sou · H0B380 · 2012-11-29 00:00:00 — Yrkesutbildningen har en mycket stark ställning i . Unge- fär av ungdomarna som lämnar den obligatoriska skolan väljer en yrkesinriktad utbildning.19 Av dessa väljer i sin tur fem av sex lärlingsutbildning.20 Störst utbredning har lärlingsutbildningen i de 17 tysktalande kantonerna (av totalt 26). Lärlingsutbildningen i påminner om den i och och bygger på principerna för den duala modellen. Lär- lingarna förutsätts ha en anställning på ett godkänt företag. Inled- ningsvis är lärlingarnas lön låg och motsvarar ungefär en femtedel av kvalificerad yrkesarbetares lön. En till en och en halv dag läser lärlingarna yrkesteoretiska kurser och allmänna ämnen på en yrkesskola. förekommer det också att de studerar delar av utbildningen på ett särskilt träningscenter som drivs gemensamt av företag inom en bransch.21 Jämfört med och finns det mer inslag av samverkanskurser, det vill säga kurser för lärlingar på flera olika företag. Det är vanligt med så kallade B2B-kurser, ett slags introduktionskurser som omfattar lärlingar över företagsgränserna. Det finns också flera olika sätt att organisera lärlingsutbildningen. Även om det duala systemet med växlingar dominerar finns det exempel på upplägg där är helt skolförlagt. Det finns också andra upplägg där den skolförlagda delen av lärlingsutbildningen är mer omfattande i början och sedan minskas efter hand. Den samlade utbildningstiden varierar mellan tre och . På central nivå är det den federala staten som påverkar förut- sättningarna för lärlingsutbildningen genom att utfärda lagar och förordningar som ger en övergripande struktur för yrkesutbild- ningen. Det är också på statlig nivå, via särskilda förordningar, som utbildningen för olika yrkesområden regleras. Det finns cirka 250 erkända yrken. Förordningarna innehåller riktlinjer om särskilda lärande- och kompetensmål, antalet utbildningstimmar i yrkessko- lor och bestämmelser om vilka krav som gäller för att statliga yrkescertifikat eller yrkesbevis ska utfärdas. 19Det finns också möjligheter att välja yrkesförberedande inriktningar inom ram. 20Framställningen bygger på Stalder, och , (2009), Vocational Education and Training in : Organisation, Development and Challanges for the Future. 21Steedman, , (2010), of Apprenticeship in 2010. International Comparisons: , , , , , , and . Kantonerna eller delstaterna har ansvaret för att implementera lagar och förordningar gällande yrkesutbildningen på regional nivå. De har också i hög grad det operativa ansvaret. De ska samordna de olika intressenterna inom utbildningen, branschorganisationer, fackliga organisationer och företag. De ska också driva yrkessko- lorna och erbjuda utbildning för handledare som utbildar lärlingar i företagen. Kantonerna är ytterst ansvariga för att godkänna och registrera lärlingskontrakt liksom för upplägget av examinationen i slutet av lärlingsutbildningen. Det finns också alternativa utbildningsspår för dem som av olika skäl har svårt att klara den reguljära lärlingsutbildningen eller som har svårt att få lärlingsanställning i företag. Man talar om så kallade överbryggningsutbildningar som ska underlätta övergången från en yrkesförberedande utbildning i den obligatoriska skolan till lär- lingsutbildningen på gymnasial nivå. Det finns också kortare lär- lingsutbildning som ger ett yrkescertifikat på lägre nivå. Antalet deltagare i utbildningar av det här slaget har ökat , bland annat därför att många har svårt att få lärlingsanställ- ningar. Den danska lärlingsutbildningen följer den så kallade växelutbild- ningsmodellen. Med detta avses att lärlingen växlar mellan perioder på en yrkesskola och perioder på en arbetsplats. Den finns tolv olika huvudspår i utbildningen som i sin tur är indelade i totalt 111 olika utbildningsinriktningar. Utbildningen inleds med ett grundförlopp inom ett av de tolv huvudspåren på allt från 20 som ger en allmänteoretisk och yrkesteoretisk grund för den vidare utbildningen.22 Därefter påbörjas huvud- förloppet där lärlingen växlar mellan studier på yrkesskolan och på arbetsplatsen. Lärlingen är anställd och har lön som regleras i kollektivavtal.23 Anställningsförhållandet ska vara påbörjat när utbildningen inleds. Huvudförloppet varierar mellan yrkesinrikt- ningarna och sträcker sig från som upp till . 