sou · H0B317d2 · 2012-05-02 00:00:00 — Det är endast ordföranden, kanslichefen samt två ur den admi- nistrativa personalen som är anställda på heltid. Kostnaderna för domstolens verksamhet uppgick för till drygt 6 miljoner kr.10 Domstolens verksamhet omgärdas av sträng sekretess och det finns inga offentliga uppgifter rörande omfattningen av domstolens verk- 8Regleringsbrev för avseende (Ju 2011/8898/Å och Ju 2011/9119/), publicerad på stod/Statsliggaren/Regleringsbrev/?RBID=13881 9Uppgifterna är hämtade från Säkerhets- och integrationsskyddsnämndens årsberättelse för , vilken finns publicerad på . 10Försvarsunderrättelsedomstolen: Årsredovisning 2011, publicerad på Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag För erhöll Försvarsunderrättelsedomstolen ett anslag om 7 449 000 kr.11 SiS är en statlig myndighet som bedriver individuellt anpassad tvångsvård och behandling av ungdomar med allvarliga psykosoci- ala problem och vuxna med missbruksproblematik. SiS verkställer också sluten ungdomsvård. Inom SiS:s organisation finns 25 sär- skilda ungdomshem med drygt 600 platser för utredning, behand- ling eller utslussning. En del av dessa platser är akutplatser. De flesta av platserna är låsbara. SiS bedriver också 11 LVM-hem för vård av vuxna missbrukare. På dessa inrättningar finns drygt 300 platser för mottagning/avgiftning, behandling eller utslussning. För erhöll SiS budgetanslag om 847 775 000 kr.12 24.7.6.4 Kostnader för inrättande Inrättandet av verksamheten såväl inom som inom kan antas innebära en viss kost- nad. I fråga om är det i första hand fråga om upprättande av en administrativ organisation medan Skydds- åtgärdsmyndighetens verksamhet innebär att lokaler på de särskilda skyddsenheterna kan behöva förberedas innan lagändringen träder i kraft. Även om det i viss mån kan antas att befintliga lokaler, ut- rustning och personal inom rättspsykiatrin kan överflyttas till den nya verksamheten är det troligt att vissa justeringar kan komma att behöva göras, exempelvis i fråga om säkerhet. 24.7.6.5Slutsatser rörande kostnader för och Vid en jämförelse med de myndigheter som beskrivs ovan är det vår uppfattning att kostnaderna för verksamheten hos inte bör överstiga Säkerhets- och Integrations- skyddsnämndens. Kostnaderna för verksamhet faller, när det gäller den löpande driften på de särskilda 11Regleringsbrev avseende för Försvarsunderrättelsedomstolen (Fö 2011/90/ESL), publicerad på Regleringsbrev/?RBID=13831 12Regleringsbrev avseende för , publicerad på Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag skyddsenheterna, under det som har redovisats i avsnitt 24.7.2 och 24.7.3. Kostnaderna för denna myndighets administration torde inte överstiga motsvarande kostnader för SiS. Vår bedömning är att kostnader för verksamhet och administration kan upp- skattas till sammanlagt . Därutöver kan inrättan- det av dessa båda organ antas medföra en viss engångskostnad. Förutom de kostnader som redovisades i avsnitt 24.7.4 och som avser vård av och boende för psykiskt sjuka och personer med psykisk funktionsnedsättning, medför förslaget ekonomiska effek- ter i fråga om psykiskt störda lagöverträdare även för andra aktörer. Beträffande samtliga gäller att ändringarna i lagstiftningen kommer att kräva relativt omfattande utbildningsinsatser. kan, som anfördes i avsnitt 24.5.9, antas få ökade kostnader för utökad tillsyn. SiS kommer att behöva hantera något fler unga inom ramen för påföljden sluten ungdomsvård. Det kan uppskattas att detta rör sig om högst något tiotal personer. Kostnaden för en plats inom sluten ungdomsvård uppskattas till . Enligt SiS:s års- rapport vistas de placerade i genomsnitt på någon av SiS:s inrättningar. Den ökade kostnaden för SiS antas därför inte över- stiga . Domstolarna beräknas ha en anhop- ning av mål rörande prövning av förutsättningar för särskilda skydds- åtgärder. Detta gäller samtliga personer som är föremål för rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning