sou · H0B365 · 2012-09-27 00:00:00 — Intäkter är de preliminära intäkt- erna då ansökan skickas in. 22I den lista över kulturtidskrifter vi utgått från är endast 11 stycken TS-kontrollerade: Arena, , Filter, Form, , Hemslöjden, Lira Musikmagasin, Offside, Populär Historia, och Vi läser. De flesta av dessa är med i kategorin för förenklad upplagekontroll. 23För en beskrivning av de roller tidskrifterna kan fylla i detta avseende, se , Den vältempererade kritiken (tidskriften 10TAL/föreningen , 2009), kapitel 2. Av tabellen framgår att de flesta uppger att de ger ut fyra nummer . Fyra nummer är den nedre gränsen för stöd hos Kultur- rådet, vilket gör att uppgifterna inte fullt ut speglar verkligheten (ofta kan gränsen i själva verket tänjas på genom att dubbelnummer publiceras). Ett fåtal tidskrifter ger ut uppåt 8–10 nummer. Antalet betalande prenumeranter ligger i snitt något över 1 000 stycken; medianen är dock lägre vilket pekar på en statistiskt sett sned fördelning och att vissa tidskrifter har betydligt fler som ett större antal ligger under snittet. Detsamma gäller den totala årsupplagan och de samlade intäkterna. Om man jämför årsupplagan med antalet nummer som ges ut kan det konstateras att kulturtidskrifterna i genomsnitt har tryckt omkring 3 300 exemplar per nummer som redovisas här. Om man jämför med en genomsnittlig TS-upplaga för special- tidskrifter är skillnaden alltså stor: de allra minsta TS-kontrollerade specialtidskrifterna har förvisso en distribuerad upplaga på cirka 4 000 exemplar per utgåva men snittet ligger kring 40 000. Av ovanstående tabell följer också att i genomsnitt lite mer än en tredjedel av kulturtidskrifternas upplaga är abonnerad. Hur detta ser ut för enskilda tidskrifter kan naturligtvis variera kraftigt. Det kan också noteras att de kulturtidskrifter som fick stöd 2011 enligt dessa uppgifter nådde hela 109 410 prenumeranter. Vad gäller intäkter kan konstateras att en relativt stor andel av dessa kulturtidskrifters intäkter i allmänhet är just produktionsstöd från . Ungefär en tredjedel av de tidskrifter som får stöd har av sina intäkter denna väg. För andra, och främst de större tidskrifterna, rör det sig snarare om ett mindre tillskott. Viktigast är annars otvetydigt prenumerationerna för kulturtidskrifternas ekonomi. För många är detta den stora intäkts- källan. Prenumerationer står för kring av dessa tid- skrifters sammantagna intäkter.24 finns det många mindre tidskrifter som har en lägre andel. Annonsintäkterna är däremot generellt sett låga eller inga alls. Det finns dock ett antal tidskrifter, kring en tredjedel, som budget- erar med annonsintäkter som en större andel av de samlade intäkt- erna. Exempel är Arena, Konstperspektiv, Lira Musikmagasin, 10TAL och . En stor andel av de annonser som 24 Detta framgår av en genomgång av ansökningar som kommit in till . Ansökningar för de 93 tidskrifter som beviljats produktionsstöd för utgivning av tryckt tidskrift har granskats. finns i många kulturtidskrifter är annars annonsutbyten med andra tidskrifter (vilket inte ger några intäkter). Vidare kan konstateras att lösnummerförsäljning hos de flesta tidskrifter enbart genererar ett mindre tillskott till ekonomin. Till detta kommer sedan övriga intäkter och andra bidrag, dessa är oftast försumbara. Eftersom bara i undantagsfall ger stöd till tidskrifter som även får andra statliga bidrag är de dock få tidskrifter med annat offentligt stöd som finns med bland de tid- skrifter vi tittat på (ett undantag är det s.k. taltidskriftsstödet som fördelas av Talboks- och ). ges ut av både aktiebolag, handelsbolag, ideella föreningar, stiftelser och andra grupper. Gemensamt är dock att utgivningen är motiverad av specifika intressen som tar sig uttryck i tidskrifterna, det kan vara ett visst perspektiv på samhällsfrågor eller en specifik konstart. Bland de tidskrifter som får stöd av finns inga exempel på direkt kommersiellt motiverade utgivare, trots att