sou · H0B354 · 2012-09-12 00:00:00 — 1.att den som bedriver yrkesmässig verksamhet som syftar till att återvinna, återanvända eller bortskaffa uttjänta fartyg med en bruttodräktighet av minst 500 som är eller har använts i internationell trafik, förutom de statsfartyg som inte drivs i kommersiellt syfte, (fartygsskrotare) ska vara auktoriserad och om villkoren för auktorisation av fartygsskrotare, 2.yrkesmässig demontering och annat liknande yrkesmässigt omhändertagande av uttjänta fartyg, och 3.skyldighet för anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg att utfärda intyg om slutförd återvinning och lämna uppgifter om återanvändningsgrad, återvinningsgrad eller andra förhållanden som rör de uttjänta fartyg som anläggningen tagit emot. I paragrafen i förs det in ett nytt bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om fartygsskrotare och därmed sammanhängande frågor. Regeringen har också möjlighet att låta den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter i samma frågor. Av första punkten framgår att det bara är sådana fartygsskrotare som yrkesmässigt återvinner, återanvänder eller bortskaffar uttjänta fartyg med bruttodräktighet av minst 500 och som är eller har använts i internationell trafik som måste vara auktoriserad. Detta överensstämmer med definitionen i den internationella om säker och miljöriktig fartygsåtervinning (eller bara konventionen), se artikel 2. Kravet på auktorisation uppställs i konventionens artikel 6, där det anges att statsfartyg i internationell trafik vars bruttodräktighet överstiger 500 och som drivs i kommersiellt syfte omfattas av kraven. Vid återvinning av motsvarande statsfartyg som inte drivs i kommersiellt syfte behöver däremot fartygsskrotaren inte vara auktoriserad enligt konventionen. Detta kommer också till uttryck i paragrafen. Även de villkor som ska vara uppfyllda för att en fartygsskrotare ska kunna auktoriseras omfattas av föreskriftsrätten. I den föreslagna förordningen om anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg definieras bland annat uttjänt fartyg. Den reglerar också övriga auktorisationskrav. Enligt andra punkten kan regeringen, eller den myndighet regeringen utser, föreskriva om yrkesmässigt omhändertagande eller demontering av uttjänta fartyg. Bestämmelsen saknar praktisk betydelse då det inte finns återvinningsanläggningar i . För det fall en anläggning inrättas i kan dock bemyndigandet användas. Av den tredje punkten framgår det att regeringen också får utfärda föreskrifter om att en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg är skyldig att utfärda intyg om slutförd återvinning. Krav på intyg om slutförd återvinning återfinns i konventionens regel 25. Krav på utfärdande av intyg om slutförd återvinning förs in i den nya förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.6. 7.3Förslaget till förordning om anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg 1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 15 kap. 24 a § i fråga om 3–7, 9–13 och 16–19 §§, och i övrigt med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. Förordningen är meddelad med stöd av den föreslagna ändringen i samt med stöd av regeringens så kallade restkompetens enligt 8 kap. 7 § regeringsformen. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.6. 2 § I denna förordning avses med uttjänt fartyg: alla typer av fartyg med en bruttodräktighet om 500 eller över som används eller har använts i internationell trafik, förutom de statsfartyg som inte drivs i kommersiellt syfte, samt är avfall, anläggning för återvinning av uttjänta fartyg: ett angivet område som utgörs av en plats, varv eller anläggning och som används för att återvinna uttjänta fartyg, fartygsåtervinningsverksamhet: en aktivitet som syftar till att återvinna, återanvända eller bortskaffa uttjänta fartyg, fartygsskrotare: den som bedriver fartygsåtervinningsverksamhet, återvinningsplan för fartyg: plan för hur ett uttjänt fartyg ska återvinnas som tas fram av fartygsskrotaren och ska godkännas av , återvinningscertifikat: