sou · GZB375d2 · 2012-01-01 00:00:00 — Detta betyder exempelvis att naturligt beteende för en sugga är att kunna bygga bo vid grisning men inte nödvändigtvis annars. Det betyder också att en höna ska kunna sitta på pinne och värpa sina ägg i ett rede. Det betyder även att kor måste ha tillräckligt med utrymme för att kunna bete sig funktionellt i flock, t.ex. för underordnade individer att ha möjlighet att visa aggressionsdämpande beteenden mot överordnade eller kunna dra sig undan. Det kan här påpekas att Algers förslag inte i sig innebär att alla beteenden som djur är starkt motiverade att utföra är goda eller önskvärda. När främmande grisar blandas, t.ex. inför en transport uppstår aggressioner för att de är motiverade att avgöra vem som är mest dominant. Dessa aggressioner kan ofta resultera i såväl stress som skador. Därför finns ett ansvar hos djurhållaren att inte onö- digtvis utsätta djur för situationer som leder till beteenden som kan ge sådana oönskade resultat. 6.4Utredarens överväganden och förslag Naturligt beteende, alla beteenden i naturen? Utredaren har tagit del av den vetenskapliga forskningen på området och fått berörda instansers syn på frågan genom den instansundersökning som utredningen genomförde . Mot denna bakgrund kan utredaren konstatera att en nyckelfaktor för god djurvälfärd är att djuren får utföra beteenden som de har behov av att utföra. Såväl den vetenskapliga forskningen som berörda myndigheter och organisationer framhåller vikten av detta samt pekar på det samband som finns mellan utförandet av dessa beteenden och djurens hälsa och välbefinnande. Även om djur har en viss förmåga att anpassa sitt beteende till olika miljöer så har denna förmåga begränsningar. Forskare inom etologi har bl.a. framhållit att en av de största belastningarna som vi kan utsätta våra djur för är att inte ta hänsyn till djurens behov av att utföra vissa beteenden. Lydelsen naturligt beteende kan tolkas som alla beteenden som djur gör i naturen och utredaren har funnit att på grund av detta ifrågasätts ofta lämpligheten av att använda begreppet. Djuren som människan håller befinner sig under andra förhållanden än de i naturen och utredaren anser därför att begreppet kan vara svårt att tillämpa. Begreppet kan också ses som en idealisering av djurens liv i naturen, vilket kan bli missvisande eftersom detta består av såväl faror som av lidanden. Flera instanser har framfört till utredaren att det måste anses som naturligt för djur i naturen att bli jagade av rovdjur och utsättas för svält men att detta inte kan anses som önskvärda element i en djurhållning. Utredaren förstår att en av svårigheterna med begreppet naturligt beteende är att det leder tankarna till situationer där djuren befinner sig ute i naturen. Utredaren drar dock den slutsatsen att avsikten och tanken bakom begreppet naturligt beteende i tidigare rapporter, t.ex. och propositionen till gällande djurskyddslag, inte har varit att djur ska få utföra alla beteenden som djuren gör i naturen. Däremot har avsikten varit att de ska få utföra de beteenden som krävs för att de ska må fysiskt och psykiskt bra. Utredaren har inte heller funnit några praktiska belägg i djurskyddslagstiftningen för att begreppet naturligt beteende skulle ha tolkats som att omfatta alla beteenden som djur gör i naturen. När naturligt beteende infördes i djurskyddslagen och djurskyddsförordningen uppmanades den centrala myndigheten med ansvar för djurskyddsfrågor att föreskriva om vad detta skulle innebära för respektive djurslag. Detta har gjorts i myndighetens djurskyddsföreskrifter och utredaren har inte funnit i sin granskning av dessa att naturligt beteende har tolkats som att djur ska kunna utföra alla beteenden som de gör i naturen. I stället tyder föreskrifterna på att en avvägning har gjorts mellan djurens behov av olika beteenden och ekonomiska och praktiska faktorer. För att klargöra avsikten med begreppet har utredaren övervägt att ersätta