efter att ha fällts till ansvar för viss, kvalificerad brottslighet. Uppskattningsvis rör det sig om cirka 600 personer. som dessa mål ska hanteras kan det antas att viss förstärkning behövs i domstolarna. När , som pågår efter det att den nya lagstiftningen trätt i kraft, är förbi, förväntas såväl de allmänna domstolarnas som förvaltningsdomstolarnas mål- balanser inte påverkas av författningsändringarna. Dagens kostnader för sakkunnig vid muntliga förhandlingar i allmän förvaltnings- domstol kan tänkas minska något. Detta med beaktande av att LRV upphävs och att chefsöverläkaren får möjlighet att själv besluta om Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag övergång från sluten till öppen tvångsvård enligt LPT, och sådana mål alltså försvinner från domstolen. beräknas få ett utökat antal nya mål enligt lagen om skyddsåtgärder som – efter den initiala prövningen av de patienter som är föremål för rättspsykiatrisk vård med utskriv- ningsprövning – kan antas uppgå till ca 100 mål . I likhet med vad som gäller för domstolarna kan det förväntas en arbetsanhop- ning med eventuellt behov av förstärkning under de första sex mån- aderna efter de nya lagarnas ikraftträdande. Därtill kommer, som för övriga aktörer, engångskostnader i form av utbildning i det nya systemet. Kostnaderna för åklagarmyndigheten uppskattas inte över- stiga . arbetsuppgifter kommer att ändras något till följd av förslagen. Verket beräknar att förslagen kommer att medföra en kostnadsökning som uppgår till mellan 6 och 8 mil- joner kr . Därutöver beräknas den anhopning av farlighets- bedömningar som kommer att uppstå efter lagens ikraftträdande att medföra kostnader som uppgår till mellan 3,5 och . 24.7.8Sammanfattning av de ekonomiska konsekvenserna av förslaget Sammanfattningsvis har det i våra beräkningar konstaterats att kost- naderna för särskilda skyddsenheter och psykiatrisk vård under avtjänande av fängelsestraff enligt förslaget kommer att bli dyrare i förhållande till dagens rättspsykiatriska vård. I huvudsak beror denna kostnadsökning på den ambitions- höjning som föreslås genom att delar av den nuvarande rättspsyki- atriska vården kommer att ersättas av s.k. särskilda skyddsåtgärder i sluten och öppen form. Vården på dessa typer av enheter bedöms vara mer personalintensiv jämfört med den nuvarande rättspsyki- atriska vården, vilket också får genomslag på kostnaderna. I be- loppet ingår emellertid inte kostnader för anpassning av befintliga lokaler, uppstart av verksamhet och den administrativa hanteringen. Flera av dessa kostnader är dock av engångsnatur. Med den lösning som vi har valt att föreslå blir kostnadseffek- terna sammanfattningsvis att landstingen antas få minskade kost- nader. Kostnaderna för kommunerna, , dom- stolarna, åklagarmyndigheten, och SiS antas öka i Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag någon omfattning (se avsnitt 24.7.7). Statens kostnader i egenskap av huvudman för de särskilda skyddsåtgärderna antas vara de som ökar kraftigast (se avsnitt 24.7.4). Även Kriminalvården antas få ökade kostnader (se avsnitt 24.7.4). Till dessa kostnader tillkom- mer nya kostnader i samband med inrättandet av och samt driften av dessa båda myndigheter (se avsnitt 24.7.6). 24.7.9Förväntade ekonomiska konsekvenser av en annan lösning i fråga om huvudmannaskap Det kan ha ett visst intresse att jämföra de förväntade kostnader som redovisats i det föregående med ett förväntat utfall av en annan fördelning av huvudmannaskapet, nämligen om landstingen skulle ha fortsatt huvudmannaskap för psykiatrisk vård enligt LPT och HSL men även för särskilda skyddsåtgärder. En sådan beräkning redovisas i tabell 5.1 i bilaga 6. Av denna framgår att den totala kost- nadsökningen blir ungefär densamma som uppkommer med utred- ningens huvudalternativ, men att kostnadsökningen i detta senare fall drabbar landstingen och staten i form av Kriminalvården. Även om landstingen behåller huvudmannaskapet för merparten