certifikat som Transportstyrelsen utfärdar för det uttjänta fartyget tidigast åter- vinningen ska påbörjas och som baseras på fartygets godkända återvinningsplan, mottagningsbekräftelse: en skriftlig bekräftelse som Naturvårds- verket skickar ut när en ansökan om att få en återvinningsplan godkänd har tagits emot, intyg om slutförd återvinning: ett skriftligt intyg som utfärdas av fartygsskrotaren när återvinningen av det uttjänta fartyget är genomförd. Av paragrafen framgår de definitioner som används i förordningen. Definitionen av uttjänta fartyg överensstämmer med konvent- ionens definition i artikel 2. Återvinningsplan för fartyg regleras i konventionens regel 9. Krav på certifikat följer av artikel 5 och regel 10. Kravet på att en mottagningsbekräftelse ska skickas ut följer av regel 9. Eftersom återvinning av uttjänta fartyg är en tjänst enligt lagen (2009:1079) om tjänster på den inre marknaden (tjänstelagen) ska ett mottagningsbevis på en fullständig ansökan om auktorisation skickas ut med uppgifter om hur lång handläggningstiden maximalt är. För att skilja tjänstelagens mottagningsbevis från konventionens motsvarighet (som regleras i konventionens regel 9) används uttrycket mottagningsbekräftelse när det är fråga om konventionens åsyftade bevis. Detta för att skilja de olika typerna av mottagningsuppgifter åt. Se vidare under 8 §. Intyg om slutförd återvinning regleras i regel 25. Övervägandena finns bland annat i avsnitt 5.2.6. 3 § En fartygsskrotare ska vara auktoriserad. Paragrafen uppställer kravet på att en fartygsskrotare måste vara auktoriserad under de villkor som anges i 4 §. Kravet uppställs i konventionens artikel 6. Det är den fysiska person som ska driva verksamheten som ska vara auktoriserad och en auktorisering är personlig. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.10, 5.2.6 och 5.2.37. 4 § Den som bedriver eller avser att bedriva fartygs- återvinningsverksamhet kan efter ansökan och genomförd besiktning av anläggningen få auktorisation, om 1.de tillstånd som kan behövas enligt (2010:900) eller har meddelats för verksamheten och för upplag, byggnader eller andra anläggningar, 2.sökande kan visa att uttjänta fartyg som den sökande tar emot för återvinning kommer att omhändertas på ett från hälso- och miljösynpunkt godtagbart sätt, 3.det inte finns anledning att anta att sökande åsidosätter de bestämmelser och tillståndsvillkor som gäller för verksamheten enligt , , lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg eller föreskrifter som meddelats med stöd av dem, och 4.sökande inte är underårig, försatt i konkurs eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Paragrafen innehåller de förutsättningar som måste vara uppfyllda för att en fartygsskrotare ska kunna få auktorisation. I paragrafen anges att en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg måste besiktigas innan fartygsskrotaren kan auktoriseras och de övriga villkor som gäller. En ytterligare förutsättning för att få auktorisation är att fartygsskrotaren har erforderliga tillstånd för verksamheten i enlighet med och (PBL). Kravet i punkten 2 uppställs också för en tillståndsansökan för verksamheten enligt . Således kan vissa uppgifter från en tillståndsansökan enligt återanvändas i aukt- oriseringsansökan. Enligt punkten 3 ska även LÅFF eller föreskrifter meddelade med stöd av LÅFF beaktas. De fartyg som omfattas av krav på inventerings- eller återvinningscertifikat regleras i LÅFF, FÅFF och Transportstyrelsens föreskrifter. Om det finns anledning att anta att en blivande fartygsskrotare på något sätt inte kommer följa de bestämmelser som regleras i LÅFF, FÅFF eller föreskrifter och som berör en återvinningsanläggning för fartyg ska auktorisation inte meddelas. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.5, 5.2.6 och 5.2.36. 