sou · H0B365 · 2012-09-27 00:00:00 — De norska s.k. bokavtalen mellan bok- branschens parter har en fastprisperiod som sträcker sig under utgivningsåret och till efterföljande år. I gäller fastprissystemet och i . En utveck- ling mot att övergå från avtalsbundna överenskommelser till att lagfästa fastprissystemet har varit och är aktuell i flera länder. I t.ex. lagfästes fastprissystemet 2005. Bakgrunden till utvecklingen är att det i förhållande till gällande EU-rätt och nationell konkurrenslagstiftning anses mer stabilt för länder som vill behålla ett fastprissystem att lagfästa ordningen. 4Rønning & Slaatta m.fl., Till bokas lov, s. 26. 5Frankrike, , och , och 18 månader, samt permanent med vissa undantag. institutioner har vid upprepade tillfällen behandlat frågan om fasta bokpriser för tryckta böcker och konstaterat att varje medlemsstat får införa fasta bokpriser genom lagstiftning, under förutsättning att denna är förenlig med bestämmelserna om fri rörlighet för varor i EG-fördraget.6 Litteratur betraktas inom EU som en viktig kulturbärare och undantag tillåts därför från konkurrensreglerna med hänvisning till främjande av kulturell mångfald. Lagstiftning och avtal om fasta priser reglerar ofta även hur höga vissa rabatter maximalt får vara. I t.ex. och tillåts rabatt om maximalt och i om . I och är rabattordningarna mindre gener- ella, men specifika kriterier ska vara uppfyllda för att rabatt ska få ges. I kan bl.a. folk- och skolbibliotek maximalt få en rabatt om . Friprisländer i är (), (), (), (), () och (). I vill branschen övergå till fasta priser och i som övergått till fria priser pågår en debatt där oro uttrycks från vissa bransch- representanter för bl.a. bokhandelns utveckling. Även inom gruppen friprisländer finns viktiga skillnader. En skillnad mellan och jämfört med bl.a. och , är att förlagen ofta trycker bokpriset direkt på boken. friprissystem kompletteras av en modell med kommis- sionssystem (provlagersystem). Systemet innebär att den finska förläggareföreingen och bokhandlarna har slutit avtal där grund- principen är att förlaget på egen bekostnad skickar ett exemplar av samtliga nyutgivna allmänlitteraturtitlar till den fysiska bok- handeln. Enligt avtalet förbinder sig bokhandeln att ha minst ett exemplar i lager av varje titel. Böckerna är dock förlagens egendom och de är i kommission , varefter bokhandlaren antingen returnerar eller köper titeln. När titeln köps av kund måste bokhandlaren köpa ett nytt exemplar för att boken ska finnas tillgänglig. Syftet med systemet är att ett brett utbud av titlar finns tillgängligt i den fysiska bokhandeln. Försäljningen av böcker via nätbokhandel har en blygsam position i och utgör endast av den totala bokförsäljningen, vilket är den lägsta andelen internetförsäljning i samtliga skandinaviska länder. 6 Se bl.a. resolution med rekommendationer till kommissionen om ut- arbetandet av och rådets direktiv om fasta bokpriser (2001/2061()). Vanliga skäl till varför många länder har valt ett fastprissystem är att det anses främja en mer stabil bokhandelsstruktur och gynna hela kedjan av aktörer i bokbranschen eftersom prisdumpning eller kraftiga rabatter inte får förekomma. Fasta priser anses leda till mångfald i bokutbudet för konsumenterna, vilket även gynnar läs- kulturen.7 Friprisförespråkare menar att en fri marknad är till gagn både ur affärsmässiga aspekter och för den kulturella mångfalden. Skäl till friprissystem som ofta framhålls är bl.a. låga bokpriser för slutkund, vilket i sin tur anses gynna läsandet, samt att bokmark- naden växer totalt sett om variationer gällande pris, försäljnings- kanaler och erbjudanden tillåts.8 Statliga branschstöd och bidrag för utgivning av litteratur Utöver grundläggande statlig reglering som rör moms och bok- priser finns litteraturpolitiska insatser i form av statliga stöd- ordningar till aktörer inom bokbranschen i många europeiska länder. Insatserna är av mycket skiftande omfattning och utform- ning beroende