av åtgärderna inom den psykiatriska tvångsvården innebär förslaget således en kostnadsökning totalt sett. Uppbyggnaden av den nya verksamheten inom särskilda skyddsenheter skulle i sådana fall be- lasta landstingen i stället för staten. De ekonomiska effekterna för de övriga aktörer som redovisats i avsnitt 24.7.7 ovan skulle sanno- likt också vara desamma oberoende av huvudmannaskapet. Som framgått tidigare i detta avsnitt kan det således antas att ett genomförande av förslaget innebär en kostnadsökning om totalt sett . Det finns såvitt vi har kunnat bedöma inte utrymme för en kost- nadsökning av den storleksordning som det rör sig om i detta fall inom den nuvarande statsbudgeten för utgiftsområdet hälso- och sjukvård. Ytterligare medel behöver således tillskjutas genom ut- ökade statsanslag. Det bör dock noteras att landstingens kostnader minskar till följd av våra förslag. En delfinansiering för statens ökade Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag kostnader som huvudman för de särskilda skyddsåtgärderna bör kunna vara minskade bidrag till landstingen. De förändringar i kost- nader för olika aktörer som framgår av sammanfattningen i avsnitt 24.7.7 torde i många fall få lösas efter förhandlingar och föränd- ringar av bidrag och anslag. 24.8Betydelser för den kommunala självstyrelsen Förslagets effekter för den kommunala självstyrelsen ska enligt de generella direktiven särskilt anges (se avsnitt 24.1.1). finns en bestämmelse i 14 kap. 3 § RF13 med innebörd att en inskränkning av den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ända- mål som föranlett den. Bestämmelsen innebär att inskränkningar i den kommunala självstyrelsen ska göras med tillämpning av en pro- portionalitetsprincip. Lagstiftaren åläggs en skyldighet att under- söka om det ändamål som en reglering avser att tillgodose kan uppnås på ett för det kommunala självbestämmandet mindre in- gripande sätt. Det huvudsakliga syftet är att åstadkomma en ord- ning som innebär att intresset av självstyrelse under beredningen av lagförslag regelmässigt ställs mot de intressen som ligger bakom lagförslaget. En proportionalitetsprövning bör inne- fatta en skyldighet att undersöka om det ändamål som regleringen avser att tillgodose kan uppnås på ett för det kommunala själv- bestämmandet mindre ingripande sätt än det som föreslås. Om olika möjligheter finns för att nå samma mål bör av hänsyn till den kommunala självstyrelsen välja den reglering som lägger minst band på den kommunala självbestämmanderätten. Vilka ingrepp i den kommunala självstyrelsen kan förslagen an- ses innebära? I den del som berör kommuner och landsting innebär den för- ändrade regleringen av den psykiatriska tvångsvården ett överflytt- ande av huvudmannaskapet för omsorgen om psykiskt sjuka lagöver- trädare till staten genom införandet av särskilda skyddsåtgärder. På detta sätt innebär förslagen att framför allt landstingens ansvar för denna patientgrupp minskar. En del av de personer som enligt gällande rätt överlämnas till rättspsykiatrisk vård kommer, om för- slagen genomförs, att avtjäna fängelsestraff på kriminalvårdsanstalt. 2009/10:80, bet. 2009/10:KU19, rskr. 2009/10:304, bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag En konsekvens av detta kan för kommunernas del antas vara att ett större antal personer kan komma att behöva hjälp med utslussning efter avtjänad påföljd. Detta följer dock av gällande rätt. Vi har lämnat förslag i visst avseende när det gäller övergång av betalningsansvar mellan olika huvudmän beträffande vissa färdig- behandlade patienter (se avsnitt 7.7.2). Vi har också övervägt att föreslå sådana bestämmelser även i andra situationer, nämligen när en person som varit placerad på särskild skyddsenhet bedöms inte längre uppfylla kriterierna för en sådan placering. Vi har slutligen valt att inte lämna några sådana förslag. Frågan om en eventuell övergång av betalningsansvar för färdigbehandlade patienter till kom- munerna i