sou · H0B323 · 2012-04-11 00:00:00 — Slutligen bör tilläggas att grunden till ett lyckat arrangemang är att besökarnas behov och trygghet blir uppfyllt. Tonvikten läggs därför mycket på att underlätta för supportrarna/besökarna att besöka arrangemanget utifrån tesen att nöjda supportrar förorsakar mindre och färre ordningsstörningar. Servicen till våra besökare är därför alltid högt prioriterad. Ordningsvakter med särskild utbildning för att få arbeta vid högriskmatcher bör i ökad utsträckning ges riksförordnande. Publikvärdar och ordningsvakter är viktiga aktörer i samband med matcher och deras arbete förtjänar att redovisas närmare. Jag har inhämtat underlag från Fotboll och . Det finns ett antal olika personalkategorier som nyttjas i samband med idrottsarrangemang. Det krävs en god organisation för trygg- het, service och trivsel för att ett arrangemang ska bli säkert. Av dessa anledningar nyttjas därför olika personalkategorier med olika roller och ansvarsuppgifter: Arenapersonal/värdar, visitations- personal, publikvärdar, VIP-värdar, sjukvårdsgrupper och ordnings- vakter. I denna översiktliga beskrivning av personal kommer främst Redovisning av aktörernas agerande i samband beröras publikvärdar och ordningsvakter samt något om visitations- personal. Publikvärdar och visitationspersonal kan i många fall vara från samma personalkategori, innebärandes att man ena matchen fungerar som en publikvärd och den andra matchen som en visitatör. Det kan också förhålla sig så att visitatören under samma arrangemang ändrar sin roll till att bli publikvärd då matchen startat och all publik kommit in på arenan. Det bör också betonas att det kan variera huruvida publikvärden och/eller visitationspersonal erhåller ersättning för sitt arbete. Inte sällan utgörs publikvärdar och visita- tionspersonal av helt ideell personal, men i takt med att kravbilden skärps år avseende dessa funktioner är det relativt vanligt att ersättning förekommer. Ordningsvakter måste ha ett anställ- ningsförhållande och får alltså inte arbeta ideellt, varför ersättning alltid utbetalas till dessa personer. Ledning av personal sker genom att en person utses som publik- värdssamordnare och ytterligare en har hand om ordningsvakterna såsom en ordningsvaktssamordnare. Samordnarna sitter i den s.k. ledningshytten med representanter för polisen, räddningstjänst och gästande lags motsvarigheter (om sådana finns). Samordnarna sam- verkar med framförallt polisens representant (oftast arenabefäl) vid ingripanden av allehanda slag. Samverkan och förståelse för olika åtgärder är av största vikt för att ett arrangemang ska genomföras med så liten påverkan som möjligt säkerhetsmässigt. Dessa sam- ordnare (i fall publikvärdssamordnaren) handhar även de sjukvårdsgrupper som tjänstgör för publikens trygghets skull. Normalt finns det två sjukvårdsgrupper om vardera tre sjukvårds- utbildade personer för att kunna erbjuda publiken snabb hjälp vid en akutsituation. För att kunna arbeta som publikvärd på idrottsarrangemang krävs att man genomgått en publikvärdsutbildning. Utbildningen görs av klubbarna och innehåller följande delar: Introduktion och genomgång av arrangemanget och den egna arenans förutsättningar Redovisning av aktörernas agerande i samband Genomgång av olika aktörers roll och funktion på arenan Lagstiftnings- och juridikfrågor samt konkreta exempel på situationer där frågorna är särskilt viktiga Exempel på olika kritiska scenarier Genomgång av evakueringsmanualerna och standardrutiner vid evakuering av arenan Publikvärden är arrangörens representant gentemot besökaren. Det är oftast publikvärden som är besökarens första kontakt med arrangören vid besöket till idrottsarrangemanget. Givetvis följer av detta att publikvärden alltid ska uppträda korrekt och föredömligt. Publikvärdens roll är primärt att ge service till publiken för att tillse så hög trivselfaktor som möjligt. Publikvärden måste därför alltid ha god kännedom om arenans utformning för att kunna besvara