av land. I som helhet är det ovanligt med stöd riktat direkt till förlag.9 Generellt kan sägas att många länder som har stöd till förlag väljer att särskilt rikta de statliga medlen mot genrer och förlag som bedöms öka mångfalden i utgivningen. och är de två europeiska länder som har de bredast utbyggda stödsystemen och de avsätter stora finansiella resurser för området. Dessa länder behandlas därför mer ingående i det följande.10 I och finns ett större antal 7I Betänkande av med rekommendationer till kommissionen om utarbet- andet av och rådets direktiv om fasta bokpriser (2001/2061()), även kallad The Rothley Report, anges följande som motiv till fasta priser: Litterära produk- tioner utgör en stor del av den kulturella mångfalden och måste skyddas och främjas efter- som de utgör en viktig grund för Europeiska unionen. I de flesta medlemsstater tillämpas därför fasta bokpriser. Denna tillämpning grundar sig på övertygelsen att det endast är genom fasta bokpriser som man kan se till att antalet bokpublikationer inte minskar och att den kulturella mångfalden upprätthålls. Förlag uppmuntras att inte bara ge ut kommersiellt framgångsrika böcker utan även ge ut kulturellt värdefulla, mindre upplagor på marknaden. Därmed kan alltså en högre litteraturkvalitet garanteras. Dessutom främjar fasta priser att konsumenterna får tillgång till böcker överallt, eftersom flera bokhandlare därmed kan klara sig på marknaden 8Se t.ex. , Bokrean: Historia – nutid – framtid (2007). 9European Forum for the Arts and & Interarts, Report on the state of cultural cooperation in Europe (2003), s. 247. 10Frankrike och har utöver beskrivna stödformer även bl.a. utvecklande system med arbetsstipendier för upphovsmän och stöd på biblioteksområdet, vilka inte behandlas i denna framställning. stödformer inom litteraturområdet som helhet, men stöd för utgivning av litteratur riktat specifikt till branschaktörer som förlag är mindre omfattande i och finns inte alls i . Även i länder som , och är statligt stöd till förlag för utgivning av litteratur betydligt mindre omfattande. I de fem nämnda länderna ligger fokus i stödordning- arna på andra delar i det litterära systemet, t.ex. stipendier till litterära upphovsmän och bidrag till litteraturorganisationer. Nedan ges en överblick över stödsystemens utformning i valda länder. Fokus är bransch- och utgivningsstöd och framställningen ska därför inte ses som en kartläggning av samtliga existerande stödformer inom litteraturområdet i de valda länderna. I finns två huvudsakliga stödformer för utgivning av littera- tur som förlag kan söka. Dessa är den s.k. inköpsordningen samt produktionsstöd. I är inköpsordningen den mest om- fattande litteraturpolitiska insatsen. Inköpsordningen regleras av riktningslinjer och avtal mellan parter på den norska bokmark- naden och genom . infördes även en försöksverksamhet med att inkludera e-böcker inom inköps- ordningen för norsk skönlitteratur för vuxna.11 Ordningen har tre uttalade mål: säkra utgivning av ny norsk litteratur, säkra att med- borgarna får tillgång till samtidslitteraturen och säkra att för- fattarna får bättre intäkter. Ordningen kan sägas vara den norska motsvarigheten till det svenska utgivningsstödet. Det norska och det svenska systemet har dock betydande skillnader. En skillnad jämfört med det svenska utgivningsstödet är den s.k. automatiska principen inom inköpsordningen. Den innebär att titlar inom inköpsordningen i kategorierna ny norsk skönlitteratur för vuxna samt barn och ungdom som bedöms vara bra nog automatiskt köps in. Böckernas kvalitet granskas sedan i efterhand. 