begreppet naturligt beteende med en annan lydelse som på ett enklare sätt tydliggör vad som avses. Utredaren har dock valt att inte ersätta begreppet eftersom det har ett stort symboliskt värde och att en förändring skulle kunna tolkas som om att djurens behov av dessa beteenden får mindre vikt. Utredaren bedömer även att andra begrepp som beteendebehov också medför oklarheter kring vad som aves. Utredaren har därför i stället valt att försöka förtydliga vad som avses med begreppet naturligt beteende och föreslagit en definition i lagförslaget. Utredarens förslag på definition av begreppet naturligt beteende Utredaren anser att begreppet naturligt beteende handlar om de beteendena som är viktiga för djurens välfärd. Även om alla beteenden som djur gör i naturen är naturliga så betyder det inte att djuren alltid har ett behov av att utföra dessa i olika situationer eller miljöer. Däremot finns det beteenden som djuren behöver få utföra för att må fysiskt och psykiskt bra oavsett vilken miljö som de hålls i. Det finns också beteenden som utlöses av miljön och som alltså kan vara viktigare för djur som hålls än för djur som befinner sig ute i naturen. Utifrån den vetenskapliga forskningen på området bedömer utredaren att det finns två nyckelfaktorer som begreppet naturligt beteende bör beröra. Det ena är styrkan i djurs motivation att utföra ett visst beteende och det andra är frustrationen som djuret upplever om den hindras från att utföra beteendet. Utredaren anser att definitionen av naturligt beteende ska spegla båda dessa faktorer och klargöra att begreppet handlar om att tillfredsställa beteenden som djuret är motiverat för och som det blir frustrerat av om det inte får göra. Utredaren anser att Algers definition (1990, 2008) gör detta. Enligt denna är naturligt beteende ett beteende som individen är starkt motiverad att utföra och som ger en funktionell återkoppling, dvs. minskar djurets motivation för att utföra beteendet i fråga. Denna definition beskriver att det handlar om beteenden som djuret har stark motivation för och när djuret har fått utöva beteendet så minskar motivationen för att utöva beteendet. Med funktionell återkoppling avses att djuret får en ändamålsenlig respons, dvs. känner någon form av tillfredsställelse, när det har utfört beteendet och därmed upphör beteendebehovet. Utredaren föreslår därför att krav införs i lagen som anger att Djur ska hållas och skötas på ett sådant sätt att de ges möjlighet att utföra sådana naturliga beteenden 1.som djuren är starkt motiverade för, och 2.som ger en funktionell återkoppling, dvs. minskar djurets motivation för att utföra beteendet i fråga, samt 3.relaterar till djurens behov av rörelse, vila, komfort, sysselsättning, födosök och socialt umgänge. Djur ska hållas och skötas på ett sådant sätt att beteendestörningar förebyggs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om i vilken omfattning och hur djurs behov av naturligt beteende ska tillgodoses. Paragrafen talar inte om exakt vilka beteenden som det är frågan om men ger den grund som utredaren anser vara nödvändig för att det ska gå att bedöma vilka beteenden som djuren ska tillåtas utföra. Vilka beteenden detta är varierar med djurart, situation, miljö, tidpunkt i djurets liv osv. och bör därför inte specificeras i lag eller förordning utan finnas i djurskyddsföreskrifter. Vilka beteenden som ska omfattas begränsas dock till beteende som relaterar till djurens behov av rörelse, vila, komfort, sysselsättning, födosök och socialt umgänge. Utredarens skäl till att införa en begränsning är att det finns beteenden som djur är starkt motiverade för men som är oönskade eller svåra att tillgodose i djurhåll- Ett exempel på detta är att djur kan vara starkt motiverade att para sig eller slåss. Utredaren vill dock understryka att med sysselsättning avses även sådan sysselsättning som endast är viktig för djuret av dess liv, t.ex. suggors behov av att bygga bo inför