5 § En ansökan om auktorisation ska innehålla a.sökandens namn, adress och person- eller organisationsnummer, b.platsen för upplag, byggnader eller andra anläggningar där sökanden bedriver eller avser att bedriva fartygsskrotningsverksamhet, c.förhållanden som avses i 4 § 1 och 2, och 2.handlingar som visar att de villkor som anges i 4 § 1, 2 och 4 är uppfyllda. Paragrafen reglerar vad en ansökan om auktorisation ska innehålla. Det är den som ska driva återvinningsverksamheten som ska ansöka om auktorisering. Den som vill bli auktoriserad fartygsskrotare ska lämna efterfrågade uppgifter men även skicka med de handlingar som visar att nödvändiga tillstånd enligt PBL och finns, att de uttjänta fartygen kommer att omhändertas på ett från hälso- och miljösynpunkt godtagbart sätt och att sökande inte är underårig, försatt i konkurs eller har förvaltare enligt reglerna i (11 kap. 7 §). Detta framgår av hänvisningen till paragrafens punkt 2. Många av uppgifterna ska också lämnas i samband med tillståndsansökan enligt och kan därför återanvändas i det nu aktuella sammanhanget. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.6 och 5.2.37. 6 § En ansökan om auktorisation prövas av som i samband därmed genomför en besiktning av anläggningen. I paragrafen pekas ut som den myndighet som ska handlägga ansökningar om auktorisation. Det är även som ska besiktiga anläggningen innan beslut om auktorisation kan fattas. får enligt 18 § också möjlighet att utfärda föreskrifter om bland annat besiktningar. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.37. 7 § Auktorisation ges , dock högst , och får förnyas efter ansökan. En auktorisation ska alltid vara tidsbegränsad och får gälla i högst enligt konventionens regel 16. Även tillstånd för verk- samheten enligt är oftast tidsbestämda. Det är möjligt att förnya en auktorisation efter ansökan ett obegränsat antal tillfällen men aldrig än varje gång. En besiktning ska genomföras även vid en ansökan om förnyad auktorisation, vilket framgår av 6 § då ingen skillnad görs mellan en ansökan eller en ansökan om förlängning. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.37. 8 § I ett ärende om auktorisation ska enligt 6 § besluta i ärendet från det att en fullständig ansökan kom in till . Om det är nödvändigt på grund av utredningen i ärendet, får tiden förlängas. En sådan förlängning får inte göras mer än en gång i ärendet. Förlängningen får inte avse mer än en månad utöver de ursprungliga sex månaderna. Sökanden ska informeras om förlängningen och skälen för den innan den ursprungliga tidsfristen har gått ut. Bestämmelser om att ett mottagningsbevis ska skickas till sökanden när en fullständig ansökan har kommit in och om innehållet i ett sådant bevis finns i 8 § lagen (2009:1079) om tjänster på den inre marknaden. Paragrafen följer av lagen (2009:1079) om tjänster på den inre marknaden (tjänstelagen) eftersom fartygsskrotning är en sådan tjänst som omfattas av 7 § tjänstelagen. Bestämmelsen har inget samband med konventionen. ska fatta beslut om auktorisering från det att en fullständig ansökan inkommit. Om bedömer att det behövs får handläggningstiden förlängas en gång med högst till. Eftersom den sökande ska informeras om handläggningstiden ska Naturvårds- verket skicka ut ett mottagningsbevis enligt 8 § tjänstelagen. Detta mottagningsbevis är inte det samma som den mottagnings- bekräftelse som måste skicka ut enligt 17 §, men det föreligger inga hinder att kombinera de båda utskicken i ett meddelande till den sökande. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.6. Upphörande och återkallelse av auktorisation 9 § En auktorisation upphör att gälla 1.ett år efter det att en auktoriserad fartygsskrotare har avlidit eller fått en förvaltare enligt 11 kap. 7 § , eller 2.om en auktoriserad fartygsskrotare försätts i konkurs, när konkursen är avslutad. En auktorisation upphör automatiskt att gälla efter det att fartygsskrotaren har avlidit eller fått en förvaltare. Den upphör också när en fartygsskrotares konkurs är avslutad. Eftersom det är den som driver fartygsåtervinningsverksamheten som också är auktoriserad måste omständigheter hänförliga till fartygsskrotarens person också medföra att auktoriseringen påverkas. Om fartygs- skrotaren avlider, får förvaltare eller försätts i konkurs är det inte möjligt för denne att fortsätta ansvara för fartygsåtervinnings- verksamheten och auktorisationen ska upphöra. Utöver angivna omständigheter kan även i ett särskilt beslut återkalla en auktorisation, se 12 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.10 och 5.2.37. 