sou · H0B378 · 2012-11-29 00:00:00 — Skyldigheten för att underrätta utländsk myndighet bör övergå till . Detsamma gäller de motsvarande bestämmelser som finns då polismyndighet enligt 6 kap. 2 § beviljat tillstånd för överföring av skjutvapen eller enligt 13 kap. 6 § andra stycket mottagit anmälan om utlåning av skjutvapen till någon som är fast bosatt i ett land som antagit den europeiska vapenkonventionen. I 5 kap. 11 § anges att en anmälan i vissa fall ska göras till polismyndigheten när den som har tillstånd att handla med vapen avlidit eller försatts i konkurs. I denna bestämmelse bör ordet polismyndigheten bytas ut mot ordet . Vidare bör den kompletteras med att anmälan ska göras i det län där verksamheten bedrivs. På så sätt uppnås överensstämmelse med regeln om var ansökan om tillstånd för handel med skjutvapen ska göras.94 Enligt 9 kap. 3 § får polismyndigheten under vissa förutsättningar meddela tillstånd att förvara skjutvapen och ammunition hos någon annan. Enligt andra stycket samma paragraf får sådant tillstånd beviljas endast om polismyndigheten på den ort där förvaringen ska ske har medgett detta. I den nya är detta en fråga som får regleras genom myndighetsinterna föreskrifter. Bestämmelsen i andra stycket kan därför upphävas. I 17 kap. 3 § anges bl.a. att en domstol, som funnit någon skyldig till brott mot vapenlagen eller vapenförordningen eller till annat brott vid vilket skjutvapen använts, ska sända en kopia av domen eller beslutet till polismyndigheten i den dömdes folkbokföringsort. I fråga om den som driver handel med skjutvapen eller ammunition, ingår i styrelse för sammanslutning som avses i 2 kap. 3 § b vapenlagen (1996:67) eller företräder huvudman för museum, ska underrättelse även sändas till polismyndigheten på den ort där rörelsen bedrivs, styrelsen har sitt säte eller museet är beläget. Som kommittén redovisat i avsnitt 4.2.3 bör specificerade polismyndighetsbegrepp i handlingsregler för myndigheter avskaffas. Här bör således endast anges. För att underlätta den nya ärendefördelning bör bestämmelsen i 17 kap. 3 § kompletteras med en skyldighet för domstolen 94 Se 1 kap. 3 § 3 i kommitténs förslag till ändring i vapenförordningen. att lämna uppgift om den dömdes folkbokföringsort eller, i förekommande fall, uppgift om den ort där rörelsen bedrivs, styrelsen har sitt säte eller museet är beläget. Genom bestämmelserna i 2 kap. 1 och 3 §§, 3 kap. 9 §, 4 kap. 5 §, 5 kap. 2 §, 8 kap. 2 § och 9 kap. 1 och 2 §§ har getts befogenhet att meddela föreskrifter i olika frågor. Samtliga dessa föreskrifter kräver även fortsättningsvis författningsstöd.95 Genomgående behöver dock ordet bytas ut mot . Enligt 17 kap 4 § får meddela ytterligare föreskrifter för verkställigheten av vapenlagen och vapenförordningen samt om registerföringen hos polismyndigheterna. Här behöver ordet dock bytas ut mot . Registerföringen inom den nya kan regleras av myndighetsinterna föreskrifter. Denna del av bestämmelsen kan därför upphävas I 2kap 5 §, 4 kap. 1 § och 6 kap. 1 och 4 §§ behöver ordet bytas ut mot . Slutligen bör ordet polismyndighet i olika böjningsformer bytas ut mot i motsvarande form i följande bestämmelser: 2 kap. 4 och 7 §§, 3 kap. 5 §, 8 § tredje stycket och 9 §, 5 kap. 3, 4, 5, 7, 9 och 10 §§, 6 kap. 2 § första stycket, 10 kap. 1 §, 13 kap. 4 §, 14 kap. 2 §, 15 kap. 2 § och bilaga Kategori D. Lagen och förordningen om handel med begagnade varor Enligt 3 § lagen (1999:271) om handel med begagnade varor ska den som avser att yrkesmässigt driva handel med vissa angivna begagnade varor anmäla handeln för registrering hos den lokala polismyndigheten i varje ort där handeln ska bedrivas. Vidare gäller enligt 8 § förordningen (1999:272) om handel med begagnade varor att handlare som inte längre bedriver sådan handel som medför registreringsskyldighet ska anmäla detta hos den lokala polismyndighet där registrering har skett. Som kommittén redovisat i avsnitt 2.3.2 finns det ett värde med denna slags forumregler