11 Utöver litteratur ingår även kulturtidskrifter i inköpsordningen. Om en tidskrift blir inköpt innebär det att 433 exemplar av hela årgången köps in av för och skickas till de norska folkbibliotek som vill motta tidskriften. Cirka femton kulturtidskrifter köps in och distribueras till huvudbiblioteken i alla norska kommuner inom en budget om cirka 3 miljoner . Det finns även möjlighet att söka produktionsstöd för kulturtidskrifter och vecko- och månadstidskrifter. Totalt beviljas cirka 23 miljoner i produktionsstöd till tidskrifter (8 miljoner till kulturtidskrifter och 15 miljoner till vecko- och månadstidskrifter.) Se Norsk kulturråds årsmelding 2011, s. 115. Staten garanterar att den via norska köper in minst 1 000 exemplar av litteratur för vuxna och minst 1 500 exemplar av barn- och ungdomslitteratur: 1 000 exemplar till folkbiblioteken och 550 exemplar till skolbibliotek i samt till ett antal utländska mottagare. Inköpsordningen för litteratur är uppdelad i fem olika kategorier.12 De två ovan nämnda är automatiska och övriga tre selektiva, vilket innebär att en arbetsgrupp för varje genre bedömer vilka böcker som ska köpas in inom årsbudgeten. Ett grundläggande syfte med denna typ av försäljningsgaranti är att förstaupplagan blir större och förlagen publicerar litteratur som annars skulle vara ekonomiskt olönsam och därför svår att ge ut. De inköpta titlarna finns även som en särskild kategori när bokhandlarna gör sina inköp, vilket gör att titlarna ofta även är tillgängliga i den fysiska bokhandeln. Inom inköpsordningen beviljades för inköp av 529 titlar . Av dessa utgjorde inköp av ny norsk skönlitteratur för vuxna och ny norsk skönlitteratur för barn och unga 30 miljoner.13 Som komplement till inköpsordningen finns även möjlighet för förlagen att söka produktionsstöd inom kategorierna bilderböcker för barn, klassiker, tecknade serier samt nynorsk litteratur (priori- tet för dramatik och facklitteratur). Produktionsstöd till klassiker kan beviljas till litteratur i tryckt format, e-boksformat eller som ljudbok. Utgivare kan välja att ansöka om förhandsstöd alternativt när boken redan är tryckt. Bidragsmedel för produktionsstöd är betydligt mer blygsamt i jämförelse med de ekonomiska resurser som tillfaller inköpsordningen. Ytterligare en viktig skillnad mellan det norska och det svenska systemet är att upphovsmännen mottar en del av bidragssumman inom såväl inköpsordningen som produktionsstödet. Inom inköps- ordningen betalar norska en del av författarens royalty: för prosa och dramatik, för lyrik och barn- och ungdomslitteratur och för övriga genrer. Inom produktionsstödet är fördelningen till författaren och till förlaget. Syftet med ordningen är att medverka till förbättrade villkor för de litterära upphovsmännen samt att öka 12Dessa är ny norsk skönlitteratur för vuxna, barn och unga, översatt skönlitteratur för vuxna, barn och unga, sakprosa för vuxna samt facklitteratur för barn, unga och vuxna. Ett mindre nytillskott till inköpsordningen är programmet Mosaik som innebär att förlag även särskilt kan ansöka om att få böcker översatta från afrikanska eller asiatiska språk inköpta. 13Norsk kulturråds årsmelding 2011, s. 109. nyrekryteringen till författaryrket. De norska branschstöden har således även en tydlig konstnärspolitisk dimension. I är branschstödet för utgivning av litteratur inte alls lika generellt utformat som i . Det finns däremot ett mycket stort antal olika statliga bidragsformer som riktar sig till de flesta betydande aktörer inom bokbranschen: författare, förlag, bok- handel och andra verksamheter vars syfte är att främja kvalitets- litteraturen.14 Förlag kan ansöka om 14 olika typer av bidrag för exempelvis utgivning av kvalitetslitteratur (ej för romaner, men t.ex. för poesi, dramatik och filosofi), återutgivningsstöd, stöd för översättningar, stöd för digitalisering, stöd för extraordinärt kostsamma verk etc. Beslut om stöd fattas utifrån projektets litterära kvalitet och förlagets ekonomiska risktagande. beviljades bidrag till förlag om cirka 6 miljoner euro.15 Centre national du livre (CNL) ger även bidrag till förlag för digital utgivning av nyproducerade böcker och förlagens backlist i syfte att öka utbudet av e-böcker. beviljades för ändamålet. I finns även olika typer av stöd till oberoende kvalitetsbokhandlar. CNL har fem olika bidrag för