sou · GZB386 · 2012-01-01 00:00:00 — Industriutsläppsdirektivet gör det också nödvändigt att på ett betydande sätt ändra eller komplettera regelverket om avhjälpande av föroreningsskador i 10 kap. . Det är viktigt att också det regelverket är tydligt och ändamålsenligt. Utredaren ska, utöver det som krävs för genomförandet av industriutsläppsdirektivet, analysera om andra bestämmelser om avhjälpande av miljöskador i 10 kap. bör ändras för att skapa ett tydligt och effek- tivt regelverk. Utredaren ska lämna de förslag som han eller hon anser lämpliga. Särskilt om omprövning av miljöfarliga verksamheter Utredaren ska analysera det svenska systemet för omprövning av miljöfarliga verksamheter och mot bakgrund av analysen föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett effektivt system för omprövning av miljöfarliga verksamheter så att den frekvens av om- prövningar som krävs enligt kan garanteras. Vid utform- ningen av systemet för omprövning bör hänsyn tas till verksam- hetsutövarnas förutsättningar och behov såsom investeringscykler och ändring av produktion m.m. I syfte att åstadkomma ett effek- tivt system för omprövning av tillstånd ska utredaren överväga om bestämmelserna om tillståndens rättskraft och tidsbegränsade till- stånd samt verksamhetsutövarens respektive tillsynsmyndighetens ansvar för omprövning är ändamålsenliga eller behöver ändras. Vid analysen av bestämmelser om omprövning ska utredaren ta hänsyn till Århuskonventionen. Utredaren ska även analysera för- utsättningarna för att förenkla omprövningen vid förändrad pro- duktion. Utgångspunkten för utredarens förslag ska vara att åstadkomma ett system för omprövning av miljöfarliga verksamheter som säker- ställer en tillräckligt hög nivå för miljöskydd, tar hänsyn till belast- ningen för prövningsmyndigheterna som de administrativa bördorna och andra kostnader för verksamhetsutövarna minimeras. I arbetet med omprövningsreglerna ska utredaren studera hur regel- systemet vid omprövning av miljöfarliga verksamheter ser ut i några andra EU-länder – vilka likheter och olikheter som finns mellan det svenska omprövningssystemet och det i andra länder och om lös- ningarna i andra länder har fördelar som kan användas som förebild för att skapa ett effektivare system för omprövning i . Utredaren ska analysera om bestämmelserna för verksamheter som har tillstånd enligt utan att vara tillståndspliktiga är till- räckliga och ändamålsenliga. Utredaren ska föreslå de ändringar som kan behövas för att åstadkomma ett fungerande system när det gäller sådana tillstånd. Utredaren ska även analysera om det är lämpligt att skapa en möj- lighet att begränsa ett tillstånds rättskraft med föreskrifter med- delade med stöd av 12 kap. 8–10 §§ . Utredaren ska lämna de förslag som analysen föranleder. Konsekvenser och redovisning av uppdraget Enligt 14, 15 och 15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) ska konsekvenser i olika avseenden av utredningsförslag beräknas och redovisas. Utredaren ska särskilt uppmärksamma de ekonomiska konsekvenserna för staten, kommuner, företag och enskilda samt bedöma de samhällsekonomiska konsekvenserna. Frågan om resurs- behovet för berörda prövnings- och tillsynsmyndigheter ska belysas. Utredaren ska därutöver bedöma och redovisa vilka effekter för- slagen kan få för miljön. Vid eventuella statsfinansiella effekter ska utredaren föreslå finansiering. Utredaren ska samråda kontinuerligt med berörda myndigheter, departement och organisationer samt representanter för näringslivet. Uppdraget ska redovisas till regeringen () . RÅDETS DIREKTIV 2010/75/EU om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (Text av betydelse för EES) Europeiska unionens officiella tidning L 334/17 OCH RÅDETS DIREKTIV 2010/75/EU av om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning) (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 192.