och de bör därför vara kvar. I en organisation med endast en polismyndighet kan de dock inte kopplas till begreppet polismyndighet. Kommittén har därför föreslagit att de istället ska kopplas till begreppet län och avse var en anmälan/motsvarande ska göras. I 3 § lagen bör därför anges att anmälan ska göras hos kom- 95 Se avsnitt 4.3.2. pletterat med att anmälan ska göras i det eller de län där handeln ska bedrivas. enbart till lydelsen innebär detta en lättnad i registreringsplikten eftersom denna knyts till län och inte till viss ort. I den praktiska tillämpningen upprätthåller dock inte kravet på ortsvis registrering. Istället gäller att en registrering omfattar hela polisdistriktet, dvs. länet, utan att orter behöver anges.96 På motsvarande sätt bör i 8 § förordningen anges att anmälan om avregistrering ska göras hos kompletterat med att anmälan ska göras i det eller de län där anmälan om registrering gjorts. Enligt 5 § förordningen ska en anmälan för registrering innehålla uppgift om bl.a. platsen för försäljningsställe inom den lokala polismyndighet som anmälan avser. I konsekvens med vad som redovisats bör denna bestämmelse ändras så att uppgiften ska avse platsen för försäljningsställe inom det län som anmälan avser. I 1 § lagen anges att lagens syfte är att bl.a. underlätta polisens efterspaning av sådana varor. Av skäl som redovisats i avsnitt 4.7.1 bör här ordet anges i stället. I 4, 5 och 8 §§ lagen samt 7, 11 och 13 §§ förordningen behöver orden den lokala polismyndigheten bytas ut mot ordet . I 10 § lagen behöver orden den lokala polismyndighet hos vilken handlaren är registrerad bytas ut mot ordet . I 8 § förordningen behöver orden den lokala polismyndighet där registrering har skett bytas ut mot ordet . I 4, 6 och 11–13 §§ lagen behöver ordet polismyndighet bytas ut mot . Detsamma gäller i 13 § förordningen. Slutligen bör i 15 § förordningen ordet bytas ut mot . Lagen och förordningen om elektronisk kommunikation Enligt 3 kap. 3 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation gäller kravet på tillstånd för att använda radiosändare inte för polisen. Vidare anges att ett beslut om tilldelning av radiofrekvenser när det gäller polisen ska föregås av samråd med . I betänkandet SOU 2012:13 har kommittén föreslagit att och Säkerhetspolisen tillsammans ska utgöra poli- 96 Se blankett Begagnade varor – Anmälan Bevis om anmälan (RPS 572.1). sen.97 Eftersom bestämmelsen i 3 kap. 3 § är avsedd att både i den nuvarande och i den föreslagna organisationen omfatta även Säkerhetspolisen, kan ordet Polisen behållas. Vidare bör samrådsskyldigheten i samma bestämmelse gälla mot såväl som Säkerhetspolisen. Slutligen behöver i 6 kap. 22 § ordet polismyndighet bytas ut mot . Förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation innehåller bl.a. verkställighetsföreskrifter till lagen med samma namn. Enligt 34, 36, 37 och 46 §§ förordningen får , efter att ha hört bl.a. , meddela föreskrifter i olika frågor. Vidare får samma myndighet enligt 45 § besluta om undantag från vissa skyldigheter enligt lagen om elektronisk kommunikation efter att ha hört bl.a. . De föreskrifter och undantag som avses berör i flertalet fall området hemliga tvångsmedel. Med hänsyn till att sådana tvångsmedel kommer till användning i den brottsbekämpande verksamheten hos såväl som Säkerhetspolisen bör båda dessa myndigheter i stället anges i samtliga dessa bestämmelser i förordningen. Av 45 § framgår att , inför vissa beslut om undantag från lagringsskyldighet enligt lagen, ska höra . Även i denna bestämmelse bör såväl som Säkerhetspolisen anges. I 5 kap. 15 b och 16 a §§ samt 7 kap. 7 c § utlänningslagen (2005:716) finns regler om uppehållstillstånd för den utlänning som är föremål för särskilt personsäkerhetsarbete enligt 2 a § polislagen (1984:387). Enligt bestämmelserna ska uppehållstillstånd beviljas och återkallas för en sådan utlänning på ansökan av . Enligt 6 § förordningen (2006:519) om särskilt personsäkerhetsarbete