sou · H0B379 · 2012-12-05 00:00:00 — systemet för finansiell tillsyn (ESFS) tillsammans med (), den gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna och de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. I är det som är behörig myndighet.7 De europeiska tillsynsmyndigheternas uppgifter Till de tre europeiska tillsynsmyndigheternas uppgifter hör att bidra till upprättandet av gemensamma standarder och metoder för reglering och tillsyn, bidra till en konsekvent tillämpning av rättsligt bindande unionsakter samt övervaka och bedöma marknadens utveckling.8 För att fullgöra sina uppgifter ska myndigheterna bl.a. utarbeta förslag till s.k. tekniska standarder för tillsyn och för genomförande samt samla in nödvändiga uppgifter om finansinstitut.9 Tekniska standarder antas av kommissionen genom en förordning eller ett beslut10 och blir därigenom bindande och direkt tillämpliga i medlemsstaterna. De europeiska tillsynsmyndigheternas befogenheter preciseras närmare i ett antal sektorsdirektiv. I sektorsdirektiven anges ett antal områden inom vilka tillsynsmyndigheterna får utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn. Det gäller exempelvis skyldigheten att lämna uppgifter i samband med förvärv av kvalificerade andelar i kreditinstitut och i samband med etablering av en filial till ett kreditinstitut i en annan medlemsstat. Däremot innehåller sektorsdirektiven inte några bestämmelser om periodisk rapportering av uppgifter om företagens verksamhet. 7De behöriga myndigheterna namnges inte i förordningarna. I stället definieras de behöriga myndigheterna med hänvisning till ett stort antal direktiv efter de uppgifter som de enligt nationell lagstiftning anförtrotts inom de olika direktivens tillämpningsområden. 8En mer detaljerad beskrivning av myndigheternas uppgifter finns i artikel 8.1 av var och en av förordningarna (EU) nr 1093–1095/2010. 9Se artikel 8.2 a och b och av förordningarna (EU) nr 1093–1095/2010. 10Se artikel 10.1 och 4 samt 15.1 och 4 av förordningarna (EU) nr 1093–1095/2010. Nya bestämmelser om uppgiftslämnande Europeiska kommissionen har lagt fram ett förslag till ett nytt sektorsdirektiv, kapitaltäckningsdirektivet11, som ska ersätta två tidigare direktiv. Kommissionen har även lagt fram ett förslag till en förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag (kapitaltäckningsförordningen)12 som innehåller bestämmelser om skyldighet för företagen att återkommande lämna uppgifter om sin verksamhet. Bestämmelser om uppgiftsskyldigheten finns i artiklarna 95, 96, 383, 403, 417, 418 och 436 i förordningen. Rapporteringen ska ske till medlemsstaternas behöriga myndigheter. får enligt förslaget i uppgift att utarbeta tekniska standarder för genomförande avseende rapporteringsformat, intervall och datum för rapporteringen samt IT-lösningar för rapporteringen. Kommissionen ges befogenhet att genom förordning anta sådana tekniska standarder för genomförande. Kommissionens förordning med teknisk standard blir direkt tillämplig i . Förordningen (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik innehåller bestämmelser om utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik. Det europeiska statistiksystemet (ESS) beskrivs i förordningen som ett partnerskap mellan gemenskapens (numera unionens) statistikmyndighet, dvs. kommissionen (), och de nationella statistikbyråerna och andra nationella myndigheter som i medlemsstaterna ansvarar för att utveckla, framställa och sprida europeisk statistik (artikel 4). Den europeiska statistiken definieras enligt förordningen i programmet för europeisk statistik (artikel 1). Det nuvarande programmet13 gäller för perioden –2012. 11KOM(2011) 453 slutlig. Den fullständiga rubriken för det föreslagna direktivet är och rådets direktiv om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag samt om ändring av och rådets direktiv /87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat. 12KOM(2011) 452 slutlig. 