frågor om exempelvis sektioner, platser, toaletters placering, närmsta uttagsautomat, närmsta kiosk m.m. Vid extraordinära händelser har publikvärdsorganisationen en mycket viktig roll vid samverkan med polis, räddningstjänst och ordningsvakter. Publikvärdarna spelar även en viktig roll när det gäller att fungera som arrangörens ögon på plats ute på läktarna. Ordnings- störare eller personer som på annat sätt uppträder olämpligt kan lättare identifieras och rapporteras till närmaste chef. Inte sällan är det, om det anses lämpligt av publikvärdssamordnaren, publik- värden som står för den första åtgärden från arrangörens sida vid lindrigare ordningsstörningar. Det är dock viktigt att betona i detta sammanhang att publikvärden inte förväntas ingripa vid ordnings- störningar utan snarare rikta in sig på att inte oskyldiga ska hamna i kläm. Ingripandeåtgärderna hänförs till ordningsvakterna och polisen. Publikvärdarna är strukturerade i olika grupper med enskilda ansvarsområden och arbetsuppgifter. Närmare specifikation om arbetsuppgifter varierar från match till match och framgår av den matchspecifika arbetsorder som publikvärdssamordnaren eller säker- hetsansvarig tar fram. En i gruppen är publikvärdsgruppchef och ansvarar för hela gruppen. En grupps storlek varierar mellan 5–10 publikvärdar. Kommunikation mellan publikvärdsgruppchefen och publikvärdssamordnaren (och/eller säkerhetsansvarig) sker genom radiosamband på en dedikerad radiokanal. Redovisning av aktörernas agerande i samband Publikvärdsarbetets huvudsakliga mål är att vid alla tillfällen erbjuda publiken trygghet, service och trivsel. För att uppnå detta finns ett antal riktlinjer: All publik ska erbjudas optimal service och mottas med vänligt bemötande Publikvärden ska upprätthålla en säkerhetsberedskap med betoning på brand, sjukvård och utrymning Publikvärden ska genom sitt uppträdande förebygga att ord- ningsstörningar uppstår Publikvärden ska i samverkan med räddningstjänst, polis, ord- ningsvakter och arenapersonal lösa uppkomna situationer Publikvärden har inte som sin uppgift att gripa ordningsstörare eller ingripa för att avstyra en ordningsstörning Slutligen bör något nämnas om publikvärdens klädsel. Eftersom publikvärden är arrangörens naturliga kontakt med publiken ska publikvärden vara lätt att känna igen. Därför bär alla publikvärdar liknande kläder (såsom jacka/väst, svarta byxor, svarta skor osv.). Det ska även tydligt framgå genom text på klädseln att man är Utöver publikvärdar (och annan värdpersonal) nyttjas ordnings- vakter. Deras roll kan i många fall överensstämma med publik- värdarnas, då fokus även här kan ligga på service, trygghet och trivsel. Ordningsvakten villkoras inte sällan med ett lägsta antal som arrangören måste engagera i samband med villkorsgivningen från polismyndighetens sida. Detta lägsta antal får aldrig under- stigas, utan måste alltid tillmötesgås. De ordningsvakter som tjänstgör på fotbolls- och hockeymatcher genomgår en klubbintern utbildning på samma sätt som publikvärdarna. Dock ligger fokus på lagstiftnings- och juridiska frågor samt arbetsmetodik och samverkan med exempelvis polismyndigheten. Polis är alltid per definition (enligt lagen om ordningsvakter) ordningsvaktens förman, vilket innebär att ordningsvakt är skyldig att följa de direktiv som polisen delger ordningsvakten. Härav följer att samverkan på ledningsnivå, mellan ordningsvaktssamordnare och polisens representant i lednings- hytten, är ytterst viktig och fundamental i arbetet vid en match. Redovisning av aktörernas agerande i samband På liknande sätt som gäller publikvärdarna, är ordningsvakterna strukturerade genom olika grupper med olika ansvarsområden och uppgifter. Gruppernas ansvar och uppgifter styrs via den match- specifika arbetsorder som ordningsvaktssamordnaren och/eller säkerhetsansvarig tar fram. Gruppen leds av en ordnings- vaktsgruppchef och gruppen varierar mellan 3–10 ordningsvakter (beroende på behov). Ordningsvaktssamordnaren