sou · H0B367 · 2012-10-09 00:00:00 — Såvitt avser specialfonder finns redan föreskrifter meddelade med stöd av bemyndigande i LIF. Paragrafen genomför artikel 7.2–4 och artikel 8.1.c, delvis. 6 § ska, innan inspektionen beslutar om till- stånd, samråda med behörig myndighet i ett annat land inom EES, om AIF-förvaltaren 1.är eller kan förväntas bli dotterföretag till en AIF-förvaltare, ett förvaltningsbolag för fondföretag, ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut eller ett försäkringsföretag med tillstånd i det landet, 2.är eller kan förväntas bli dotterföretag till moderföretaget till en AIF-förvaltare, ett förvaltningsbolag för fondföretag, ett värde- pappersföretag, ett kreditinstitut, eller ett försäkringsföretag med tillstånd i det landet, eller 3.kontrolleras eller kan förväntas komma att kontrolleras av samma fysiska eller juridiska personer som har kontroll över en annan AIF-förvaltare, ett förvaltningsbolag för fondföretag, ett värde- pappersföretag, ett kreditinstitut, eller ett försäkringsföretag med tillstånd i det landet. Motsvarande bestämmelse finns i 2 kap. 5 § LIF och 3 kap. 9 § lagen om värdepappersmarknaden. Definitionen av moder- och dotter- företag finns i 1 kap. 11 § 18. Paragrafen genomför artikel 8.2. 7 § Om AIF-förvaltaren har eller kan förväntas få nära förbindelser med någon annan, får tillstånd ges bara om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av förvaltarens verksamhet. Definitionen av nära förbindelser finns i 1 kap. 11 § 19. Sådana nära förbindelser mellan AIF-förvaltaren och någon annan som hindrar en effektiv tillsyn och som avses i denna bestämmelse omfattar också de situationer som regleras i artikel 8.3.b och 8.3.c i AIFM- direktivet. Där anges att tillstånd inte får beviljas om en effektiv tillsyn förhindras genom lagar och andra författningar i ett tredje- land, som gäller för en eller flera fysiska eller juridiska personer med vilka förvaltaren har nära förbindelser, eller på grund av svårig- heter vid tillämpningen av dessa lagar och andra författningar. Motsvarande bestämmelse finns i 2 kap. 2 § tredje stycket LIF (se även prop. 2002/03:150 s. 160). Paragrafen genomför artikel 8.3. 8 § ska från det att en full- ständig ansökan har lämnats in skriftligen underrätta AIF-förval- taren om sitt beslut i tillståndsfrågan. Om det finns särskilda skäl får tiden för tillståndsprövningen förlängas med högst . AIF-förvaltaren ska underrättas om förlängningen. Vid tillämpningen av första stycket ska ansökan anses fullstän- dig när AIF-förvaltaren har lämnat in det som anges i 5 § första stycket 1–3, 4 a, 5 och 6. I de fall tillståndsansökan gäller förvalt- ning av en specialfond anses ansökan fullständig först när även fond- bestämmelserna för AIF-fonden har lämnats in. En AIF-förvaltare får inleda sin verksamhet så snart tillstånd enligt 1 § har getts. Om ansökan behöver kompletteras med det som anges i 6 § första stycket 4 b eller 7–9, får verksamheten in- ledas tidigast efter det att de saknade uppgifterna har läm- nats in. I första stycket anges tidsfristen för tillstånds- prövning. Fristen är densamma för alla AIF-fonder. Vid prövning av en ansökan som avser förvaltning av specialfonder torde i regel finnas särskilda skäl att förlänga tidsfristen. Av andra och tredje styckena följer att en ansökan är fullständig även om vissa uppgifter ännu inte har lämnats in till inspektionen. Från den tidpunkt, då ansökan enligt andra stycket anses fullstän- dig, har inspektionen enligt huvudregeln för sin till- ståndsprövning. Som påpekas i avsnitt 5.2.4 innebär detta dock inte att AIF-förvaltaren kan inleda verksamheten utan att komplettera sin ansökan. Av tredje stycket framgår att förvaltaren i sådant fall får påbörja sin verksamhet tidigast efter gjord komplet- tering. Paragrafen genomför artikel 8.5. 