sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Enligt detta avtal ges valcentralen i uppdrag att teckna en kollektivavtalsgrun- dad tjänstepensionsförsäkring för arbetsgivarens räkning i ett för- säkringsföretag och med den anställde som försäkrad. Valcentralen sköter även premiehanteringen mellan arbetsgivaren och försäk- ringsföretaget samt viss informationsgivning. Denna hantering medför att försäkringsföretagen inte känner till vem som är arbets- givare och försäkringstagare, i stället omnämns försäkringstagaren anonymt som den försäkrades arbetsgivare. Detta system innebär också att den försäkrade vanligtvis inte kan läsa ut vem som är försäkringstagare/arbetsgivare i de årliga värdebesked som valcentralerna skickar ut avseende fribrev. Det kan i vissa avseenden vara till en nackdel för den försäkrade. Ord- ningen kan emellertid även innebära en fördel när den försäkrade byter arbetsgivare inom samma kollektivavtalsområde och vill behålla samma försäkringsgivare. I sådana fall medger systemet att nästa arbetsgivare via ett avtal med valcentralen kan fortsätta att betala in på samma försäkringsavtal utan att försäkringen formellt behöver överlåtas. I sådana fall uppstår inget fribrev vid arbetsgivarbyte. Systemet tycks även möjliggöra att valcentralen vid en flytt där arbetsgivaren inte existerar eller har avlidit kan teckna en ny försäkring vid flytt av pensionskapital, vilket också är en för- del för den försäkrade i dessa fall. I de fall bytet av arbetsgivare sker efter det att ett fribrev upp- stått, medger pensionsavtalet att valcentralen i många fall återupp- tar överföringen av till den tidigare försäkringen, vilket innebär att ett fribrev försvinner genom att försäkringen återgår till att vara premiedragande. Detta gäller oavsett om den försäkrade har valt att flytta pensionskapitalet inom de alternativ som parterna har ställt till förfogande. I samtliga fall gäller dock att om försäk- ringsgivaren ändrar sina villkor – t.ex. beträffande vilken garanti som ska gälla – så att det inte är tillåtet att nyteckna eller utöka äldre försäkringsavtal, uppstår fribrev som arbetsgivaren/försäk- ringstagaren inte kan återuppta premiebetalningen på. I dessa fall får valcentralen i stället teckna en ny tjänstepensionsförsäkring efter arbetsgivarbytet. är regelmässigt en pensions- försäkring enligt IL. Värdet av en sådan försäkring kan återköpas eller överföras enligt 58 kap. 18 § IL. I första stycket, första meningen läggs huvudregeln för försäk- ringstagarens överföringsrätt på kollektivavtalsområdet fast. Detta förutsätter att inte annat följer av försäkringens art och att rätt till överföring inte saknas enligt IL. Av regeln framgår motsatsvis att flytträtten inte omfattar förmånsbestämda tjänstepensionsförsäk- ringar. Det bör särskilt uppmärksammas att överföringsrätten enligt denna paragraf även omfattar den situation som uppstår när delar bryts ut ur ett förmånsbestämt system för att omvandlas till en premiebestämd pension, exempelvis alternativ ITP (se avsnitt 8.4.1). I andra meningen förtydligas att en överföring inte ska anses ha skett om byte av förvaltningsform vidtas inom ramen för ett för- säkringsavtal, förutsatt att detta sker innan försäkringsfall inträffat (se i övrigt kommentaren till 11 kap. 5 § andra stycket, tredje meningen). I andra stycket, första meningen regleras överföring av värdet av premiebestämd, kollektivavtalsgrundad tjänstepensionsförsäkring där premiebetalningen har upphört till följd av att anställningen har avslutats (beträffande tillämpligheten av regeln vid byte av arbets- givare enligt nu gällande kollektivavtal inom privat sektor, se ovan). I dessa fall ska den försäkrade ges en lagstadgad flytträtt. Den innebär att den försäkrade får möjlighet att på egen hand och utan krav på formell överlåtelse begära och genomföra en flytt när arbetsgivaren har fullgjort sina förpliktelser enligt pensionsutfästel- sen eller kollektivavtalet. När den försäkrade utnyttjar denna rätt innebär det att denne