en sådan situation får istället lösas efter förhandlingar mellan huvudmännen. I sak innebär våra förslag, i fråga om den psykiatriska tvångs- vården av andra än lagöverträdare, att intagningskriterierna för tvångs- vård sänks något. Det införs också en rätt till viss tids utevistelse per dag och patient, vilket kan antas påverka landstingens verk- samhet. Förslagen innebär således i viss mån en ökad detaljregle- ring som innebär att handlingsutrymmet för landstingen i detta avseende minskar. Förslagen kan därmed medföra vissa begränsade inskränkningar av den kommunala självstyrelsen. Som anförs i avsnitt 24.5.10 kan det antas att kommunernas åtgärder vid utslussning från kriminalvårdsanstalt kommer att be- höva tas i anspråk i fler fall än som sker , eftersom det kan an- tas att fler intagna i kriminalvårdsanstalt än tidigare kommer att ha psykisk problematik. Detta är en konsekvens av förslagen men utgör ingen utökning av kommunernas skyldigheter i förhållande till vad som gäller enligt gällande rätt. I övrigt innebär förslagen inte några nya skyldigheter för kom- munerna eller landstingen. Deras åligganden blir inte heller föremål för ökad detaljreglering genom förslagen, på annat sätt än vad som har beskrivits här. Vilka är då de intressen som står bakom de föreslagna ändring- arna i lagstiftningen? I fråga om de ändrade rekvisiten för psykiatrisk tvångsvård har vi sett det som angeläget att patienter ska kunna bli föremål för sådan vård i ett tidigare skede av sjukdomsförloppet än vad som är möjligt . Skälet för detta ställningstagande är framför allt att rehabiliteringstiden generellt sett antas bli kortare om behandling sätts in innan patientens sjukdom har blivit alltför djupgående. Det får anses ligga såväl i patientens eget intresse, som i närståendes och Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag övriga samhälles intresse att patienten får hjälp så tidigt som möj- ligt. De föreslagna ändringarna såvitt avser rätt till utevistelse för patienter har föranletts av den kritik som som stat har fått från or Degrading Treatment or Punishment, samt i uttalande av JO.14 Kan de nu beskrivna inskränkningarna i den kommunala själv- styrelsen då betraktas som godtagbara vid en proportionalitets- prövning, eller finns det, för det kommunala självstyret, mindre ingripande sätt att reglera frågan? När det gäller frågor om psykiatrisk tvångsvård, som innebär ett visst mått av frihetsberövande för individen, får det betraktas som särskilt angeläget att det råder enhetlighet över landet. De intressen som redogjorts för ovan är så väsentliga att den föreslagna regle- ringen får antas innebära en godtagbar inskränkning i det kommu- nala självstyret. Att reglera de aktuella frågorna på ett för det kom- munala självstyret mindre ingripande sätt kan därför inte heller vara aktuellt. 24.9Jämställdheten mellan män och kvinnor Jämställdhet mellan män och kvinnor är en av de aspekter som enligt de generella direktiven ska belysas särskilt i en konsekvens- analys. I våra direktiv betonas också särskilt att förslagens effekter i detta avseende särskilt ska analyseras. Enligt vår bedömning kan några särskilda konsekvenser i fråga om jämställdhet mellan män och kvinnor inte antas bli följden av de förslag som lämnas här. 24.10 Konsekvenser för den offentliga servicen De generella direktiven pekar särskilt på att konsekvenser när det gäller tillgången till offentlig service, till vilken hälso- och sjukvård kan räknas, i olika delar av landet ska belysas, för det fall förslaget kan antas få effekter i denna del. Förslagen omfattar den del av hälso- och sjukvården som berör psykiatrisk vård som sker med tvång, men också psykiatrisk vård 14 beslut (dnr 6823-2009 och 2196-2010). Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag som sker i samband med verkställighet av påföljd på grund av brott. Därtill kommer särskilda skyddsåtgärder för psykiskt sjuka och funktionsnedsatta personer som kan antas vara farliga för samhället. De föreslagna förändringarna innebär dels att den rättspsykiatriska vården ska upphöra och att en del av de personer som enligt dagens lagstiftning döms till sådan påföljd i stället kommer att dömas till fängelse. Förändringarna innebär också att en helt ny typ av reak- tion, nämligen särskilda skyddsåtgärder, kan komma att vidtas. En inte obetydlig del av patienterna inom den rättspsykiatriska vården kommer sannolikt att bli föremål för särskilda skyddsåtgärder efter reformen. Förslaget innebär en förändring av huvudmannaskapet för om- händertagandet av vissa personer med psykisk sjukdom eller psykisk funktionsnedsättning. Personer som bedöms ha en risk för fortsatt brottslighet av visst slag kommer, om förslaget genomförs, att vistas på inrättningar som staten är huvudman för. När en sådan person inte längre bedöms uppfylla kraven enligt lagen om särskilda skydds- åtgärder ska han eller hon inte längre vistas på en särskild skydds- enhet. Det kommer i sådana fall att åligga kommunerna att uppfylla sina skyldigheter enligt den sociala skyddslagstiftningen, såsom SoL och LSS, bl.a. genom att bistå med de insatser som den enskilde bedöms vara i behov av. De följder som kan komma att inträda när en person lämnar en särskild skyddsenhet utgör emellertid inte någon nivåhöjning i för- hållande till vad som gäller i fråga om kommunernas skyldighet . Det kan heller inte antas att tillgången till offentlig service kommer att påverkas av våra förslag. 24.11Om ikraftträdande och behovet av informationsinsatser I fråga om ikraftträdande bör beaktas att förslagen innebär en stor förändring i förhållande till gällande rätt, framför allt av hur psykiskt sjuka och personer med psykisk funktionsnedsättning behandlas inom rättsväsendet och vilka åtgärder som kan komma att vidtas för sådana personer. Det kan antas att kan behövas för berörda myndigheter och huvudmän att ändra sina rutiner och delge samtliga berörda Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag medarbetare de nya bestämmelserna samt för att ta fram eller ändra i nuvarande föreskrifter i ämnet. Förslagen innebär att vissa ändringar görs i fråga om huvud- mannaskap för särskilda skyddsåtgärder i förhållande till sådana psykiskt sjuka personer eller personer med psykisk funktionsned- sättning som kan antas ha en benägenhet att begå en viss typ av brottslighet. I viss mån kan antas att befintliga lokaler och orga- nisationer för den nuvarande rättspsykiatriska vården kan utnyttjas. Verksamheten på de särskilda skyddsenheterna kommer att vara annorlunda jämfört med den rättspsykiatriska vården. Säkerheten vid dessa enheter kan också tänkas behöva vara utformad på ett annat sätt. Viss tid kan således krävas för att ställa i ordning de lokaler och upprätta de organisationer för de åtgärder som förslagen föranleder. Inte minst administrativt kan det tänkas att omorga- nisationer kan komma att behöva göras. 24.11.2 Behovet av informationsinsatser Det får antas att förslagen kommer att få stor uppmärksamhet och skapa debatt. Även debatter i inför en ny lagstiftning kan förutses. Några särskilda informationsinsatser riktade till all- mänheten kan därför inte antas behövas. Informationsinsatser kommer emellertid, vilket påtalades ovan, att behövas i förhållande till all den personal som har att tillämpa den nya lagstiftningen. Såvitt gäller hälso- och sjukvårdpersonalen har Kom- muner och Landsting en roll att administrera utbildning och infor- mation. Det får antas att organisationen, även om den inte kan åläggas sådana insatser, kommer att genomföra utbildningar rörande den nya lagstiftningen. Dessa insatser torde kunna genomföras exempelvis genom information på respektive landstings intranät. Utbildningsinsatser behöver också genomföras i förhållande till rätts- väsendets personal. Ändringarna föreslås i huvudsak träda i kraft , förutom lagen (0000:00) om rättspsykiatrisk undersökning vilken föreslås träda i kraft . Några andra särskilda hänsyn