13Europaparlamentets och rådets beslut nr 1578/2007/EG av om gemenskapens statistiska program 2008–2012. Kommissionen har lagt fram ett förslag till ställs inriktningar, huvudområden och mål för åtgärder som planeras för perioden. Det pekas också ut viktiga initiativ för utvecklingen av den europeiska statistiken . I förordningen definieras statistik som kvantitativ och kvalitativ, aggregerad och representativ information som beskriver en gemensam egenskap hos en bestämd population. Konfidentiella uppgifter definieras som data som gör det möjligt att antingen direkt eller indirekt identifiera de statistiska objekten och därmed röja uppgifter om enskilda. För att avgöra om ett statistiskt objekt kan identifieras ska alla relevanta sätt som en utomstående rimligen kan använda för att identifiera det statistiska objektet beaktas (artikel 3). Bestämmelser om statistisk konfidentialitet finns i artiklarna 20–26. Syftet med bestämmelserna är att se till att konfidentiella uppgifter används uteslutande för statistiska ändamål och att förhindra otillåtet röjande. Konfidentiella uppgifter som erhållits uteslutande för framställning av europeisk statistik ska användas av nationella myndigheter och uteslutande för statistiska ändamål såvida inte det statistiska objektet otvetydigt har gett sitt medgivande till att de används för andra ändamål (artikel 20). Konfidentiella uppgifter får under vissa förutsättningar överföras mellan de myndigheter som ingår i ESS och ECBS, se avsnitt 2.7.1. All annan överföring ska godkännas av den myndighet som samlat in uppgifterna (artikel 21.1–21.3). Nationella bestämmelser om statistisk konfidentialitet får inte åberopas för att hindra överföring av konfidentiella uppgifter till myndigheter som ingår i ESS och ECBS om överföringen föreskrivs i en rättsakt från och rådet som har antagits enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet (artikel 21.4). och rådets förordning om programmet för europeisk statistik 2013– 2017, KOM(2011) 928 slutlig. 3Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna Enligt direktiven ska utredningen analysera hur uppgifterna till finansmarknadsstatistiken samlas in samt hur de överförs mellan myndigheterna. En redogörelse för den nuvarande rättsliga regleringen finns i kapitel 2. I detta kapitel redogörs för och av uppgifter för övervakning, tillsyn och statistik samt för SCB:s roll i uppgiftsinsamlingen och produktionen av statistik. Kapitlet innehåller också en redogörelse för hur de insamlade uppgifterna utväxlas mellan myndigheterna. I kapitel 4 analyseras vilka problem som finns enligt den nuvarande ordningen för uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna. Den insamling av uppgifter som gör med stöd av 6 kap. 9 § riksbankslagen har tre syften. Det första är att uppgifterna ska tjäna som underlag för penningpolitiska beslut. Det andra syftet är att de ska kunna användas för övervakning av stabiliteten i det finansiella systemet. Det tredje syftet är produktion av statistik. Statistikproduktionen resulterar i de av SCB framställda statistikprodukterna finansmarknadsstatistik och Betalningsbalansen inklusive utlandsställning. Dessutom publicerar statistik över bl.a. makroindikatorer, om- Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna sättningen på valuta-, penning- och obligationsmarknaderna samt balansräkning. Med hänsyn till utredningens uppdrag är det i första hand de uppgifter till finansmarknadsstatistik som används för övervakningen av den finansiella stabiliteten som här är av intresse. Även Betalningsbalansstatistiken berörs, eftersom den ingår i samarbetet mellan och . Den viktigaste kategorin av uppgiftslämnare är de drygt 170 monetära finansinstituten. innefattar banker, bostadsinstitut, finansbolag, kommun- och företagsfinansierande institut, monetära värdepappersbolag och monetära investeringsfonder (penningmarknadsfonder). De är liksom andra företag som står under tillsyn skyldiga att lämna