tecknar en ny mottagande försäkring som försäkringstagare. Den enda restriktionen som gäller dessa fall är att den nya försäkringen ska vara en tjänstepensionsförsäkring (se kommentaren till 58 kap. 18 § tredje stycket IL). En sådan inskränkning i försäkringstagarens/arbetsgivarens avtalsenliga förfoganderätt får enligt allmänna principer anses god- tagbar eftersom den visserligen ändrar förutsättningarna för ingångna avtal, men att förändringen inte får anses vara till men för avtalsparterna – arbetsgivarens förpliktelser för premiebetalningen för försäkringen enligt pensionsutfästelse eller kollektivavtal har upphört, som den försäkrade står risken för utfallet av försäkringen. Däremot kan i dessa kollektivavtalsförhållanden vissa av arbetsgivarens åtagande enligt pensionsutfästelsen kvarstå (se i övrigt kommentaren till 11 kap. 5 § tredje stycket, första meningen). Att försäkringstagaren i en tjänstepensionsförsäkring har upp- hört att existera eller har avlidit innebär att flytträtten formellt saknar betydelse i dessa situationer eftersom det inte längre finns någon försäkringstagare som kan utöva flytträtten. Inte heller kan försäkringstagaren lämna medgivande till den försäkrade att flytta. Som nämnts ovan när det gäller kollektivavtalad försäkring på det privata området så tycks valcentralernas hantering möjligöra flytt även i dessa fall. Enligt andra stycket, andra meningen ges emellertid den försäkrade en lagstadgad flytträtt i dessa fall. Detta innebär att den försäkrade har rätt till överföring av värdet av den gamla för- säkringen till en ny mottagande försäkring som den försäkrade tecknar. Även i dessa fall är den enda restriktionen att den nyteck- nade försäkringen ska vara en tjänstepensionsförsäkring (se i övrigt kommentaren till 11 kap. 5 § tredje stycket, andra meningen). När det gäller premiebestämda kollektivavtalade tjänstepen- sionsförsäkringar under pågående premiebetalning gäller den semi- dispositiva regel som framgår av tredje stycket. Detta innebär att kollektivavtalsparterna ges möjlighet att genom bestämmelser i kollektivavtal avstå från att låta lagregler om flytträtt gälla för avtalsområdet, alternativt utforma en annan form av flytträtt än den som fastställs i lagstiftningen. Det bör betonas att denna semi- dispositiva regel inte omfattar situationer där premiebetalningen har upphört, dvs. bland annat då den försäkrade har flytträtt enligt andra stycket, andra meningen. I punkt 1 läggs ikraftträdandetidpunkten fast. Punkt 2 ger uttryck för huvudregeln när det gäller lagstiftningens inverkan på äldre avtal. Äldre rätt gäller för äldre försäkringar, alltså försäkringar som har meddelats före ikraftträdandet, om de inte har förnyats där- efter. Detta innebär bl.a. att den flytträtt som gäller för individuella förmånsbestämda tjänstepensionsförsäk- ringar även fortsättningsvis kommer att gälla för äldre försäkringar av denna art. Enligt punkt 3 ska reglerna dock gälla retroaktivt vid flytt av värdet av privata pensioner (11 kap. 5 §) samt vid över- föring av värdet i premiebestämda tjänstepensionsförsäkringar – såväl individuella som kollektivavtalade – där premiebetalningen har upphört till följd av att anställningen har avslutats eller där för- säkringstagaren har upphört att existera eller har avlidit (11 kap. 5 § och 20 kap. 1 a §). 17.3Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 2 kap. 4 b § Förslaget har behandlats i avsnitt 12.2. Paragrafen som jämställer bl.a. försäkringsföreningar med eko- nomiska föreningar utvidgas så att ömsesidiga försäkringsföretag jämställs med ekonomiska föreningar på samma sätt. 42 kap. 19 § Förslaget har behandlats i avsnitt 12.2. Det klargörs att paragrafen gäller även belopp som utskiftas i samband med att ett ömsesidigt försäkringsbolag upplöses. 42 kap. 20 § Förslaget har behandlats i avsnitt 12.2. Det klargörs att paragrafen gäller även för ett ömsesidigt försäk- ringsföretag som ombildas till ett aktiebolag. 