sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Som företagets överskott beaktas alla till- gångar och värden som inte belastas av försäkringsfordringar eller andra förpliktelser och som inte heller belastas av tillskjutet aktiekapital eller externt villkorat riskkapital (en s.k. balans- räkningsansats). Företagets överskottsregler ska innehålla mer detaljerade regler om hanteringen av överskott för olika för- säkringar, dvs. hur och när överskott som är relevant för före- tagets överskottshantering bestäms, hur olika försäkringar grup- peras i överskottshänseende och hur olika källor till överskottet beaktas. Tillgångar, delresultat och andra värden som för- säkringstagarna har rätt till enligt villkor i avtal är inte företagets eller olika försäkringars överskott som omfattas av överskotts- regler. Sådana värden utgör, beroende på innehållet i avtals- villkoren, garanterade försäkringsbelopp eller villkorad åter- Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag bäring samt därmed en försäkringsfordran, som ska betecknas så i FRL och i andra sammanhang. Skälen för förslaget: Överskottsregler ska skydda försäkringstagarnas anspråk på överskott Såsom tidigare framgått använder vi begreppet överskottsregler för att beteckna dels de regler i lag som styr hur överskott hanteras i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag, dels de regler som företaget tillämpar i sin överskottshantering och som givetvis måste vara förenliga med lagen. I ömsesidigt verkande livför- säkringsföretag har försäkringstagare, utöver rätten till försäkrings- fordran enligt försäkringsavtalet, ett anspråk på överskott som är företagets riskkapital. Anspråket uppkommer i ett hybridbolag på grund av tecknandet av livförsäkringen i förening med vinst- utdelningsförbudet och kontributionsprincipen. Rättigheterna till överskottet uppkommer på motsvarande sätt i ömsesidiga liv- försäkringsbolag och livförsäkringsföreningar. Dessa företag saknar nämligen sådana formella kapitalinsatser som annars brukar grunda anspråk på företagets överskott (jfr ekonomiska föreningar i allmänhet). Att anspråket på företagets överskott uppkommer på grund av försäkringen innebär också att försäkringstagarna får del av överskottet såsom återbäring från försäkringen, om inte överskotten använts för att täcka företagets förluster eller behålls som beredskap för att täcka framtida under- skott. Försäkringstagarna har alltså en särskild typ av rättighet som med hänsyn till sin ekonomiska och juridiska substans kan betecknas som ett anspråk på överskott. Denna terminologi bör därför ligga till grund för framtida överskottsregler. Överskottet är en rest efter beaktande av bl.a. försäkringstagarnas fordringar på återbäring enligt försäkringsavtal Försäkringstagarnas anspråk på överskott i ett ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag måste bestämmas som en restpost sedan före- taget beaktat bl.a. försäkringstagarnas garanterade och villkorade rätt till återbäring genom försäkringsavtalet eller en av företaget gjord ensidig utfästelse. Här är det dock inte fråga om en rätt till Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag överskott i ovan angiven mening. Det är i stället en rätt till nomin- ella eller reala belopp, avkastningen på vissa tillgångar, särskilt beräknade nettobelopp eller andra värden kopplade till i avtalet angivna faktorer. Sådana värden motsvarar ett bindande åtagande för företaget mot försäkringstagaren (försäkringsfordran) och före- taget kan inte disponera över sådana värden som företagets riskkapital (års försäkringsrörelsereform var dock situationen annorlunda genom att förluster i livförsäkringsbolag kunde beaktas genom kollektiva nedskrivningar av försäkringsfordringar). Mot denna bakgrund bör begreppet överskott inte längre användas i FRL eller hos försäkringsföretagen som begrepp för sådana tillgångar, belopp eller andra värden som försäkringstagare eller andra har rätt till enligt försäkringsavtal eller andra avtal. Här bör man i stället konsekvent använda begreppen fordringsrätt, rätt till återbäring, villkorad återbäring och återbärings- hantering för att klargöra vad det är fråga om i rättsligt hänseende. Om det som försäkringstagaren har rätt till enligt avtalet inte är villkorad av värdeförändringar på tillgångar, delresultat eller mot- svarande rörliga faktorer, utan enligt villkoren är mer nominellt eller realt bestämt, är det istället fråga om garanterade försäkrings- belopp. I båda fallen ger dock avtalet upphov till en försäkrings- fordran, men det är mellan rätten till återbäring och anspråk på överskott som gränsdragningsproblemen uppkommer och där rättigheterna måste tydliggöras noga av företaget på förhand. Det anförda innebär att begreppet återbäring i olika varianter inte längre får användas för att beskriva anspråk på överskott. Det anförda innebär också att begreppet överskott i olika varianter inte längre får användas för att beskriva rättigheter till återbäring Däremot kan den som skjutit till företaget riskkapital i form av exempelvis förlagsinsatser ha ett anspråk på överskott som till- godoses genom vinstutdelning, om företaget får dela ut vinst. Den som tillfört ett ömsesidigt försäkringsbolag garantikapital, vilket kan användas som företagets riskkapital, har också ett anspråk på återbetalning av garantikapitalet som sådant, vilket aktualiseras i vissa situationer (se vidare avsnitt 5.7). Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag Överskottet kan härröra från olika källor och fördelas på olika försäkringar I ett livförsäkringsföretag som bestämmer sina för en för- säkring med medvetna säkerhetsmarginaler om framtida kapitalav- kastning, försäkringsrisker och driftskostnader uppkommer normalt överskott från samtliga dessa tre källor. Därmed upp- kommer ett överskott från försäkringen enligt överskottsreglerna i FRL som kan användas som företagets riskkapital. Fördelningen av överskott på olika försäkringar kan redan enligt gällande rätt ske enligt olika metoder, såsom kollektiv premie- rabatt, pensionstilläggsmetoden eller retrospektivreservmetoden. Även andra metoder kan förekomma (se avsnitt 4.3). I den mån försäkringstagarna inte har en rätt till rabatten, pensionstillägget eller kommunicerade värden enligt villkoren i försäkringsavtalet, så föreligger enbart ett anspråk på överskott enligt den terminologi som vi har valt. Sådana anspråk på överskott omfattas av de överskottsregler som vi föreslår nedan för att förstärka försäkrings- tagarnas skydd (se avsnitt 5.4). Hur olika resultatkällor mer konkret ska beaktas och olika för- säkringar avgränsas i företagets överskottshantering bör enligt vår mening på samma sätt som ytterst bestämmas hos det enskilda företaget. Utrymmet kan visserligen begränsas av allmänna principer i form av skälighetsprincipen eller kontributions- principen. Det begränsas också av den allmänna likabehand- lingsprincipen (se vidare avsnitt 5.4.7). Inom denna ram finns dock ett relativt stort utrymme för olika metoder och tillämp- ning hos olika företag. Företag kan alltså i praktiken använda olika principer i fråga om när överskott som inte behålls för förlust- täckning gottskrivs försäkringar, t.ex. löpande eller först vid utbe- talning av garanterade försäkringsbelopp. Företag kan också ha olika principer för hur överskott gottskrivs försäkringstagarna, t.ex. genom engångsutbetalning eller genom förstärkning av för- säkringsförmåner. Vi anser att det varken är möjligt eller lämpligt att genom lag eller annan offentlig reglering bestämma en viss metod och tillämpning som alla ömsesidigt verkande livför- säkringsföretag måste tillämpa. Företagets överskottsregler ska i stället innehålla mer detaljerade regler om hanteringen av olika för- säkringars överskott, dvs. hur olika försäkringar ska grupperas i övreskottshänseende och hur olika källor till överskottet ska beaktas. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag Överskottsreglerna måste även behandla hanteringen av underskott Även där medvetna säkerhetsmarginaler eftersträvas vid premie- beräkningen dessa företag kan det uppstå underskott i en eller flera av de tre källor som vanligtvis bidrar till överskottet för olika liv- försäkringar. Företagets indelningar av olika försäkringar och prin- ciperna för beräkning och fördelning av resultatkällor kan ha avgörande betydelse för om underskott på olika försäkringar upp- kommer. För att ge ett exempel på ovanstående kan nämnas fallet att ett företag lägger årets resultat enligt årsredovisningen som grund för överskottshanteringen. Företaget kan i början av företagets livs- längd räkna med underskott för många eller rent av alla olika för- säkringar, eftersom premierna i början behövs för att finansiera rörelsens uppbyggnad och belastar årets resultat. Det är först senare när företaget genererar vinster i årsredovisningen som under- skottet försvinner för att ersättas av ett överskott. Om företaget enbart belastar den ena försäkringen med större delen av sådana kost- nader kommer den andra försäkringen att ha mindre underskott. Överskottsreglerna måste enligt vår mening även beakta situa- tioner vid företagets och olika försäkringars underskott. I konse- kvens med bedömningen av vad som är företagets överskott, är företagets underskott en situation när tillgångarna och andra företags- värden inte räcker till för att svara mot försäkringsfordringar och andra förpliktelser och anspråk på riskkapital från aktieägare eller andra som bidragit med riskkapital. Ett underskott enligt våra över- skottsregler kan, precis som överskott, vara hänförliga till olika källor eller olika försäkringar. Även en minskning av överskott, vare sig anspråket är kollektivt eller individuellt bestämt, bör för- stås också beaktas i företagets överskottsregler.5 Som vi återkommer till ska livförsäkringsföretag som omfattas av vårt huvudförslag dokumentera sina överskottsregler i bolags- ordningen eller stadgarna och riktlinjer för överskottshanteringen (se avsnitt 5.4.1 och 5.4.2). 