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), föreningar förorsakade av användning av organiska lös ningsmedel i vissa verksamheter och anläggningar (7), och rådets direktiv /76/EG av om förbränning av avfall (8), Euro paparlamentets och rådets direktiv /80/EG av om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (9) och och rådets direktiv /1/EG av om samordnade åtgärder för att före bygga och begränsa föroreningar (10). Av tydlighetsskäl bör dessa direktiv omarbetas. med beaktande av yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Ett antal väsentliga ändringar ska göras av rådets direktiv /176/EEG av om avfall från titan dioxidindustrin (4), rådets direktiv /883/EEG av om kontroll och övervakning av miljöer som påverkas av avfall från titandioxidindustrin (5), rådets direktiv /112/EEG av om åtgär der för harmonisering av programmen för att minska och slutligenelimineraföroreninggenomavfallfråntitandioxi dindustrin (6), rådets direktiv /13/EG av om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska (1) EUT C 182, , s. 46. (2) EUT C 325, 19.12.2008, s. 60. (3) ståndpunkt av (EUT C 87 E, , s. 191) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (EUT C 107 E, 27.4.2010, s. 1). Europaparla mentets ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (4) EGT L 54, 25.2.1978, s. 19. (5) EGT L 378, 31.12.1982, s. 1. (6) EGT L 409, 31.12.1992, s. 11. (2)För att förebygga, minska och i möjligaste mån eliminera föroreningarfrånindustriellaverksamheter,ienlighetmed principen om att förorenaren ska betala och principen om förebyggande åtgärder mot föroreningar, är det nödvän digt att fastställa en allmän ram för kontroll av viktiga industriella verksamheter där insatser vid källan priorite ras,liksomettvarsamtutnyttjandeavnaturresursernasamt att vid behov ta hänsyn till de ekonomiska omständighe terna och de lokala särdragen på den plats där den indu striella verksamheten bedrivs. (3)Skilda tillvägagångssätt för begränsning av utsläpp till luft, vatten eller mark kan komma att gynna en överföring av föroreningar från en miljö till en annan i stället för att skydda miljön som helhet. Det är därför lämpligt att före skrivasamordnadeåtgärderförförebyggandeochbegräns ning av utsläpp till luft, vatten och mark, för avfallshantering, för energieffektivitet och för förebyg gande av olyckor. Sådana samordnade åtgärder kommer även att bidra till att uppnå rättvisa konkurrensvillkor i unionen genom att tillnärma kraven på miljöprestanda för industriella anläggningar. (7) EGT L 85, 29.3.1999, s. 1. (8) EGT L 332, 28.12.2000, s. 91. (9) EGT L 309, 27.11.2001, s. 1. (10) EUT L 24, 29.1.2008, s. 8. L 334/18 Europeiska unionens officiella tidning (4)Lagstiftningen om industriella anläggningar bör ses över i syfte att förenkla och förtydliga nuvarande bestämmelser, minska onödig administrativ belastning och genomföra slutsatserna i kommissionens meddelanden av den tember 2005 om den tematiska strategin mot luftförore ning (nedan kallad den tematiska strategin för luftförorening), av om den tematiska strategin för markskydd och av om den tema tiskastrateginförförebyggandeochmaterialåtervinningav avfall, vilka antagits som uppföljning av Europaparlamen tets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhand lingsprogram (1). De meddelandena fastställer mål för skydd av människors hälsa och miljön som inte kan upp nås utan ytterligare minskning av utsläppen från industri ella verksamheter. (5)För att säkerställa att föroreningar förebyggs och begrän sas, bör en anläggning få bedriva verksamhet endast om den har tillstånd eller, i fråga om vissa anläggningar och verksamheter som använder organiska lösningsmedel, endast om den har tillstånd eller är registrerad. (6)Detärmedlemsstaternasomskafastställahurtilldelningen av ansvar till verksamhetsutövarna vid anläggningarna ska ske, under förutsättning att det säkerställs att detta