har ett radio- samband på dedikerad radiokanal med ordningsvaktsgruppchefen. Ordningsvaktens fokusområden ligger på att ingripa (om det anses lämpligt) när ordningsstörningar eller brott inträffar. Anled- ningen till att det förhåller sig på detta sätt är att ordningsvakterna besitter en annan utbildning (genom ordningsvaktsutbildningen) och skyddsutrustning än vad en publikvärd besitter. När för- hållandena tillåter arbetar givetvis ordningsvakterna på liknande sätt som publikvärdarna då det gäller att erbjuda publiken service. Ordningsvakterna har likväl en stor betydelse då det gäller dialog och kommunikation för att förebygga att situationer överhuvud- taget uppstår. Enligt de nya föreskrifter som gäller (FAP 692:1) finns bestämmelser om vilken klädsel som ordningsvakten ska ha samt att det krävs en vidareutbildning att tjänstgöra i samband med idrottsarrangemang vid klassificeringen högrisk (klassificeringen bestäms av polismyndigheten). Den uniform som tagits fram av klubbarna i samråd med har därmed upphört att gälla och ersatts av annan uniformsutformning. Därtill har en möj- lighet för ordningsvakten att utföra visitation lagts till, om det anses lämpligt och behövligt, vilket inte var en möjlighet enligt tidigare gällande tolkning av lagstiftningen (visitationen fick endast ske om lagstöd för åtgärden förelåg – alltså inte i förebyggande syfte). Ordningsvakten måste vara utbildad och förordnad av polis- myndigheten för att få tjänstgöra som ordningsvakt. Härutöver krävs en vidareutbildning för att få tjänstgöra under högrisk- matcher. Ordningsvakten har en serviceuppehållande funktion på liknande sätt som publikvärden, dock med tillägg att om något händer ska ordningsvakten kunna ingripa vid ordningsstörningar och/eller brott. Ordningsvakten lyder därtill under polisens för- Redovisning av aktörernas agerande i samband mannaskap, varför ordningsvakten har en skyldighet att följa polisens direktiv och anmaningar vid sin tjänsteutövning. Ordningsvakten har ett förstärkt tjänstemannaskydd vid sin myndighetsutövning, till skillnad från publikvärden som inte har något förstärkt skydd i detta avseende. Det ska också noteras att en nära samverkan med exempelvis polisen sker inför matcharrangemang, i synnerhet högriskmatcher, för att i möjligaste mån undvika situationer där ordningsstörningar kan inträffa. Vid ingripanden i publikmiljöer finns det också en mycket viktig samverkan, då olika principer kan komma att påverka arbetssättet (exempelvis behovs- och proportionalitetsprincipen). I korthet kan därför nämnas att ingen åtgärd sätts in (förutom akuta åtgärder) utan att först ha förankrats mellan arrangören och polisen, förutom i fall där polisen självmant anser sig nödgad att kliva in och ibland överta arrangörsskapet. Dessa fall är dock extremt ovanliga men nämns ändå då det inträffat. Det planeringssystem som byggts upp i framför allt förefaller stabilt och väl genomtänkt. De förbättringar jag i det följande föreslår ryms inom ramen för detta system. I ett avseende krävs troligen en översyn, nämligen att skapa en likformighet över landet. Detta är en uppgift för och . På mindre orter, som kanske bara har en enstaka högriskmatch , kan det vara svårt att få fram tillräckligt antal ordningsvakter som har den särskilda utbildningen, då det av kostnadsskäl inte lönar sig att gå denna utbildning. Ett alternativ är att fler ordningsvakter får ett riksförordnande och därmed kan arbeta på olika arenor runtom i . Redovisning av aktörernas agerande i samband 9.4Polisens åtgärder i samband med matcher Det uppbyggda planeringssystemet förefaller stabilt. Mina samlade förslag ryms inom detta system. En nationell likformighet bör eftersträvas. Jag har från i inhämtat informa- tion kring dess arbete i samband med en högriskmatch respektive en lågriskmatch. Högriskmatch: Operativa samordningsenheten bereder, planerar och samordnar länsgemensamma operativa händelser, där en hög- riskmatch placeras in. Operativa avdelningens chef