom ramen för periodiska uppgiftsinsamling. Företagen lämnar redan sina uppgifter till SCB. När det gäller periodiska uppgiftsinsamling är det rimligt att tänka sig att överföringen av denna till SCB sker successivt med början från . Den tiden ger utrymme för ändringar i den inre organisationen hos SCB och information till de uppgiftslämnande företag som berörs. De uppgiftslämnande företagen får också god tid på sig att anpassa sina tekniska system för rapportering till SCB i stället för till . Huvudansvaret för att informera de uppgiftslämnande företagen om den nya ordningen för periodisk rapportering ligger naturligtvis på . Det måste framgå av myndighetens föreskrifter om periodisk rapportering i vilka fall uppgifterna ska lämnas till SCB. Därutöver kan det vara lämpligt att i information på myndighetens hemsida och i brev eller liknande skriftlig information till företagen uppmärksamma dem på att uppgifterna ska lämnas till SCB. håller med viss regelbundenhet särskilda informationsmöten (rapporteringsdagar) för de uppgiftslämnande företagen för att informera om ändringar i den periodiska rapporteringen. Dessa tillfällen är också viktiga för att sprida informationen om den nya ordningen för uppgiftsinsamling. Konsekvenser av utredningens förslag Förslaget bedöms inte ha någon betydelse för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för de integrationspolitiska målen. 8.3Förslaget om överföring av ansvaret för den officiella statistiken för finansmarknaden 8.3.1Bakgrund och utredningens förslag I utredningens uppdrag ingår att analysera om det finns skäl att flytta ansvaret för den officiella statistiken för finansmarknaden från till SCB. Jag föreslår att ansvaret för den officiella statistiken för ämnesområdet Finansmarknad ska föras över från till SCB, se kapitel 7. En överföring av ansvaret för den officiella statistiken för finansmarknaden från till SCB påverkar inte i sig statens kostnader för statistiken. Möjligen kan en viss kostnadsminskning uppnås genom att framställningen av statistiken kan samordnas med framställningen av Nationalräkenskaperna och annan statistik hos SCB. Kommuners, landstings, företags eller andra enskildas kostnader påverkas inte av överföringen av statistikansvaret i sig. Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv medför förslaget inte några konsekvenser utöver de som eventuellt kan följa av att statistiken blir bättre på grund av de nya förutsättningarna för utveckling av statistiken som förslaget ger genom att ansvaret läggs på SCB. Som jag har redovisat i avsnitt 7.4.2 och 7.5 finansieras den officiella statistiken på finansmarknadsområdet av de företag som står under tillsyn. Den används dock inte i tillsynen. Jag anser därför att kostnaderna för den officiella statistiken på detta område ska belasta statens budget oberoende av om Konsekvenser av utredningens förslag det är eller SCB som ansvarar för den. Om mitt förslag genomförs borde SCB således tillföras medel över statens budget motsvarande kostnader för statistiken, ca . Jag anser mig inte kunna föreslå att medlen ska tas från något annan verksamhet. Jag ser därför inte någon annan lösning än att den samlade statistikverksamheten hos SCB och andra statistikansvariga myndigheter får vidkännas något lägre medelstilldelning. Det bör framhållas att det är fråga om ett mycket begränsat belopp i förhållande till kostnaden för framställningen av hela den officiella statistiken. För de företag som betalar tillsynsavgifter innebär förslaget en liten minskning av kostnaderna, eftersom kostnaderna för statistiken inte längre ska ingå i underlaget för avgifterna. Förslaget saknar betydelse för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för de integrationspolitiska målen. Förslagets genomförande föranleder en ändring i bilagan till statistikförordningen innebärande att SCB anges som statistikansvarig myndighet för de fyra statistikområdena inom ämnesområdet Finansmarknad. Den förändringen har sin betydelse genom att en del av verksamhet förs över till SCB. Författningsändringen kommer inte att påverka någon annan än de berörda myndigheterna. Det saknas därför skäl att genomföra en sådan konsekvensutredning vid regelgivning som anges i 15 a § kommittéförordningen. När det gäller det här förslaget redovisas således inte några eventuella konsekvenser av det slag som nämns i 15 a § kommittéförordningen. 