sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — De reglerna som föreslås om att flera pensionsförsäkringar – som alla kan vara under utbetalning, men – ska kunna flyttas till en ny försäkring får anses omöjliggöra införandet av en kontinuitetsprincip. Det bör i stället förtydligas att om utbetalning påbörjats ska detta inte hindra flytt om den försäkring som tecknas i samband med överföringen uppfyller de kvalitativa kraven i IL. Krav på inlämnande av kontrolluppgift För att säkerställa en effektiv tillsyn av överföringar av pensions- kapital mellan olika försäkringar är det av stor vikt att , i nära anslutning till en sådan transaktion, erhåller nödvändig information. gällande krav har beskrivits i tidigare avsnitt (se avsnitt 9.6.2). Som utredningen där fastställer är det utifrån skatte- rättsliga motiv relevant att lämna information om det överförda värdet, den försäkrade samt den mottagande försäkringsgivaren. Flytträtt – överväganden och förslag Tillgången till dessa uppgifter kan sägas vara en förutsättning för att ska kunna kontrollera att överföringen har gjorts i enlighet med reglerna. Vad gäller kravet på att även uppgifter om försäkringstagaren ska lämnas in kan ifrågasättas om detta är nödvändigt avseende flytt till försäkringsföretag med verksamheten i . För annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring ska den försäkrade också vara försäkringstagare, vilket innebär att kontrolluppgiften om försäkrad och försäkringstagare sammanfaller. För tjänstepensions- försäkringar, för vilka arbetsgivaren är försäkringstagare, har det framförts kritik avseende detta krav då uppgiften i vissa fall kan vara svår att ta fram. Som framgår ovan innebär inte arbetsgivarens roll som inbetalare av premien till tjänstepensionsförsäkringen att denne också har ett ansvar i att i samband med utbetalning av pensionen betala in skatten. Detta i och med att skattekrediten vid tjänstepensionsförsäkring byggs upp hos försäkringsföretaget, inte hos arbetsgivaren. När det gäller avkastningsskatt är det emellertid innehavaren av utländska försäkringar och tjänstepensionsavtal som är skattskyldig (se 2 § första stycket punkterna 6–10 lagen [1990:661] om avkast- ningsskatt på pensionsmedel). Med innehavare avses försäkrings- tagaren respektive den som tecknar ett avtal om tjänstepension (se prop. 2005/06:22 och 2007/08:55). Av detta skäl finns därför anledning att även fortsättningsvis kräva att kontrolluppgiften innehåller information om försäkringstagare. Bedömning: Det finns ett behov av att revidera reglerna om information i samband med en flytt för att uppnå en ökad standardisering av informationsinnehållet. Detta bör ske genom att ålägga försäkringsföretagen att upp- rätta och till försäkringstagaren eller den försäkrade tillhandahålla särskilt utformade faktablad för flyttsituationen. Kravet på fakta- blad ska även avse äldre produkter som inte längre marknadsförs. Detta bör övervägas att gälla såväl individuella som kollektiv- avtalade försäkringar. Regleringen bör finnas i föreskrifter och allmänna råd från . Flytträtt – överväganden och förslag Skälen för bedömningen: Av redogörelsen av nu gällande bestäm- melser om information (se avsnitt 9.7.1) framgår att det redan i dagens lagstiftning ställs höga krav på vilken information som för- säkringsföretag, såväl det avgivande som det mottagande, ska till- handahålla. Mängden information i sig kan anses vara tillräcklig. Detta till trots finns det skäl att se över reglerna. Orsaken är att reglerna som de är utformade endast i begränsad utsträckning bidrar till att en flyttande individ kan jämföra de försäkringar mellan vilka han eller hon ska flytta tillgodohavandet. Inte heller har för- säkringsföretagen något ansvar för att, på annat sätt än genom att tillhandahålla information om den egna produkten, bidra till att individen kan göra en sådan jämförelse. I den mån individen inte tar hjälp av någon förmedlare eller rådgivare ligger detta ansvar således till fullo