utser för kom- mande högriskmatcher en kommenderingschef och en biträdande. Dessa samverkar med varandra och knyter till sig en stabs- organisation och en polisinsatschef och en biträdande, vilka även ska verka under matchens genomförande. Vid Operativa samordningsenheten finns en permanent supporter- polisgrupp, vilken har två lagansvariga för varje större idrottsklubb. De lagansvariga har kontinuerligt formella och informella kontakter och möten med arrangörer, dess säkerhetsorganisationer, supporter- klubbar och enskilda supportrar. innan högrisk- matchen intensifieras arbetet. Till Supporterpolisgruppen inkommer även fortlöpande kri- minalunderrättelseinformation via interna och externa kanaler. Erfarenheter från tidigare idrottsarrangemang beaktas. All inhämtad information samlas ihop och via Operativa avdelningens analytiker framarbetas en hotbildsanalys, som till stor del ligger till grund för polisarbetets utförande. Hotbildsanalyserna kan under tidens gång förändras, vilket även påverkar kommenderingen. Ett flertal stabsmöten och övriga kontakter hålls fortlöpande med polisledningen, kommenderings- och insatsledning, stab och övriga interna enheter. Även externa kontakter och möten hålls med samverkanspartners och exempel på dessa är åklagare, rädd- ningstjänst och kommun. När ett övergripande perspektiv framkommit diskuteras vilka olika polisiära kompetenser och vilket resursuttag som ska användas. Redovisning av aktörernas agerande i samband beslut handlägger Länsplaneringen personaluttaget och via de olika polismästardistrikten tillses att personalförsörjningen tillgodoses. Innan kommenderingens genomförande kallar ledningen till ett två-dagars uppstartsmöte. Närvarande är grupp- och avdelnings- chefer, befattningshavare med specialkompetens och andra interna aktörer. Även externa aktörer, såsom ordningsvakter, är med helt eller delvis . Syftet med dagarna är att fortsätta planeringsprocessen och forma ett slutgiltigt Beslut i Stort (BIS) och en insatsidé. Dagarna fylls med information och utbildning från bland annat kommenderings- och insatsledningen, supporterpolisen, analytik- erna, dialogpolisen, externa samverkanspartners, tillståndsenheten, volontärerna, utredningspersonalen, narkotika- och ungdoms- polisen, presstalesmannen, ledningscentralen, skydds- och fackliga organisationer m.fl. Dessutom har man planspel och spelar upp olika scenarier och tillsammans försöker man hitta metoder och taktiker för att lösa de olika problem som uppkommer. På matchdagen, innan matchstart, hålls ett sista förmöte, där ledning, stab, enheter och övriga funktioner stämmer av den senaste informationen och händelseutvecklingen. deltar även i det sista förmötet, tillsammans med bl.a. klubbarna. Under högriskmatchens genomförande är kommenderings- ledningen placerad intill staben i ledningscentralens lokaler. I staben finns även utrednings- och lagföringskompetens, analytiker, presstjänst med flera representerade. En traditionell organisation vid en högriskmatch består av kommenderingsledning med stab och polisinsatsledning under sig. Vid sidan om dessa finns arenabefäl, helikopter och logistikgrupp att tillgå. Under polisinsatsledningen finns vanligtvis tre till fem deltaavdelningar med 35 poliser i vardera avdelning. Dessutom finns en avdelning med civilgripande- och spaningskompetens. Övriga specialfunktioner, som oftast ligger under insatsledningen, är utrednings- och lagföringsgrupper, transportorganisation av frihets- berövade, supporterpolisen, polisrytteri, hundenhet, trafikpolis, volontärer och i förekommande fall krog-, narkotika- och ung- domsinsatsgrupper. Direkt efter polisinsatsens genomförande samlas personer i lednings- och specialfunktion till ett stabsmöte, som vanligtvis hålls i ledningscentralens lokaler. En avstämning sker, där man fångar upp huvuddragen i genomförandedelen. Alla övriga medar- betare avslutar alltid med ett avslutningssamtal, som fångar upp Redovisning av aktörernas agerande i samband