10 § Om en auktoriserad fartygsskrotare avlider, försätts i konkurs eller får förvaltare enligt 11 kap. 7 § ska dödsboet, konkursförvaltaren eller förvaltaren enligt 11 kap. 7 § utan dröjsmål anmäla dödsfallet, konkursen respektive förvaltarförordnandet till . Skyldigheten att utan dröjsmål anmäla att fartygsskrotaren avlider, försätts i konkurs eller får förvaltare åvilar dödsboet, konkurs- förvaltaren respektive förvaltaren. Det är till som anmälan ska göras. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.37. 11 § En auktoriserad fartygsskrotare som inte utnyttjar sin auktorisation ska skriftligen anmäla detta till . För det fall en fartygsskrotare inte använder sin auktorisation ska det anmälas till . Eftersom det saknas fartygsskrotare i är det svårt att uppskatta antal uppdrag eller omfattningen av en fartygsskrotarens verksamhet. Därför får det vara upp till fartygsskrotaren att anmäla när fartygsskrotaren har bestämt sig för att inte längre använda sin auktorisation. Skyldigheten att anmäla följer med auktoriseringen och träffar den auktoriserade fartygsskrotaren. Bestämmelsen kompletteras av punkten 7 i 12 §, se nedan. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.37. 12 § ska återkalla en auktorisation om 1.det inträder en sådan omständighet att fartygsskrotaren inte skulle ha fått en auktorisation enligt 4 § 1, 2 och 4, 2.fartygsskrotaren i väsentlig mån åsidosätter sina skyldig- heter enligt denna förordning eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av förordningen, 3.fartygsskrotaren i väsentlig mån åsidosätter sina skyldig- heter enligt bestämmelser om tillståndsvillkor som gäller för verksamheten enligt , (2010:900) eller föreskrifter som meddelats med stöd av dem, 4.fartygsskrotaren tar emot, eller påbörjar återvinning av, fartyg som saknar återvinningscertifikat eller som anläggningen inte är auktoriserad att återvinna, 5.fartygsskrotaren inte håller auktoriseringsdokument tillgängliga till den som begär att få ta del av sådana handlingar, 6.fartygsskrotaren inte utfärdar intyg om slutförd återvinning och rapporterar till från det att återvinningen slutfördes, eller 7.fartygsskrotaren inte använder sig av auktorisationen. Paragrafen reglerar när ska återkalla en fartygs- skrotares auktorisation. Det är inte valfritt om återkallelse ska ske eller inte, utan den ska återkallas om någon av de angivna omständigheterna inträffar. Om det framkommer att fartygsskrotaren efter det att denne blivit auktoriserad, inte längre uppfyller de villkor som ställs för att få en auktorisation enligt 4 § 1, 2, och 4, d.v.s. för att fartygs- skrotaren inte har nödvändiga tillstånd enligt eller PBL, inte omhändertar de uttjänta fartygen på ett från hälso- och miljösynpunkt godtagbart sätt eller fartygsskrotaren är underårig, satt i konkurs eller har förvaltare ska auktorisationen återkallas enligt punkten 1. Om en fartygsskrotare i väsentlig mån åsidosätter sina skyldigheter enligt denna förordning eller föreskrifter som främst har meddelat med stöd av förordningen ska auktorisationen återkallas enligt punkten 2. Genom hänvisningen i punkten 2 till bland annat 4 § punkten 3 omfattas även ett väsentligt åsidosättande av LÅFF, FÅFF eller Transportstyrelsens föreskrifter av skyldigheten för att återkalla en auktorisation. För det fall en fartygsskrotare inte följer de tillståndsvillkor som följer av , PBL eller föreskrifter meddelade med stöd av dem ska en auktorisation återkallas enligt punkten 3. Om en fartygsskrotare tar emot ett fartyg som inte har ett återvinningscertifikat utfärdat eller som anläggningen inte är auktoriserad att återvinna ska auktorisationen återkallas enligt punkten 5. Kravet uppställs i konventionens artikel 7. Detsamma gäller