bokhandlare: för nybildning, utveckling eller övertagande av bokhandel för att möjliggöra ett brett kvalitetsutbud av litteratur, trycka informa- tionskataloger med tematiskt innehåll, skapa en gemensam webb- plats med annan bokhandel samt för att nå ut med information om digital litteratur på innovativa sätt. För utländska bokhandlare som säljer fransk litteratur finns ytterligare fem olika bidrag att söka, bl.a. för att starta bokhandel eller att få bli erkänd som referens- bokhandel för fransk litteratur, till referensbokhandel som vill utvidga sina samlingar eller för att marknadsföra fransk litteratur. Totalt beviljades 2011 statliga bidrag om till bokhandeln.16 I finns även en statlig specialutmärkelse som kan tilldelas oberoende kvalitetsbokhandlar kallad Librairie Indépen- 14Utöver de statliga bidragsformerna finns även på regional och lokal nivå betydande medel för olika aktörer på litteraturområdet. 15Centre national du Livre, Bilan des aides 2011, s. 5. 16Centre national du Livre, Bilan des aides 2011, s. 5. dante de Référence (rekommenderad oberoende bokhandel). Programmet med att stärka oberoende kvalitetsboklådor lanserades 2009 och 514 bokhandlar har mottagit utmärkelsen. För att få kvalitetsstämpeln måste boklådorna uppfylla en rad kriterier, exempelvis ha ett omfattande sortiment av backlisttitlar, arrangera litteraturevenemang och vara oberoende i sina inköp. Minst hälften av omsättningen måste komma från försäljning av böcker och krav ställs på personalens kunskap samt på hög servicekvalitet. De bokhandlar som får utmärkelsen beviljas även stöd från CNL. Bidragsnivån till dessa oberoende kvalitetsboklådor uppgår till . Vidare kan såväl bokhandlare som förlag ansöka om lån till förmånliga villkor hos CNL. Utöver de kulturpolitiska insatserna finns även möjlighet till näringsinriktat stöd på lokal nivå för oberoende kvalitetsbok- handlar genom den statliga fonden Fonds dintervention pour la sauvegarde de lartisanat et du commerce (Fonden för åtgärder för att värna hantverk och handeln) och andra lokala och regionala stödformer riktade till bokhandlare. I kan stöd till utgivning av litteratur och utgivnings- relaterade aktiviteter sökas för utgivning av debutanter (inom gen- rerna skönlitteratur, facklitteratur, barn- och ungdomslitteratur, dramatik och serier) samt arrangemangsstöd. Antal ansökningar per sökande part är begränsat till fyra . Det finns även ett särskilt bidrag som danska förlag kan söka för utgivning av litterära verk i dansk översättning inom genrerna skönlitteratur (prosa, lyrik och dramatik), facklitteratur av allmänkulturellt intresse (essäistik och biografi), barn- och ungdomslitteratur och serier. Direkt förlagsstöd är således mindre vanligt förekommande. Det danska stödsystemet för produktion av litteratur är främst uppbyggt kring att stöd beviljas litterära upphovsmän för genom- förande av specifika litterära projekt (utöver arbetsstipendier) inom samtliga genrer samt även inom muntlig litteratur som . Arbets- och resebidrag för litterära upphovsmän finns att söka för projekt inom följande genrer: skönlitteratur, facklitteratur, barn- litteratur, dramatik, serier och illustration samt muntlig litteratur. Det finns även även en särskild bidragsordning för att stödja den danska dramatiken. Projektstöd kan sökas av institutioner, drama- tiker, författare och översättare. Ovan nämnda bidrag beviljas av danska Kulturstyrelsen (tidigare och Statens kunstfond). I finns ett flertal olika bidragsformer inom litteratur- området. Det finns dock inga bidrag direkt till förlag utan större delen av medlen för utgivning av litteratur utgörs av olika typer av projektstipendier till litterära upphovsmän, liknande det danska systemet. Projektstipendier för litteratur kan sökas för projekt som främjar skönlitteratur och täcker ersättning av arbetskostnader. De statliga insatserna på litteraturområdet riktas främst till litterära upphovsmän, litteraturorganisationer och till biblioteksverksamhet