grisning och behov av att få suga. Utredarens syn på arbetet med djurskyddsföreskrifter gällande naturligt beteende Utredaren anser att bör få i uppdrag att se över de djurskyddsbestämmelser som relaterar till naturligt beteende och säkerställa att dessa täcker in djurs behov av rörelse, vila, komfort, sysselsättning och socialt umgänge. Utredaren anser att de mer detaljerade bestämmelserna gällande naturligt beteende ska hanteras på samma sätt som övriga djurskyddsbestämmelser. Detta innebär att de ska baseras på vetenskap och beprövad erfarenhet och tas fram i dialog med berörda myndigheter, bransch och intresseorganisationer. I föreskrifter, i föreskriftsmotiv eller andra informationsskrifter ska det tydligt framgå vilka beteende som djuren ska få utföra. Som har nämnts i Etiska utgångspunkter för en ny djurskyddslagstiftning krävs det ofta att samhällsnyttan och ekonomiska aspekter vägs mot djurens välfärd. Detta anser utredaren är oundvikligt och vad som ska anses vara acceptabelt måste alltid utgå från vad man vet om djurarten och dess behov. En förutsättning för all djurhållning är att djuren mår både fysiskt och psykiskt bra. Även om djur har en viss förmåga att anpassa sitt beteende till olika miljöer så har denna förmåga begränsningar. Om djuren hålls i miljöer som gör att de mår både fysiskt och psykiskt bra har de också bättre motståndskraft mot sjukdomar, vilket i förlängningen ledet till en bättre djur- och folkhälsa, exempelvis genom lägre antibiotikaresistens. Som utredaren ser det måste därför djurvälfärdsforskning få prägla vilka beteenden som djur ska få utföra. Utredaren har förslagit att ett vetenskapligt råd ska kopplas till arbetet med djurskyddsföreskrifterna, se Lagstiftningens detaljeringsgrad och struktur. Utredaren anser att detta råd ska ta fram det faktaunderlag som behövs för att förstå djurets behov av dessa beteenden. Underlaget ska sedan användas som utgångspunkt i avväg- ning mellan ekonomi och djurvälfärd. Avvägning ska göras i samråd med andra myndigheter, forskare, bransch- och intresseorganisationer. På detta sätt anser utredaren att man ska fastställa vilka naturliga beteenden som djur måste ges möjlighet för att få utföra. Utredaren föreslår även att lydelsen Djur ska hållas på ett sådant sätt att uppkomsten av beteendestörningar förebyggs förs in i lagen. Utredaren anser att djurhållning som medför olika beteendestörningar hos djuren som stereotypier är oacceptabla ur ett etiskt perspektiv. Hållning av djur på ett sätt som gör att djur utvecklar beteendestörningar överensstämmer inte med en god djurvälfärd. Algers, B. Naturligt beteende – ett naturligt begrepp? 42(12): 517–519. Algers, B. & , J. Stress – ett begrepp med många sidor. 10, 403–406. Algers, B. 2008 Naturligt beteende –lagen och biologin. Djuren är väl också människor – en antologi om hälsa och välbefinnande i djurens och människans värld. , och hälsa, Avdelningen för husdjurshygien. , M.R., 1983. Ethology in environmental design for animal prodution. Ethol., 9: 207–220. Bostock, S. (1993). Zoos and Animal Rights. The Ethics of . Bracke, M.B.M. & Hopster H. Assessing the Importance of Natural Behavior for Animal Welfare. Ethics 19:77–89. Environment and animal health in piglet production. A field study of incidences and correlations. 41 AVSPAC 41. Clubb, R., , G., 2003. Captivity effects on wide ranging carnivores. 425, 473–474. Interne og eksterne faktorers indflydelse på adfeard för og under faring. PhD thesis KVL, . Dawkins, M.S. Animal Suffering: the Science of Animal Welfare. Dawkins, M.S. Behavioural deprivation: A central problem in animal welfare. Applied Animal Behaviour Science. Volume 20, Issues 3–4, , Pages 209–225. Dawkins, M. (1990), From an Animals Point of View: Motivation, Fitness, and Animal Welfare, Behavior and Brain Science 13, pp. 1–61. Friend, T. Recognizing behavioral needs. Applied Animal Behaviour Science. Volume 22, Issue 2, February 1989, Pages 151–158. Fox, M. (Ed.) Abnormal Behavior in Animals. Naturligt beteende och beteendebehov. 