9 § Av tillståndet ska omfattningen av AIF-förvaltarens rätt att för- valta AIF-fonder framgå. Tillståndet får ges en begränsad omfatt- ning i fråga om investeringsstrategier. Av tillståndet ska framgå om AIF-förvaltaren har getts tillstånd för sidoverksamhet enligt 2 §. Första stycket innebär att omfattningen av tillståndet ska beskrivas och att det ska framgå om rätten att förvalta en AIF-fond är be- gränsad avseende vissa investeringsstrategier, såsom exempelvis användning av finansiell hävstång och investeringar i särskilda till- gångsslag eller i noterade respektive icke noterade bolag. Vidare bör det av tillståndet framgå om det är fråga om förvaltning av öppna eller slutna AIF-fonder och om fonden är öppen för inve- steringar för icke-professionella investerare (se kommentaren till 3 §). Det ska alltså av tillståndet framgå att förvaltaren är behörig att bedriva viss fondförvaltning och bedömningen ska göras i belys- ning av vad som vid tillståndsprövningen har framkommit om för- valtarens faktiska möjligheter, dvs. kompetens och resurser, att hantera de investeringsstrategier eller tekniker som angivits i till- ståndsansökan. Att begränsa tillståndet utifrån att vissa strategier inte skulle anses vara lämpliga eller godtagbara som sådana är inte möjligt. Att tillståndets omfattning är tydligt beskrivet har betydelse inte minst vid verksamhet över gränserna. Med stöd av sitt tillstånd kan en svensk AIF-förvaltare, efter ett underrättelseförfarande, förvalta AIF-fonder som har sitt hemland i andra länder inom EES samt marknadsföra dem, liksom förvaltade AIF-fonder hemma- hörande i till professionella investerare inom hela EES. Att ett tillstånd som AIF-förvaltare ska gälla i alla medlemsstater (samt länderna inom EES) följer direkt av artikel 8.1 andra stycket i AIFM-direktivet. Av andra stycket följer att det av tillståndet även ska framgå om AIF-förvaltaren har tillstånd för sidoverksamhet enligt 2 §. Paragrafen genomför artikel 8.4. 10 § En AIF-förvaltare som avser att genomföra väsentliga änd- ringar avseende sin verksamhet eller organisation ska anmäla detta till . ska inom en månad från mottagandet av an- mälan lämna besked till AIF-förvaltaren om ändringarna inte godtas eller föranleder en begränsning av tillståndets omfattning. Om det finns särskilda skäl får tiden förlängas med en månad. Förvaltaren ska underrättas om förlängningen. Ändringarna får genomföras om inte mot- sätter sig dessa inom den tid som anges i andra stycket. I första stycket fastslås en underrättelseplikt vid väsentliga ändringar av AIF-förvaltaren eller dess verksamhet. Det ska vara fråga om väsentliga ändringar av sådana förhållanden som utgör förutsätt- ningar för tillstånd (3 och 4 §§) och, i synnerhet, ändringar i för- hållande till de uppgifter som har lämnats i tillståndsansökan (5 §), se även kommentaren till 6 kap. 5 §. Ändringar av ägarkretsen eller i AIF-förvaltarens ledning måste alltså alltid underrättas om, liksom ändrade investeringsstrategier. Ett annat exempel är om förvaltaren avser att förvalta ytterligare AIF-fonder, oavsett om dessa ska marknadsföras eller inte, se vidare avsnitt 5.2.5 och 5.3 samt bestämmelserna i 13 kap. Anmälningsskyldigheten omfattar också sådana omständigheter som anges i artikel 5.2 i AIFM-direktivet. Artikeln rör situationer då fondstrukturen är sådan att AIF-fonden hanterar och ansvarar för vissa frågor, t.ex. en AIF-fond som är en juridisk person. Trots att det ligger hos en sådan fond att exempelvis utse förvaringsinstitut är det fondens förvaltare som, i förhållande till , är skyldig att se till att detta krav är uppfyllt och, om så inte är fallet, underrätta inspektionen. Även ändrade förhållanden av motsvarande slag, under pågående verksamhet, som innebär att förvaltaren kan säkra efterlevnaden