42 kap. 21 a § Förslaget har behandlats i avsnitt 12.2. Insatsemission kan göras också i vinstutdelande ömsesidiga liv- försäkringsbolag (se förslaget till 12 kap. 64 a § FRL). Det klargörs att paragrafen gäller även belopp som överförs till delägarinsatserna vid insatsemission i ömsesidiga försäkringsföretag. 44 kap. 5 § Förslaget har behandlats i avsnitt 12.2. Det klargörs att paragrafen även gälla delägare som utträder ur ett ömsesidigt försäkringsföretag. 44 kap. 7 § Förslaget har behandlats i avsnitt 12.2. Det klargörs att reglerna även omfatta en ombildning av ett ömsesidigt försäkringsföretag till aktiebolag. 58 kap. 18 § Förslaget har behandlats i avsnitt 9.8.6. Bestämmelsen i tredje stycket andra meningen förtydligas för att möjliggöra för en försäkringstagare att i ett sammanhang kunna flytta hela värdet även av två eller flera olika pensionsförsäkringar till en nytecknad mottagande pensionsförsäkring, förutsatt att denne tecknar den mottagande pensionsförsäkringen hos samma eller annan försäkringsgivare med samma person som försäkrad. Detta innebär att den mottagande försäkringen tecknas i syfte att ta emot kapitalet från de försäkringar som omfattas av flytten. Ändringen möjliggör även en överföring av värdet i två eller flera pensionsförsäkringar, tecknade i två eller flera olika försäkrings- företag till samma nytecknade försäkring. I en ny tredje mening i tredje stycket förtydligas att om utbetal- ning påbörjats ska detta inte hindra flytt om den försäkring som tecknas i samband med överföringen uppfyller de kvalitativa vill- koren i 11 § första stycket. I en ny femte mening i tredje stycket förtydligas att med försäk- ringstagare ska avses den som tecknat försäkringen eller den som vid överlåtelse av försäkring trätt i dennes ställe. Den civilrättsliga regleringen av flytträtt i 11 kap. 5 § andra stycket FAL föreslås ändrad genom ett nytt tredje stycke som innebär att den försäkrade ska ha rätt till överföring enligt andra stycket av hela värdet från en premiebestämd tjänstepensionsför- säkring, där premiebetalningen har upphört till följd av att anställ- ningen har avslutats eller där försäkringstagaren har upphört att existera eller har avlidit(se även 20 kap. 1 a § FAL). En av restrik- tionerna i andra stycket är att bestämmelserna i inte får hindrar en överföring. Det är väsentligt – av såväl skatterättsliga som civilrättsliga skäl – att värdet av den premiebestämda tjänstepensionsförsäkringen behåller sin identitet av tjänstepensionskapital även i den nyteck- nade försäkringen. Enligt IL avses med tjänstepensionsförsäkring en pensionsförsäkring som har samband med tjänst och som den försäkrades arbetsgivare har åtagit sig att betala samtliga för (58 kap. 7 § IL). Samtliga i de premiebestämda tjänstepensionsförsäk- ringar som det nu är fråga om har betalats av de försäkrades arbets- givare. Premiebetalningen har dock av olika skäl upphört (se preci- seringen i 11 kap. 5 § och 20 kap. 1 a § FAL). För att den försäk- rade i dessa fall ska kunna utnyttja sin civilrättsliga överföringsrätt och flytta tjänstepensionskapitalet till en ny tjänstepensionsförsäk- ring – som denne tecknar som försäkringstagare – krävs en ändring av tredje stycket. Ändringen i sjätte meningen innebär en komplette- ring av definitionen av tjänstepensionsförsäkring som den innebär en restriktion i och med att den stadgar att överföring av tjänstepensionskapital alltid ska placeras i en ny tjänstepen- sionsförsäkring. 17.