42(12): 511–515. Djurs beteende och orsakerna till det. & Toates F.M. Who needs behavioural needs? Motivational aspects of the needs of animals. Applied Animal Behaviour Science. Volume 37, Issue 2, 1993, Pages 161–181. , P., , K. & Hobroh, B., 1997 Peri-parturient changes in behaviour in free-ranging domestic pigs. Applied Animal Behaviour Science. Volume 17, 161–181. Maternal Behavior and Mother–during Lactation in Free-ranging Domestic Pigs. Applied Animal Behavior Science. 20, pp. 297–308. & , L.J. Using motivation tests to assess ethological needs and preferences. Applied Animal Behaviour Science. 113: 340–356. Behavioural needs: Can they be explained in terms of motivational models? Applied Animal Behaviour Science. Volume 19, Issues 3–4, 352–355. Behavioural Needs of Farm Animals. Applied Animal Behaviour Science. Volume 19, Issues 3– 4, 339–386. , , , , , T.M., & Temple, W. 2000. The demand for straw and feathers as substrates by laying hens. Applied Animal Behaviour Science. Volume 65, 321–330. , A.B., Terlouw, E.M.C., 1993. A review of behavioral factors involved in the development and continued performance of stereotypic behaviors in pigs. J. Anim. 71, 2815–2825. The Concepts of Health, Well-being and Welfare as Applied to Animals. A Philosophical Analysis of the Con- cepts with Regard to the Differences Between Animals. Dissertations on Health and Society No. 13 Studies in Arts and Science No. Lidfors, L., , C. & Algers, B. Integration of natural behaviour in housing systems. Ambio 34: 325–330. , L.R.,& , J. Environmental requierments of pig measured by behavioural demand functions. Animal Behaviour 47: 713–719. , , , J.J. & Clarebrough, C. Frustrations of fur-farmed mink. Nature 410, 35–36. Keeling, L. Social Spacing in Domestic Fowl in Seminatural Conditions: The Effect of Behavioral Activity and Activity Transitions. Applied Animal Behavior Science, 32, pp. 205–217. Poole, T.B. The nature and evolution of behavioural needs in mammals. 1, 203–220. Price, E.O. 1999. Behavioural development in animals undergoing domestication. 65, 245–271. Animal welfare, science and value. Ethics 6(special supplement 2): 44–50. The Frankenstein Syndrome. Ethical and Social Issues in the Genetic . Ideology, value-free science, and animal welfare. , Section A, Animal Science Supplementum 27: 5–10. The ethics of pain control in companion animals. In: Animal pain. A practice-oriented approach to an effective pain control in animals. J. Hellebrekers (ed.). , van der Wees: 17–38. Segerdahl, P. Djuren i kulturen. Hur naturligt kan våra husdjur leva? Thodberg, K. , K.H., Herskin, M.S. & , E. Influence of environmental stimuli on nestbuilding and farro- wing behaviour in domestic sows. Applied Animal Behavior Science, 63, pp. 245–271. Wechsler, B. Stereotypies in polar bears. 10, 177– 188. Weeks, C.A., & , C.J. Behavioural needs, priorities and preferences of laying hens. 6, 296–307. , J., 1984. Impoverished environments and welfare. Sci., 12: 3–13. Zayan, R. & , I.J.H., 1987. Cognitive Aspects of Social Behaviour in the Domestic Fowl. 7 Övergivna och förvildade djur Utredaren föreslår fem åtgärder för att lösa problemen med övergivna och förvildade djur (herrelösa djur). Den första åtgärden är att tydliggöra att herrelösa djur av tamdjursarter omfattas av djurskyddslagen. Med tamdjursarter avses djur som av tradition hålls av människan och som inte naturligt lever vilt i den svenska naturen. Den andra åtgärden är att det införs ett tydligt förbud i djurskyddslagen mot att överge djur. Den tredje åtgärden är att det införs krav på att katter ska vara märkta och registrerade. Till skillnad från andra djur som människan håller tillåts katter röra sig fritt utomhus. innebär det stora antalet herrelösa katter ett stort djurskyddsproblem. Hanteringen av dessa katter kostar också samhället mycket pengar. Krav på märkning och registrering