stödets konstruktion numera inte utesluter sådana. Arbetet med kulturtidskrifterna sker i relativt stor utsträckning ideellt även om vissa kulturtidskrifter har råd att avlöna någon i redaktionen. Av ansökningarna till framgår att ungefär en tredjedel har minst en redaktionell medarbetare som får någon typ av lön. Bland de större kulturtidskrifter som inte får stöd från finns naturligtvis ett antal med bättre ekonomi och fler anställda. Ett problem för kulturtidskrifterna är även att ekonomin oftast enbart medger bristfälliga honorar till externa skribenter. Enligt uppgifter i ansökningarna betalas honorar relativt ofta ut men det rör sig generellt om mycket låga belopp. uppger dock att de normalt inte betalar alls eller bara helt symboliska summor. Frågan om tidskriftsdistribution rör flera olika aspekter. Dels handlar det om postdistribution av prenumererade tidskrifter och enstaka nummer, dels om distribution för lösnummerförsäljning i Vidare handlar det om försäljningskanaler och distribution via olika nättjänster. Vad gäller postdistribution kan det konstateras att porto- kostnader är en avsevärd utgift för många mindre tidskrifter. Detta förhållande blev påtagligt då tidigare subventionerade portosatser för vissa typer av trycksaker försvann på 1990-talet.25 Beräkningar som gjorts har uppskattat att kring av en kultur- tidskrifts försäljningspris kan förväntas gå till portokostnader.26 finns flera leverantörer som kan anlitas för post- distribution. Kring av Tidskrifters medlemmar använder Posten för hela eller merparten av sin postdistribuerade upplaga. I övrigt är det främst men även Morgon- tidningsdistribution (MTD) som står för postdistributionen för dessa tidskrifter.27 uppger att de använder både Posten och . Det senare är det billigare alternativet som flera uppger att de utnyttjar när det är möjligt. fanns tidningsdistributören som samdistribuerade många olika typer av tidningar. Presam kom sedermera att delas upp i företagen . Tidsam skulle distribuera de större volymtidningarna (veckotidningar, bild- tidningar m.m.) och Predab de volymmässigt mindre tidningarna (nischtidningar). Predab gick dock i konkurs och denna del av marknaden togs sedermera över av företaget . I finns två helt dominerande distributörer av tid- skrifter för kommissionsförsäljning i butik. Den ledande distribu- tören Tidsam ägs gemensamt av , , och . Tidsam distribuerar cirka 400 tidskriftstitlar till ungefär 8 000 återförsäljare. Företaget distribuerar kring 125 miljoner exemplar och beräknar själv sin marknadsandel till av omsättningen i distributionsledet för svenska tid- skrifter. Svenska Interpress är Tidsams närmaste konkurrent. Interpress är ledande importör och distributör av internationella tidskrifter och dagstidningar. Marknadsandelen är dock väsentligt 25För tidigare diskussioner om detta och ett s.k. kulturporto, se Boken i tiden (SOU 1997:141), s. 235–238. 26Se Nätverkstan, Syns inte, finns inte: och distributionen (2010), s. 9–10. 27Sveriges Tidskrifter, Tidskriftsfakta 2011, s. 24. lägre vad gäller distributionen av svenska tidskrifter, uppskatt- ningsvis kring . Svenska Interpress har knappt hälften så stort återförsäljarnät som Tidsam, ungefär 3 200 butiker. Svenska Interpress har cirka 350 svenska specialtidskrifter men hela 2 300 internationella tidskrifter samt ett 100-tal internationella dags- tidningar och nyhetsmagasin i sitt utbud. Källa: , . 1 Tidsam ägs av följande företag: (42,), media AB (28,), tidskrifter AB (14,), (14,). 