ska det inom polisen finnas särskilda enheter för det särskilda personsäkerhetsarbetet. I samma bestämmelse anges att svarar för samordningen av detta arbete inom polisen. Med polisen avses i detta sammanhang även Säkerhetspolisen. Av föreskrifter framgår att det även inom ska finnas särskilda enheter för det 97 Se betänkandet avsnitt 9.2 och förslaget till ändring i 4 § polislagen (1984:387). särskilda personsäkerhetsarbetet.98 Mot denna bakgrund kan det övervägas om även Säkerhetspolisen, utöver , ska ges den befogenhet att ansöka om uppehållstillstånd respektive ansöka om återkallelse som avses i 5 kap. 15 b § och 16 a §§ samt 7 kap. 7 c §. Enligt kommitténs bedömning får det dock anses ligga i den samordnande uppgift som fortsättningsvis kommer att ha enligt 6 § förordning99 att göra en sådan ansökan även för den utlänning som omfattas av Säkerhetspolisens särskilda personsäkerhetsarbete. I de tre aktuella bestämmelserna i utlänningslagen bör således ordet bytas ut mot ordet . Vidare anges i 14 kap. 4 a § att får överklaga beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 b § eller 16 a § eller beslut i fråga om återkallelse av ett tillstånd som meddelats med stöd av 5 kap. 15 b §. Här bör följaktligen ordet bytas ut mot ordet . Av 9 kap. 3 a § utlänningslagen framgår att en transportör är skyldig att på begäran av en polismyndighet överföra uppgifter om ankommande passagerare så snart incheckningen avslutats. I 9 kap. 3 b § anges att överföringen ska göras elektroniskt till . I den nya organisationen bör skyldigheten enligt båda bestämmelserna istället gälla mot . För transportören är detta inte tänkt att innebära någon ändring i sak av skyldigheten. Som en konsekvens av denna ändring bör ordet i 9 kap. 3 c § bytas ut mot ordet . Vidare framgår av 19 kap. 5 a § att den transportör som inte fullgjort sin skyldighet enligt 9 kap. 3 a § ska betala en avgift. Enligt 19 kap. 7 § ska frågan om transportören ska betala en avgift prövas av den polismyndighet som begärt uppgifterna och avgiften betalas till . Denna bestämmelse bör ändras så att polismyndighetens befogenhet tilläggs , dit också betalning ska göras. I 10 kap. 8 § finns bestämmelser om uppsikt i utlänningsärenden. Enligt bestämmelsen kan en utlänning åläggas en skyldighet att på vissa tider anmäla sig hos polismyndigheten på orten. I den nya organisationen bör denna bestämmelse utformas på samma sätt som föreslås för motsvarande bestämmelse i rättegångsbalken.100 983 § föreskrifter och allmänna råd (RPS FS 2011:8; FAP 480-1) om särskilt personsäkerhetsarbete m.m. 99Se nedan i detta avsnitt. 100Se avsnitt 2.3.2. Bestämmelsen bör således utformas så att anmälningsplikten ska fullgöras hos kompletterat med att anmälan ska göras på den ort som anges i beslutet. I 15 kap. 2 § första stycket 1 anges att nöjdförklaring under vissa förutsättningar får avges inför en polismyndighet även om myndigheten inte meddelat det avgörande som förklaringen gäller. Denna bestämmelse bör ändras så att nöjdförklaring får avges inför . Ändringen innebär att nöjdförklaring alltid kan avges inför under förutsättning att övriga villkor enligt paragrafen är uppfyllda. Såsom redovisats i avsnitt 4.7.1 bör ordet polisen bytas ut mot ordet i 9 kap. 9 § och 11 kap. 11 § Slutligen behöver ordet polismyndighet i olika böjningsformer bytas ut mot i motsvarande form när det gäller 8 kap. 4 och 19 §§, 9 kap. 1, 3 a, 3 f, 4, 6, 7, 8, 9 och 10 §§, 10 kap. 14, 17 och 19 §§, 12 kap. 4, 5, 6, 13 a, 14, 14 b och 17 §§, 13 kap. 5 §, 14 kap. 2, 7, 7 a, 8, 9 och 14 §§, 16 kap. 9 §, 17 kap. 1 §, 18 kap. 1 § och 19 kap. 8 §. I 2 kap. 3 §, 6 kap. 1–4, 6–8 och 14 §§, 7 kap. 2 och 13 §§ och 8 kap. 12 § utlänningsförordningen (2006:97) finns bestämmelser om uppgifter som ankommer på polismyndighet. Eftersom det är fråga om uppgifter som i den nya organisationen bör ankomma på behöver ordet polismyndighet bytas ut mot . Ett motsvarande ordbyte bör göras i rubriken närmast före 6 kap. 7 §. Enligt 2 