om en sådan återvinning påbörjas innan ett återvinnings- certifikat är utfärdat av Transportstyrelsen. En fartygsskrotare ska hålla auktoriseringsdokument tillgängliga för den som vill ta del av handlingarna. Om handlingarna inte är tillgängliga ska auktoriseringen återkallas. Var och en ska ha rätt att få ta del av handlingarna. En fartygsskrotare har en skyldighet att utfärda ett intyg om slutförd återvinning och skicka det till från det att återvinningen slutfördes. Om detta inte görs ska auktorisationen återkallas. Enligt konventionens regel 25 åvilar skyldigheten att utfärda ett intyg om slutförd återvinning anläggningen. I enlighet med redogörelse under 3 § åvilar skyldigheten i stället fartygsskrotaren i . Slutligen ska en auktorisation återkallas om en fartygsskrotare inte använder sig av auktorisationen enligt punkten 7. Bestämmelsen kompletteras av fartygsskrotarens anmälningsskyldighet i 11 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.29 och 5.2.37. Övriga skyldigheter för en fartygsskrotare 13 § En fartygsskrotare ska ta fram en återvinningsplan för det fartyg som ska återvinnas. Fartygets återvinningsplan ska godkännas av . En fartygsskrotare ska ta fram en plan för anläggningen med det innehåll som bestämmer. Enligt första stycket ska en auktoriserad fartygsskrotare ta fram en återvinningsplan för det fartyg som ska återvinnas. Skyldigheten uppställs i konventionens regel 9. Återvinningsplanen ska godkännas av . ska fatta ett beslut om att godkänna planen om alla förutsättningar är uppfyllda. Enligt andra stycket ska en fartygsskrotare också ta fram en plan för anläggningen, vilket krävs enligt konventionens regel 18. Enligt 18 § får meddela föreskrifter om bland annat innehållet i anläggningens plan. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.30 och 5.2.39. 14 § ska till Transportstyrelsen lämna uppgift om 1.beslut att ge eller återkalla en auktorisation och eventuella åtgärder vidtagna med anledning av återkallandet samt underlag för beslutet, 2.auktorisation som har upphört att gälla enligt 9 §, 3.beslut att godkänna ett fartygs återvinningsplan enligt 13 §, 4.inkomna intyg om slutförd återvinning, och 5.ändring i ett förhållande som avses i 1–4. Eftersom godkänner ett fartygs återvinningsplan men Transportstyrelsen utfärdar återvinningscertifikat för fartyget efter att ha genomfört en besiktning av fartyget, måste Naturvårds- verket lämna vissa uppgifter till Transportstyrelsen. Beslut att meddela eller återkalla en auktorisation, oavsett anledning, måste därför meddelas Transportstyrelsen. Även eventuella åtgärder som vidtar enligt till exempel 19 § ska också meddelas. Transportstyrelsen ska även få ta del av det underlag som har legat till grund för beslut att ge eller återkalla en auktorisation. När godkänner ett fartygs återvinningsplan måste Transportstyrelsen underrättas enligt punkten 3. Återvinningsplanen utgör ett underlag för återvinningscertifikatet som Transportstyrelsen utfärdar för ett fartyg. När en fartygsskrotare har avslutat arbetet med att återvinna ett fartyg ska fartygsskrotaren utfärda ett intyg om slutförd åter- . måste meddela Transportstyrelsen när det får in ett sådant intyg samt om uppgifterna i det enligt punkten 4. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.36 och 5.2.30. 15 § Bestämmelser om tillsyn finns i 26 kap. och i miljötillsynsförordningen (2011:13). Bestämmelser om det operativa tillsynsansvar som hör samman med denna förordning finns i 26 kap. 3 § tredje stycket samt 2 kap. 29 och 30 §§ miljötillsynsförordningen. Bestämmelser om avgifter finns i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt . Eftersom en anläggning måste ha tillstånd för verksamheten enligt regler omfattas fartygsåtervinningsverksamhet även av regler om tillsyn och ansvar. Även regler om avgifter för prövning av ansökan och tillsyn återfinns i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt . Övervägandena finns i avsnitt 5.2.36. 