2 Svenska Interpress ägs av (). I Reitangruppen ingår även bl.a. , , Pressbyrån i och 7-Eleven i , och . För att åta sig distributionen ställer både Tidsam och Interpress vissa minimikrav, t.ex. vad gäller tidskrifternas lösnummersålda upplaga, periodicitet och omsättning. Tidsam som är inriktat på volymtidskrifter är inte en framkomlig distributionsväg för andra än de allra mest populära tidskrifterna. Företaget tar dels ut höga inträdesavgifter och dels en årsavgift på kring . Vidare finns höga omsättningskrav: kräver de en omsättning på per år.28 Interpress har tillbaka två distributionsformer, en bredare för större tidningar och en mer begränsad som de kallar unik. Med denna mer begränsade distribution kan tidskriften nå upp till 125 specialiserade återförsäljare med stort tidnings- och tidskriftsutbud (bl.a. butiker som PressStop och Pressbyrån Extra). Den unika distributionsformen har utvecklats som ett låg- kostnadsalternativ för små förlag. Tidskriften betalar en mindre engångskostnad och en årsavgift på och sedan av försäljningspriset exklusive moms i återförsäljar- provision och i distributionsavgift till Interpress. Till detta kommer även en returavgift på en krona per returnerat 28 Uppgifter till utredningen vid ett möte med företrädare för bl.a. Tidsam. Ett grundkrav för distribution är dock att en titel ska omsätta , alternativt sälja minst 10 exem- plar per utgåva.29 Den unika distributionen innebär även en förenklad hantering för förlagen. De behöver t.ex. ingen utgivningsplan, utan kan skicka tidskriften är färdig. Även märkningen med streck- kod kan skötas av Interpress. Om tidskriftens försäljning ökar tjänar utgivaren dock på att gå över till den bredare distributionen. Den innebär förvisso en högre fast kostnad (fast väsentligt lägre än hos Tidsam) men en lägre distributionsavgift. Med större volymer är detta således mer kostnadseffektivt. Kring av Tidskrifters medlemmar som har lösnummerdistribution använder Tidsam för hela eller merparten av denna. Resterande lösnummerdistribution för dessa tidskrifter sköts av Interpress.30 För kulturtidskrifternas del är det generellt uteslutet att få distribution via Tidsam. I stället är det ofta Interpress system för unika titlar som är aktuellt för detta segment. Totalt ett 90-tal titlar har distribution denna väg, varav ett stort antal ingår i den grupp kulturtidskrifter som är i fokus här. Även de krav som ställs av Interpress kan dock vara svåra att leva upp till för mindre kulturtidskrifter. I startades företaget som länge utgjorde ett alternativ till de stora distributörerna för mindre tidskrifter. Verksamheten lades dock ner 1998 och istället startades Nätverk- stan ekonomitjänst (Nätek) . Nätek har byggt upp en distributionstjänst för mindre tidskrifter, numera en del av projektet som syftar till att förbättra distributionen av och öka synligheten för landets kulturtidskrifter.31 Hos Nätek ligger årskostnaden för lösnummerdistribution på om man är medlem i FSK och för varje utgåva betalar tidskriften per återförsäljare. Återförsäljarnas provi- sion bestäms av varje enskild tidskrift och varierar mellan 20 och 29Föreningstidningar som redan når merparten av sin målgrupp och gratistidskrifter säger enligt uppgift normalt nej till. Uppgifter från , Svenska Interpress, mejl till utredningen . 30Sveriges Tidskrifter, Tidskriftsfakta 2011, s. 24. 31För en redogörelse för verksamheten se Nätverkstan, Syns inte, finns inte, samt den redovisning som lämnats in till för utvecklinsstödet till kommissionsförsäljning (KUR 2010/911:17). Tidskriftens förtjänst på försälj- ningen blir det som återstår efter kommissionärsrabatten, porto- kostnaderna och en avgift till Nätek. För att underlätta och göra det attraktivt att bli återförsäljare bestämmer dessa själva vilka tidskrifter de vill ta in, i hur många exemplar och det finns inte heller någon returplikt. Näteks återförsäljare har ökat från 230 stycken 2005 till drygt 400 stycken 2012. Återförsäljare som får tidskrifter via Nätek är boklådor (både oberoende bokhandel och t.ex. Akademibok- handeln), nätbokhandlar, viss dagligvaruhandel, gallerier, musei- butiker, caféer m.m. Sedan starten har kring 100 titlar valt att ha distribution via Nätek även om antalet minskat något . Ungefär 25 av Näteks kunder har också distribu- tion via Interpress, ingen via Tidsam. I exemplar räknat levererade Nätek enligt den senaste redo- visningen