uppgifter till . Instituten lämnar uppgifter en gång , kvartal eller år. De institut som har större balansomslutning lämnar uppgifter med tätare intervall än de som har mindre balansomslutning. Insamling sker från de institut som svarar för av institutens sammanlagda balansomslutning. är det 32 institut som lämnar uppgifter och 68 institut som lämnar uppgifter en gång per kvartal. Övriga 71 institut lämnar uppgifter en gång . Svenska utgivare av värdepapper En annan kategori uppgiftslämnare är svenska utgivare av värdepapper. De värdepappersutgivare som omfattas är sådana som ger ut andra värdepapper än aktier och derivatinstrument. Företag med utländska motparter eller utländska tillgångar eller skulder Andra som är skyldiga att lämna uppgifter är de som utfört transaktioner med utländska motparter eller hållit tillgångar eller skulder med utlandsanknytning. Skyldigheten avser uppgifter till Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna Det kan röra sig om både juridiska och fysiska personer. I praktiken riktar sig uppgiftsinsamlingen emellertid endast till juridiska personer. Uppgiftslämnarna till betalningsbalansstatistiken är i huvudsak stora finansiella och ickefinansiella företag med omfattande handel eller finansiella förhållanden med utlandet. Det handlar t.ex. om de monetära finansinstituten, försäkringsbolagen, pensionsfonder, industriföretag etc. Det förekommer dock några s.k. urvalsundersökningar där också mindre och medelstora företag kan vara uppgiftslämnare. samlar inte enbart in uppgifter från dem som är uppgiftsskyldiga enligt riksbankslagen. köper även in uppgifter från fastighetsmäklare och olika informationsföretag. 3.1.3Vilka uppgifter samlas in? finansmarknadsstatistik består av uppgifter om svenska monetära finansinstitut och de finansiella marknaderna. De uppgifter som samlas in ger en bild av Den övergripande strukturen av de monetära finansinstitutens tillgångar och skulder Utvecklingen av penningmängd och kreditgivning (in- och utlåning) De monetära finansinstitutens balansräkningar De monetära finansinstitutens räntesättning Värdepappersmarknaden (emission av värdepapper) Uppgifterna samlas in på institutsnivå. Det innebär att uppgifter samlas in om exempelvis en banks utlåning, bl.a. uppdelad på olika sektorer. Däremot kan inte uppgifter om bankens enskilda låntagare särskiljas. Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna Uppgifter till Betalningsbalansstatistiken hämtas från en mängd olika undersökningar. Till största delen handlar det om uppgifter från de rapporterande företagens egna resultat- och balansräkningar. Från bankerna förekommer också rapportering som avser kunders affärer med utlandet. Ett exempel på detta är när bankerna agerar som mellanhand mellan sina svenska och utländska kunder vid värdepappersaffärer. samlar även in andra uppgifter, bl.a. likviditetsdata från bankerna, uppgifter om fastighetsförsäljningar, uppgifter om bankers och företags utländska finansiering, uppgifter om prisutvecklingen för handeln med finansiella tillgångar samt uppgifter om omsättningen på penning- och obligationsmarknaden. har gett SCB i uppdrag att producera både betalningsbalansstatistik och finansmarknadsstatistik, se avsnitt 2.4.1. Både finansmarknadsstatistik och Betalningsbalansstatistiken redovisas , kvartal och år. Statistiken offentliggörs på SCB:s hemsida. De insamlade uppgifterna lagras i en databas hos SCB. Uppgifterna blir tillgängliga för genom att SCB:s databas automatiskt kopieras till en databas hos , s.k. replikering. SCB samlar på uppdrag in uppgifter från de uppgiftsskyldiga. Förutom dessa uppgifter behövs vissa enstaka kompletterande uppgifter från ett tiotal olika källor, varav cirka hälften hämtas från . Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna emitterade värdepapper hämtas från SCB:s s.k. BAST-statistik1 och Offentlig ekonomi samt och Riksgäldens hemsidor. Därutöver används uppgifter på aggregerad nivå om försäkringsbolags innehav av bankcertifikat, emittenter av aktier efter sektor samt balansräkning för penningmarknadsfonder som finns hos SCB. Betalningsbalans är en statistisk redovisning av samtliga transaktioner som ett land har med omvärlden. Utlandsställning är en redovisning av samtliga finansiella tillgångar och skulder ett land har mot omvärlden. De kan liknas vid ett lands resultat- och balansräkning mot andra länder. Betalningsbalansen redovisas i tre huvudaggregat: Bytesbalans, Kapitalbalans och Finansiell balans. Förutom de uppgifter som samlas in av SCB samlar själv in uppgifter för den finansiella övervakningen från olika källor. Uppgifter avseende likviditetsdata tas in från bankerna. Vid behov tas aktuella uppgifter fram och gör beräkningar av mått och nyckeltal. köper fastighetsmäklarstatistik; avseende bostadsmarknaden och kvartalsvis avseende kommersiella fastigheter. Uppgifterna används för finansiell analys och bearbetas till nyckeltal. Uppgifter om värdepapper är ett centralt underlag för övervakningen av den finansiella stabiliteten. köper uppgifter om värdepapper från externa informationsföretag. Uppgifterna innehåller emissionsstatistik från hela världen. hämtar on-line de uppgifter som behövs vid olika tillfällen. Prisutvecklingen för handeln med finansiella tillgångar följer genom att köpa uppgifter från ett externt informationsföretag. 1 Balansstatistik för icke finansiella företag (BAST) visar företagens finansiella tillgångar och skulder i form av ställningsvärden och transaktioner. Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna samlar också in uppgifter om omsättningen på penning- och obligationsmarknaden från bankerna, vilka inrapporteras . Sammanställningar av uppgifterna publiceras och lagras i en databas, vilken används för eget bruk. 3.1.5Annan användning av uppgifterna De uppgifter som samlas in av SCB på uppdrag används även för rapportering till olika internationella organ såsom , , , IMF, och . Det är i praktiken SCB som utför denna rapportering. Det finns en speciell procedur för att överföra statistiken till de internationella organisationerna som innebär att all data skickas från SCB till som i sin tur verkställer sändningarna. Ursprungligen utvecklades denna procedur för den statistik som skickades till ECB. Därefter har metoden kommit att användas för i princip all statistik som ansvarar för. av uppgifter har två syften. Det ena är tillsyn i vid mening. I det arbetet ingår att besluta om regler för finansiella företag och att pröva ansökningar om tillstånd av olika slag. I tillsynsarbetet används både uppgifter som samlats in om olika aktörer på de finansiella marknaderna och sammanställningar av uppgifter om större eller mindre delar av det finansiella systemet. Det andra syftet med uppgiftsinsamlingen är produktion av statistik. statistikproduktion innebär att samlar in och sammanställer uppgifter om finansmarknaden och sedan publicerar de sammanställda uppgifterna. Många uppgifter används både i tillsynsverksamheten och för statistikproduktionen. Vissa uppgifter används enbart för statistikändamål. Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna ansvarar för tillståndsprövning, regelgivning och tillsyn när det gäller finansiella marknader och finansiella företag. Tillståndsplikt gäller för företag som erbjuder finansiella tjänster till allmänheten. får efter bemyndigande från regeringen besluta bindande föreskrifter för finansiella företags verksamhet. beslutar även allmänna råd, som inte är bindande. har beslutat föreskrifter och allmänna råd om exempelvis storleken på finansiella företags kapital, spridning av risker i portföljer samt intern kontroll och riskhantering. Huvuddelen av de uppgifter som samlar in från finansiella företag används först och främst för tillsynen. De insamlade uppgifterna är även av betydelse för regelgivningen. är förutom en tillsynsmyndighet även statistikansvarig myndighet för den officiella statistiken