sou · H0B359 · 2012-09-11 00:00:00 — I samband med rapporten lämnade SR, UR, MTG och SBS in en gemensam skrivelse i vilken bl.a. framfördes att företagen var över- ens om att satsa på en plattform som gav både public service-radion och kommersiell radio optimala förutsättningar att utvecklas och att T-DAB+ var den teknik som föreföll mest lämpad för . Även och företrädare för närradion uttryckte sitt stöd för T-DAB+ (Radio- och 2008, Framtidens radio, s. 98). I propositionen Utveckling för oberoende och kvalitet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2010–2013 (prop. 2008/09:195 s. 67) gjorde regeringen bedömningen att FM-näten kommer att vara i drift , men att dess begränsade utvecklingsmöjligheter innebär att det är nödvändigt för radiobranschen att dra nytta av teknikutvecklingen och att använda nya distributionsformer. Regeringen gjorde vidare bedömningen att en utveckling bör vara marknadsdriven. Detta innebär enligt regeringen att de kommersiella aktörerna på radiomarknaden deltar och att parterna samverkar, dels beträffande val av teknisk standard, dels när det gäller att bära kostnaderna för utveckling och utbyggnad. Regeringen välkom- nade den samsyn som SR och övriga större aktörer på radiomark- naden redovisat och ansåg att SR inte ensamt bör driva utvecklingen av digitala sändningar. Regeringen bedömde att en av förutsätt- ningarna för en framgångsrik utveckling av digitala sändningar är ett lättillgängligt och varierat utbud från både SR och de kommersiella kanalerna. Mervärdet av digital marksänd ljudradio måste klart framgå för konsumenten. SR:s tillstånd att sända digitalt, som löpte ut , borde enligt regeringens bedömning förlängas och vidgas. Regeringen gjorde vidare bedömningen att ett teknikskifte inom radioområdet torde komma att ta betydligt än för mark- sänd tv. Regeringen gjorde 2010, i beslut om sändningsutrymme för kom- mersiella digitala radiosändningar (Ku2010/1721/MFI), bedömningen att digital ljudradio kan existera parallellt med och komplettera den nuvarande analoga ljudradion. Det ansågs inte vara aktuellt att sätta ett slutdatum för FM-sändningarna under det närmaste decenniet. 11.2.1Tillståndsgivning för digitala kommersiella radiosändningar införda i radio- och tv-lagen Genom ikraftträdandet av radio- och tv-lagen (2010:696) infördes nya regler om tillståndsgivning för digitala kommersiella radiosändningar. Regeringen ansåg i propositionen En ny radio- och tv-lag (prop. 2009/10:115) att det var av stor vikt att tydligare förutsättningar skapades för digitalradio. Det var anled- ningen till att nya regler om kommersiell digitalradio infördes i lagen. De nya reglerna innebar att regeringen beslutar om det sänd- ningsutrymme som i olika delar av landet får upplåtas för digital kommersiell radio, vilken myndighet som ska ge tillstånd, att till- stånd ska ges till den som bedriver programverksamhet och inte särskilda operatörsföretag, vilka urvalskriterier som ska gälla, vilka villkor tillstånden får förenas med och en rad andra frågor när det gäller tillstånden. I propositionen angavs att det kunde antas att intresset för att sända digital kommersiell radio kommer att vara större än det sänd- ningsutrymme som finns tillgängligt och att någon form av urvals- kriterier därför behövdes. Tillstånd att sända digital kommersiell radio får enligt radio- och tv-lagen endast ges till den som har finansiella och tekniska förut- sättningar att sända under hela tillståndsperioden, och är beredd att samverka med övriga tillståndshavare i tekniska frågor. Tillstånd får inte lämnas till staten, landsting eller kommuner. Tillståndsmyndig- heten ska vid fördelningen av tillstånden för digital kommersiell radio beakta att utrymmet för sådana sändningar ska kunna tas i anspråk för olika programtjänster så att sändningarna kommer att tillgodo- se olika intressen och smakriktningar, för såväl nationella som lokala och regionala programtjänster, och av flera av varandra obero- ende programföretag.2 De programföretag som ansöker om tillstånd ska betala en ansök- ningsavgift till Myndigheten för radio och tv som uppgår till för varje ansökan och programtjänst. Ett tillstånd att sända digital kommersiell radio gäller . Tillståndsgivningen gäller digital kommersiell radio. Enligt 12 kap. 6 § radio- och tv-lagen får ett tillstånd att sända närradio inte får ges till någon som har tillstånd att sända kommersiell radio. 