5 Att företaget har ett underskott i överskottsammanhang innebär inte automatiskt att före- taget är konkursmässigt eller ens insolvent enligt solvensreglerna. Det kan nämligen finnas tillräcklig likviditet för att betala förfallna förpliktelser samt andra tillgångar som motsvarar externt riskkapital. Som vi återkommer till avsnitt 5.3.3 kan också överskott i detta sam- manhang beräknas enligt principer som avviker från beräkningen i solvenssammanhang. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag 5.2.2Vilka försäkringsföretag bör överskottsreglerna omfatta? Bedömning: Överskottsreglerna i FRL bör omfatta såväl hybrid- bolag som ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkrings- föreningar. Skälen för bedömningen: En försäkringstagare kan bidra till det överskott som är hybrid- bolagets riskkapital på ett eller flera sätt. Det kan initialt ha skett genom att premierna för detta slag av försäkringar har beräknats med medvetna säkerhetsmarginaler. Det kan också ske under för- säkringstiden genom att överskott från vissa försäkringar används för att täcka underskott i andra försäkringar. Det kan dessutom ske i senare skeden genom att inte allt överskott ligger till grund för utbetalningar från försäkringen vid återköp, flytt eller för- säkringsfall, eftersom ett överskott behålls för företagets kon- solidering. Det bör dock anmärkas att försäkringstagaren kan ha kompenserats genom att överskott från andra försäkringar har använts för att täcka underskott i hans försäkringar under försäk- ringstiden, t.ex. i början av avtalstiden. Som tidigare framgått behandlas och redovisas konsoliderings- fonden som eget kapital även i hybridbolag. Detta gäller i varje fall enligt lagbegränsad IFRS. Försäkringstagarna har därför ett anspråk på eget kapital i hybridbolaget, trots att de i associationsrättslig mening inte är delägare i bolaget. Det är i stället aktieägarna som på stämman och genom utseende av styrelsen har det reella inflytandet över bolaget, dock givetvis med de begränsningar som associationsrättsliga och rörelserättsliga regler ställer upp i form av bl.a. ett vinstutdelningsförbud. Försäkringstagarna har därför en utsatt position i hybridbolaget. Det beror på den särskilda rollen som finansiär av företagets risk- kapital som försäkringstagarna saknar motsvarande insyn och inflytande som en aktieägare normalt har. Den utsatta posi- tionen förstärks av att användningen och fördelningen av risk- kapital kan vara utjämnad och är mer eller mindre diskretionär och komplicerad att förstå för andra än dem som är särskilt insatta i företagets specifika förhållanden. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag en risk för att försäkringstagarnas överskott används på ett sätt som inte utgår från försäkringstagarnas ekonomiska bästa, utan i stället utgår från aktieägarens eller ledande befattningshavares bästa. Det finns vidare en risk för att överskottet fördelas på ett orätt- vist sätt mellan försäkringstagare i den mening att de enskilda för- säkringstagare som svarat för riskkapitalet och bidragit till över- skottet inte får del av det trots att försäkringsföretaget genom information och ibland till och med allmänna avtalsvillkor gett för- väntningar om överskott. Det senare gäller inte minst om en minoritet av försäkringstagare i hybridbolaget missgynnas till för- del för flertalet försäkringstagare. I så mening kan överskottsför- delningen vara ett minoritetsskyddsproblem. Men det kan även finnas risk för att en majoritet missgynnas till fördel för en minoritet. Därmed kan överskottsfördelningen inte bara anses vara ett minoritetsskyddsproblem. De risker som vi här pekar på kan inte bara drabba försäkrings- tagare hos företaget som är konsumenter utan även försäkringstagare som är större företag. I så mån är överskottsfördelningen inte enbart ett konsumentskyddsproblem. Ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar Även i ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar kan företagets överskott i praktiken användas på ett sätt som inte är förenligt med försäkringstagarkollektivets bästa. I dessa fall finns visserligen ingen aktieägare som kan gynnas. Då försäkringstagarna är ägare i sådana företag anses ofta att risken för en orättvis över- skottshantering är mindre än i hybridbolag. Försäkringstagarnas direkta insyn och inflytande kan dock ofta ha begränsats genom utseende av fullmäktige som ska företräda försäkringstagarnas intressen. Det kan dessutom ifrågasättas om ett direkt inflytande på stämman alltid bidrar till en rättvisare överskottsfördelning, eftersom livförsäkringsverksamhet är komplicerad och olika grupper av försäkringstagare kan ha olika intressen. Detta gäller inte minst överskottshanteringen som ofta bygger på komplicerade fördel- ningstekniker. Företagsrisken i ömsesidiga försäkringsbolag och försäkrings- föreningar bärs också, i likhet med hybridbolagen, av försäkrings- tagarna i försäkringstagarrollen genom anspråk på överskott i en Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag ofördelad konsolideringsfond, än som en delägare eller medlem med anspråk på mera individualiserade delägarinsatser, vilket är det vanliga i ekonomiska föreningar i allmänhet. Det kan därför ifråga- sättas om försäkringstagarnas ställning i ömsesidiga försäkrings- bolag och försäkringsföreningar i praktiken alltid är bättre än i hybridbolagen. Risken för en orättvis fördelning av överskott mellan olika för- säkringstagare, i den mening att de enskilda försäkringstagare som bidragit till överskottet inte får del av det om företaget tillämpar kontributionsmetoden, är, enligt vår mening, typiskt sett, inte mindre i ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar jämfört med hybridbolag. Det beror på att överskottshanteringen även här är föremål för mer eller mindre diskretionära beslut bero- ende på försäkringsavtalens och bolagsordningens respektive stadg- arnas närmare innehåll samt kan vara mycket svår att förstå för andra än den som är särskilt insatta i företagets överskottshantering. Det är också svårt för försäkringstagare i allmänhet att förstå vilka effekter innehållet i bolagsordningen eller stadgarna och de försäkrings- tekniska riktlinjerna kan få för deras anspråk på överskott. Ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar som får dela ut vinst Reglerna i FRL och ÅRFL för vinstutdelande livförsäkringsaktie- bolag gäller i många avseenden även för ömsesidiga livför- säkringsbolag och livförsäkringsföreningar. Där har dock över- skottsfrågorna inte tidigare ställts på sin spets eftersom vinstutdel- ning enligt FRL enbart varit möjlig genom värdeöver- föringar i form av ränta på garantikapital. Enligt FRL utökas dock möjligheterna att dela ut vinst enligt bl.a. till externa förlagsandelsinnehavare. För sådana företag innehåller FRL över- skottsregler som består av en blandning av överskottsregler FRL och överskottsregler av liknande slag som för ekonomiska föreningar enligt FL (se 12 kap. 64 och 70 §§ FRL och 13 kap. 19 och 22 §§ FRL). Det är enligt vår mening inte helt klart hur sådana regler i FRL ska tillämpas parallellt och de överensstämmer mindre väl med vilka överskottsfonder som sådana företag kan ha enligt ÅRFL. Det gör att det är än viktigare att överväga hur överskotts- reglerna ska se ut för ömsesidiga livförsäkringsbolag och livför- säkringsföreningar. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag Regleringen för alla ömsesidiga livförsäkringsföretag och liv- försäkringsföreningar måste utformas med hänsyn till att försäk- ringstagarna genom ingående av försäkringsavtalet i regel också har blivit delägare respektive medlemmar i företaget. De får därmed i grunden både ett större ansvar och intresse jämfört med hybrid- bolaget av att kunna bidra med företagets reella riskkapital i en eller annan form. Om de bidrar med företagets riskkapital bör de ha ett skydd som är minst lika starkt som en medlem i en ekonomisk förening i allmänhet. Behovet av ett sådant skydd för försäkrings- tagarna ökar enligt vår mening när ett ömsesidigt livförsäkrings- bolag och en livförsäkringsförening får dela ut vinst enligt till externa finansiärer. Avslutningsvis kan konstateras att ömsesidiga livförsäkrings- företag och försäkringsföreningar omfattas av utredningsupp- draget. Redan av detta skäl bör man mera förutsättningslöst över- väga överskottsreglerna för ömsesidiga livförsäkringsbolag och liv- försäkringsföreningar med utgångspunkten att förstärka för- säkringstagarnas skydd även i sådana företag. 