innebär att länsstyrelse och polis kan skilja herrelösa katter från ägda katter vilket gör hanteringen av dessa katter mer effektiv. Den fjärde åtgärden är att tydliggöra myndighetsansvaret för herrelösa djur och effektivisera hanteringen av dessa. Utredaren föreslår att dessa djur enbart ska omfattas av djurskyddslagen och på så sätt alltid vara ansvar. Omhändertagandet och myndighetens hantering av herrelösa djur föreslås också effektiviseras och en särskild bestämmelse i lagen införs gällande omhändertagande av herrelösa djur. Den femte åtgärden är att katters förmåga att fortplanta sig föreslås begränsas om katternas tillåts röra sig fritt utomhus. Detta kan bl.a. handla om kirurgisk kastrering eller genom medicinsk behandling och bör regleras i djurskyddsföreskrifter. Utredarens uppgift har enligt kommittédirektivet varit att utreda vilka åtgärder som behöver vidtas för att komma till rätta med Övergivna och förvildade djur problemen med övergivna och förvildade djur. Det har också varit att klargöra i vilken omfattning som övergivna, borttappade och förvildade djur omfattas av djurskyddslagen. Efter kontakter med länsstyrelser och polismyndigheter har utredaren konstaterat att problemet framförallt berör katter. Det förekommer att djur av andra arter överges, t.ex. sällskapsdjur som kaniner, ormar och sköldpaddor, eller lantbruksdjur, såsom nötkreatur och får. I ett nationellt perspektiv rör detta sig dock då om ett mycket begränsat antal djur medan antalet övergivna och förvildade katter har beskrivits som mycket stort. Utredaren har därför valt att framförallt fokusera på problemet med de övergivna och förvildade katterna. En del av utredarens förslag på åtgärder syftar dock till att minska problemet med övergivna djur generellt. Katter som saknar ägare eller som av någon anledning inte befinner sig under vård och omsorg av en människa har traditionellt benämnts herrelösa katter. Utredaren kommer att använda denna benämning när det talas om problemet i stort. 7.1.1Ett domesticerat djur på vift Människan började hålla djur för cirka 15 . På grund av avel genomgick dessa djur förändringar och processen när ett vilt djur förändras genetiskt under människans inflytande kallas för domesticering (1993). Domesticering utmärks av att människan har stort inflytande på djurens fortplantning och håller ofta människan dessa djur på ett sätt som ger dem mer skydd än de skulle ha i naturen. Detta gör att den urvalsprocess som finns i naturen rubbas och individer som kanske inte skulle ha klarat sig så bra i naturen kan klara sig bra i denna nya miljö som är skyddad från t.ex. rovdjur, vissa sjukdomar och svält. En del av de förändringar som man ser som följd av domesticeringen kan förklaras med att i en skyddad miljö kan djur ha vissa egenskaper som i naturen hade varit ett handikapp (1993). Tamkatten (Felis catus) har sitt ursprung i vildkatten (Felis silvestris) som fortfarande förekommer i stora delar av , och . Vissa forskare anser att katten var den första djurarten som domesticerades och syftet var att katten skulle skydda lagrat spannmål från gnagare (1997). Forskare är inte helt eniga Övergivna och förvildade djur om exakt var och när detta skedde men det finns som tyder på att det skedde i för mer än 9 (Driscoll et al. En annan teori är att de skedde i områden kring och (Bradshaw 2009) och de tidigaste arkeologiska bevisen för domesticerade katter kommer från och är från cirka (Serpell 2000). Den domesticerade katten tros sedan ha spridits över med människans hjälp. I finns inte vildkatten utan det enda vilda kattdjuret som finns i är Lodjuret (Lynx lynx). Den tamkatt som finns i är alltså domesticerad. Katter lever dock i vissa fall mer eller mindre vilt på grund av att de har övergetts, tappats bort, rymt eller har fötts ute i naturen av honkatter som har saknat hem. Exakt hur många herrelösa katter som det finns i vet inte någon och den uppskattning som ofta figurerar i olika sammanhang