kap. 19 § ska ett kollektivpass i vissa fall ha godkänts av polismyndigheten på en ort där det finns passkontroll för inresa i . Som redovisats i avsnitt 2.3.2 bör ett specificerat polismyndighetsbegrepp i forumregler som avser handlingsregler för enskilda behållas. De bör dock i normalfallet knytas till begreppet län. I de fall som avses i denna bestämmelse saknas det dock anledning att knyta godkännandet till annat än till passkontrollort. I bestämmelsen bör därför anges att passet ska ha godkänts av kompletterat med att godkännandet ska ha lämnats på en ort där det finns passkontroll. I 2 kap. 22 § finns bestämmelser om att ska höras innan en myndighet meddelar föreskrifter. I 6 kap. 4 a § finns bestämmelser om att , efter medgivande av regeringen, får begära bistånd inom ramen för EU-samarbetet. I båda dessa bestämmelser bör ordet bytas mot . Enligt 6 kap. 5 § får hos regeringen begära att en begränsad gränskontroll får genomföras även vid en inre gräns. En sådan begäran ska föregås av samråd med berörd polismyndighet. Om ett ingripande krävs, får efter samråd med berörd polismyndighet besluta att sådana åtgärder ska vidtas. ska då underrätta bl.a. regeringen. Denna bestämmelse bör ändras så att ordet Vidare bör bestämmelsen om samråd med berörd polismyndighet utgå. Enligt 6 kap. 12 § ska polismyndighet i vissa fall underrätta om att en utlänning tillåtits resa in i . Styrelsen ska i sin tur underrätta övriga Schengenstater. Underrättelseförfarandet inom den nya kan regleras av myndighetsinterna föreskrifter. I denna del kan bestämmelsen därför upphävas. Därutöver bör det anges att ska underrätta övriga Schengenstater. Enligt 6 kap. 13 § får meddela föreskrifter i vissa i paragrafen närmare angivna frågor. I 8 kap. 13 § 4 anges att får meddela föreskrifter i vissa avseenden för polismyndigheternas uppgifter. I båda bestämmelserna bör ordet bytas ut mot . Vidare bör i 8 kap. 13 § 5 ordet polismyndigheters bytas ut mot . Enligt 8 kap. 13 § 6, 7 och 8 får meddela verkställighetsföreskrifter för andra myndigheter. I dessa tre bestämmelser bör ordet bytas ut mot . Enligt 7 kap. 1 § ska vissa angivna myndigheter lämna en underrättelse om en utlännings fullständiga namn, födelsedatum, medborgarskap och bostadsadress här i landet till polismyndigheten i det polisdistrikt där utlänningen är bosatt eller huvudsakligen vistas. Som kommittén redovisat i avsnitt 4.2.3 bör forumregler i handlingsregler som avser förhållandet mellan den nya och andra myndigheter avskaffas. I bestämmelsen bör därför anges att underrättelse ska lämnas till . För att underlätta val av handläggande enhet bör underrättelsen, i förekommande fall, innehålla uppgift om var utlänningen huvudsakligen vistas. Enligt 7 kap. 11 § första stycket 4 ska domstolen i vissa fall sända en kopia av ett meddelat beslut eller en meddelad dom till polismyndigheten på den ort där utlänningen är bosatt eller huvudsakligen vistas. Denna bestämmelse bör ändras så att domen/beslutet ska sändas till . 7 kap. 13 § anges att Kriminalvården, i de fall en kopia av en dom eller ett beslut har sänts till ett häkte, en anstalt eller Kriminalvården, ska se till att bl.a. polismyndigheten på den ort inom vilken anstaltsbehandlingen pågår, underrättas om den tidpunkt då behandlingen beräknas upphöra. Även denna bestämmelse bör ändras så att istället anges. Enligt 7 kap. 3 § ska en polismyndighet som verkställt vissa avlägsnandebeslut med återreseförbud underrätta bl.a. . I den nya kan eventuella behov av underrättelser inom myndigheten tillgodoses genom myndighetsinterna föreskrifter. Bestämmelsen kan därför upphävas i denna del. Enligt 7 kap. 4–8 a §§ ska myndigheter, främst migrationsdomstol, och domstol, underrätta om vissa beslut. Här bör ordet bytas ut mot . Enligt 7 kap. 14 § ska Kriminalvården underrätta och polismyndigheten då vissa utvisningsbeslut verkställts. Här bör orden och polismyndigheten bytas ut mot ordet . I vissa fall ska en transportör som inte fullgjort sin