22http://eng.uvm.dk/education/upper-secondary-education/vocational-education-and- training-(vet) 23Det finns en utbildningsgaranti i som innebär att de som inte får en lärlingsanställning i ett företag erbjuds praktik på skolan. Se SOU 2009:85 bilaga 3. Den som har fullföljt en lärlingsutbildning betraktas som fullärd inom sitt yrke. av en årskull påbörjar en lärlingsutbildning. Andelen har minskat . Det går att urskilja en trend mot att lärlingarna blir äldre. Allt flera arbetar eller fullföljer en studieförberedande utbildning innan de påbörjar en lärlingsutbildning. Det finns ingen övre åldersgräns. I har man haft stora problem med genomströmningen i lärlingsutbildningen. Framför allt har man kunnat konstatera att många lärlingar har haft svårigheter att klara grundförloppet eller de första allmänteoretiska momenten i utbildningen. Man har där- för utformat alternativa och kortare utbildningsvägar som inte ger samma kompetensnivå som den ordinarie lärlingsutbildningen, men som ändå ger arbetslivserfarenhet och en grundläggande utbildning inom vissa yrkesområden. En möjlighet är att validera vissa delar av yrkesutbildningen, man tar sikte på så kallade delkvalifikationer.24 En annan variant är ny mesterlære där det inledande grundför- loppet ersätts med lärande på en arbetsplats som sedan valideras. Om lärlingen godkänns får han eller hon fortsätta på ett ordinarie huvudförlopp. En tredje variant är kortare yrkesutbildningar på en produktionsskola, en utbildning . Både och parterna på arbetsmarknaden har ett ansvar för kvalitetssäkringen av utbildningen. Det finns ett råd med ett övergripande ansvar för yrkesutbildningen – Rådet för de Grundlaeggende Erhvervs-raettede Uddannelser – som utbild- ningsministeriet är skyldigt att konsultera. Sedan finns det natio- nella och lokala råd med särskilt ansvar för enskilda utbildningsin- riktningar. Lärlingsutbildning har funnits i , men riktigt stor omfattning har utbildningen fått först när Reform 94 initierades för att omstrukturera all utbildning på gymnasial nivå. En större andel av årskullarna väljer lärlingsutbildning i än i något annat nordiskt land. Till skillnad från i är gymnasieskolorna i inte- grerade, dvs. studieförberedande och yrkesinriktade utbildningar erbjuds inom ramen för samma utbildningsorganisation. Det finns nio olika huvudprogram inom yrkesutbildningen. Dessa är i sin tur 24 SOU 2009:85 sid. 136. uppdelade i cirka 180 olika yrkesområden – eller 180 erkända yrken. Yrkesutbildningarna inleds med på en vidaregående skola (gymnasieskola) och fullföljs sedan med på ett företag. Populärt kallas upplägget 2+2-modellen och beteckningen fångar arbetsfördelning mellan skola och arbetsliv som systemet baseras på. Det är som den egentliga lärlingsutbild- ningen och specialiseringen sker. Lärlingen är anställd och uppbär lön i enlighet med kollektivavtal. Ingångslönen är ofta mycket låg, en bra bit lägre än av lägstalönen inom ett yrkesområde, och stiger sedan upp till under slutskedet av utbildningen.25 Även ska omfatta yrkesteoretiska studier. Företaget där lärlingen är anställd har ett ansvar för att lärlingen erbjuds möjligheter till sådana studier. Företaget kan kontakta sär- skilda utbildningsanordnare. sker det i samverkan med andra företag inom ramen för ett så kallat upplärningskontor – en sam- verkansorganisation som ägs och förvaltas gemensamt av företag inom en bransch. Utbildningen avslutas med ett gesällprov – ett prov som ibland arrangeras via upplärningskontoren. I utbyte mot att företagen tar på sig ansvaret för utbildningen av yrkeseleverna tre och fyra utgår en särskild statlig utbildningspeng till företagen. Även den norska yrkesutbildningen