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag Post AA.I i Bilagan har ändrats – genom ingressen till författ- ningsförslagen – som en följd av att sådana ömsesidiga livförsäk- ringsbolag och livförsäkringsföreningar som får dela ut vinst ska ha delägarinsatser respektive medlemsinsatser. Dessa redovisas som delägarinsatser respektive medlemsinsatser i balansräkningen. Som ett led i att ägarkapital bör redovisas skilt från externt risk- kapital föreslår vi ändringar som innebär att det först- nämnda ingår i lagen i post AA.Ia, medan posten med Garanti- kapital i lagen betecknas post AA.Ib. Den senare posten har i sin tur kompletterats med Förlagsinsatser som kan förekomma i sådana ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkringsföreningar som får dela ut vinst. Såväl den föreslagna uppdelningen i delposter som beaktande av förlagsinsatser som en post i eget kapital över- ensstämmer med uppställningsformen i årsredovisningslagen (1995:1554) (se bilaga 1 till den lagen). Genom att posten bara beaktar garantikapital och inte verksamhetskapital är den redan förenligt med vårt förslag att i FRL utmönstra begreppet verksamhetskapital. 4 kap. 1 § Förslaget har behandlats i avsnitt 12.1. Ändringen innebär att vissa bestämmelser i årsredovisningslagen (1995:1554 ÅRL) om omräkning av förlagsinsatser i utländsk valuta ska tillämpas. Det berör ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar som har tagit upp sådana insatser. 5 kap. 4 § Förslaget har behandlats i avsnitt 12.1. Paragrafens första punkt har ändrats som en följd av våra förslag till ändrade överskottsregler i FRL. Begreppet verksamhetskapital har utgått som en följd av att motsvarande kapital ska benämnas garantikapital även i livförsäkringsföreningar. Vidare har förlags- insatser utgått som en följd av att dessa inte får ges ut av sådana ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkringsföreningar som inte får dela ut vinst. Andra punkten har ändrats med hänsyn till att delägarinsatser ska förekomma i ömsesidiga livförsäkringsbolag som får dela ut vinst samt att medlemsinsatser ska förekomma i livförsäkringsför- eningar som får dela ut vinst. Garantikapital och verksamhets- kapital utgår från punkten som en följd av våra förslag att begränsa sådana kapitalinsatser till ömsesidiga livförsäkringsbolag och livför- säkringsföreningar som inte får dela ut vinst. Borttagandet av verksamhetskapital i andra och tredje punkterna är en direkt följd av motsvarande ändring för livsförsäkringsföretag enligt FRL och att det får anses omotiverat att termen verksam- hetskapital fortsätter att användas i skadeförsäkringsföretag. Ändringen i åttonde punkten är en följd av våra förslag att ömse- sidiga livförsäkringsbolag och livförsäkringsföreningar som får dela ut vinst ska tillämpa en överskottshantering enligt FL och den s.k. försiktighetsregeln för vinstutdelning i samma lag. Ändringarna i nionde punkten är en konsekvens av vårt förslag att ett villkor om vinstutdelning i livförsäkringsföretag ska utfor- mas som en allmän regel om att företaget får dela ut vinst (se för- slaget till ändring i bl.a. 11 kap. 3 § FRL). Borttagande av begreppet verksamhetskapital i tionde punkten är en följd av att sådant externt riskkapital föreslås benämnas garanti- kapital och omfattas av samma regler som garantikapital i ömse- sidiga försäkringsbolag. Det kan framhållas att inga ändringar föreslås i de båda streck- satserna i nyssnämnda punkt, eftersom reglerna redan överens- stämmer med vår i FRL föreslagna indelning av ömsesidiga livför- säkringsbolag och livförsäkringsföreningar i sådana företag som får dela ut vinst respektive sådana som inte får dela ut vinst. Den han- tering som gällande bestämmelse anvisar är också en lämplig hante- ring av omräkningsdifferenserna för företagen inom respektive kategori med hänsyn till de överskottsfonder som får förekomma. 6 kap. 2 a § Ändringen innebär att ömsesidiga livförsäkringsbolag och livför- säkringsföreningar som får dela ut vinst ska lämna upplysningar i årsredovisningen om hur överskottshanteringen i årsredovisningen förhåller sig till överskottshanteringen enligt FRL. Sistnämnda hantering ska företag enligt vårt förslag reglera närmare i bolags- ordningen eller stadgarna. Den förevarande paragrafen syftar till en ökad genomlysning för externa intressenter av hur företags överskottshantering enligt FRL förhåller sig till hanteringen av vinster och fonder i årsredovis- ningen. Företag bör därför även kommentera skillnader i syftet mellan överskottshanteringen i årsredovisningen och överskotts- hanteringen