uppgiftsskyldighet enligt vissa bestämmelser i utlänningslagen betala en avgift. Det är den myndighet som ska verkställa avvisningen som också beslutar i avgiftsfrågan. Ett avvisningsbeslut verkställs av , polismyndighet eller Säkerhetspolisen beroende på vilken bestämmelse som utgör grund för beslutet.101 Om det kan antas att en transportör ska betala en sådan avgift ska, enligt 8 kap. 7 och 8 §§ förordningen, polismyndigheten i det polisdistrikt där inresan skedde göra den utredning som krävs och yttra sig över frågan. Bestämmelserna i 8 kap. 7 och 8 §§ bör ändras så att ska göra utredningen. Vidare bör, av uppenbara skäl, yttra sig endast i de fall en annan myndighet än ska verkställa avvisningen. Slutligen bör andra stycket i 8 kap. 8 § upphävas eftersom frågan om beslutande myndighet redan regleras i 19 kap. 4 § utlänningslagen (2005:716). Enligt 8 kap. 13 § 2 och 4 får meddela verkställighetsföreskrifter efter att ha hört . Dessa bestämmelser bör ändras så att anges istället för . 101 12 kap. 14 § utlänningslagen (2005:716). Lagen och förordningen om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning Lagen (2006:343) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning och förordningen (2006:344) med samma namn innehåller bestämmelser om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning i form av insatser som kan innebära användning av våld eller tvång mot enskilda. Bestämmelser om Försvarsmaktens stöd till polisen i fall som inte omfattar våld finns i 4 och 12 §§ förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet. Enligt kommitténs förslag102 till ändring i denna senare förordning kan såväl som Säkerhetspolisen göra framställning om stöd. Enligt 1 § i lagen får begära sådant stöd om 1. stödet behövs för att förhindra eller på annat sätt ingripa mot en handling som kan utgöra brott enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, 2. ingripandet kräver resurser av särskilt slag som polisen inte har tillgång till, och 3. regeringen har lämnat sitt medgivande. Regeringens medgivande behövs inte i sådana brådskande fall som kan innebära fara för människors liv eller hälsa eller för omfattande förstörelse av egendom. ska underrätta regeringen om stöd har begärts utan regeringens medgivande. Därefter ska regeringen pröva om beslutet att begära stöd ska undanröjas eller bestå. Säkerhetspolisen, som är en organisatorisk del av , har enligt sin instruktion103 ansvaret för att leda och bedriva polisverksamhet när det gäller terrorismbekämpning. Säkerhetspolisens operativa uppgifter i fråga om att exempelvis möta terrorism avser inte direkta operativa polisinsatser ute på fältet.104 Detta är i stället en uppgift för den öppna polisen, dvs. polismyndigheterna och andra delar av . I en ny organisation kommer polismyndigheterna och de delar av som inte utgörs av Säkerhetspolisen att ingå i den nya . Säkerhetspolisen kommer att utgöra en självständig myndighet. I en framtida organisation med två myndigheter, och Säkerhetspolisen, uppstår frågan om vilken myndighet som ska ges befogenhet att begära Försvarsmaktens stöd enligt 1 § lag. Av förarbetena105 framgår att 102Se nedan i detta avsnitt. 1032 § SFS 2002:1050. 2005/06:111 s. 9. 2005/06:111 s. 40. valts därför att en begäran om stöd som avser vålds- och tvångsbefogenheter bör göras på en så hög nivå som möjligt inom polisorganisationen. Vidare framgår att det inte bör komma i fråga att delegerar sin beslutanderätt till enskilda polismyndigheter. Av detta kan slutsatsen dras att åtminstone bör ha befogenhet enligt 1 §. Vid bedömningen av om även Säkerhetspolisen ska ha denna befogenhet bör följande beaktas. Av 2 § första stycket 2 följer att stöd endast får begäras om ingripandet kräver resurser som polisen inte har tillgång till. Av förarbetena106 framgår att här avses i första hand luft- och sjöstridskrafter samt vapensystem som i övrigt är av ett slag som är unika för Försvarsmakten. Vidare framgår att det är framförallt vid händelser som