i storleksordningen 29 000 tidskrifter, varav kring såldes. Det kan jämföras med att Interpress har som mål att 40–av de levererade tidskrifterna ska säljas. Antalet levererade exemplar totalt har dock minskat med cirka 10 000 hos Nätek . Den totala fakturer- ingen inom ramen för kommissionstjänsten uppgick under det senast redovisade året till . För varje enskild tidskrift handlar det alltså om intäkter på i genomsnitt någon eller några tusenlappar . En handfull tidskrifter har intäkter denna väg på mer än 10 000. Nätek tillhandahåller även en prenumerationstjänst för tid- skrifter. Mot en avgift står de bl.a. för registerhantering och registrering av prenumeranter, inbetalningsservice, kundtjänst, webbshop samt vissa kontakter med tryckerier. Vid prenume- rationer tillfaller en betydligt större andel av försäljningspriset tid- skriften än vid lösnummerförsäljning, främst eftersom det inte utgår någon kommissionärsrabatt.32 Det ska dock understrykas att utan lösnummerförsäljning är det svårt att få något större antal prenumeranter och att butikerna är ett mycket viktigt skyltfönster. 32 Se Nätverkstan, Syns inte, finns inte, s. 10. De allra flesta kulturtidskrifter har numera en hemsida. säljer tidskrifterna också prenumerationer och lösnummer denna väg. Förutom de egna hemsidorna finns det numera även ett antal andra sidor på nätet som är specialiserade på försäljning av enstaka utgåvor av tidskrifter och av prenumerationer. PressStop- butikerna har t.ex. en egen nätsida för försäljning (). En relativt omfattande försäljning bedrivs genom tidnings- och . Dessa sajter har som affärsidé att sälja billiga prenumerationer på tidskrifter via respektive webbplats. Båda ägs av koncernen . I utbudet ingår ett stort antal av de kulturtidskrifter som är av intresse här. Vidare har Posten och Tidskrifter tillsammans bildat ett bolag, , som driver sajten tidningstorget.se.33 På finns de flesta större och mer kommersiella svenska tidskrifterna. Tidskriftsbutiken.nu drivs av Tidskriftsverkstaden i i samarbete med FSK och med ekonomiskt stöd från (i den del verksamheten rör digital försäljning). Butiken finns dels på nätet och dels i lokaler i i . Tidskriftsbutiken.nu tillhandahåller ett brett utbud kulturtidskrift- er (cirka 200 stycken) och är särskilt välsorterad vad gäller äldre nummer. Förutom dessa försäljningsställen riktade till privatpersoner finns ett antal prenumerationsförmedlare eller tillhandahållare av elektroniskt material som är viktiga för spridningen till organisa- tioner och särskilt bibliotek. Det rör sig bl.a. om Bibliotekstjänst (BTJ), Swets och Ebsco. Nya distributionsvägar – även för papperstidskrifter har möjligheter att sälja tidskrifter via nätbokhandeln tillkommit efter ett samarbete mellan Nätek och Adlibris (senare har även andra nätbokhandlar inkluderats). Nätek förmedlar beställningar från nätbokhandeln och garanterar att en tidskrift som beställs hos dem levereras nästkommande dag. Förutsättningarna för att denna försäljning ska fungera är att tidskriften utöver det sedvanliga ISSN-numret för periodiska 33 Detta finansieras från Tidskrifters sida med medel från ersättningar för kopiering i skolor och på universitet som föreningen erhåller via BONUS Presskopia. är öppet för alla tidskrifter som önskar vara med oavsett medlemskap i organisationen. skrifter, även skaffar ett ISBN-nummer för respektive utgåva. Ytterligare en förutsättning är att titeln registreras i Bokrondellen (för vilket det utgår en mindre avgift). Ett 20-tal tidskrifter har titlar till försäljning denna väg. Ytterligare ett nytt sätt att distribuera bl.a. kulturtidskrifter är att göra dem tillgängliga som print-on-demand. Det kan bl.a. vara aktuellt för små upplagor där offsettryck blir för dyrt, men även för backlisttitlar som efterbeställs. I kan Nätverkstans projekt tillsammans med Publit bl.a. bistå tidskrifter med PoD-tjänster och epub-konvertering av hela tidskrifter eller enskil- da