är cirka 100 000 herrelösa katter (t.ex. i Världens bästa djurskydd, Djurens rätt, s. 41). Att få fram det exakta antalet herrelösa katter i ett land anses vara svårt. I har forskare beräknat att antalet herrelösa katterna borde utgöra av det totala antalet katter i landet (Tabor 1981). I beräknade forskare att antalet herrelösa katterna borde utgöra 33– av det totala antalet katter (2005). I fanns det enligt cirka 1,3 miljoner katter, (Förekomst av sällskapsdjur – främst hund och katt – i svenska hushåll, 2006). Om de brittiska eller amerikanska forskarnas teorier skulle stämma även för svenska förhållanden så skulle antalet herrelösa katter i alltså vara betydligt fler än 100 000. Eftersom studier av svenska förhållanden saknas har utredaren inte kunnat få fram säkra uppgifter på antalet herrelösa katter i . 7.1.2Varför blir katter herrelösa? Forskare som har studerat problematiken kring herrelösa katter anser att det är ställt utom allt rimligt tvivel att det är människans hantering av katter som ligger bakom ökningen av antalet herrelösa katter (2008). Många herrelösa katter anses antingen ha fötts av katter som redan är mer eller mindre förvildade eller vara katter som har övergetts eller sprungit bort (2008). Till skillnad från de flesta andra djur som människan håller tilllåts katter ofta ströva fritt kring gårdar, hus och i städer. Övergivna och förvildade djur ning till detta är att katter har använts och används även till att hålla antalet möss och råttor nere. Ett annat skäl till att katterna får vandra fritt är för att det anses vara naturligt för katter att jaga och att man vill därför inte förneka dem detta. Många av dessa frispringande katter är dock inte kastrerade eller steriliserade vilket betyder att de kan föröka sig okontrollerat. I takt med att katten har blivit ett allt populärare sällskapsdjur har också antalet oönskade katter ökat (). Brittiska och amerikanska studier visar att orsaken till att ägare lämnar bort sina katter till djurhem ofta är ändrade förhållanden såsom flyttning, graviditet, sjukdom/allergi eller tidsbrist (Baileys 1992 et al. 1996, et al. En del av katterna lämnas dock inte till katthem utan överges istället eftersom man tror att katterna kan ta hand om sig själva. 7.1.3Djurhem tar hand om herrelösa katter I uppger många av dem som lämnar in katter till djurhem att katterna är hemlösa (et al. I finns drygt sextio djurhem som tar emot katter och en studie av dessa gjord av visade att de tog om hand cirka 7 400 katter (et al. Djurhemmen rapporterade också att de flesta katter om togs in på djurhemmen omplacerades och endast en mindre del avlivades (et al. Detta stämmer väl överens med liknade studier gjorda i där andelen omplacerade katter var och andelen avlivade katter var (Rochlitz 2000). Studier från djurhem i visar däremot att av katterna avlivades och omplacerades (Zawistowski et al., 1998). Skillnaden anses bero på att i så kom 35–av dessa katter från organisationer som fångade in förvildade, lösdrivande katter vilka är svåra att omplacera. I den svenska studien tog en del av djurhemmen () inte emot förvildade katter (et al. Övergivna och förvildade djur 7.1.4Hur lever herrelösa katter? Spridning, överlevnad och fortplantning Med undantag för lejon och geparder så lever vilda kattdjur i naturen generellt ensamma (Schaller 1972). Den domesticerade tamkatten däremot har en flexibel social struktur som spänner från att leva helt ensam till att leva i stora kolonier (Izawa et al. 1982, Liberg & 1988, Izawa & 1994). Kolonier av herrelösa katter uppstår ofta när dessa katter börjar matas av människor och därmed samlas och uppehåller sig inom ett område (et al. Definitionen på en kattkoloni är enligt (2005) en grupp på tre eller fler könsmogna katter som lever och äter i närheten av varandra. Katterna i kolonin kan sedan vara mer eller mindre förvildade. Hur katter sprider sig i ett område beror på tillgången till föda och parningsmöjligheter.