11.2.2Regeringens beslut om sändningsutrymme Genom den internationella frekvensplaneringskonferensen i och de internationella överenskommelser som följde på denna förändrades möjligheterna för digital ljudradio. tilldelades frekvensutrymme i band III (174–) mot- svarande fyra frekvenslager. Varje frekvenslager ger möjlighet att etablera ett rikstäckande sändarnät. Tre av de fyra frekvenslagren kan utnyttjas för regionalt nedbrytbara sändningar. Regeringen beslutade (Ku2010/1721/MFI) att sändningsutrymme i band III (174–) motsvarande två frekvenslager i hela landet med regional nedbrytbarhet i 34 områden får upplåtas för kommersiella digitala radiosändningar som kräver till- stånd enligt radio- och tv-lagen. Detta innebär att två av fyra fre- kvenslager har avsatts för kommersiella sändningar. Ett beslut om sändningsutrymme är nödvändigt för att Myndig- heten för radio och tv ska kunna ge tillstånd för kommersiella digi- tala radiosändningar. I beslutet anges att digitala närradiosändningar aktualiserar flera frågor, bl.a. sändningsområdenas storlek och kostnaden för att hålla sändningsutrymme tillgängligt för en närradiotillståndshavare. Regeringen angav att man avsåg att återkomma i denna fråga. Det aviserades också att regeringen kan återkomma till frågan om ytterligare sändningsutrymme för digital kommersiell radio efter en avstämning under nuvarande tillståndsperiod för företagen i allmänhetens tjänst. 2 Detta kan jämföras med dagens urvalsprocess för analog kommersiell radio där den sökande som har finansiella och tekniska förutsättningar att sända och som lämnar det högsta anbudet i det aktuella området får tillståndet. Detta görs genom ett slutet anbuds- förfarande. 11.2.3SR:s och UR:s nuvarande tillstånd att sända digital ljudradio som regeringen fattade beslut om vilket frekvens- utrymme som skulle avsättas till kommersiell digitalradio beslöt regeringen även om förnyade sändningstillstånd för och UR att sända digital ljudradio i samma omfattning som . SR:s tillstånd ger rätt att sända digital ljudradio. Sändningstillståndet ger bolaget rätt att i och sända nio program, i Göteborgs- och Malmö- områdena sända tio program och att därvid använda annat sändningsutrymme än det som genom regeringens beslut får upplåtas för kommersiella digitala radiosändningar. UR:s rätt att sända ska ske med utnyttjande av SR:s sändningsutrymme. Tillstånden gäller och längst till och med . 11.2.4Strategi för Myndigheten för radio och tv:s tillståndsgivning och branschens synpunkter Myndigheten för radio och tv fastställde en strategi för tillståndsgivning för digital kommersiell radio. Strategin utarbet- ades i samverkan med (). Syftet med strategin är att den ska vara ett verktyg för Myndigheten för radio och tv inför och under arbetet med tillståndsgivningen. Av strategin framgår att det för myndigheten är tydligt att större delen av branschen anser att tekniken T-DAB+ bör användas för utsändningar och att myndigheten därför kan komma att föreskriva om en användning av T-DAB+ eller därmed kompatibel teknik som ett tillståndsvillkor. Vidare framgår att det bör vara möjligt att söka tillstånd för både nationella och regionala sänd- ningar och att myndigheten kan komma att föreskriva vissa täck- ningskrav som tillståndsvillkor. Ett sådant täckningskrav bör enligt strategin så långt som möjligt baseras på de sökande program- bolagens egna bedömningar av lämplig utbyggnadstakt. Övergripande synpunkter på strategin i remissrundan var fram- för allt att utvecklingen av digitalradio inte kan vara marknads- driven, att det behövs en plan som