artiklar.34 Internationellt finns t.ex. Amazon med välutvecklade PoD-tjänster. Ett exempel på en svensk tidskrift som utnyttjat dessa möjligheter är den engelskspråkiga kulturteoretiska tidskrift- en SITE som gått över till PoD-utgivning eftersom en stor del av läsekretsen finns utomlands och traditionell distribution är dyrt.35 Många tidskrifter som i grunden är pappersbaserade har också kompletterat med en heldigital version för läsning på t.ex. surf- platta. I försäljningstjänsten Qiozk, som kan laddas ner som app för iPad och iPhone, tillgängliggörs t.ex. tillbaka ett 70-tal svenska tidskrifter, inklusive flera kulturtidskrifter. Köparen kan ladda ner digitala utgåvor som bl.a. är fullt sökbara. Generellt är priserna per nummer lägre än för mot- svarande pappersutgåva. Nätek har också skapat en särskild app för iPhone för tidskriften . Den är tänkt att kunna användas som modell för andra kulturtidskrifter som inte på egen hand har resurser att ta fram sådana. Utvecklingen av smarta telefoner och surfplattor har gjort att bl.a. fått ställning som en viktig tidskriftsdistributör. För att få ut appar krävs avtal med företaget och detsamma gäller ersätt- ningar per sålt exemplar. Nästa förväntade utvecklingssteg, som skulle underlätta för många tidskrifter, är dock att fler går över till att använda sig av webbappar, dvs. gränssnitt för mobila plattform- ar som använder sig av webbläsaren snarare än ett specifikt program som användaren laddar ner. Detta kan komma att göra distribu- tionen mindre beroende av enskilda mellanhänder. 35Enligt samtal med . 11 Stöd till kulturtidskrifter Vi har bl.a. i uppgift att analysera hur fördelningen av det statliga stödet till utgivning och spridning av kulturtidskrifter har utveck- lats . I detta kapitel behandlas statens insatser för att stödja kulturtidskrifter. Det innefattar främst produktionsstöd och utvecklingsstöd till kulturtidskrifter. Vidare behandlas vissa andra viktigare statliga stöd till utgivning av tidskrifter kortfattat. 11.1Kort historik över kulturtidskriftsstödet Vid sidan om mer omfattande stödordningar på medieområdet, som stödet till dagspressen, finns inom kulturpolitiken riktade stöd till bl.a. utgivning av kulturtidskrifter. Stödet till kulturtidskrifter bygger också på delvis andra principer än presstödet då det inne- fattar en annan typ av bedömningar: som komplement till formella krav på t.ex. utgivningstakt görs även en innehållslig bedömning av de tidskrifter som söker stöd. Det innebär också att stödet, liksom många andra kulturpolitiska stöd, bygger på sakkunnigas upp- fattning om sådant som kvalitet och behov. Viktiga frågor som diskuterats i relation till stödet är bl.a. hur dessa bedömningar ska göras och vilka typer av tidskrifter som ska betraktas som kulturtidskrifter. Även frågor om distribution och hur kulturtidskrifterna ska nå ut till läsarna är återkommande. Nedan ges en kort översikt över kulturtidskrifts- stödets utveckling och den nu gällande stödordningen. Avslut- ningsvis analyseras stödets fördelning . Ett kulturtidskriftsstöd införs och utvecklas Statligt stöd till kulturtidskrifter inrättades men lämn- ades då efter särskilt beslut av Kungl. Maj:t i varje enskilt fall (prop. 1966:1, bil. 10, bet. SU 1966:47, rskr. 1966:139).1 Ett förslag års litteraturutredning låg till grund för införandet av ett mer allmänt tidskriftsstöd /72. Det nya systemet inne- bar att statligt stöd kunde lämnas till kulturtidskrifter och ideella tidskrifter.2 Departementschefen anförde i anslutning till förslaget att tid- skrifterna är av stor betydelse för en mångsidig och vital debatt i kulturella, sociala och politiska frågor som de verkar under knappa ekonomiska omständigheter och medarbetarna ofta enbart får symbolisk ersättning för sina insatser. Mot denna bak- grund beslutades om selektiva åtgärder administrerade av en speciell stödja mångsidighet och kvalitet i tidskriftsutbudet. Stöd kom att ges i form av grundbidrag