enligt FRL. 6 kap. 3 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.5.2. Ändringen medför krav på vissa upplysningar om dels medlems- antal som får betydelse för alla ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkringsföreningar, dels inlösen av insatser som enbart får betydelse i sådana livförsäkringsföretag som får dela ut vinst. Änd- ringen är i huvudsak en följd av nya bestämmelser om delägar- och medlemsinsatser i FRL. 6 kap. 3 a § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.4.16. Paragrafen avser information om överskottshanteringen. Informationen som ska lämnas om principerna enligt första stycket måste givetvis utgå från företagets antagna överskottsregler enligt bolagsordningen eller stadgarna och de mer preciserade reg- ler som tas in i företagets överskottsriktlinjer. Med olika försäk- ringar avses även här den relevanta indelning av försäkringar som företaget tillämpas i överskottshanteringen enligt FRL (jfr bl.a. förslaget till 8 kap. 8 a § FRL). I tredje punkten finns ett upplys- ningskrav som motsvarar det som gäller enligt föreslagna 2 a § för ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkringsföreningar som får dela ut vinst. I andra stycket krävs information om den faktiska hanteringen av överskott för olika försäkringar under räkenskapsåret. Det omfattar bl.a. information om vad som utgjort tillgängligt över- skott och den närmare fördelningen av sådana överskott på olika försäkringar. Såsom framhålls i den allmänna motiveringen kan Finans- inspektionen med stöd av gällande normgivningsbemyndigande i 1 kap. 4 § ÅRFL meddela mer detaljerade eller utfyllande redovis- ningsföreskrifter ifråga om vilken information som ska lämnas i årsredovisningen om överskottshanteringen enligt FRL. 7 kap. 4 § Ändringen avser femte punkten och är en följdändring med anled- ning av föreslagna nya upplysningskrav om bl.a. medlemmar och medlemsinsatser i 6 kap. Motsvarande bestämmelser gäller i kon- cernredovisningar enligt årsredovisningslagen (se 7 kap. 31 § ÅRL). 7 kap. 5 § Ändringen innebär en ny punkt h och är en följdändring med anledning av föreslagna nya upplysningskrav om bl.a. medlemmar och medlemsinsatser i 6 kap. Motsvarande bestämmelser gäller i koncernredovisningar som omfattas av IAS-förordningen enligt årsredovisningslagen (se 7 kap. 32 § ÅRL). Tillämpningen av de nya redovisningsreglerna sammanfaller med tillämpningen av de nya överskottsreglerna i FRL. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare ska analysera flytträtt av försäkringssparande och vissa andra livförsäkringsfrågor med huvudsakligt syfte att stärka försäkringstagarnas intressen. kartlägga i vilken utsträckning det är möjligt att flytta försäkringssparande och de villkor som gäller för en sådan flytt lämna förslag till lagstiftning om flytträtt för försäkrings- sparande avseende avtal som har tecknats före och redovisa de för- och nackdelar som förslaget innebär överväga om nya regler om flytträtt motiverar ändrade krav på information från livförsäkringsföretagen analysera gällande regler om konsolideringsfond och föreslå hur överskottshanteringen i livförsäkringsföretag som drivs enligt ömsesidiga principer bör regleras föreslå hur försäkringstagarna kan ges ett ökat inflytande över styrningen i livförsäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst och överväga om de åtgärder som föreslås kan bedömas tillräck- liga för att det inte ska anses vara motiverat med en tvingande ombildning till vinstutdelande verksamhet eller till ett ömse- sidigt försäkringsbolag överväga vilka förändringar som bör göras för att skapa tydlig- het i reglerna om ombildning till vinstutdelande verksamhet och som ökar försäkringstagarnas möjlighet att utöva inflytande över ombildningen. Utredaren ska lämna de författningsförslag som övervägandena ger anledning till. Uppdraget ska redovisas . Livförsäkring är försäkring mot olika ekonomiska risker kopplade till en enskild individs levnad. De levnadsrisker för vilka det