till tidpunkten för ikraftträdandet än de som angivits ovan lär enligt vår bedömning inte behöva tas. Vårt förslag: Den nya lagstiftningen ska börja gälla . Vår bedömning: Den nya lagstiftningen innebär genomgri- pande förändringar av de regler som gäller för straffansvar och påföljd för psykiskt störda lagöverträdare. Införandet av syste- met med särskilda skyddsåtgärder kräver dessutom att en ny organisation behöver byggas upp för att hantera det. Det för- beredande arbete som behöver vidtas är sammantaget så pass omfattande att det är motiverat att tidpunkten för ikraftträdan- det skjuts fram något längre än vad som är brukligt. Vi föreslår att den nya lagstiftningen ska börja gälla . Det innebär att tiden mellan vårt överlämnande av betän- kandet och ikraftträdandet är något längre än vad som är brukligt i dessa sammanhang. Det är emellertid vår bedömning att den är nödvändig av främst följande skäl. Den nya lagstiftningen innebär genomgripande förändringar av de regler som gäller för bl.a. straffansvar och påföljd för psykiskt störda lagöverträdare. Förändringarna för allmän domstol och för åklagare är i denna del sammantaget så stora att vi bedömer att särskilda utbildningsinsatser behöver göras innan den nya lagstiftningen träder i kraft. Även för de allmänna förvaltnings- domstolarna kommer informations- och utbildningsinsatser att be- höva ske. Tidpunkten för ikraftträdandet bör bestämmas så att det finns utrymme för insatser av detta slag. Vidare kräver införandet av ett system med särskilda skydds- åtgärder att en helt ny organisation byggs upp för att hantera detta. Vid ikraftträdandet måste det finnas tillgång till ändamålsenliga lokaler, en ledningsorganisation, personal med rätt kompetens etc. Det behöver även tas fram nödvändiga föreskrifter och riktlinjer för verksamheten. För dessa och många andra uppgifter av förbere- dande art behöver det ges tillräckligt med tid före ikraftträdandet. Vi uppfattar att arbetet med uppbyggnaden av den nya organisa- tionen är så pass omfattande att vi föreslår att regeringen tillsätter en särskild arbetsgrupp för det ändamålet. Vårt förslag: En prövning mot lagen om särskilda skyddsåtgär- der sker på ansökan av åklagare. För en patient som vid ikraft- trädandet vårdas enligt LRV med särskild utskrivningsprövning, ska en prövning mot lagen om särskilda skyddsåtgärder, i före- kommande fall, ske i samband med den första omprövning av vården som sker efter anmälan av chefsöverläkaren. Som underlag för prövningen ska domstolen inhämta en s.k. skyddsutredning från . För tiden fram till dess att frågan om fortsatt vård prövas ska för samma patientkategori äldre bestämmelser gälla i fråga om byte av vårdform, permission och frigång samt tvångsvårdens upphörande. Vid tillämpning av 2 kap. 2 § lagen om särskilda skyddsåtgär- der ska en patient som vårdas enligt LRV med särskild utskriv- ningsprövning jämställas med den som har dömts till fängelse eller sluten ungdomsvård. Vårdintyg som har utfärdats före ikraftträdandet ska få läggas till grund för intagning för psykiatrisk tvångsvård som sker efter ikraftträdandet. Vid ikraftträdandet pågående permission eller frigång ska fort- sätta att gälla (även villkoren) fram till dess att permissionen eller frigången upphör. Tvångsåtgärder som pågår vid ikraftträdandet ska fortsätta att gälla; dock med de tidsfrister och andra bestämmelser som gäller för åtgärden enligt den nya lagstiftningen. Särskilda villkor som har bestämts att gälla för en vid ikraft- trädandet pågående öppen psykiatrisk tvångsvård, fortsätter att gälla fram till dess att frågan om fortsatt vård prövas. Vår bedömning: Den nya lagstiftningen om särskilda skydds- åtgärder strider inte mot förbudet mot retroaktiv strafflag. Enligt 2 kap. 10 § RF får svårare brottspåföljd inte åläggas för en gärning än den som var föreskriven när gärningen begicks. Vad som föreskrivs om brottspåföljd gäller även förverkande och annan sär- skild rättsverkan av brott.