av lagens bestämmelser, ska anmälas till Finans- inspektionen, se vidare kommentaren till 1 kap. 3 §. ska inom en månad eller, om det finns sär- skilda skäl, , underrätta förvaltaren om anmälda föränd- ringar inte godtas eller föranleder begränsningar av tillståndet. Vägledning om vilka ändringar som inte kan godtas torde kunna hämtas i artiklarna 31.4, 32.7 och 33.6 i AIFM-direktivet, som också innehåller regler om anmälningsplikt vid väsentliga ändringar. I dessa artiklar anges att de behöriga myndigheterna inte ska godta ändringar som innebär att AIF-förvaltarens förvaltning av AIF- fonden inte längre skulle vara förenlig med direktivet eller att för- valtaren i övrigt inte efterlever direktivets regler. Av tredje stycket följer att om inte har lämnat besked inom tidsfristerna i andra stycket kan förvaltaren genom- föra ändringarna. Om det är fråga om ändringar i fondbestämmelser för special- fonder ska lämna besked . Det följer av 4 kap. 9 § första stycket LIF, som är tillämplig vid godkännande och ändring av fondbestämmelser för specialfonder, se hänvisningen i 12 kap. 5 §. Paragrafen genomför artikel 5.2 och artikel 10. 4 kap. Svenska AIF-förvaltares marknadsföring i Marknadsföring av EES-baserade AIF-fonder till professionella investerare i 1 § En AIF-förvaltare med tillstånd enligt 3 kap. 1 § ska underrätta innan förvaltaren påbörjar marknadsföring till professionella investerare i av andelar eller aktier i en av för- valtaren förvaltad 1.AIF-fond som hör hemma i och inte är en special- fond, eller 2.AIF-fond som hör hemma i ett annat land inom EES. AIF-förvaltaren ska se till att andelar eller aktier i inte marknadsförs till icke-professionella investerare i samt fastställa och vidta åtgärder som förhindrar sådan marknadsföring. En svensk AIF-förvaltare som har getts tillstånd att förvalta en AIF- fond får också marknadsföra andelar eller aktier i den förvaltade fonden. Detta följer av 3 kap. 1 § andra stycket. Enligt första stycket i förevarande paragraf måste dock förvaltaren underrätta om avsedd marknadsföring innan den påbörjas. Innehållet i en underrättelse framgår av 5 §. Mark- nadsföringen får efter fullföljt underrättelseförfarande enligt 6 § riktas till professionella investerare i . Särskilt tillstånd krävs om en AIF-fond ska marknadsföras till icke-professionella investe- rare, se 4 §. Är det fråga om en matar-AIF-fond ska, enligt 2 §, också mottagar-AIF-fonden, och dess förvaltare, vara EES-baserad, annars får marknadsföring ske bara efter tillstånd, se 3 §. Kravet på en underrättelse gäller däremot inte för AIF-förvaltare som ska marknadsföra andelar i en specialfond. Tillstånd att förvalta en sådan fond förutsätter att dess fondbestämmelser godkänns och godkännandet innebär i sin tur att fonden får marknadsföras (se 12 kap. 5 § med hänvisning till 4 kap. 9 § LIF). Underrättelse om marknadsföring av en specialfond får anses inbegripen i tillstånds- prövningen, och någon ytterligare underrättelse krävs därför inte. Även vid marknadsföring av andra AIF-fonder än specialfonder kan det dock antas att en AIF-förvaltare redan i samband med tillstånds- ansökan underrättar myndigheten om avsedd marknadsföring. Som redovisas i avsnitt 6.2 innebär kravet på underrättelse inte att det görs någon ytterligare prövning av AIF-förvaltaren och dess verksamhet. Utgångspunkten enligt AIFM-direktivet är att en AIF- förvaltare med ett tillstånd som avses i direktivet har rätt att mark- nadsföra förvaltade AIF-fonder. Endast om förvaltaren eller fond- verksamheten inte uppfyller uppställda villkor, ska Finansinspek- tionen hindra marknadsföringen, se 6 § första stycket. Den marknadsföring som avses i förevarande paragraf får alltså riktas enbart till professionella investerare och det ska vara fråga om en AIF-fond som den svenske