viktiga delar ur kommenderingen. Polisen deltar också vid efter- mötet som genomförs på arenan direkt efter matchens slut. Någon eller efter insatsen kallar kommenderings- ledningen till ett uppföljningsmöte, där man följer upp och utvärderar insatsen. , stab, avdelningschefer och specialfunktionsrepresentanter försöker identifiera framgångs- faktorer och förbättringsområden. Alla berörda parter skriver erfarenhetsberättelser, vilka samlas in av polisinsatsledningen. All dokumentation sammanställs och förs in i ett dataprogram, Polisens Underrättelse Modell-Applikation (PUM-A), vilken ska fungera som en kunskapsbank för kommande kommenderingar av liknande slag. Lågriskmatch: Lågriskmatcher hanteras vanligtvis av respektive polismästardistrikt. Dessa har i förväg utsedda polisinsatschefer, vilka är erfarna och kunniga i området. Den jourhavande polischef, som är i tjänst, kan vara tvungen att agera som kommenderings- chef. Supporterpoliserna har även här ett kontinuerligt kontaktnät med arrangörer, dess säkerhetsorganisationer, supporterklubbar och enskilda supportrar. Man arbetar även här med kriminal- underrättelser och annan information. Supporterpolisen samman- ställer detta med tidigare erfarenhet och producerar en hotbilds- rapport byggd på supporterpolisens egen analys och tidigare erfarenheter både kortare och längre i bak i tiden. Polisinsatschefen har för en lågriskmatch en förberedelsedag inför idrottsarrangemanget. Under denna dag tillser chefen att nöd- vändiga interna och externa kontakter etableras, förbereder personal- hantering och vidtar övriga nödvändiga åtgärder. Polisresursen brukar vanligtvis bestå av en till fyra grupper med fyra till åtta poliser i vardera grupp. Till detta kan ibland en utred- ningsgrupp knytas och vanligtvis brukar denna bestå av upp emot fyra stycken utredare. Polisinsatsen har även en biträdande insats- chef till sin hjälp. har ett kontinuerligt utvecklingsarbete knutet till strategin och dess arbetsmetoder. Strategin och arbets- metoderna är levande och utvärderas efter varje match, tillsam- mans med externa samverkanspartners, och en erfarenhetsberät- Redovisning av aktörernas agerande i samband Denna läggs in i datasystemet PUM-A och ligger till grund för kommande insatser. Supporterpolisens egen beskrivning av sin roll Jag har bett några supporterpoliser i beskriva sitt arbete. Sammanfattningsvis framträder då följande bild. Arbetet börjar när det preliminära spelschemat kommer. Supporterpolisen tittar då på vilka faktorer som kan för- anleda olika ordningsstörningar, t.ex. matchdagar och tidpunkter, resekrockar m.m. och framför detta inför planeringen för att mini- mera riskerna. Supporterpolisen är remissinstans för tillståndssektionen. Till- sammans med klubbarna går man igenom planeringen inför de kommande matcherna och diskuterar vilka villkor som kan ställas på klubbarna. Supporterpolisen deltar ibland också vid SvFF:s arena- besiktningar som sakkunniga. Inför hemmamatch är underrättelseinhämtning en viktig arbets- uppgift för supporterpolisen och underrättelsebearbetning görs till- sammans med analytikerna. Det bearbetade materialet ger en hot- bildsbedömning. Kontakt tas med supporterföreningarna för att inhämta deras planering och kunna underlätta deras goda avsikter. På matchdagen medverkar supporterpolisen vid den polisiära utsättningen och lämnar uppdaterad information om både supportrar och risksupportrar samt fungerar som stödfunktion till högre chef genom att vara en kunskapsbank och att göra konsekvensanalyser av olika beslut som fattas. Supporterpolisen följer riskgrupperingarna inför en match. Eventuella brott dokumenteras, exempelvis genom videofilmning. Supporterpolisens kunskap om vilka risksupportrar som deltar och genom kommunikation med de olika grupperna gör att polis- kommenderingen i många fall kan få ett lugn och en positiv inrikt- ning. Den kunskapsbank som supporterpolisen har bidrar till att minimera insatser mot supportrar som inte beter sig