direktiv följs.Medlemsstaternakanväljaattmeddelaetttillståndtill en ansvarig verksamhetsutövare för varje anläggning eller att specificera ansvaret för flera verksamhetsutövare för olikadelaravenanläggning.Omenmedlemsstatsgällande rättssystemenbartmedgerenansvarigverksamhetsutövare för varje anläggning kan den medlemsstaten besluta att behålla detta system. (7)För att underlätta tillståndsprövningen bör medlemssta terna kunna fastställa krav för vissa typer av anläggningar i form av generella bindande regler. (8)Det är viktigt att förebygga olyckor och tillbud och att begränsa deras följder. Ansvaret när det gäller miljökon sekvenserna av olyckor och tillbud är en fråga för relevant nationell lagstiftning och i tillämpliga fall övrig relevant unionslagstiftning. (9)För att undvika dubbelreglering, bör tillståndet för en anläggning som omfattas av och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (2) inte ange något gränsvärde för direktutsläpp av de växthusgaser som anges i bilaga I till (1) EGT L 242, 10.9.2002, s. 1. (2) EUT L 275, 25.10.2003, s. 32. det direktivet, utom när det är nödvändigt för att se till att en betydande lokal förorening undviks eller när en anlägg ning är undantagen från det systemet. (10)I enlighet med artikel 193 i fördraget om Europeiska unio nens funktionssätt (EUF-fördraget) hindrar inte direktiv medlemsstaterna från att ha kvar eller införa strängare skyddsåtgärder, exempelvis utsläppskrav för växthusgaser, underförutsättning attdessaåtgärder ärförenligamedför dragen och att kommissionen underrättats. (11)Verksamhetsutövare bör lämna in tillståndsansökningar med de uppgifter som är nödvändiga för att den behöriga myndigheten ska kunna fastställa tillståndsvillkor. Verk samhetsutövare som lämnar in tillståndsansökningar bör kunna använda uppgifter som framkommit genom til lämpningen av rådets direktiv /337/EEG av den 27 juni 1985ombedömningavinverkanpåmiljönavvissaoffent ligaochprivataprojekt (3)ochrådetsdirektiv /82/EG av om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (4). (12)Tillståndet bör omfatta alla åtgärder som krävs för att uppnåenhögskyddsnivåförmiljönsomhelhetochföratt säkerställa att anläggningen drivs i enlighet med de all männa principerna för verksamhetsutövarens grundläg gande skyldigheter. Tillståndet bör även omfatta gränsvärden för utsläpp av förorenande ämnen, eller mot svarande parametrar eller tekniska åtgärder, lämpliga krav för att skydda mark och grundvatten samt krav på kon troll.Tillståndsvillkorenbörfastställaspågrundvalavbästa tillgängliga teknik. (13)För att fastställa bästa tillgängliga teknik och för att begränsa obalanserna i unionen i fråga om industriella verksamheters utsläppsnivåer, bör referensdokument för bästa tillgängliga teknik (nedan kallade BAT- referensdokument) utarbetas, revideras och, vid behov, upp daterasgenominformationsutbytemedberördaparteroch BAT-referensdokumentens viktigaste delar (nedan kallade BAT-slutsatserna) antas genom kommittéförfarande. I detta avseende bör kommissionen genom kommittéförfarande fastställariktlinjerförinsamlingavdata,förutarbetandeav BAT-referensdokument och för deras kvalitetssäkring. BAT-slutsatserna bör ligga till grund för fastställande av tillståndsvillkoren. De kan kompletteras med andra källor. Kommissionen bör sträva efter att uppdatera BAT- referensdokumenten senast efter det att den föregå ende versionen offentliggjorts. (3) EGT L 175, , s. 40. (4) EGT L 10, , s. 13. Europeiska unionens officiella tidning L 334/19 (14)För att säkerställa ett effektivt och aktivt informationsut byte som resulterar i BAT-referensdokument av hög kvali tet bör kommissionen inrätta ett forum som fungerar på ett öppet sätt. Praktiska arrangemang för informationsut bytet och för BAT-referensdokumentens tillgänglighet bör fastställas, i synnerhet för att säkerställa att medlemssta terna och de berörda parterna tillhandahåller