har haft problem med genomströmningen och man har laborerat med alternativa utbild- ningsvägar och ett särskilt regionalt uppföljningsansvar för att för- bättra förutsättningarna för mindre studiemotiverade. De så kallade praksisbreven har varit ett sådant alternativ. Här har man erbjudit en tvåårig yrkesutbildning huvudsakligen förlagd till en arbetsplats. Efter två lärlingsår har ungdomarna fått ett praksisbrev, som inte motsvarar ett fullbordat yrkesbevis men som ändå innebär en erkänd och grundläggande yrkesutbildning. Det har visat sig att många av deltagarna har gått vidare och i slutändan erhållit ett yrkesbevis.26 Liksom i regleras och kvalitetssäkras utbildningen i nära samverkan mellan offentliga utbildningsmyndigheter och före- trädare för bransch- och partsorganisationer. På nationell nivå finns Nationella rådet för yrkesutbildning och 20 olika yrkesråd. 27 På regional nivå, kopplat till fylkena som ansvarar för utbildnings- 25http://ec.europa.eu/education/school-education/doc/esl/_en.pdf 26http://nhoung.nho.no/artikler/fra-skoletrott-til-tomrerlaerling 27SOU 2009:85 s. 145. frågorna, finns särskilda upplärningsnämnder (opplæringsnemnder) som ska konsulteras i yrkesutbildningsfrågor. Upplärningsnämn- derna domineras av företrädare för arbetsmarknadens parter. Lärlingsutbildningen har liten omfattning i , men förekommer inom gymnasieskolan och utanför gymnasiesko- lan som avtalsreglerad färdigutbildning inom vissa branscher. Det finns en tydlig politisk vilja att öka omfattningen av den gymnasiala lärlingsutbildningen. Gymnasial lärlingsutbildning har funnits och är således ett nytt inslag inom svensk utbildning. Försöksverk- samhet med gymnasial lärlingsutbildning har funnits tidigare men aldrig fått något genomslag. I gymnasieskolan finns 18 nationella program, varav 12 yrkespro- gram och 6 högskoleförberedande program. Yrkesutbildning ska erbjudas som skolförlagd utbildning eller som gymnasial lärlingsutbildning. Alla yrkesprogram ska som huvudregel innehålla arbetsplatsförlagt lärande. Vid gymnasial lär- lingsutbildning ska utbildningen i högre grad bedrivas på en eller flera arbetsplatser. Avsikten med att införa gymnasial lärlingsut- bildning var att en högre standard på yrkesutbildningen ska höja ungdomarnas produktivitet och minska företagens upplärnings- kostnader och därmed underlätta för eleverna att få arbete efter utbildningen. ansågs en mer påtaglig arbetslivsanknyt- ning öka studiemotivationen och minska utslagningen från utbild- ningarna. Det sistnämnda motivet är mycket starkt framträdande. Efter den senaste gymnasiereformen (Gy11) har de yrkes- specifika ämnena fått ett större utrymme. Yrkesutbildningarna ska resultera i en fastställd yrkesexamen. De leder däremot inte med automatik till grundläggande behörighet för högskolestudier, vilket tidigare var målet för samtliga gymnasieprogram. Eleverna, också de som följer en lärlingsutbildning, kan dock göra ett individuellt val som garanterar högskolebehörighet inom ramen för yrkes- utbildningen. Det kommer inte finnas något krav på att kombinera en gym- nasial lärlingsutbildning med anställning, men regeringen har för avsikt att föreslå en ny anställningsform som gör det möjligt att förena den gymnasiala lärlingsutbildningen med anställning, precis som i den klassiska lärlingsutbildningen. Det är dock skolorna som har huvudansvaret för utbildningen. Inom ramen för den gymnasiala lärlingsutbildningen finns krav på att gymnasieskolorna ska sluta utbildningskontrakt med de arbetsplatser som tar emot lärlingar och inrätta lokala programråd för samråd med arbetsmarknadens parter. Det saknas närmare anvisningar vad gäller utformning och uppföljning av de utbild- ningsavsnitt som ska organiseras på arbetsplatserna. Arbetslivets ansvar för den svenska lärlingsutbildningen är inte så påtaglig, och regleringen av utbytet mellan skola och arbetsliv är betydligt mindre framträdande än i länder som och . Lärlingsutbildning bedrivs också för vuxna inom