som risk- supportrar. Detta kan vara avgörande för att inte åtgärder vidtas som kan främja stöd åt och rekrytering till huliganism och risk- supportergrupperingar. Efter matchen samlas in den information som finns på film m.m. Komplettering sker också av den polisiära matchrapporten. Redovisning av aktörernas agerande i samband Utredarna vid supporterpolisen utreder brott uppkomna vid eller i samband med kommenderingen. De lagansvariga supporter- polisernas kunskap (personkännedom) tillsammans med utredarnas specialistkunskap leder till hög uppklarningsprocent och snabb lag- föring. Supporterpolisen uppträder också som vittnen vid rätte- gångar. Supporterpolisen medverkar vid ett flertal bortamatcher. I regel kommer en beställning från polismyndigheten i hemmalagets län om att supporterpolisen ska följa med bortalaget. Genom kontakter med hemmaklubbens supporterpoliser ges information om antal bortasupportrar och vilka kategorier av supportrar, när supportrarna kommer, var de tänker hålla till före matchen etc. Detta är mycket värdefull information vid planeringen av kom- menderingen. Vad gäller den förebyggande verksamheten har supportrar under vid ett flertal tillfällen blivit föremål för polisiära ingripanden och/eller observerats under speciella omständigheter som gett anledning att tro att dessa tillhör yngre risksupportrar. I dessa fall har föräldrarna informerats genom brev (ungdom i riskzon). En kopia av brevet sänds också till de sociala myndigheterna. När- polisen gör också ibland hembesök. Samtalen med föräldrarna är ofta givande och kan leda till att föräldrarna agerar mot ungdomens beteende, medan ungdomen själv inte tycker om att föräldrarna informeras. Tillsammans med de sociala myndigheterna och närpolisen deltar supporterpolisen vid olika typer av möten t.ex. med föräldrar för att informera om huliganism bland yngre supportrar. 10Myndigheternas och arrangörernas strategier vid olika typer av matcher Många bra insatser har vidtagits, men utrymme finns för ytter- ligare förbättringar: Distinktionen mellan samråd och samverkan respektive sam- arbete måste tydliggöras. En klarare ansvarsfördelning mellan aktörerna tas fram och ytterligare fokus riktas mot att stödja de skötsamma supportrarna. Mer av en nationell säkerhetsstrategi bör tas fram. Resultatmått av säkerhetsarbetet måste tas fram. Strategi respektive genomförande av strategin får inte blandas i hop. Tonvikten bör på ett nationellt samordnat sätt förskjutas mot att möjliggöra identifiering och lagföring av brottsligt beteende. Fotbollens bötessystem bör ges en mer belöningsinriktad karaktär. Styrelsernas kompetens i säkerhetsfrågor måste graderas upp, främst i Superettan och i Hockeyallsvenskan. Mer aktiviteter kring och på arenorna bör stimuleras liksom bättre mottagande av bortasupportrar. Polisens strategitänkande bör fortsätta att utvecklas i offensiv riktning och mot att än mer använda polisväsendets olika grenar. Speciella aktionsplaner bör upprättas för lagföring av individer som begår upprepade kriminella handlingar, inklusive det som sker utanför idrottens ram (tio i topplista). Myndigheternas och arrangörernas strategier vid Kriminell infiltration i idrottsklubbar måste stoppas. Det är viktigt att visa uthållighet och hålla fast vid gjorda prioriteringar. Kommenderingschefer, insatschefer och arenabefäl måste tillåtas bygga upp erfarenhet och rollerna får inte spridas på för många händer. Strategins två mål bör vara att förhindra nyrekrytering av risk- supportrar respektive att reducera dess hårda kärna. Förbättring av arenasäkerheten bör fortsätta och samråd ske med () arbetsgrupp för arenafrågor. Rikspolischefen bör fatta beslut om särskild inspektion av verk- samheten. Brott av risksupportrar måste beivras också vid matcher i lägre divisioner (tillträdesförbud). Riksåklagaren bör utfärda en rekommendation att särskilt utsedda åklagare med regionalt ansvar handlägger beslut om till- trädesförbud. 10.1Grundbultar i klubbarnas strategi