och inom dessa områden finns ett antal tillgängliga bidragsformer. Det finns även b.la. ett specialbidrag för litteratur samt stöd för uruppförande av dramatik. Specialbidrag för litteratur innebär att bidrag kan beviljas för skönlitterära projekt inom kreativt skrivande och främjande av skönlitterär hobbyverksamhet samt kunskap om och tillgång till skönlitteratur. Specialbidrag kan även beviljas för anordnande av skrivarutbildning och skrivarkurser, författarbesök, litteraturevenemang samt läsfrämjandeprojekt. I är det statliga stödet till utgivning och distribution av litteratur begränsat. Det brittiska stödsystemet till litteratur- området baseras framförallt på statligt stöd till olika typer av litteraturorganisationer och till litterära upphovsmän. övergripande prioriteringar på området är att säkerställa att läsare får tillgång till ett brett urval av litteratur av hög kvalitet av författare med olika bakgrund, särskilt poesi och översatt littera- tur, att höja kvaliteten på arbete som utvecklar barn och ungas skrivande, att stödja organisationer som arbetar med läsfrämjande verksamhet samt att stödja utvecklingen hos författare i början och mitten av deras karriärer.17 17 strategidokument Literature Policy (2007), Literature: achive- ments, challenges and opportunities (2011), Achieving Great Art for Everyone – A Strategic Framework for the Art (2010) och Plan 2011–2015 (2011). stöd för utgivning av litteratur fokuserar således på litteraturformer som har svårt att klara sig på den kom- mersiella bokmarknaden, exempelvis samtida poesi och översatt litteratur. För att utveckla mångfald och kvalitet och uppmärk- samma och utveckla talang stödjer de med verksamhetsbidrag ett antal mindre bokförlag som antingen arbetar inom kulturellt underrepresenterade områden (t.ex. Peepal Tree) eller är verk- samma i mindre kommersiella litterära genrer som noveller (t.ex. Comma Press) och lyrik (t.ex. Bloodaxe, Carcanet, The Poetry Business och Poetry ). De ger även bl.a. stöd till det större kvalitetsförlaget för att genomföra ett specifikt projekt för ökad utgivning av lyrik. Utöver bidrag till ett mindre antal förlag ger de även stöd till organisationer som främjar poesi, t.ex. , Poetry Archive, och Poet in the City. stödjer även läsfrämjande verksamhet, litteraturfestivaler och kreativt skrivande. Stöd ges bl.a. till priser, utmärkelser och litteraturfestivaler som har ny litteratur som mål, t.ex. Ilkley, och Ledbury vilka er- bjuder internationella litterära plattformar utanför . Bidrag beviljas även till litteraturorganisationer över hela landet som stödjer författare. Alla delar av landet har aktiva och stödjande s.k. som erbjuder författare som är i början eller mitten av karriären stöd genom exempelvis mentorskap, kurser, workshops, residens och möjlighet att möta sina läsare genom upp- läsningar och författarmöten. 2011 erhöll 53 litteraturorganisa- tioner statligt stöd och de ingår i vad som i kallas Portfolio. I är statligt stöd till utgivning av litteratur relativt begränsat och endast av kompletterande art. Bidrag riktas till litteratur som inte har kommersiell potential, men som anses ha högt kulturellt värde. Förlag kan motta bidrag för utgivning av särskilda högriskprojekt av holländsk och frisisk litteratur, t.ex. för klassisk litteratur, kostsamma utgåvor av samlade verk, över- sättning av utländska klassiska verk, översatt litteratur från mindre vanligt förekommande språk samt samtida litteratur i mindre kom- mersiella genrer. Litteraturpolitiken i är baserad på en federal modell där Bundesländerna har olika program för att främja litteratur och läsning. Bundesländernas starka autonomi innebär att insatserna ser olika ut i olika delar av landet. Bundesländerna samarbetar med varandra i kulturfrågor genom s.k. Kulturföderalismus. Den tyska litteraturpolitiken är på vissa sätt annorlunda ut- formad än i andra nordeuropeiska länder där staten har en mer interventionistisk eller strategisk roll. De offentliga