på honom eller henne själv. Som nämnts tidigare är det svårt att lägga på ett försäkrings- företag, vare sig det är det avgivande eller det mottagande företaget, ett ansvar för att göra en sådan jämförelse åt försäkringstagaren i de fall som rådgivning inte sker. I en rådgivningssituation krävs att rådgivaren sätter sig in i och analyserar de olika företagens pro- dukter och hur villkoren för att teckna en ny försäkring förhåller sig till den befintliga produkten. Förutom de krav som rådgivnings- lagen respektive försäkringsförmedlingslagen ställer förordas inte några andra lagstadgade krav på företagen. I stället bör det över- vägas hur försäkringsföretagen i högre grad kan bidra till att förenkla den jämförelse som försäkringstagaren själv behöver göra i samband med en flytt. Ett sådant behov finns i de fall där någon rådgivning inte äger rum, men även för att kunna bedöma de råd som en eventuell rådgivare ger. Detta för att säkerställa att för- säkringstagaren kan fatta välgrundade beslut. regler innebar inte något krav på försäkringsföretagen att tillhandahålla standardiserad information, varken avseende den struktur som informationen har eller de begrepp som används för att beskriva försäkringen och redogöra för villkoren. I den mån samma begrepp ändå användes av olika företag kunde innebörden skilja sig åt i större eller mindre omfattning. Utredningen är av upp- fattningen att en ökad standardisering kan bidra positivt till individens möjligheter att ta till sig informationen och jämföra de försäkringar mellan vilka han eller hon ämnar flytta tillgodohavandet. Det finns således skäl att analysera om de införda reglerna är till- räckliga för att uppnå en ökad standardisering. Detta gäller såväl för individuella som kollektivavtalsgrundade försäkringar. Flytträtt – överväganden och förslag Som nämnts trädde nya informationsföreskrifter som gäller liv- försäkring och tjänstepension i kraft . Inom ramen för denna översyn har utfärdat nya allmänna råd om faktablad för sparandeprodukter inom livförsäkring. Syftet med detta arbete är att försäkringsföretagen framöver ska tillhanda- hålla individer ett standardiserat informationsunderlag med den väsentligaste informationen om en produkt. Faktabladen är alltså inriktade på att ge förköpsinformation och kan inte anses till fullo motsvara de krav på jämförbar information som individen vid en flyttsituation ska kunna ställa på försäkringsföretaget för att kunna fatta ett välgrundat beslut. Det finns även i det sammanhanget anledning att som nämnts uppmärksamma att kravet på förköps- information inte omfattar äldre försäkringsprodukter. För att lindra denna brist bör avgivande försäkringsföretag åläggas att bidra till att förenkla jämförelsen genom särskilt utformade faktablad för flyttsituationen. Enligt nya informationsföreskrift får – när det gäller centrala kollektivavtal – avtalsparterna avtala om vilken information som ska lämnas, hur den ska lämnas och av vem den ska lämnas. Vad gäller andra kollektiva försäkringar får försäkrings- företagen avtala med kollektivavtalsparterna eller andra som kan anses företräda försäkringstagarna om informationslämnandet. Det kan således konstateras att när det gäller kollektivavtalad försäkring är föreskriften inte tvingande i någon del. De civilrättsliga informationsreglerna för kollektivavtalsgrundad personförsäkring finns i 20 kap. 3–6 §§ FAL. Som nämnts motiveras i förarbetena till dessa bestämmelser skillnaden mellan individuella och kollektivavtalsgrundade försäkringar med att den senare kategorin reglerar stora kollektiv, där man inte kan förvänta sig samma individinriktade information som vid individuell för- säkring. I stället öppnar man upp för standardiserade informations- handlingar. I dessa fall innebär en standardisering inte bara att individen måste försöka tolka vad villkoren betyder i det specifika fallet, utan han eller hon måste också kunna dra slutsatser om vilka förmåner eller liknande som gäller. Om individen