9.1Förslaget till lag om databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna 1 § För övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna ska det hos finnas en särskild samling uppgifter som får behandlas för de ändamål som anges i 2 § (databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna). Bestämmelsen anger att databasen ska förvaras hos SCB och att det är en obligatorisk uppgift för SCB att hålla en databas av det slag som anges i bestämmelsen. Däremot är det och som genom föreskrifter enligt 8 och 9 §§ avgör vilka uppgifter som ska behandlas i databasen. Uttrycket behandla är i den här bestämmelsen liksom i lagen i övrigt avsett att ha samma innebörd som i PUL, se avsnitt 2.6.2. Se vidare avsnitt 5.1.4 och 6.2.1. 2 § Uppgifter får behandlas i databasen för sammanställning och analys av information som behövs i 1.Riksbankens verksamhet för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende, 2.Finansinspektionens verksamhet för tillsyn över finansiella marknader och företag, samt 3.Riksbankens, och verksamhet för framställning av statistik. I paragrafen anges för vilka ändamål uppgifter får behandlas i databasen, se avsnitt 6.2.3. Punkt 1 avser verksamhet för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende (jfr 1 kap. 2 § tredje stycket riksbankslagen). I den verksamheten får anses ingå allt arbete hos för att övervaka stabiliteten i det finansiella systemet. Punkt 2 avser verksamhet för tillsyn över finansiella marknader och företag (jfr 1 § 1 förordningen med instruktion för ). Punkt 3 avser verksamhet för framställning av statistik hos såväl och som SCB. Uppgifter insamlade enbart för statistikändamål får inte behandlas i databasen, se kommentaren till 3 §. Däremot får de uppgifter som databasen enligt 3–5 §§ får innehålla, dvs. uppgifter ursprungligen insamlade för övervakning och tillsyn, även användas för framställning av statistik. Det bör påpekas att det förhållandet att de aktuella myndigheterna får utnyttja uppgifterna endast för vissa ändamål inte påverkar allmänhetens rätt att med stöd av offentlighetsprincipen få ta del av allmänna handlingar (se t.ex. prop. 1997/98:44 s. 44). 3 § I databasen får sådana uppgifter behandlas som har samlats in med stöd av 1.6 kap. 9 § första och andra styckena lagen (1988:1385) om riksbank, 2.10 kap. 2 § lagen (2004:46) om investeringsfonder, 3.13 kap. 3 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 4.7 kap. 4 § lagen (2005:405) om försäkringsförmedling, 5.5 kap. 10 och 11 §§ lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat, 6.10 kap. 15 § första stycket och 16 § lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar, 7.23 kap. 2 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 8.8 kap. 2 § lagen (2010:751) om betaltjänster, 9.14 kap. 5 § försäkringsrörelselagen (2010:2043), 10.5 kap. 2 § lagen (2011:755) om elektroniska pengar, och 11.artikel 95, 96, 383, 403, 417, 418 och 436 av och Rådets förordning (EU) nr 000/2012 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag. I 3–5 §§ regleras databasens innehåll, se avsnitt 6.2.4. I bestämmelsen anges ett antal författningsbestämmelser som innehåller regler om skyldighet att lämna uppgifter till Endast uppgifter insamlade med stöd av dessa bestämmelser får behandlas i databasen. Uppgiftsskyldigheten avser finansinstitut och andra företag som står under tillsyn samt svenska utgivare av värdepapper. Punkt 1 avser uppgifter insamlade med stöd av 6 kap. 9 § första och andra styckena riksbankslagen. Den paragrafen innehåller bestämmelser om skyldigheten för olika aktörer att lämna uppgifter till . I första och andra styckena regleras skyldigheten att lämna uppgifter som behöver för att följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna samt för att övervaka betalningssystemets stabilitet. I tredje stycket regleras skyldigheten att lämna uppgifter som behövs för betalningsbalansstatistik och statistik över utlandsställningen. Till skillnad från i första och andra styckena gäller uppgiftsskyldigheten i tredje stycket uppgifter avsedda enbart för statistikändamål. Uppgifter