ramen för den kommunala vuxenutbildningen. har kommu- nerna kunnat ansöka om ett särskilt statsbidrag för att arrangera lärlingsutbildning.28 Villkoren för stöd är att utbildningen bedrivs på gymnasial nivå, att utbildningen omfattar minst och som mest . av utbildningstiden ska förläggas till en arbetsplats. Utbildningen kan genomföras på hel- eller del- tid. Syftet med lärlingsutbildningen är att ge en grundläggande yrkesutbildning, ökad arbetslivserfarenhet och ökade kunskaper inom ett yrkesområde. Det framhålls att kommunen ska redovisa ett behov av utbildningen och planera lärlingsutbildningen i sam- verkan med företag och branschorganisationer samt Arbetsför- medlingen. Det statsbidrag som beviljas ska till största del gå till den arbetsplats där lärlingen får sin utbildning.29 Kommunen får också ett särskilt stöd för att arrangera handledarutbildning. 28Förordning (2010:2016) om statsbidrag för lärlingsutbildning för vuxna. 29Statsbidraget uppgår till per lärling och år. ska reserveras för arbetsplatsen. Det finns några generella drag som bör lyftas fram när vi talar om avtalsreglerad lärlingsutbildning i . Till att börja med måste det betonas att lärlingsutbildningen har en mycket begränsad utbredning på svensk arbetsmarknad. De flesta har avtal med sin motpart på arbetsgivarsidan om yrkesnämnder, dvs. samrådsorgan för yrkesutbildningsfrågor, men det är få av dessa avtal som resulterar i mer omfattande lärlingsutbildning (se kapitel 3). Utbildningsavtalen mellan parterna kan innehålla bestämmelser om olika slags lärlingar. Förutom de lärlingar som kommer från gymnasieskolans yrkesprogram berörs villkoren för lärlingar som inte har gått på gymnasieskolan, så kallade företagslärlingar, och lärlingar som kommer in i branschen via arbetsmarknadsutbildning. Företagslärlingarna utgör den klassiska lärlingskategorin och utgör fortfarande för parternas överenskommelser om antal utbildningstimmar, krav på kurser, lönetrappan för lärlingar etc. De flesta avtal rymmer bestämmelser om att lärlingsutbild- ningen totalt motsvarar 6 000 , vilket motsvarar utbildningstid. Den som fullbordat en yrkesutbildning på gymnasieskolan får tillgodoräkna sig ett visst antal timmar, 3 000 . Därefter återstår 2 till 2,5 års utbildningstid innan lärlingen räknas som fullärd. Vissa avtal rymmer också bestämmelser om de lärlingar som har följt fel gymnasieutbild- ning, dvs. de har en utbildning från gymnasieskolan men de har inte gått den yrkesutbildning som riktar sig mot branschen. I detta fall blir det fråga om validering eller individuell utbildning. I samtliga utbildningsavtal finns bestämmelser om en lönetrappa för lärlingar. Det är inte ovanligt att lärlingen inleder sin anställning på en nivå som motsvarar av lägstalönen för en yrkesar- betare. Sedan sker en stegvis höjning efter hand som lärlingen full- bordar ett större antal utbildningstimmar. I slutskedet av utbild- ningen motsvarar lönen av den lägsta yrkesarbetar- lönen. Inte alla avtal förutsätter en prövning eller examination på slutet utan det räcker att ha avverkat antalet utbildningstimmar och i vissa fall också vissa bestämda kursmoment. Det yrkesbevis som erhålls efter avslutat färdigutbildning ska inte uppfattas som en yrkeslegi- timation. Det är bara elbranschen som tillämpar en slags legitimationsyrkesprincip, det vill säga kollektivavtalsbunden arbetsgivare får endast anställa den som har fullföljt utbildning enligt yrkesutbildningsavtalet.30 Det är alltså viktigt att understryka att det i flertalet branscher inte finns något krav att följa en lärlingsutbildning för att utöva ett yrke, även om det ofta uppfattas som önskvärt. Det kan också vara värt att betona att lärlingarna på de flesta avtalsområden har en ganska stark anställningstrygghet. Enligt avtalen är huvudregeln att lärlingarna tillsvidareanställs, eventuellt efter en kortare provanställningstid. Vid arbetsbrist är lärlingarna inte sällan en egen turordningsenhet, dvs. de är undantagna från den ordinarie turordningslistan vid uppsägningar. Vissa avtal rymmer också bestämmelser om att lärlingarna får räkna dubbel anställningstid vid uppsägningar. Syftet är naturligtvis att lärling- arna ska fredas från uppsägningar så att de kan fullfölja sina utbild- ningar. Möjligheten att fullfölja utbildningen har ansetts särskilt viktigt inom starkt konjunkturkänslig verksamhet, till exempel byggnadsverksamhet. Det är förmodligen något som kan bidra till att dämpa arbetsgivarens intresse för att anställa lärlingar. 