förvaltar, oav- sett var någonstans inom EES som den hör hemma. Av andra stycket följer att förvaltare har en skyldighet att fastställa och vidta åtgärder för att förhindra att marknadsföring som sker med stöd av paragrafen inte riktas till icke-professionella investerare, se avsnitt 6.1. Bestämmelser avseende svenska AIF-förvaltares marknadsföring av andelar eller aktier i egenförvaltade AIF-fonder till icke-professio- nella investerare finns i 4 §. I 3 § regleras marknadsföring, till professionella investerare i av AIF-fonder som hör hemma i ett land utanför EES (ett tredjeland) och vissa matar-AIF-fonder. Utländska AIF-förvaltares marknadsföring i finns i 5 kap. Paragrafen genomför artikel 31.1 första stycket och 31.2 första stycket. 2 § Om marknadsföringen enligt 1 § avser en matar-AIF-fond ska också mottagar-AIF-fonden höra hemma inom EES och förvaltas av en EES-baserad AIF-förvaltare. Av paragrafen framgår att marknadsföring av andelar eller aktier i en matar-AIF-fond förutsätter att också mottagar-AIF-fonden ska ha sitt hemland inom EES samt förvaltas av en EES-baserad AIF- förvaltare. Om dessa villkor inte är uppfyllda, krävs tillstånd av innan marknadsföring av sådana fonder får på- börjas (se 3 §). Paragrafen genomför artikel 31.1 andra stycket. Marknadsföring av icke EES-baserade AIF-fonder samt vissa matar- AIF-fonder till professionella investerare 3 § En AIF-förvaltare med tillstånd enligt 3 kap. 1 § får, efter till- stånd av , till professionella investerare i marknadsföra andelar eller aktier i en av förvaltaren förvaltad 1.icke EES-baserad AIF-fond, eller 2.matar-AIF-fond vars mottagar-AIF-fond, eller dess förvaltare, inte är EES-baserad. Tillstånd ska ges om 1.det finns skäl att anta att AIF-förvaltaren kommer att uppfylla samtliga krav enligt denna lag och andra författningar som reglerar verksamheten, 2.det mellan och tillsynsmyndigheten i det land där AIF-fonden eller mottagar-AIF-fonden hör hemma finns lämpliga samarbetsarrangemang avseende övervakningen av system- risker, och 3.det land, där AIF-fonden eller mottagar-AIF-fonden hör hemma, har vidtagit nödvändiga åtgärder för att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism. Tillstånd ska ges även om kraven i 9 kap. inte är uppfyllda, om förvaltaren har sett till att en eller flera enheter har utsetts för att utföra uppgifterna enligt 9 kap. 9, 10 och 12 §§. Förvaltaren ska in- formera om vem som ansvarar för dessa upp- gifter. En svensk AIF-förvaltare får, med stöd av sitt tillstånd enligt 3 kap. 1 § och efter en underrättelse enligt 6 kap. 4 §, förvalta också en AIF-fond som hör hemma utanför EES (ett tredjeland). Fonden får, efter tillstånd av , marknadsföras i till professionella investerare. Detsamma gäller för EES-baserade matar-AIF-fonder som inte uppfyller kravet i 2 §. I andra stycket anges villkoren för tillstånd. Av punkten 1 följer att verksamheten ska kunna antas vara förenlig med samtliga villkor som uppställs i denna lag och andra författningar som reglerar verk- samheten. Härifrån undantas dock bestämmelserna om förvarings- institut i 9 kap., se andra stycket. Syftet med villkoret i punkten 2 är att säkerställa ett effektivt informationsutbyte som gör det möjligt för att utföra sina uppgifter i enlighet med denna lag. ska därför vara i linje med internationella standarder, men bör inte användas som ett hinder mot marknadsföring av dessa fonder (se skäl 63 i AIFM-direktivet.) Kravet i punkten 3 innebär i praktiken att AIF-fondens hemland inte får vara upptaget i förteckningen över icke samarbetsvilliga länder och territorier, vilken sammanställs av Financial Action Task Force (FATF). Detta framgår också direkt av artikel 36 i AIFM- direktivet. FATF bildades och är ett mellanstatligt organ som arbetar för att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism. Förteckningen