insamlade med stöd av första och andra styckena får behandlas i databasen, däremot inte uppgifter insamlade med stöd av tredje stycket. Punkterna 2–10 avser uppgifter som kan samla in med stöd av bestämmelser i olika lagar om finansiella företag och marknader. Databasen är avsedd för behandling av periodiskt insamlade uppgifter, se kommentaren till 4 §, som lämpar sig för behandling med statistiska metoder. De lagrum som räknas upp i de nu berörda punkterna är sådana till vilka det är knutet dels ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten, dels en påföljd i form av förseningsavgift om uppgiftsskyldigheten inte fullgörs i rätt tid. Bestämmelser om vilka specifika uppgifter som olika företag ska lämna anges i föreskrifter som beslutar. Punkt 11 avser uppgifter som ska samla in med stöd av bestämmelser i en föreslagen EU-förordning om verksamhetskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag (kapitaltäckningsförordningen). Bestämmelser om vilka specifika uppgifter som ska lämnas anges i s.k. tekniska standarder för genomförande som Europeiska kommissionen beslutar på förslag av . Uppgifterna ska lämnas till varje medlemsstats behöriga myndighet. I är det som är behörig myndighet. Efterhand som ytterligare EU-förordningar med bestämmelser om skyldighet att lämna uppgifter till införs kan paragrafen komma att behöva kompletteras med fler punkter. 4 § Uppgifter som avses i 3 § 1–10 får behandlas i databasen endast om de har samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk rapportering. Databasen är avsedd för behandling av periodiskt insamlade uppgifter, se avsnitt 6.2.4. I paragrafen anges därför att endast uppgifter som har samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk rapportering får behandlas i databasen. Med föreskrifter avses här föreskrifter som finns i lagar, förordningar och myndighetsföreskrifter. Att föreskrifterna avser periodisk rapportering innebär att det av dem framgår med vilken periodicitet särskilt angivna uppgifter ska lämnas. Som exempel på föreskrifter om periodisk rapportering kan nämnas föreskrifter (RBFS 2010:1) om instituts rapportering av finansmarknadsstatistik och 4 kap. 1–3 §§ föreskrifter (FFFS 2007:1) om kapitaltäckning och stora exponeringar. Begränsningen till periodiskt insamlade uppgifter innebär att upplysningar som och framför allt begär in i ett särskilt fall för att få närmare kunskap om förhållandena i ett enskilt företag inte får behandlas i databasen, trots att och även i dessa fall stöder sin begäran om upplysningar på de bestämmelser som nämns i 3 §. Begränsningen till periodiskt insamlade uppgifter gäller uppgifter som har samlats in med stöd av de bestämmelser i riksbankslagen och de olika lagarna om finansiella marknader och företag som nämns i 3 § 1–10. När det gäller de bestämmelser i den föreslagna kapitaltäckningsförordningen som nämns i 3 § 11 finns det inte något behov av en sådan begränsning. De bestämmelserna i kapitaltäckningsförordningen är nämligen redan i sig utformade så att den för företagen bindande uppgiftsskyldighet som de kan ge upphov till endast kan avse periodisk rapportering. 5 § Personuppgifter får inte behandlas i databasen. Med personuppgifter avses detsamma som i personuppgiftslagen (1998:204). I paragrafen anges att personuppgifter inte får behandlas i databasen, se avsnitt 6.2.4. Med personuppgifter avses detsamma som i PUL. I 3 § den lagen definieras personuppgifter som all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. De allra flesta företag som är uppgiftsskyldiga enligt de bestämmelser som anges i 3 § är juridiska personer. Det kan dock förekomma att fysiska personer som driver verksamhet i enskild firma är uppgiftsskyldiga exempelvis enligt lagen om försäkringsförmedling. Uppgifter om sådana företag anses som personuppgifter, se avsnitt 2.6.2. 