finns försäkring är främst de ekonomiska konsekvenserna av att dö tidigt (dödsfallsförsäkring) och av att leva länge (livfallsförsäkring). Pensionsförsäkring används som samlingsbegrepp för försäkring som skyddar mot risken att den försäkrade efter en viss tidpunkt inte har en inkomst och i vissa fall även att efterlevande drabbas ekonomiskt av den försäkrades död. En pensionsförsäkring kan således innehålla såväl dödsfalls- som livfallsmoment. Begreppet har sin grund i att försäkringen normalt börjar betalas ut när pensions- åldern inträder. Skatterättsligt är en försäkring att anse som en pensions- försäkring om den uppfyller de villkor som uppställs i 58 kap. inkomstskattelagen (1999:1229). En livförsäkring som inte upp- fyller villkoren för en pensionsförsäkring är en kapitalförsäkring. En tjänstepension omfattar pensionsförmåner som följer av ett anställningsförhållande. Dessa förmåner grundar sig antingen på ett kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter (kollektivavtalad tjänstepension) eller på ett individuellt avtal mellan arbetsgivaren och arbetstagaren (individuell tjänstepension). Arbetsgivar- utfästelsen om tjänstepension kan vara förmånsbestämd eller avgiftsbestämd. En förmånsbestämd tjänstepension kännetecknas normalt av att det i kollektivavtalet utlovas att pensionen ska utgöra en viss procent av den pensionsgrundande lön den anställde har i anslutning till pensioneringen. En avgiftsbestämd tjänste- pension utgörs i stället av att arbetsgivaren och de fackliga organisationerna eller den enskilde arbetstagaren kommit överens om att en viss procent av den anställdes lön ska avsättas till arbetstagarens pension. Den framtida ersättningen från en avgifts- bestämd tjänstepension bestäms av inbetalningarna och avkast- ningen på dessa. Andra viktiga begrepp i sammanhanget är traditionell liv- försäkring och fondförsäkring. Kännetecknande för traditionell livförsäkring är att försäkringsgivaren garanterar försäkringstagaren en viss avkastning på inbetalda . Storleken på utbetal- ningarna – som betalas ut från en viss ålder eller tidpunkt och under antingen en bestämd tid eller för resten av försäkrings- tagarens livstid – beror sedan på de som betalats in och den avkastning som garanterats. Till detta garanterade värde har det ofta kommit betydande belopp som återbäring. Fondförsäkring är en försäkring där försäkringstagaren bestämmer i vilka fonder hans eller hennes ska placeras. Försäkringens värde är kopplat till värdet på andelarna i de fonder försäkringstagarna valt och försäkringsföretaget lämnar i normalfallet inte någon garanti för hur stora utbetalningarna kommer att bli. En pensionsförsäkring innehåller ofta tillägg i form av risk- försäkringar. En typ av riskförsäkring är den som skyddar den försäkrade mot stora inkomstbortfall på grund av sjukdom eller dålig hälsa. En riskförsäkring liknar de flesta fall av skade- försäkringar genom att kunden inte har någon fordran på bolaget så länge det inte har inträffat en skada. Riskförsäkringens värde förändras för försäkringstagaren löpande i takt med att sannolik- heten att den kommer att utnyttjas förändras. Värdet av försäkringen ökar därför för en kund vars hälsa försämras, eftersom sannolikheten att försäkringen kommer att utnyttjas ökar. Närmare om möjligheten till flytt av pensionssparande Genom en ändring i skattelagstiftningens regler om återköp är det möjligt att utan skattekonsekvenser flytta värdet av en pensionsförsäkring till en annan försäkring meddelad av samma eller någon annan försäkringsgivare. Denna rätt till flytt är dock till sin karaktär frivillig i det avseendet att den förutsätter att parterna har avtalat om en sådan möjlighet. Den förutsätter även att den nya försäkringen uppfyller den skatterättsliga defini- tionen av pensionsförsäkring. infördes en civilrättslig reglering som ger försäkringstagaren en ovillkorlig rätt att återköpa en individuell livförsäkring, om inte annat följer av försäkringens art eller av skattelagstiftningen.