dessutom omfattas av särskilda bestämmelser eller undantag som inte berörs i informa- tionshandlingarna måste han eller hon vara medveten om detta och även ta reda på hur närmare information om detta kan fås. Vad gäller kollektivavtalad försäkring finns det anledning att ifrågasätta om ansvarsbördan, som läggs på individen att själv exempelvis kunna tolka vilka villkor som är tillämpliga i det egna Flytträtt – överväganden och förslag fallet och vilka förmåner som han eller hon omfattas av, är rimlig. I det sammanhanget måste hänsyn tas till att tillgången till råd- givning minskat i allt högre grad på detta område samt att utveck- lingen mot premiebestämda tjänstepensionsförsäkringar innebär att individen får bära en allt större andel av risken än vad som var fallet tidigare. Det finns därför anledning att överväga att ovan lämnat förslag om särskilt utformade faktablad för flyttsituationen även bör gälla kollektivavtalade försäkringar. Regleringen bör finnas i föreskrifter och allmänna råd från . Det bör avslutningsvis uppmärksammas att det pågår ett arbete inom EU för att utveckla en likformig informationsgivning när det gäller investeringsprodukter. Som nämnts är det sannolikt att det på denna nivå kommer att beslutas om någon form av enhetligt faktablad som kommer att bli gällande för i vart fall vissa försäkrings- produkter. 10Övergång till eller från vinstutdelning – en bakgrund 10.1Övergång till vinstutdelning – kategoribyte till ett vinstutdelande livförsäkringsföretag Genom lagändringar FRL uppkom mer renodlat två skilda kategorier av livförsäkringsbolag; dels livförsäkringsbolag som inte får dela ut vinst, dels livförsäkringsbolag som får dela ut vinst. hade endast s.k. fondförsäkringsbolag fått dela ut vinst. Med förändringarna följde ett behov av att reglera om och hur befintliga livförsäkringsbolag skulle få övergå till en vinstutde- lande livförsäkringsrörelse (s.k. ombildning). Sådana ombildnings- regler infördes i 12 kap. FRL för både livförsäkringsaktie- bolag och ömsesidiga livförsäkringsbolag. Dessa bestämmelser har i allt väsentligt överförts oförändrade till nuvarande FRL. Enligt den nya försäkringsrörelselagen (2010:2043, FRL) om- fattas försäkringsföreningar i huvudsak av samma ordning som ömsesidiga försäkringsbolag. Båda företagsformerna får på grund av förändringarna i FRL även dela ut vinst till externa finansiärer av riskkapital, om detta följer av bolagsordningen eller stadgarna. Även försäkringsföreningar kan alltså vara företag som inte får eller får dela ut vinst. Därmed aktualiseras även för dem frågan om vad som gäller vid en övergång till vinstutdelande verksamhet. Beskriv- ningen i följande avsnitt utgör i första hand en utgångspunkt för diskussionen om dagens krav för övergång från en icke-vinstutde- lande till en vinstutdelande företagskategori bör förtydligas eller förändras på något annat sätt. Dessa frågor ska utredningen behandla enligt utredningsdirektiven. FRL betecknades ett sådant kategoribyte för ombildning (se 12 kap. 14 och 15 §§ FRL). I FRL används dock ombildningsbegreppet formellt endast för ombild- ning av livförsäkringsaktiebolag, medan motsvarande kategoribyte i Övergång till eller från vinstutdelning – en bakgrund övriga företagsformer rubriceras som ändringar i bolagsordningen eller stadgarna (jfr 12 kap. 40 § FRL). För alla tre företagsformer har dock förändringen det gemensamt att överskotten i livförsäk- ringsrörelsen fortsättningsvis kan användas för mera diskretionärt beslutade värdeöverföringar i form av vinstutdelning till andra än försäkringstagarna. Som en gemensam benämning på den här typen av företagsför- ändringar i hybridbolag, ömsesidiga försäkringsbolag och försäk- ringsföreningar använder vi i fortsättningen begreppet övergång till vinstutdelning. I samband med redogörelsen av äldre bestäm- melser, förarbeten och praxis för hybridbolags eller ömsesidiga livförsäkringsbolags övergång till vinstutdelade verksamhet används även begreppet ombildning och ombildningsreglerna. 