6 § ska i sin verksamhet för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende och i sin verksamhet för framställning av statistik ha direktåtkomst till uppgifterna i databasen. Paragrafen anger att ska ha direktåtkomst till uppgifterna i databasen. Se avsnitt 5.1.6 och 6.2.5. Det finns ingen legaldefinition av direktåtkomst. Den grundläggande innebörden anses dock vara att någon har direkt tillgång till någon annans register eller databaser och på egen hand kan söka efter information, dock utan att kunna påverka innehållet. Direktåtkomsten kan även ge användaren möjlighet att hämta information till sitt eget system och bearbeta den där (se t.ex. prop. 2011/12:157 s. 5 f.). Databasen kan innehålla uppgifter som har samlats in med stöd av föreskrifter beslutade av . Direktåtkomsten innebär att får tillgång även till dessa uppgifter, vilket är ett av syftena med den föreslagna regleringen. Att ska ha direktåtkomst både i verksamheten för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende och i verksamheten för framställning av statistik innebär att uppgifterna i databasen, som har samlats in för övervaknings- och tillsynsändamål, på ett enkelt sätt blir åtkomliga även i statistikverksamhet. Det omvända förhållandet – att uppgifter insamlade för statistikändamål blir åtkomliga i övervaknings- och tillsynsverksamhet – uppkommer inte, eftersom databasen inte får innehålla några uppgifter insamlade enbart för statistikändamål. 7 § ska i sin verksamhet för tillsyn över finansiella marknader och företag och i sin verksamhet för framställning av statistik ha direktåtkomst till uppgifterna i databasen. Paragrafen anger att ska ha direktåtkomst till uppgifterna i databasen på samma sätt som enligt 6 §, se kommentaren till 6 §. 8 § får meddela föreskrifter om vilka av de uppgifter som omfattas av 3 § 1 som ska behandlas i databasen och om att uppgifterna ska lämnas till i stället för till . ska samråda med och innan den meddelar sådana föreskrifter. Av 1 § framgår att det är en obligatorisk uppgift för SCB att hålla en databas av det slag som anges i den bestämmelsen. I 3–5 §§ finns bestämmelser om vilka uppgifter databasen får innehålla. Dessa uppgifter är sådana som samlas in för och övervakning och tillsyn. En förutsättning för att databasen ska få något innehåll är dock att eller meddelar föreskrifter om att databasen ska innehålla några av de uppgifter som den enligt bestämmelserna i 3–5 § får innehålla. Bestämmelsen i denna paragraf innehåller ett bemyndigande för att meddela föreskrifter om vilka av de uppgifter som nämns i 3 § 1 som databasen ska innehålla. Den uppgiftsskyldighet som anges i 6 kap. 9 § lagen om riksbank gäller en skyldighet att lämna uppgifter till . Genom den nu aktuella bestämmelsen ges möjligheten att föreskriva att vissa uppgifter i stället ska lämnas till SCB. Det ger möjlighet att överlämna arbetet med insamlingen av de uppgifter som ska behandlas i databasen till SCB. får sedan tillgång till uppgifterna genom sin direktåtkomst till databasen. Paragrafen innehåller även en bestämmelse om att innan den meddelar föreskrifter om vilka uppgifter som ska lagras i databasen ska samråda med och . Ett syfte med den nya ordning för insamling och utbyte av uppgifter mellan myndigheterna som regleras i den nya lagen är att uppgiftsinsamlingen i så hög grad som möjligt ska samordnas, både för att och ska kunna utgå från ett likartat uppgiftsunderlag när de gör sina analyser och för att förenkla för uppgiftslämnarna. Detta förutsätter att och samråder med varandra om vilka uppgifter respektive myndighet ska begära att företagen lämnar. Ett samråd måste även ske med SCB, eftersom uppgifterna även ska användas för framställning av statistik, både den officiella statistik som SCB ansvarar för och den finansmarknadsstatistik som SCB framställer på uppdrag av . 9 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om vilka av de uppgifter som omfattas av 3 § 2–11 som ska behandlas i databasen. Innan sådana föreskrifter meddelas ska samråd ske med och . I 3–5 §§ finns bestämmelser om vilka uppgifter databasen får innehålla. Bestämmelsen i denna paragraf innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka av de uppgifter som nämns i 3 § 2–11 som databasen ska innehålla, se kommentaren till 8 §. Eftersom till skillnad från är en myndighet under regeringen har bemyndigandet utformats på ett delvis annorlunda sätt än i 8 §. Den uppgiftsskyldighet som anges i de bestämmelser som nämns i 3 § 2–11 gäller en skyldighet att lämna uppgifter till . I denna paragraf ges möjligheten att föreskriva att uppgifter i stället ska lämnas till SCB, se kommentaren till 8 §.