finns publicerad bl.a. på organisationens webbplats: . Genom tredje stycket modifieras villkoret i punkten 1 på så sätt bestämmelserna om förvaringsinstitut enligt 9 kap. inte behöver efterlevas. Förvaltaren måste dock säkerställa att en eller flera en- heter utses för att utföra de uppgifter som ett förvaringsinstitut har, dvs. övervakning av penningflöden (9 §), förvaring av AIF- fondens tillgångar (10 §) och övriga uppgifter, såsom att se till att försäljning, emission, återköp och makulering av andelar eller aktier i fonden samt att beräkning av värdet av dessa sker på ett korrekt sätt (12 §). AIF-förvaltaren får alltså inte på egen hand utföra dessa uppgifter. Motsvarande bestämmelse för utländska EES-baserade AIF-för- valtare finns i 5 kap. 5 §. Eftersom det är fråga om nationell lagstiftning, som inte har någon direkt motsvarighet i AIFM-direktivet regleras innehållet i en till- ståndsansökan enligt denna paragraf genom föreskrifter. Bemyn- digande om att meddela sådana föreskrifter finns i 16 kap. Paragrafen genomför artikel 36.1. Marknadsföring av AIF-fonder till icke-professionella investerare i 4 § En AIF-förvaltare med tillstånd enligt 3 kap. 1 § får marknads- föra andelar i en av förvaltaren förvaltad specialfond till icke- professionella investerare i . Efter tillstånd av får en förvaltare som avses i första stycket marknadsföra andelar eller aktier också i andra av förvaltaren förvaltade AIF-fonder till icke-professionella investerare här i landet. Tillstånd för marknadsföring ska ges om förvaltaren har vidtagit nödvändiga åtgärder för att här i landet kunna lösa in andelar eller aktier i fonden samt göra utbetalningar till investerarna, och 1.i fråga om en AIF-fond som hör hemma i : om fonden är upptagen till handel på en reglerad marknad och det för fonden finns ett upprättat faktablad enligt 10 kap. 2 §, eller 2.i fråga om en AIF-fond som hör hemma i ett annat land inom EES: om a)fonden i sitt hemland omfattas av en reglering som motsvarar vad som gäller för specialfonder eller, om sådan reglering saknas, fonden ändå motsvarar en specialfond, eller b)fondens andelar eller aktier är upptagna till handel på en reg- lerad marknad och det finns ett upprättat faktablad för fonden som motsvarar kraven i 10 kap. 2 §. Om marknadsföringen avser andelar eller aktier i en AIF-fond som hör hemma i ett land utanför EES, eller i en EES-baserad AIF- fond vars mottagar-AIF-fond, eller dess förvaltare, inte är EES- baserade, ska dessutom 3 § andra och tredje styckena tillämpas. Tillstånd för marknadsföring till icke-professionella investerare i får ges även om villkoren i andra–fjärde styckena inte är uppfyllda, om det är fråga om andelar eller aktier i en AIF-fond 1.som saknar rätt till inlösen under från den första investeringen, och 2.som enligt sin investeringsstrategi generellt inte investerar i finansiella instrument som kräver depåförvaring eller generellt inve- sterar i emittenter eller onoterade företag för att förvärva kontroll enligt 11 kap. I paragrafen anges vad som gäller vid marknadsföring till icke-pro- fessionella investerare i av andelar eller aktier i . I avsnitten 7.2–7.4 redogörs för förutsättningarna att uppställa särskilda villkor när det gäller marknadsföring till denna investerar- kategori (jfr artikel 43 i AIFM-direktivet). En grundförutsättning är att AIF-förvaltaren har tillstånd enligt denna lag. Som framgår av 2 kap. 1 § andra stycket gäller inte bestämmelserna avseende det förenklade registreringsförfarandet om fondverksamheten avser specialfonder eller vid marknadsföring av övriga AIF-fonder till icke-professionella investerare. Detta innebär alltså att en förvaltare med portföljer av AIF-fonder vars samlade tillgångar inte överstiger fastställda tröskelvärden måste låta sig omfattas