5.2.3Vilka regler bör översynen omfatta? Bedömning: Översynen i detta sammanhang bör beakta alla bestämmelser i olika lagar som styr hur överskott och under- skott i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag hanteras. Skälen för bedömningen: Överskottshantering avser i vid mening inte bara hantering av årets vinst och ackumulerade vinster i års- redovisningen och på företagsstämma, utan även hantering av del- resultat och oredovisade övervärden som inte är bortlovade som en försäkringsfordran. Överskottshanteringen angår även inrättande av och dispositioner av associationsrättsliga fonder som direkt eller indirekt påverkar försäkringstagarnas anspråk på överskott. Över- skott kan enligt gällande FRL fördelas till försäkringstagare på grund av rättigheter som följer av avtal om försäkring, t.ex. avtal om rätt till årets vinst, eller av bolagsordning eller av stadgar och lag, t.ex. kontributionsprincipen enligt FRL. Ömsesidigt verkande livförsäkringsbolag kan använda överskottet för att täcka under- skott i företaget som sådant eller för en viss grupp eller visst kollektiv av försäkringstagare. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag För att säkerställa att försäkringstagarna i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag får ett starkt och heltäckande riskkapital- skydd för sitt anspråk på överskott, behöver vi beakta alla bestäm- melser i olika lagar som reglerar hur överskott och underskott i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag ska eller får disponeras. Bestämmelser bör beaktas oavsett om de finns i ABL, FL, FRL eller ÅRFL. Således måste man t.ex. beakta regler som möjliggör vinstutdelning till externa intressenter, eftersom sådana disposi- tioner på ett avgörande sätt påverkar försäkringstagarnas anspråk på överskott. Vi kan alltså inte enbart begränsa översynen till bestämmelserna om konsolideringsfonden och särreglerna för överskottshanteringen i FRL. Det följer redan av utredningsdirektiven att hänsyn ska tas till en kommande ny redovisningsstandard om försäkringsavtal och nya rörelseregler genom solvens II-direktivet. Enligt vår mening bör man även beakta förslaget till ny lagstiftning för ekonomiska föreningar som lagts fram och remissbehandlats (se SOU 2010:190 En ny lag om ekonomiska föreningar). Det är betydelse- fullt även om en associationsrättslig anpassning för ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar till en ny FL inte är aktuell i detta sammanhang. Våra förslag bör dock inte motverka en framtida anpassning till en ny lag om ekonomiska föreningar. 5.3.1Principer för utformning av nya överskottsregler l Förslag: Regleringen av överskottshanteringen i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag ska tillgodose följande ändamål: 1.Tillåta att olika återbäringsmetoder används, men endast om det är förenligt med försäkringstagarnas intressen i det enskilda företaget. 2.Främja en tydlig uppdelning av, å ena sidan, rätt till åter- bäring reglerat av försäkringsavtal respektive, å andra sidan, anspråk på överskott som är företagets riskkapital reglerat av bolagsordning eller stadgar. 3.Vara neutrala mellan olika företagsformer, om det inte finns sakliga skäl för skillnader med hänsyn till företagsformen. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag 4.Ge företagets ägare – vare sig dessa är aktieägare, delägare eller medlemmar – goda möjligheter att styra och kontrollera företagets verksamhet samt att anskaffa riskkapital, om det inte finns skäl för undantag med hänsyn till försäkrings- tagarnas skydd för anspråk på överskott. Skälen för förslaget: I detta avsnitt behandlas vilka principer som bör vara vägledande för utformningen av överskottsregler för ömse- sidigt verkande livförsäkringsföretag. Tillåta olika metoder för återbärings- och överskottshantering kan överskott fördelas som återbäring till försäkringstagarna genom olika metoder, såsom kollektiv premierabatt, pensions- tilläggsmetoden eller retrospektivreservsmetoden. Bestämmelserna i bör inte heller peka ut en viss metod för fördel- ning av överskott som måste användas av alla livförsäkringsföretag eller vissa kategorier av livförsäkringsföretag. En sådan grundsyn är i överensstämmelse med de ändringar som gjorts i FRL under , och ger även ömsesidigt verkande livför- säkringsföretag goda möjligheter att utveckla olika livförsäkrings- produkter. Vår utgångspunkt är alltså att olika metoder i sig ska få tillämpas av livförsäkringsföretag och att de överskottsregler som finns ska gälla oavsett tillämpad metod. Det bör dock finnas goda garantier för att tillämpade metoder är förenliga med befintliga försäkringstagares intressen i det enskilda företaget. Ett för- säkringsföretag bör alltså inte fritt kunna använda och blanda olika metoder eller kunna införa nya metoder hur som helst (vi återkommer till denna fråga i bl.a. avsnitt 5.4.18). Främja en tydlig uppdelning mellan rätt till återbäring och anspråk på överskott kan försäkringsavtal innehålla föreskrifter om att försäk- ringstagare har rätt till uppkomna överskott eller liknande uttryckssätt trots att överskottet får användas som företagets riskkapital för att täcka uppkomna underskott och allmänna rörelserisker.