4.5Oklar betydelse av begreppet lärlingsutbildning Intresset för lärlingsutbildning har ökat påtagligt i . En förklaring till detta är den höga ungdomsarbetslös- heten i kombination med det missnöje som har funnits med de skolförlagda yrkesutbildningarna. Internationella erfarenheter har också talat för att länder med omfattande lärlingsutbildningsystem efter klassiska linjer har haft lägre ungdomsarbetslöshet, ungdo- 30 2 kap. 1 § mellan EIO och Elektrikerna. mars övergångar från skola till arbetsliv har framstått som mindre problemfyllda. Det viktigt att betona att saknar starkare traditioner på lärlingsutbildningsområdet. Vi har knappast någon motsvarighet till de lärlingsutbildningssystem som till exempel förekommer i de tysktalande länderna på kontinenten. Detta hänger också samman med att arbetsmarknaden är reglerad på ett annat sätt. Systemet med yrkeslegitimationer och erkända yrken har inte samma bety- delse på den svenska arbetsmarknaden. Lärlingsutbildningsbegreppet används i flera olika sammanhang i . Begreppet förekommer inom gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen, inom den kollektivavtalade färdig- utbildningen inom vissa yrkesområden och har också förekommit inom arbetsmarknadspolitiken. Denna mångfald av användnings- områden har bidragit till att lärlingsutbildningsbegreppet har fått en oklar betydelse i . Utredningen menar därför att begreppet inte är lämpligt att använda i anslutning till den nya anställningsformen med utbildningsinnehåll. Syftet med den nya anställningsformen är att ge möjligheter till arbetsplatsförlagt lärande och ökade erfarenheter av arbetslivet, inte i första hand att erbjuda en fullständig yrkesutbildning. Utbildningsanställningen ska enligt kommittédirektivet (2011:87) ha ett utbildningsinnehåll. Utbildningsinnehållet ska regleras i en överenskommelse mellan arbetsgivaren och arbetstagaren. I kom- mittédirektivet framhålls betydelsen av en balans mellan individens önskemål om mer generella kunskaper och färdigheter och arbets- givarnas naturliga önskan att forma anställningen och utbildnings- innehållet efter företagets behov. Frågan om utbildningsinnehållet i utbildningsanställningen reser många frågor. Vad innebär arbetsplatsförlagt lärande, hur ska utbildningen på arbetsplatsen planeras, avtalas, kvalitetssäkras och slutligen dokumenteras? Behövs det en stödstruktur för att kvali- tetssäkra lärandet? Det är några av de frågor som diskuteras i detta kapitel. 5.1Innebörden av arbetsplatsförlagt lärande Det talas ofta om en kunskapsintensiv ekonomi, men det är mer relevant att tala om en lärandeekonomi. Det som framför allt kän- netecknar den moderna ekonomin är de snabba förändringarna i behovet av kunskap och redskap för att bearbeta information, inte så mycket mängden information eller på förhand definierade kun- skaper. Detta får konsekvenser för hur vi ser på utbildning och lärande. Kunskaper relaterade till fakta och färdigheter föråldras snabbt. En dansk undersökning visade att kunskapsinnehållet för den genomsnittlige högskoleingenjören devalverats till hälften efter examen. Halveringstiden för övriga utbildningar uppskattades till åtta år.1 Detta ställer stora krav på möjligheter till 1 , , , och , (2008), Education in the Learning Economy: a European perspective, i Policy Futures in Education, Volym 6 nr 2. nytt lärande och ligger bakom det stora intresset för livslångt lärande och informellt lärande. Lärande inom reguljära utbildningssystem – det så