10.2Övergång från vinstutdelning – kategoribyte till icke-vinstutdelande företag I FRL finns inga särskilda bestämmelser om motsatta fall till de som behandlats, dvs. hur ett kategoribyte från en vinstutde- lande företagsform till en icke-vinstutdelande företagsform kan gå till. Det kan förklaras av att en ombildning av ett vinstutdelande försäkringsaktiebolag till ett icke-vinstutdelande aktiebolag varit ointressant i praktiken. Enligt FRL kan dock även ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar mer varaktigt än tidi- gare finansiera verksamheten med kapital från externa finansiärer med rätt till vinstutdelning enligt förlagsbevis (förlagsandelsinne- havare). Företaget är då ett företag som får dela ut vinst och ska tillämpa vissa regler om överskottshantering som inte gäller för icke-vinstutdelande företag. Om förlagskapitalet återbetalas kan det eventuellt finnas ett intresse av att ändra bolagsordningen eller stadgarna så att företaget inte längre får dela ut vinst. En sådan förändring kan betecknas som en övergång från vinstutdelning. Enligt vår mening finns det anledning att överväga om – och i så fall hur – sådana kategoribyten kan gå till. Övergång till eller från vinstutdelning – en bakgrund Förutsättningarna för kategoribyte till ett vinstutdelande företag gäller som huvudregel även vid beståndsöverlåtelser till och fusioner med vinstutdelande företag, men endast i fråga om livför- säkringsaktiebolag. Här finns dock möjligheter till undantag om det finns särskilda skäl. Om man har regler om övergång till vinstutdelning i ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkringsföreningar, finns det anled- ning att överväga om motsvarande bestämmelser även bör gälla vid beståndsöverlåtelser från – och fusioner mellan – ömsesidiga livför- säkringsföretag respektive livförsäkringsföreningar som får respek- tive inte får dela ut vinst. Vidare bör övervägas om vissa krav för en övergång till vinst- utdelning även bör gälla för andra väsentliga verksamhetsföränd- ringar än fusion och beståndsöverlåtelser. Det gäller i första hand delning som är tillåten för livförsäkringsaktiebolag enligt FRL, men också egna beslut om upphörande av nyteckning i kom- bination med erbjudande om nyteckning av liknande försäkringar i ett annat koncernföretag (frivillig avveckling). Sådana verksam- hetsförändringar kan nämligen på liknande sätt som ett kategori- byte till en vinstutdelande företagsform påverka försäkringstagar- nas rättigheter till befintliga eller framtida överskott. Såsom tidi- gare framgått är det alltså fråga om deras anspråk på överskott som är företagets riskkapital. Fusion, delning, beståndsöverlåtelser och frivillig avveckling betecknas i det följande med en gemensam term som andra jämförliga verksamhetsförändringar. 10.4Övergång till och från vinstutdelning i skadeförsäkringsbolag? Det bör övervägas om vi bör förtydliga i FRL att ömsesidiga skade- försäkringsbolag och skadeförsäkringsföreningar alltid ska klassifi- ceras som försäkringsbolag som får dela ut vinst (se avsnitt 11.1). Därmed blir det av formella skäl inte aktuellt med några regler om övergång till eller från vinstutdelning i sådana företag. Angivna klassificering vore konsekvent med att ett skadeförsäkringsföretag behandlas som ett företag som får dela ut vinst enligt ÅRFL. Övergång till eller från vinstutdelning – en bakgrund 10.5En översikt av gällande bestämmelser om övergång till vinstutdelning I detta avsnitt behandlas översiktligt vilka bestämmelser som gäller i rubricerade fall. Beskrivningen görs uppdelat på de olika före- tagsformer som förekommer enligt FRL. Gällande rätt ifråga om ombildning av hybridbolag beskrivs mer i detalj – mot bakgrund av förarbeten och praxis till lag – i samband med utredning- ens överväganden om dagens regler behöver förtydligas eller för- ändras på något annat sätt (se avsnitt 11.3). Förutsättningar för att ett icke-vinstutdelande livförsäkringsaktie- bolag ska få bli vinstutdelande