inom ämnesområdet Finansmarknad. Frågan om ansvaret för den officiella statistiken för det området behandlas närmare i kapitel 7. framställer åtta statistikprodukter som utgör officiell statistik. Banker och kreditmarknadsföretag, tillgångar och skulder Investeringsfonder, tillgångar och skulder Finansräkenskaper, kvartal och år Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna Utöver detta produceras fem statistikprodukter som inte utgör officiell statistik. Kvartalsstatistik för vissa värdepappersbolag De som lämnar uppgifter inom ramen för är de företag som står under tillsyn. Det gäller företag som erbjuder finansiella tjänster till allmänheten. Företagen delas i tillsyn in i följande kategorier. De allra flesta av de företag som tillsyn omfattar är juridiska personer. Några är dock fysiska personer som bedriver sin verksamhet i enskild firma. För försäkringsmedlare gäller för närvarade inte något krav på periodisk rapportering av finansiell information. Av alla de företag som tillsynen omfattar är det ca 500 som regelbundet lämnar finansiell information till . Antalet rapporterande enheter är dock fler, knappt 1 600. Det beror framför allt på att varje fond hos de företag som förvaltar värdepappersfonder lämnar egna rapporter. 2 Inom ramen för Excessive Defecit Procedure (EDP) ska lämna uppgifter till Europeiska kommissionen angående den offentliga sektorns skulder. Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna 3.2.3Vilka uppgifter samlas in? har meddelat detaljerade föreskrifter för olika kategorier av företag med bestämmelser om periodisk rapportering av finansiella uppgifter till , se avsnitt 2.2.4. Föreskrifter om periodisk rapportering finns för företag inom alla de kategorier som nämndes i avsnitt 3.2.2 utom försäkringsförmedlare. För olika kategorier av företag gäller olika rapporteringsplaner. Försäkringsbolagen lämnar flest rapporter, upp till 19 rapporter , medan andra företag som fondbolag av olika slag endast lämnar 2–3 rapporter . De periodiska rapporterna består sammanlagt av närmare 23 000 variabler. Som ett exempel på uppgifter som samlas in kan nämnas att från banker, kreditmarknadsföretag och värdepapperbolag samlas uppgifter in om deras balans- och resultaträkningar. Uppgifter om bl.a. utlåning samlas in nedbrutet till olika mindre kategorier, exempelvis hur utlåningen till icke-finansiella företag fördelar sig på olika branscher. Ad-hoc-insamlingar, kvartalsrapporter m.m. Förutom de uppgifter som samlas in via det periodiska inrapporteringssystemet använder sig också av andra uppgifter som inhämtas i det löpande tillsynsarbetet. Det rör sig dels om insamlingar som sker regelbundet bl.a. gällande likviditetsrisker och kreditrisker, dels insamlingar som sker ad-hoc- mässigt som till exempel uppgifter om stora exponeringar från instituten och insamling av uppgifter från kvartalsrapporter från instituten samt vissa bakgrundsdata. genomför årliga bolåneundersökningar. Vid dessa undersökningar samlas detaljerade uppgifter in från banker om enskilda bolånekunders inkomster och skulder. Även kvalitativa frågor ställs. Bolåneundersökningarna syftar dels till att ge underlag för bedömningar av hushållens förmåga att hantera sin Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna skuldsättning vid ett högre ränteläge eller en sämre konjunktur, dels att bedöma de enskilda institutens bostadsutlåning bl.a. avseende kreditbedömning och riskbenägenhet. samlar även in andra uppgifter. Här kan nämnas transaktionsrapportering för kontroll av marknadsmissbruk. egen insamling och statistikproduktion sköter själv insamling av uppgifter från företagen med undantag för vissa uppgifter från försäkringsbolag. Alla uppgifter inom ramen för den periodiska rapporteringen lämnas i elektronisk form via internet. Rapporterna överförs i krypterad form till värdedatabas. Därefter granskas uppgifterna och felaktigheter korrigeras efter kontakt med uppgiftslämnarna. Huvuddelen av