och projektbidrag samt genom ett system med stödköp. flyttades uppgiften över till . pressutredning hade också den ökade betydelse som framför allt fackliga och ideella tidskrifter fått för opinions- bildningen i samband med en ökande koncentration på dagspress- marknaden framhållits. Det poängterades i detta sammanhang även att tidskrifterna fått vidkännas stora kostnadsökning- ar. För att närmare utreda situationen på tidskriftsmarknaden tillsattes som en följd av pressutredningens behandling av frågan två separata utredningar.3 Förslag i dessa utredningar resulterade 1977 i en revidering av det statliga stödet till tidskriftssektorn. Det beslutades då om en kraftig förstärkning av stödsystemet som innebar att det kunde ges stöd till fler kulturtidskrifter som stödet kunde ökas till de tidskrifter som redan fick stöd. 1Med kulturtidskrifter avsågs då tidskrifter som med sitt huvudsakliga innehåll vände sig till en allmän publik med samhällsinformation eller med ekonomisk, social eller kulturell debatt eller som huvudsakligen gav utrymme för analys och presentation inom de särskilda konst- arternas område. 2Förslaget lämnades i delbetänkandet Statligt tidskriftsstöd (Ds U 1970: 17) och behandlades av regering och riksdag (prop. 1971:47, bet. KrU 1971:14, rskr. Med ideell tidskrift avsågs en tidskrift som väsentligen framstår som organ för sammanslutning, stiftel- se eller dylikt med ideellt, icke-kommersiellt syfte (se propositionen, s. 4). 3De båda var och . Se Statligt stöd till kulturtidskrifter (Ds U 1976:16) och Stöd till organisationstidskrifter (Ds Fi 1976:7). Stödformerna projektbidrag och stödköp upphörde (prop. 1976/77:82, bet. KrU 1976/77:38, rskr. 1976/77:219).4 urholkades kulturtidskriftsstödet i viss mån. konstaterade att kulturtidskrifternas situation blivit mer och mer utsatt och att upplagorna stagnerade eller sjönk. Från sida prövade man vissa marknadsföringsinsatser som uppgavs ha gett gott resultat och fick som en följd av detta i uppdrag att närmare redovisa villkoren för kulturtidskrifterna och, senare, att inleda en treårig försöksverksamhet (prop. 1986/87:100, bil. 10, bet. 1986/87:KrU17, rskr. 1986/87:209).5 Syftet var att finna sätt för att förbättra kulturtidskrifternas ekonomi genom att öka antalet prenumeranter och minska kostnaderna. Mot bakgrund av erfarenheterna bestämdes att stödet till kulturtidskrifterna skulle förändras (prop. 1992/93:100, bil. 12, bet. 1992/93:KrU26, rskr. 1992/93:319).6 Det skulle dels som tidigare lämnas som ett produktionsstöd, men en del skulle också avsättas för utvecklingsstöd avsett för marknadsföring, teknik- utveckling och utbildning i bl.a. ekonomi, juridik och teknik. utbyggnad och förändring av kulturtidskriftsstödet Kulturtidskriftsstödet förstärktes och byggdes på olika sätt ut och det tidiga . genom nya stöd till kommunala bibliotek för provprenumerationer på kulturtid- skrifter och en kulturtidskriftskatalog på internet.7 Året därpå förstärktes stödet för att särskilt främja kulturtidskrifter på de nationella minoritetsspråken. förstärktes stödet med för satsningar på marknadsföring och kom- missionsförsäljning. förändrades stödet så att även nät- tidskrifter kunde beviljas bidrag. En större förändring av stödordningen har även genomförts efter den senaste kulturpropositionen. Regeringen aviserade i detta sammanhang att det s.k. förlusttäckningskravet skulle utgå och att en ny definition av vilka tidskrifter som kunde söka stöd skulle 4Projektbidraget ansågs inte ha spelat någon roll för vare sig tidskrifternas kvalitet eller ekonomi, och stödköpet hade endast gynnat en liten grupp tidskrifter. 5Se , Kulturtidskrifter – Skrifter i tiden, skriftserie 1986:5. 6Jfr även , Statligt stöd till kulturtidskrifter: Förslag, skriftserie 1989:6. 7Reformerna byggde på förslag som lämnats i betänkandet Boken i tiden (SOU 1997:141). införas (prop. 2009/10:3).8 En särskild promemoria med förslag på området remitterades 2009.