innehåller förutsättningar och tidpunkt för en övergång från FM till digitalradio och att beslut fattas av . Vidare framkom att det därefter krävs en sam- ordning mellan utbyggnaden för kommersiella programbolag och SR. Det krävs enligt de kommersiella programbolagen tydliga politiska beslut som möjliggör långsiktiga investeringar och som säkrar att en övergång till digital radio blir framgångsrik. SR fram- höll att det måste finnas en finansieringslösning för de dubbla kost- nader som parallellsändningar innebär. De kommersiella aktörerna påpekade också att Myndigheten för radio och tv:s tillståndsgivning har en stor svaghet, eftersom den inte är synkroniserad med SR:s digitala satsning. PTS ansåg att det borde fastslås en rimlig tid under vilken mark- nadsaktörer ges tillfälle att etablera sig. Om frekvensbandet fortsatt förblir oanvänt, kan det enligt PTS vara ett tecken på att förut- sättningarna sammantaget inte är tillräckligt gynnsamma och då bör en annan användning övervägas. 11.2.5Myndigheten för radio och tv:s tillståndsgivning Det är Myndigheten för radio och tv som ger tillstånd att sända digital kommersiell radio. Tillstånd för digital kommersiell radio var först tänkta att utlysas av myndigheten eller med en sista ansökningstid i början på 2012. Mot bakgrund av synpunkter som kommit in under arbetet gjorde myndigheten bedömningen att utlysningen i stället borde ske och pågå till efter det att Public service-kom- mittén lämnar sitt betänkande. Ansökningstiden löper till . Sändningar får äga rum med stöd av tillstånden tidigast från och tillstånden kommer att gälla till och med (). Det går att ansöka om tillstånd för nationella, lokala och regionala sändningar. De två tillgängliga frekvenslagren ger möjlighet att bygga sändarnät som når hela landet och som är nedbrytbara i 34 regioner. De sökande ska ange önskat sändningsområde och de aktörer som ansöker om att sända nationellt ska ange när sändningarna planeras inledas och hur sändningarnas täckningsgrad planeras utökas (). 11.2.6Tillstånd för analog kommersiell radio och koncessionsavgifter En ändring av övergångsbestämmelserna i radio- och tv-lagen innebär att myndigheten när det gäller analoga radio- tillstånd utfärdade före ska göra en proportionell minskning av avgiften så att det totala avgiftsuttaget för samtliga tillstånd minskas med . Sänkningen ska fördelas proportionellt mellan tillståndshavarna i förhållande till respektive tillstånds andel av de totala avgifterna. Ändringen motiverades med att den bidrar till att minska skillnad- erna när det gäller de ekonomiska förutsättningarna för olika medie- slag och innebär att avgifterna sänks för den grupp av tillståndshavare som betalar de högsta avgifterna. Regeringen bedömde att en avgifts- sänkning utgör ett ytterligare led i arbetet med att skapa goda för- utsättningar för den kommersiella radion och ändringen bedömdes skapa bättre möjligheter för radion att utveckla sin verksamhet (prop. 2011/12:1 s. 85). De kommersiella programbolagen betalar koncessions- avgifter för sina sändningar i FM. För de tillstånd som utfärdades innan den nya radio- och tv-lagen trädde i kraft gällde andra regler . De 81 tillstånd som utfärdades före fördelades genom auktion. De 8 tillstånd som utfärdades efter fördelades till de programbolag som åtog sig att sända störst mängd eget material. Möjligheten att förena ett tillstånd att sända analog kommersiell radio med villkor som avser skyldighet att sända en viss mängd eget material och program med lokal anknytning gavs inte någon motsvarighet i den nya lagen. Såväl tillstånd som utfärdats före som efter gäller till . Koncessionsavgifterna för tillstånd meddelade före uppgår 2012 till mellan och per tillstånd. För dessa tillstånd uppgår avgifterna 2012 till totalt . Avgiften är per tillstånd och år för tillstånd meddelade efter den 1 juli 2001(www.radioochtv.se). I och med den nya radio- och tv-lagen ändrades urvalsprocessen för analoga tillstånd och enligt de nya reglerna får den sökande som har finansiella och tekniska förutsättningar att sända och som lämnar det högsta anbudet tillstånd i det aktuella området. Detta görs genom ett slutet anbudsförfarande. utfärdades 14 till- stånd och för aktuella tillstånd betalades en engångsavgift som sammanlagt uppgick till . Denna urvalsprocess kommer att gälla även när dagens FM-tillstånd går ut . 