utspelar sig i luftrummet eller till sjöss och vid vissa transportinsatser som polisens resurser inte räcker till. Polisen kan dock även behöva stöd vid åtgärder för bevakning, sanering och evakuering. Stöd kan även behövas vid sökande av personer som gömmer sig eller är på flykt i terrängen och med särskilda vapeninsatser i samband med gripanden. Av dessa motivuttalanden kan slutsatsen dras att frågan om Försvarsmaktens medverkan är avsedd att aktualiseras i direkta operativa polisinsatser på fältet. Enligt vad som redovisats svarar den öppna polisen, dvs. , för dessa. Det kan möjligen undantagsvis förekomma att frågan om Försvarsmaktens medverkan aktualiseras på ett så tidigt stadium i Säkerhetspolisens handläggning att den öppna polisen ännu inte blivit engagerad i ärendet. Med hänsyn till att det inte bör förekomma två polisiära parallella beställare, bör även i dessa fall en framställning göras av . I detta sammanhang bör vidare beaktas att en insats av Försvarsmakten som kan innebära våld eller tvång mot enskilda i ett polisiärt ärende alltid torde vara en sådan händelse som kräver medverkan av, eller i vart fall beredskap hos, också den öppna polisen. Mot denna bakgrund bör endast ha befogenhet att begära stöd enligt 1 § i lagen. Med hänsyn till att insatserna är avsedda att göras i en verksamhet för vilken Säkerhetspolisen ansvarar, bör framställning föregås av att myndigheten hör Säkerhetspolisen. Med hänsyn till vad som uttalats i förarbetena bör det inte förekomma att delege- 106 Se prop. 2005/06:111 s. 19 f. och s. 44. rar sin befogenhet enligt 1 § utanför ledningen för den nationella operativa avdelningen som föreslås107 vid den nya myndigheten. Vidare bör uppmärksammas att det stöd som Försvarsmakten lämnar avser den verksamhet som polisen bedriver. Detta framgår av såväl lagens rubrik som 1 §. Mot bakgrund av att såväl som Säkerhetspolisen, dvs. polisen, har uppgifter inom området terrorismbekämpning bör begreppet polisen behållas i lagen. En följd av detta är även att vid tillämpningen av 1 § första stycket 2 ska beakta också de resurser som Säkerhetspolisen har tillgång till. I 3 § anges att den personal som Försvarsmakten ställer till förfogande står under direkt ledning av polisen. Bestämmelsen ger således möjlighet att vid behov ställa denna personal under ledning av Säkerhetspolisen. Enligt 3 § förordningen får Försvarsmakten, för att förbereda stöd till polisen, på framställning av delta i övningar med polisen. Med polisen avses och Säkerhetspolisen.108 Därför bör här ordet bytas ut mot orden eller Säkerhetspolisen. I 5 och 6 §§ anges att får meddela föreskrifter i olika avseenden med anknytning till lagstiftningen. Även i dessa två bestämmelser bör ordet bytas ut mot ordet . Dessutom bör det i båda bestämmelserna anges att ska höra Säkerhetspolisen innan föreskrifter meddelas. Enligt 40 § delgivningslagen (2010:1932) får stämningsmannadelgivning utföras av den som är anställd bl.a. vid polismyndighet. Vidare har en sådan anställd enligt 46 § rätt till tillträde till enskilt område för att verkställa en stämningsmannadelgivning. I dessa två bestämmelser behöver ordet polismyndighet bytas ut mot ordet . Anställda vid torde kunna verkställa stämningsmannadelgivningar och även bereda sig tillträde till enskilt område med stöd av 7 § andra stycket polislagen (1984:387). För att uppnå en ökad tydlighet bör även anställda vid anges i dessa båda bestämmelser. I 42 § anges att en polismyndighet får öppna en försändelse som har lämnats till 107SOU 2012:13 s. 272 f. myndigheten för stämningsmannadelgivning om det behövs för att innehållet ska kunna vidarebefordras inom myndigheten eller till en annan polismyndighet för delgivning. Den sistnämnda delen av bestämmelsen bör upphävas, eftersom det inte finns något behov av den i den framtida polisorganisationen. Vidare bör orden en polismyndighets i rubriken närmast före 42 § bytas mot ordet De ändringar som behöver göras i 41 § har redovisats i avsnitt 4.6.