kallade formella lärandet – kan aldrig tillgodose det behov av kompetensmässig uppdatering som följer individen genom livet. Slutsatsen är alltså att det informella lärandet – och då inte minst det arbetsplatsförlagda lärandet – får allt större betydelse. Förändrade marknadsförutsättningar, nya produktions- och orga- nisationsmönster ställer större krav på individer som ska introduce- ras och fungera effektivt i olika gemenskaper, på olika delar av arbetsmarknaden och på enskilda arbetsplatser. I forskningen om lärandets förutsättningar och möjligheter i ett livslångt perspektiv, poängteras betydelsen av det arbetsplatsför- lagda lärandet. Man skiljer ibland på klass 1-kunskap (mode 1 knowledge) och klass 2-kunskap (mode 2 knowledge), och menar att den sistnämnda kunskapstypen blivit allt viktigare.2 Klass 1- kunskap återspeglar den traditionella typen av kunskap med systematiserade påståenden om omvärlden, som brukar förmedlas i skolliknande former. Klass 2-kunskap handlar däremot mer om färdigheter och kompetenser, dvs. om förmågor att omsätta kun- skap i handling, om att behärska oväntade utmaningar och om en förmåga att lära nytt. Den sistnämnda typen av kunskap är alltså kunskap i handling snarare än kodifierad kunskap, dvs. lärandet kopplas till konkreta handlingar i bestämda miljöer.3 Den anknyter till uppgifter och arbetssituationer och bidrar till en mer avancerad problemlösningsförmåga, till en utvecklad social förmåga (samarbetsförmåga) och till en utvidgad förmåga att hantera ovän- tade utmaningar. De sistnämnda förmågorna är av central betydelse i ett modernt, föränderligt och lärandeintensivt arbetsliv. När vi talar om betydelsen av lärandet utanför de reguljära skolmiljöerna handlar det således både om att skapa betingelser för ett framgångsrikt lärande i pedagogisk bemärkelse och om att befordra ett lärande som stärker ett dynamiskt arbetsliv, dvs. som stärker både individerna och företagen. Lärande i dessa former är 2Williams, , (2008), Assessing learning: not only rigorous but also relevant, i Assessment & Evaluation in Higher Education, Volym 33 nr 4. 3Lee, , Fuller, Alicon, , , , , , , , och , (2004), Workplace Learning: Perspectives. Learning as Paper, No. avgörande för ungas etableringsmöjligheter, men inte enbart. Lärande- möjligheter är av betydelse för alla på arbetsmarknaden oavsett ålder. 5.2Det arbetsplatsförlagda lärandets betydelser Det arbetsplatsförlagda lärandet har flera betydelser.4 För individen handlar det om att tillgodogöra sig de kunskaper och färdigheter som är centrala för att kunna utföra ett arbete på ett tillfredsstäl- lande sätt. Det handlar också om att utveckla attityder, en samar- betsförmåga och förändringsberedskap som är avgörande oavsett på vilken arbetsplats eller inom vilket yrke han eller hon befinner sig. För företagen är det arbetsplatsförlagda lärandet avgörande för möjligheterna att effektivisera produktionen, för innovationer, förändrade arbetsmönster och utvecklingen av nya produkter och tjänster. Internationella jämförelser visar att satsningar på yrkesutbild- ning på grundläggande nivå i kombination med investeringar i arbetsplatsförlagt lärande har större betydelse för företagens inno- vationsförmåga än investeringar i forskning och utveckling och traditionella ingenjörsutbildningar.5 Innovationsforskarna lyfter fram betydelsen av en generell beredskap för ny teknik och förändringar i arbetsorganisationer. En sådan beredskap kan bara finnas om stora grupper omfattas av yrkesutbildning och arbets- platsförlagt lärande. I forskningen återkommer några centrala begrepp som åskådlig- gör betydelsen av det arbetsplatsförlagda lärandet ur ett lärande- perspektiv. Begreppet tyst (tacit) eller informell kunskap antyder en mer komplex syn på kunskap än den som oftast tas för given. Med uttrycket explicit eller formell kunskap avses kunskap och för- mågor som kan synliggöras, beskrivas och dokumenteras – och 4Vaughan, , (2008), Workplace Learning: a literature review.