11.3Andra förutsättningar än vid övergången till digital-tv Regeringen konstaterade i propositionen Utveckling för oberoende och kvalitet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2010–2013 (prop. 2008/09:195 s. 68) att drivkrafterna för ett teknikskifte på ljudradio- området skiljer sig från övergången till digital-tv. Situationen för ljudradion är annorlunda, inte minst är intresset att utnyttja FM- frekvenserna för andra kommunikationstjänster lågt. Förutsättningarna för en övergång från analog till digital tv i marknätet var helt andra. Den digitala tv-distributionen skulle ske i samma frekvensband som den analoga, men det var även möjligt att frigöra frekvensutrymme vid övergången till digital tv-distribution för annan användning. Det fanns ett stort intresse från andra aktörer att ta del av detta frekvensutrymme, t.ex. mobiloperatörer. Genom beslut (prop. 2002/03:72, bet. 2002/03:KU33, rskr. 2002/03:196) sattes ett släckningsdatum för de analoga tv- sändningarna till . Det förekom ett stort engagemang på EU-nivå i frågan och Europeiska kommissionen föreslog i ett meddelande (KOM (2005) 0204, s. 11) att de analoga tv-näten i samtliga medlemsstater skulle släckas ned . Kommissionen uppmanade även medlemsstaterna att vara flexibla vid planeringen av det frekvensutrymme som fri- görs genom nedsläckningen och medge användning av frekvenser för andra elektroniska kommunikationstjänster, utöver digitala tv- sändningar. En annan skillnad mellan en eventuell övergång till digitalradio- sändningar jämfört med övergången till digital-tv är att hela befolk- ningen berörs av en övergång till digitalradio. Det är ytterst få personer som inte tar emot radio via FM-nätet. Vid övergång till digital-tv via marknät krävdes att de hushåll som tog emot tv via marknätet skaffade en digital-tv box och ofta en ny takantenn om man ville fortsätta se på tv via marknät. De hushåll som redan hade kabel-tv eller satellitmottagning berördes inte av nedsläckningen av det analoga marknätet och behövde inte köpa någon ny utrustning. betänkande (SOU 2008:35 s. 70) tog av befolkningen emot tv via annan infrastruktur än marknätet , innan övergången hade inletts. Det var endast SVT och TV4 som sände tv i det analoga mark- nätet. TV4 betalade koncessionsavgift3 för sina analoga sändningar. Digital-tv i marknätet innebar att flera kommersiella kanaler fick möjlighet att sända. Detta innebar att det blev möjligt för kon- sumenter att teckna betal-tv-abonnemang. Vid försäljning av betal- tv-abonnemang är det vanligt att betal-tv-operatören subvention- erar boxar mot att abonnenten tecknar ett längre avtal om ett paket av tv-kanaler. Det finns inte samma möjlighet att subventionera digitalradiomottagare eftersom radiomottagningen är gratis och det inte krävs något abonnemang för att lyssna på radio. Kommersiella tv-kanaler kan välja mellan att sända tv fritt och okrypterat i mark- nätet och betala sina distributionskostnader själva eller som fler- talet gör finnas i betal-tv-paket som betal-tv-operatören säljer. I detta fall står Boxer, som är ett helägt dotterbolag till , för distributionskostnaden och förhandlar med program- bolagen. Den gängse på marknaden är att programbolaget får en viss ersättning för innehållet i kanalerna och att ingen betal- ning utgår från programbolaget till betal-tv-operatören. När det gäller radio är det alltid programbolagen själva som betalar distri- butionen, eftersom de sänder fritt utan mellanhänder. 