insatserna är främst inriktade på att medborgarna ska få tillgång till litteratur genom exempelvis bibliotek och litterära evenemang. Statligt bidrag beviljas främst till institutioner och organisationer som arbetar läsfrämjande eller som stödjer författare och översättare genom stipendier och residensvistelser. Statligt stöd till produktion och distribution av litteratur är i övrigt sällsynt i . Den mest framträdande bidragsfördelande institutionen i är Kulturstiftung des Bundes. Tyska staten ger fonden statligt bidrag om . Fondens syfte är att främja konst och kultur på federal nivå. Kulturstiftung des Bundes stöjder i sin tur ett flertal olika fonder, bland andra Deutscher Literaturfonds och Deutscher Übersetzerfonds. Stipendiesystemet är relativt välutvecklat i . Deutscher Literaturfonds grund- ades av bl.a. Börsenverein des Deutschen Buchhandels, Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung, Deutscher Bibliotheks- verband och PEN-Zentrum. Börsenverein des Deutschen Buch- handels är en mycket betydelsefull aktör i den tyska bokbranschen. Det är ledande organisation för bokförlag, olika typer av bokhandlare (inklusive antikvariat) samt distributörer och gros- . Organisationen inkluderar hela kedjan av aktörer inom bokbranschen, vilket gör att den har en mycket stark position med stort inflytande över den tyska bokmarknadens funktionssätt. Deutscher Literaturfonds beviljar stipendier till författare och översättare inom samtliga litterära genrer samt även i viss mån till litteraturfrämjande projekt. Deutscher Literaturfonds beviljar även stipendier till författare för specifika litterära projekt, i likhet med de finska och danska ordningarna. I undantagsfall kan bidrag beviljas till förlag för bokprojekt med fokus på samtida tysk littera- tur. Bidrag finns även för litteraturfrämjande projekt eller litterära evenemang, seminarier om litteraturkritik för allmänheten, sympo- sium, workshops med dramatiker samt nationella litterära tid- Deutscher Literaturfonds arbetar även litteraturfrämjande genom att arrangera författarsamtal och läsningar. Utöver detta delar fonden ut fem olika litteraturpriser. De flesta europeiska länder genomför insatser för ökad kännedom om den inhemska litteraturen i utlandet. Länder som exempelvis , , , och har genom sina nät av kulturinstitut runt om i världen väl upparbetade strukturer för ett brett kulturdiplomatiskt arbete. Många euro- peiska länder har även specifika organisationella strukturer för arbetet i hemlandet som inkluderar stödsystem för ökad över- sättning och utgivning i utlandet. Insatsernas omfattning skiljer sig mycket åt mellan olika länder. Det kan gälla antal mässor som landet deltar i, mängden egeninitierad verksamhet som översättar- seminarier och besöksprogram för förläggare och översättare, antal disponibla stödformer samt personella och ekonomiska resurser för verksamheten. Vanligast förekommande bidragsform är översättningsstöd för utländska förlag. I övrigt genomför länderna olika typer av egeninitierad verksamhet och även andra typer av stödordningar förekommer i många länder. Den internationella verksamheten innefattar ofta deltagande med egen monter på internationella bokmässor, arrangerande av seminarier samt bidrag till deltagande i olika typer av litterära evenemang utomlands, t.ex. lanseringsresor och författarpresentationer. Ett flertal länder har utformat speci- fika webbplatser som vänder sig till utländska förlag och andra litteraturintresserade med information om den inhemska littera- turen och om tillgängliga bidragsformer.18 Många länder producerar även publikationer och annat material om ny inhemsk litteratur, exempelvis danska Danish Literary Magazine och finska from . I bl.a. , , och har databaser skapats med förteckningar över över- satt litteratur på det aktuella språket. Detta för att utländska förläggare lätt ska kunna få information om vilka titlar som redan 18 Se exempelvis och (), /fili och (), (). finns i översättning.