framgår av 11 kap. 20 och 21 §§ FRL. Avsikten har varit att överföra de tidigare bestämmelserna om ombildning av livförsäkringsaktiebolag i 12 kap. 15 och 16 §§ FRL oförändrade i sak till den nya försäkringsrörelselagen (prop. 2009/10:246 s. 257). Som en generell förutsättning gäller att ändringen inte får antas försämra försäkringstagarnas rätt. Bolaget ska således beakta och sörja för den rätt till återbäring som kan finnas och den kontribu- tions- och/eller skälighetsprincip som kan gälla. Ombildningen får inte heller riskera försäkringsbolagets möjlighet att infria rätten till försäkringsersättning vid framtida försäkringsfall (se prop. 1998/99:87 s. 365 f. och 425). Vidare ska medel i konsolideringsfonden tillsammans med andra övervärden i bolaget gottskrivas försäkringstagarna som villkorad återbäring. När konsolideringsfonden och andra övervärden gott- skrivs försäkringstagarna övergår medlen från att vara eget kapital till att utgöra försäkringstekniska avsättningar. Utöver de generella förutsättningarna som måste vara uppfyllda, finns särskilda stämmobeslutsregler samt regler om underrättelse till försäkringstagarna och om det samtycke från försäkringstagarna som krävs för en ombildning. Kraven för en övergång till vinstutdelande verksamhet gäller även vissa andra verksamhetsförändringar. Så är fallet när livförsäk- ringar i ett livförsäkringsaktiebolag genom fusion av bolag eller överlåtelse av försäkringsbestånd övergår från en verksamhet där vinstutdelning inte är tillåten till en vinstutdelande verksamhet. Övergång till eller från vinstutdelning – en bakgrund dessa fall får dock undantag från kraven göras om det finns sär- skilda skäl (se 11 kap. 20 § FRL). Prövningen av om förutsättningarna för en ombildning är upp- fyllda görs normalt av vid godkännandet av bolagsordningsändringen. Om frågan är av principiell betydelse eller av särskild vikt prövas den dock av regeringen om inspek- tionen anmäler ärendet dit (2 kap. 15 § FRL). Förutsättningarna för att ömsesidiga livförsäkringsbolag ska kunna bli vinstutdelande regleras i 12 kap. 39 och 40 §§ FRL. Ett beslut om att ändra bolagsordningen så att vinstutdelning blir möjlig är giltigt endast om två tredjedelar av samtliga röstande har förenat sig om det (12 kap. 39 §). I likhet med vad som gäller för försäkringsaktiebolagen får en sådan bolagsordningsändring godkännas bara om ändringen inte kan antas försämra rätten för försäkringstagare och andra ersätt- ningsberättigade på grund av försäkringar (12 kap. 40 §). Till skillnad från försäkringsaktiebolagen finns inga regler i FRL om hur befintliga överskott i olika fonder eller övervärden ska behandlas vid kategoribytet, även om kontributions- och skälig- hetsprincipen, i förekommande fall, är tillämpliga även här. Det finns inte heller några bestämmelser motsvarande 11 kap. 20 § om när försäkringar övergår till en vinstutdelande verksamhet genom beståndsöverlåtelser eller fusion. För livförsäkringsföreningar har FRL inga särskilda regler om en övergång till vinstutdelning. Genom att ändringen förutsätter nya villkor i stadgarna om vinstutdelning ska den godkännas på före- ningsstämman. I likhet med andra stadgeändringar ska ändringen godkännas av . Försäkringstagarnas intressen beaktas i sådana sammanhang men det finns ingen uttrycklig bestämmelse motsvarande den för livförsäkringsaktiebolag och ömsesidiga livförsäkringsbolag om att ändringen inte får försämra försäkringstagarnas rätt. I likhet med vad som gäller ömsesidiga försäkringsbolag saknas det bestämmelser om hur olika fonder och Övergång till eller från vinstutdelning – en bakgrund övervärden ska behandlas vid övergången, vad som gäller vid beståndsöverlåtelser till olika kategorier av livförsäkringsföretag som får dela ut vinst. Frågor om fördelning av överskott uppkom- mer även i fusioner mellan livförsäkringsföreningar och särskilt i fall när den ena föreningen får dela ut vinst. 