uppgifter av tillräcklig kvalitet och kvantitet som grundas på fastställda riktlinjer och som möjliggör fastställandet av bästa till gängliga teknik och ny teknik. (15)Det är viktigt att de behöriga myndigheterna ges tillräcklig flexibilitet för att fastställa gränsvärden för utsläpp som säkerställerattutsläppenundernormaladriftsförhållanden inte är högre än de utsläppsgränser som motsvarar bästa tillgängliga teknik. I detta syfte får de behöriga myndighe terna fastställa gränsvärden som avviker från de utsläpps gränser som motsvarar bästa tillgängliga teknik vad beträffar de värden, tidsperioder och referensvillkor som tillämpas, så länge som det genom resultaten från utsläpp skontrollen kan påvisas att utsläppen inte har överskridit deutsläppsgränsersommotsvararbästatillgängligateknik. Om de gränsvärden för utsläpp som fastställts i tillstånden följs kommer det att resultera i utsläpp under dessa gräns värden för utsläpp. (16)För att ta hänsyn till vissa särskilda omständigheter när en tillämpning av utsläppsgränser som motsvarar bästa till gängligateknikskulleledatilloproportionerligthögakost nader jämfört med miljövinsterna, bör de behöriga myndigheterna kunna fastställa gränsvärden för utsläpp som avviker från dessa gränser. Sådana avvikelser bör grundas på en bedömning som tar hänsyn till väl definie radekriterier.Degränsvärdenförutsläppsomangesidetta direktiv bör inte överskridas. I alla händelser bör inte en betydande förorening uppkomma och en hög skyddsnivå för miljön i dess helhet bör uppnås. (17)Förattverksamhetsutövareskakunnaprövanytekniksom kan ge en högre allmän miljöskyddsnivå, eller åtminstone sammamiljöskyddsnivåochstörrekostnadsbesparingarän befintlig bästa tillgängliga teknik, bör den behöriga myn digheten kunna medge tillfälliga undantag från utsläppsni våer som motsvarar bästa tillgängliga teknik. (18)Ändringar av en anläggning kan medföra högre förore ningsnivåer. Verksamhetsutövarna bör informera den behöriga myndigheten om varje ändring som kan påverka miljön. Väsentliga ändringar av anläggningar som kan medföra betydande negativa effekter för människors hälsa eller miljön bör inte göras utan ett tillstånd som utfärdats i enlighet med detta direktiv. (19)Spridning av gödsel bidrar i betydande grad till utsläpp av föroreningar till luft och vatten. För att uppfylla de mål som anges i den tematiska strategin för luftförorening och unionslagstiftningenomvattenskyddärdetnödvändigtatt kommissionen ser över behovet av att fastställa de lämpli gaste kontrollerna för dessa utsläpp genom tillämpning av bästa tillgängliga teknik. (20)Intensiv uppfödning av fjäderfä och nötkreatur bidrar i betydandegradtillutsläppavföroreningartillluftochvat ten.Förattuppfyllademålsomanges identematiska stra tegin för luftförorening och i unionslagstiftningen om vattenskydd är det nödvändigt att kommissionen ser över behovet av att fastställa differentierade tröskelvärden för kapacitet avseende olika fjäderfäarter, i syfte att fastställa tillämpningsområdet för detta direktiv och ser över beho vet av att fastställa de lämpligaste åtgärderna för att begränsa utsläppen från nötkreatursanläggningar. (21)För att ta hänsyn till utvecklingen av bästa tillgängliga tek nik och andra förändringar av en anläggning, bör till ståndsvillkoren omprövas regelbundet och vid behov uppdateras, särskilt om nya eller uppdaterade BAT- slutsatser antas. (22)Ispecifikafall,närdetvidomprövningochuppdateringav tillstånd framgår att det kan behövas än efter offentliggörandet av ett beslut om BAT- slutsatser för att införa ny bästa tillgängliga teknik, får de behöriga myndigheterna fastställa i tillståndsvillkoren om det är motiverat på grundval av de kriterier som fastställs i detta direktiv. (23)Det är nödvändigt att säkerställa att driften av en anlägg ning inte leder till försämrad kvalitet hos mark och grund vatten. Tillståndsvillkoren bör därför