11.4Olika tekniker för radiodistribution Bedömning: Radiodistribution via marknät har sådana fördelar framför andra distributionsformer att marknätet kommer att vara en central distributionsform för radio. En viktig aspekt för radiodistribution är mobilitet, eftersom lyssnandet till stor del sker när människor rör sig utanför hemmet eller arbetsplatsen, t.ex. lyssnar av befolkningen i åldrarna 9–på radio i bilen en genomsnittlig dag (se kapitel 3). 3 Fram till digitaliseringen har TV4 betalat sammanlagt i kon- cessionsavgifter till staten, enligt uppgift från Myndigheten för radio och tv. En annan viktig aspekt är att näten ska klara av att sända till många lyssnare . Radio kan distribueras via ljudradiotekniker i marknät, via tv- baserad distribution, via satellit för mobil mottagning och via fasta och mobila bredbandsnät.4 Radio distribuerad som tv-baserad ljudradio sker i distri- butionsnät som primärt är avsedda för tv-distribution, vilket kan ske via kabel-tv-nät, satellit eller digitala marknät. Tv-baserad radio kräver ett digital-tv-abonnemang, en digital-tv-box och en tv. Tv- baserad radio innebär i princip fast mottagning, eftersom mottagar- utrustningen oftast är fast installerad. Tv-baserad radio kan därför inte utgöra den huvudsakliga distributionsformen för radio. Ljudradio för mobil mottagning kan också sändas via satellit, där den då är att betrakta som den tjänst som hela eller delar av satelliten i första hand är utformad för. Den här typen av ljudradio är väl etablerad i men har aldrig fått något fot- fäste i . En av anledningarna är att det normalt sett omfat- tande sändningsområdet inte gynnas av att det i talas så många olika språk. Det finns inga satellitoperatörer som erbjuder ljudradiosändningar via satellit för mobil mottagning över eller . Dagens distribution av radiokanaler i sker via marknät och internet. I viss utsträckning sker även distribution av radio- kanaler i kabel-tv-nät. Radio via internet kan distribueras antingen via fast bredband eller via mobilt bredband. Överföringen av radioinnehållet sker från programbolagets webbsida till lyssnaren. Sändningen är en egen förbindelse från programbolagets webbplats till lyssnarens dator, mobiltelefon eller annan mottagare, en s.k. en-till-en sänd- ning. Vid stationärt lyssnande t.ex. i hemmet eller på en arbetsplats kan en fast bredbandsuppkoppling användas för att lyssna på radio. Att ta emot radio via fast bredband innebär ofta att man lyssnar på radio via sin dator, men det finns också särskilda internetradio- apparater med förprogrammerade kanaler. När det gäller radio via fast bredband är ljudkvaliteten beroende av kapaciteten i lyssnarens bredbandsuppkoppling. Vid en bra uppkoppling kan kvaliteten bli bättre än via dagens FM-sändningar. 4 En stor del av de fakta som återges i detta avsnitt bygger på ett underlag från PTS, Distri- bution av ljudradio, som kommittén begärt in i särskild ordning. Eftersom en stor del av radiolyssnandet sker mobilt är det radio via mobila bredbandsnät som skulle kunna komma att utgöra ett substitut till utsändningar via marknät. I marknätet sänds radio- kanalerna ut till ett obegränsat antal lyssnare inom den räckvidd som sändarna har och kvaliteten på sändningen påverkas inte av antalet samtidiga lyssnare. I ett mobilnät delar alla användare och tjänster på kapaciteten och det är därför svårare att garantera en viss kvalitet på sändningen via mobilt bredband. Om man skulle flytta hela den nuvarande konsumtionen av ljudradio till bredbandsnäten skulle det troligen, i delar av mobilnäten, uppstå kapacitetsproblem, enligt uppgift från PTS. SR:s utsändningar i marknätet har en mycket god yttäck- ning även i områden utan fast bosatt befolkning, vilket ger bra mot- tagningsmöjligheter vid t.ex. bilåkande. Mobila bredbandsnät har inte lika god täckning men det pågår en utbyggnad av näten i 800 MHz- bandet med tekniken LTE (long term evolution), som bidrar till en förbättrad befolknings- och yttäckning. Det är dock inte säkert att de mobila bredbandsnäten ens kommer att ha lika god täck- ning som SR:s marknätssändningar har (99,av den fast bosatta befolkningen). Lyssnandet över