10.6En översikt av tidigare ombildningarna Här följer en kort redogörelse över genomförda ombildningar. övergick till att vara ett vinstutdelande försäk- ringsbolag . Det var första gången som lagändringar FRL tillämpades på ett försäkringsbolag där även sparande ingick. tillstyrkte ombildningen , men lämnade ärendet vidare till regeringen på grund av frågans principiella betydelse. Regeringen gav senare sitt godkän- nande. Efter ombildningen har försäkringstagarna inte längre något ansvar för försäkringsrisk och driftsresultat, den risken bärs av aktieägaren. Försäkringstagarnas anspråk på överskott individuali- serades i form av villkorad återbäring och en form av årlig garanti infördes. Vinstdelningen avseende finansiellt resultat kan förenklat beskrivas som en avkastningsdelning där försäkringstagarna har rätt till av avkastningen, medan som aktie- ägare får . Aktieägaren sköt till betydande kapitaltill- skott vid ombildningen. Vinstdelningen kan alltså ses som en avkastning på det kapital som ägaren har skjutit till. I samband med ombildningen infördes fri flytträtt. När förvärvade SPP Liv var man inriktad på att ombilda bolaget till vinstutdelande i likhet med bankens dotter- bolag . tillstyrkte ombild- ningen och SPP Liv övergick till att vara vinstutdelande från . Övergång till eller från vinstutdelning – en bakgrund I likhet med ombildningen av har försäk- ringstagarna inget ansvar för försäkringsrisk och driftsresultat efter ombildningen. Vinstdelningen avseende finansiellt resultat bygger också på en avkastningsdelning om 90/10, men i stället för årlig garanti så omfattas försäkringsavtalen av en s.k. z-garanti, vilket innebär att garantin måste var säkerställd då pen- sionen ska betalas ut. SPP Livs verksamhet är inriktad på pensionsförsäkringsavtal som kan ha en lång duration. Den valda vinstutdelningsmodellen gav en större möjlighet att utjämna risk , jämfört med den modell som valdes för . Modellen innehöll även ett moment där villkorad återbäring kan omvandlas till garanterat kapital, vilket begränsar storleken på den villkorade återbäringen. Det innebar att den garanterade delen minst skulle uppgå till av försäkringskapitalet. Även i SPP Livs fall fördelades överskott i samband med ombildningen. För premiebestämde pensioner individualiserades dessa som villkorad återbäring och för förmånsbestämda pensioner samlades den villkorade återbäringen i företagsfonder anknutna till kundföretaget, eller till branschfonder som var anknutna till ett visst kollektivavtalsområde. I de senare fallen kunde överskotten i dessa fonder användas för pensionsändamål, t.ex. värdesäkring. Även vid denna ombildning sköt aktieägaren till betydande belopp. I samband med ombildningen infördes fri flytträtt för premie- bestämd försäkring, medan förmånsbestämd pension inte omfatta- des av flytträtten. SPP Liv ägs numera av den norska bank- och . Ombildningen av Nordea Livförsäkring i tillstyrktes av 2005 och ombildning genomfördes den 1 janu- ari 2006. Även i detta fall finns en liknande modell där risken för försäk- rings- och driftsresultat lyfts från försäkringstagaren över till äga- ren till bolaget, men där försäkringsvillkoren innehåller ett förbe- håll som minskar risken för aktieägaren. Modellen för vinstutdel- ning bygger på en avkastningsdelning om till försäk- ringstagarna och till ägaren. Övergång till eller från vinstutdelning – en bakgrund I likhet med tidigare beskrivna ombildningar individualiserades överskotten och fördelades som villkorad återbäring. Den vill- korade återbäringen ingår i den s.k. Livfonden som består av för- säkringstagarnas totala tillgångar, alltså både de som täcker de garanterade beloppen (livförsäkringsavsättningen) och den vill- korade återbäringen. Det förbehåll som nämns ovan innebär att försäkringstagarna även efter ombildningen bär en viss kollektiv risk även för försäkrings- och driftskostnadsresultatet. I försäk- ringsvillkoren under rubriken föreskriver bolaget att under- och överskott när försäkringsavtalet upphör tillfaller och belastar Livfonden.