innefatta lämpliga åtgärderförattförhindrautsläpptillmarkochgrundvatten och regelbunden övervakning av de åtgärderna för att för hindra läckor, spill, tillbud eller olyckor under använd ningen av utrustningen och under förvaring. För att upptäcka eventuell förorening av mark och grundvatten i etttidigtskedeochförattvidtalämpligakorrigeringsåtgär der innan föroreningen sprids är det också nödvändigt att mark och grundvatten kontrolleras med avseende på rele vanta farliga ämnen. När kontrollernas frekvens ska fast ställas kan typen av förebyggande åtgärder och omfattningen och förekomsten av övervakningen beaktas. L 334/20 Europeiska unionens officiella tidning (24)För att säkerställa att driften av en anläggning inte försäm rarkvaliteten hosmark ochgrundvattenärdetnödvändigt att genom en statusrapport fastställa föroreningsstatusen för mark och grundvatten. Statusrapporten bör vara ett praktisktredskapsomimöjligastemånmöjliggörenkvan tifierad jämförelse mellan statusen inom området enligt beskrivningenirapportenochstatuseninomområdetefter det att verksamheten slutgiltigt upphört, för att man ska kunna konstatera om en betydande ökning av förore ningen av marken eller grundvattnet har ägt rum. Status rapporten bör därför innehålla information som utnyttjar befintliga uppgifter om mätningar av mark och grund vatten samt historiska uppgifter om hur området tidigare använts. (25)Ienlighetmedprincipen omattförorenarenskabetalabör medlemsstaterna,närdebedömervilkensignifikansnivåav förorening av mark och grundvatten orsakad av verksam hetsutövaren som ska utlösa skyldigheten att återställa området till den status som beskrivs i statusrapporten, ta hänsyn till de tillståndsvillkor som gällt under den berörda verksamhetens livstid, de åtgärder för att förebygga föro reningar som vidtagits vid anläggningen och den relativa ökningen av föroreningar jämfört med den föroreningsbe lastning som fastställts i statusrapporten. Ansvaret när det gäller förorening som inte orsakats av verksamhetsutöva ren är en fråga för relevant nationell lagstiftning och i til lämpliga fall annan relevant unionslagstiftning. (26)För att säkerställa att detta direktiv genomförs och tilläm pas på ett effektivt sätt, bör verksamhetsutövaren åläggas att regelbundet rapportera till den behöriga myndigheten om hur tillståndsvillkoren uppfylls. Medlemsstaterna bör se till att verksamhetsutövaren och den behöriga myndig heten var för sig vidtar nödvändiga åtgärder i fall av bris tande efterlevnad av detta direktiv och se till att det finns ett system för miljötillsyn. Medlemsstaterna bör se till att det finns tillräcklig tillgång till personal med de färdigheter och kvalifikationer som behövs för att effektivt genomföra den tillsynen. (27)I enlighet med Århuskonventionen om tillgång till infor mation, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (1) är effektivt deltagande från allmänhetens sida i beslutsförfarandena nödvändigt om allmänheten ska ha en möjlighet att yttra sig i frågor som kan vara av betydelse för besluten och för att beslutsfattaren ska kunna beakta sådana synpunkter, vilket leder till bättre möjligheter till ansvarsutkrävande ochstörreöppenhetibeslutsförfarandenaochbidrartillatt ökaallmänhetensmiljömedvetenhetochstödfördetbeslut Den berörda allmänheten bör ha tillgång till rättslig prövning för att bidra till att skydda rätten att leva i en miljö som tillfredsställer kraven när det gäller männis kors hälsa och välbefinnande. (28)Förbränningavbränsleianläggningarmedensammanlagd installerad tillförd effekt på mindre än 50 MW bidrar i betydande grad till utsläpp av föroreningar till luften. För att uppfylla de mål som anges i den tematiska strategin för luftförorening är det nödvändigt att kommissionen ser över behovet av att fastställa hur utsläpp från sådana anläggningarkanbegränsaspålämpligastsätt.Dennaöver syn bör beakta särdragen hos förbränningsanläggningar