internet är fortfarande litet, lyssnar 5 pro- cent på webbradio (se kapitel 3). Lyssnandet via internet kan antas öka bl.a. med anledning av det ökade användandet av smarta mobiltelefoner. I en del mobiltelefoner finns FM-mottagare för radiolyssnande, men det är ovanligt i dagens smarta mobiltelefoner. Även om radio via mobila bredbandsnät på lång sikt skulle kunna uppfylla kapacitetskraven för att distribuera radiokanaler till allmänheten, men med en förmodad lägre yttäckning än SR:s sänd- ningar i marknätet , har marknätsdistribution andra egenskaper som bredbandsnät inte har. Radiomottagning via marknät innebär för lyssnaren inga andra kostnader än inköp av en radiomottagare. Att lyssna på radio via olika former av bredbandsuppkopplingar innebär att användaren, utöver t.ex. mobiltelefon, dator eller internetradio, måste ha ett internetabonnemang med en bredbandsoperatör och betala trafik- avgifter för den mängd data som förbrukas. Detta innebär också att man för att lyssna på radio måste finnas i en teleoperatörs kund- register och att det finns tekniska möjligheter att spåra vilken trafik användaren genererar. Mobila bredbandsabonnemang säljs med olika tak för hur mycket data abonnenten kan ta emot . Människor lyssnar ofta på radio i sträck i bilen eller i hemmet. Om man t.ex. skulle lyssna på webbradio med SR:s nuvarande högsta kvalitet (192 kbit/s) så skulle två timmars lyssning per dag sum- mera till 5,2 Gbyte/månad. Detta kan jämföras med t.ex. Telias abonnemang Mobilt bredband Mellan med en takförbrukning på 10 Gbyte/månad. Över tid kommer den tekniska utvecklingen leda till att mindre bandbredd krävs för att sända samma kvalitet, men lyssnarna är likväl beroende av hur bredbandsoperatörerna i fram- tiden prissätter sina abonnemang. Andra frågor som skulle kunna bli aktuella vid användandet av mobila bredbandsnät är diskussionen om nätneutralitet och trafik- prioritering. Om operatörer använder sig av trafikprioritering skulle lyssnarna och programbolagen kunna påverkas genom att kapaciteten på det öppna internet blir lägre och kvaliteten på programbolagens radiotjänster sämre (se avsnitt 3.6). Marknätet är utöver detta en robust informationsbärare speciellt eller katastrofer. SR har villkor i sitt analoga sändningstillstånd kring beredskap och säkerhet som uppfylls genom marknätsdistributionen. Även om kapacitet och yttäckning för mobila bredbandsnät ökar så anser vi att marknätssändningar har egenskaper som gör att denna distributionsform är central för radiosändningar . Tillgängliggörande via internet i fasta och mobila bredbandsnät är dock ett viktigt komplement till mark- nätssändningarna. 11.5Tekniker för marksänd radio och frekvenser Det finns två frekvensband som skulle kunna användas för digital ljudradio via marknät.5 Det är dagens FM-band, 87,5–, och band III, 174–. sänder SR i tekniken T-DAB i band III. Skillnaden är dock stor vad gäller dagens förutsättningar att sända digitalradio i de nämnda frekvensbanden. I band III har färdiga frekvensrättigheter, dvs. internationellt koordiner- ade frekvensrättigheter som kan implementeras. 5 En stor del av de fakta som återges i detta avsnitt bygger på ett underlag från PTS, Distri- bution av ljudradio, som kommittén begärt in i särskild ordning. band III, 174–, kan användas för digitala radiosändningar . Regeringen har även fattat beslut om att upplåta fre- kvenser i detta utrymme för digital ljudradio. För att i stället använda dagens FM-band för digitalradio måste frekvensrättigheter skapas, dvs. Den internationella samordning som krävs för att få utrymme i hela eller delar av 87,5–för utsändning av digitalradio kan antas vara en långsam process. Det är alltså inte aktuellt att använda 87,5– för digitalradio i inom en överskådlig tid. De tekniska system för digital ljuradio som skulle kunna användas i 174–är T-DAB6 (T-DAB, T-DAB+ och DMB) och DRM+. DRM+ kan användas i såväl 87,5–som i 174–. De digitala ljudradiosystemen innebär att flera kanaler sänds ut i en s.k. mux.