uppgifterna används för både tillsynsändamål och statistikändamål. Två rapporter avseende försäkringsstatistik som enbart används för statistikändamål lämnas direkt till SCB. Övriga rapporter använder i sin tillsynsverksamhet. Uppgifter ur dessa rapporter lämnas även till SCB för den statistikproduktion som gett SCB i uppdrag att utföra. producerar även viss statistik i egen regi. Det gäller statistikprodukterna , Kreditmarknadsbarometern och Kapitalbarometern. Uppgifter från av uppgifter lämnas som nämnts till SCB för den statistikproduktion som gett SCB i uppdrag att utföra. Uppdraget till SCB omfattar de statistikprodukter som tar fram för att fullgöra sitt ansvar för den officiella statistiken, samt Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna Kvartalsstatistik för socialförsäkringsfonder och . Utöver de uppgifter som lämnar hämtar SCB uppgifter från olika källor. Indata till Finansräkenskaperna hämtas till stor del från statistik som SCB har samlat in, t.ex. statistik över hushållens ekonomi, Balansstatistik för icke finansiella företag (BAST), Kommuners och landstings tillgångar och skulder, uppgifter från socialförsäkringssystemet och hushållens icke-vinstdrivande organisationer, men även uppgifter från finansmarknadsstatistik och uppgifter från ingår. Dessutom hämtas vissa uppgifter från , , , , OMX m.fl. SCB hämtar också uppgifter till Sparbarometern från andra undersökningar. För Aktieägarstatistiken erhåller SCB uppgifter från om samtliga aktier noterade i , vilka sedan kompletteras med strukturdata från SCB:s befolkningsstatistik, företagsdatabasen och den tidigare nämnda statistiken över hushållens ekonomi. Statistikprodukterna företag, Investeringsfonder och Försäkringsbolagens kapitalplaceringar respektive Försäkringsbolagens årsredovisningar bygger alla huvudsakligen på tillsynsuppgifter som samlats in av . Statistiken över bygger också till en del på uppgifter från finansmarknadsstatistik. Dessutom samlar SCB kvartalsvis in uppgifter via enkät på uppdrag av avseende Kvartalsstatistik socialförsäkringsfonder (AP-fonder och PPM), uppgifter från försäkringsbolagen samt för vissa värdepappersbolag. Uppgifter samlas också in halvårsvis från , Riksgälden, Kammarkollegiet och . De används för att i redovisa den offentliga sektorns sparande och bruttoskuld enligt EU:s konvergenskriterier. 3.2.5Annan användning av uppgifterna SCB använder vissa uppgifter från tillsynsverksamhet för produktionen av finansmarknadsstatistik. Uppgiftsinsamling och överföring av uppgifter mellan myndigheterna För att framställa Nationalräkenskaperna har SCB behov av vissa uppgifter ur Finansräkenskaperna. 3.3Överföring av uppgifter mellan myndigheterna 3.3.1Överföring av uppgifter mellan och och utbyter uppgifter inom ramen för det samråd som sker i frågor som har samband med betalningssystemets stabilitet och tillsynsverksamhet, se avsnitt 2.1.1 och 2.1.2. lämnar räntestatistik och likviditetsdata till , se avsnitt 3.1.3. lämnar sina bolåneundersökningar till , se avsnitt 3.2.3. Utöver detta lämnar vissa uppgifter som samlats in i tillsynsverksamheten till som använder för rapportering till ECB (Consolidated banking data). 3.3.2Överföring av uppgifter mellan och lämnar endast några få uppgifter till SCB (för Finansräkenskaperna). Däremot lämnar SCB ett stort antal uppgifter till . Det rör sig om alla de uppgifter som SCB samlar in på uppdrag. De insamlade uppgifterna lagras i en databas hos SCB. Som nämnts i avsnitt 3.1.4 blir uppgifterna tillgängliga för genom att SCB:s databas automatiskt kopieras till en databas hos , s.k. replikering. 3.3.3Överföring av uppgifter mellan och lämnar en mängd uppgifter till SCB. Det gäller uppgifter som samlar in i sin tillsynsverksamhet. Sådana uppgifter lämnas till SCB för statistikproduktion. SCB lämnar vissa uppgifter till om vilka typer av säkerhet som lämnas för en del av bankernas och kreditmarknadsföretagens utlåning. Uppgifterna härrör från den in-