16 § är behörig myndighet och handlägger ansökningar om auktorisation, godkännande av ett fartygs återvinningsplan samt frågor kring planen för en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg. Paragrafen pekar ut som behörig myndighet för de delar av olika delar som avser åter- ska handlägga auktoriserings- ansökningar och ska också godkänna ett fartygs återvinningsplan. Transportstyrelsen är behörig myndighet för fartyg. Godkännande av ett fartygs återvinningsplan skulle kunna anses vara en fråga som Transportstyrelsen skulle ansvara för, men då det är fartygsskrotaren som ska ta fram återvinningsplanen ska istället godkänna fartygs återvinningsplaner. Återvinningsplanen bygger på uppgifter från och om det fartyg som ska återvinnas. Återvinnings- planen ligger sedan till grund för det av Transportstyrelsen utfärdade återvinningscertifikatet för fartyget. Således kommer ett samarbete mellan och Transportstyrelsen behöva utvecklas då Transportstyrelsen har rätt att utfärda föreskrifter om bland annat fartygs certifikat, vilket inkluderar återvinnings- certifikat. Utöver det ovan nämnda hanterar även frågor kring anläggningens plan som krävs enligt konventionens regel 18. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.36 och 5.2.37. 17 § ska skicka ut en mottagningsbekräftelse till fartygsskrotaren, fartygsägaren och Transportstyrelsen när en återvinningsplan för ett uttjänt fartyg har inkommit. Enligt regel 9.4.1 i konventionen ska den behöriga myndigheten, det vill säga , skicka ut en mottagningsbekräftelse från det att en återvinningsplan för ett uttjänt fartyg har kommit in. Tyst godkännande av fartygets återvinnings- plan ska inte tillämpas. ska skicka mottagnings- bekräftelsen till fartygsskrotaren, fartygsägaren och Transport- styrelsen. Transportstyrelsen måste få kännedom om att en återvinningsplan för ett fartyg håller på att behandlas eftersom det är Transportstyrelsen som, efter genomförd besiktning av fartyget, utfärdar återvinningscertifikatet för fartyget. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.30. 18 § får meddela föreskrifter 1.om innehåll och övriga frågor kring de olika planer och rapporter som i enlighet med 4, 5 och 13 §§ ska upprättas eller vidtas av en fartygsskrotare, 2.om vilka uppgifter en fartygsskrotare behöver för att kunna ta fram ett fartygs återvinningsplan, 3.om besiktning och inspektion av anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg, och 4.om ytterligare uppgifter som en ansökan om auktorisation ska innehålla. Innan meddelar föreskrifter enligt punkten 2 ska höra Transportstyrelsen. Paragrafen innehåller bemyndiganden för att utfärda föreskrifter. får enligt första punkten meddela föreskrifter om innehållet och övriga frågor kring de planer och rapporter som ska upprättas. De planer och rapporter som avses är de som anges i 4, 5 och 13 §§. Förutom de olika handlingar som behövs för att en fartygsskrotare ska kunna bli auktoriserad får således också utfärda föreskrifter om fartygs återvinningsplan och planen för återvinnings- anläggningen. Förutom innehållet i planerna får föreskriva hur planerna ska utformas eller genomföras men också hur anläggningsplanen ska hållas aktuell och uppdaterad. Innehållet i planen för återvinningsanläggningen följer av konventionens regel 18. Det är troligt att behöver samarbeta med andra myndigheter inom deras ansvarsområden. Punkten behandlas i avsnitt 5.2.39. Enligt paragrafens andra punkt får meddela föreskrifter om de uppgifter en fartygsskrotare behöver för att kunna arbeta fram ett fartygs återvinningsplan. Fartygets åter- vinningsplan regleras i konventionens regel 9. Innan Naturvårds- verket utfärdar föreskrifter enligt andra punkten måste Transport- styrelsen höras, då det är fartygsägarens uppgifter som kommer att ligga till grund för fartygets återvinningsplan och det är Transportstyrelsen som utfärdar förskrifter om bland annat certifikat och fartygs konstruktion. Se överväganden och förslag i avsnitt 5.2.30. får även utfärda föreskrifter om besiktning och inspektion av anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg enligt tredje punkten.