som används vid hälso- och sjukvårdsinrättningar, särskilt med tanke på deras exceptionella användning i nödsituationer. (29)Stora förbränningsanläggningar bidrar i mycket hög grad till utsläpp av luftföroreningar som leder till betydande påverkan på människors hälsa och miljön. För att minska denna påverkan och verka för uppfyllandet av kraven i och rådets direktiv /81/EG av om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar (2) och de mål som anges i den tematiska strategin för luftförorening, är det nödvändigt att fastställa skärpta utsläppsgränsvärden på unionsnivå för vissa typer av förbränningsanläggningar och föroreningar. (30)Kommissionen bör se över behovet av att fastställa utsläppsgränsvärden för hela unionen och av att ändra de utsläppsgränsvärden somfastställsibilagaVförvissastora förbränningsanläggningar, med beaktande av en översyn ochuppdateringavderelevantaBAT-referensdokumenten. I detta sammanhang bör kommissionen ta hänsyn till sär dragen i raffinaderiernas energisystem. (31)Beroendepå egenskapernahosvissainhemskafastabräns len är det lämpligt att tillämpa minimikrav på avsvavlings grad i stället för utsläppsgränsvärden för svaveldioxid för förbränningsanläggningar som använder sådana bränslen. Eftersom de särskilda egenskaperna hos oljeskiffer dess utom kanske inte möjliggör en tillämpning av samma tek nikförminskadesvavelutsläppelleruppnåendetavsamma avsvavlingseffektivitet som för andra bränslen, är något lägreminimikrav påavsvavlingsgrad föranläggningar som använder detta bränsle lämpliga. (32)I händelse av ett plötsligt avbrott i tillgången på lågsvavlig olja eller gas till följd av en allvarlig brist, bör den behöriga myndigheten kunna medge tillfälliga undantag som med ger att utsläppen från förbränningsanläggningarna i fråga överskrider de gränsvärden för utsläpp som anges i detta direktiv. (1) EUT L 124, , s. 4. (2) EGT L 309, 27.11.2001, s. 22. Europeiska unionens officiella tidning L 334/21 (33)Verksamhetsutövaren i fråga bör inte driva en förbrän ningsanläggning i efter ett funktionsfel eller haveri i reningsutrustningen, och för att begränsa de negativa föroreningseffekterna på miljön bör drift utan rening inte överstiga . Om det föreligger ett tvingande behov av energi försörjning eller om det är nödvändigt att undvika en total ökning av de utsläpp som uppkommer genom drift av en annan förbränningsanläggning, bör de behöriga myndig heternadockkunnamedgeundantagfråndetidsgränserna. (34)För att säkerställa hög skyddsnivå för miljön och männis kors hälsa och undvika gränsöverskridande transporter av avfalltillanläggningarmedlägremiljöstandard,ärdetnöd vändigt att fastställa och upprätthålla stränga driftvillkor, tekniskakravochgränsvärdenförutsläppföranläggningar som förbränner eller samförbränner avfall inom unionen. (35)Användningen av organiska lösningsmedel i vissa verk samheterochanläggningargerupphovtillutsläppavorga niska föreningar till luften, vilket bidrar till lokal och gränsöverskridande bildning av fotokemiska oxidanter som orsakar skador på naturresurser och har skadliga effekter på människors hälsa. Det är därför nödvändigt att vidta förebyggande åtgärder mot användningen av orga niska lösningsmedel och fastställa krav på att uppfylla gränsvärdena förutsläppavorganiskaföreningarochupp fylla de tillämpliga driftvillkoren. Verksamhetsutövare bör tillåtas uppfylla kraven i en minskningsplan i stället för att uppfylla de gränsvärden för utsläpp som anges i detta direktivom detfinns alternativa åtgärder, t.ex. användning av produkter eller teknik med låg halt av lösningsmedel eller utan lösningsmedel, för att klara motsvarande utsläppsminskning. (36)Anläggningar som producerar titandioxid kan ge upphov till betydande utsläpp till luft och vatten. För att minska denna påverkan är det nödvändigt att på unionsnivå fast ställa stränga gränsvärden för vissa förorenande ämnen.