av lagens bestäm- melser i dess helhet för att få marknadsföra sina förvaltade fonder till icke-professionella investerare (opt in, se kommentaren till 2 kap. 1 § och avsnitten 4.4.1 och 4.4.2). Vid marknadsföring av vissa slutna AIF-fonder är dock detta krav undantaget, se nedan. Av första stycket framgår att marknadsföring till icke-professio- nella investerare är tillåten avseende specialfonder som förvaltaren förvaltar. Sådan marknadsföring kräver inte någon underrättelse en- ligt 5 § utan kan påbörjas så snart förvaltaren har getts tillstånd att förvalta en specialfond, se kommentaren till 1 §. I andra stycket uppställs ett tillståndskrav för marknadsföring till icke-professionella investerare i av andelar eller aktier i andra AIF-fonder än specialfonder. I tredje stycket anges de villkor som uppställs beroende på om fonden hör hemma i (punkten 1) eller i ett annat land inom EES (punkten 2). Villkoren för mark- nadsföring av icke EES-baserade och vissa matar-AIF-fonder följer av fjärde stycket. (Förutsättningarna för svenska AIF-förvaltare att förvalta EES-baserade AIF-fonder framgår av 6 kap.) Förvaltaren ska alltså se till att utbetalningar till investerarna kan ske i och att aktier och andelar i fonden kan lösas in här i landet, se vidare kommentaren till 5 kap. 6 §; jfr 1 kap. 7 § LIF. Även om förvaltaren är etablerad här i landet finns det skäl att tydliggöra att det är en förutsättning att förvaltaren tillhandahåller viss finan- siell service vid marknadsföring till icke-professionella investerare. Genom uppställda villkor i tredje stycket blir förutsättningarna desamma oavsett var inom EES fonden har sitt hemland, se av- snitt 13.2.1. Av fjärde stycket och hänvisningen där följer att till- ståndskraven avseende marknadsföring av icke EES-baserade AIF- fonder och vissa matar-AIF-fonder är desamma som för EES- baserade AIF-fonder. Därutöver ska de villkor som anges i 3 § andra stycket vara uppfyllda, bl.a. att det finns lämpliga samarbets- arrangemang mellan och fondens tillsynsmyn- dighet. Genom att också bestämmelsen i 3 § tredje stycket ska tillämpas får tillstånd ges även om bestämmelserna om förvarings- institut i 9 kap. inte efterlevs av förvaltaren. Detta undantag gäller dock enbart för icke EES-baserade AIF-fonder eller matar-AIF- fonder som inte uppfyller villkoret i 2 §. Av femte stycket framgår att marknadsföring av vissa slutna AIF- fonder, dvs. riskkapitalfonder, kan tillåtas i förhållande till investerare som inte är att anse som professionella investerare i AIFM-direk- tivets mening (se definition i 1 kap. 11 § 22), trots att villkoren i andra–fjärde styckena inte är uppfyllda. Förvaltaren behöver alltså, i sådana fall, inte heller ha tillstånd som AIF-förvaltare, om förut- sättningar för registreringsförfarande enligt 2 kap. föreligger. Skälen till denna särskilda reglering redovisas i avsnitt 7.4.2. Eftersom marknadsföring till icke-professionella investerare ut- gör nationell lagstiftning, som inte har någon direkt motsvarighet i AIFM-direktivet, regleras innehållet i en tillståndsansökan enligt denna paragraf genom föreskrifter. Bemyndigande om att meddela sådana föreskrifter finns i 16 kap. För utländska EES-baserade AIF-förvaltare finns motsvarande bestämmelse i 5 kap. 6 §. Bestämmelserna i förevarande paragraf saknar delvis motsvarighet i AIFM-direktivet, men är förenliga med artikel 43 och uppfyller kraven i artiklarna 31.1, 36.1 och 36.2. 5 § En underrättelse om marknadsföring till professionella investerare av andelar eller aktier i en AIF-fond ska innehålla 1.en verksamhetsplan med uppgifter om vilken fond som ska marknadsföras och var den är etablerad, 2.fondens fondbestämmelser eller bolagsordning eller motsvar- ande handlingar, 3.uppgift om vilket som är fondens förvaringsinstitut, 4.uppgift om var mottagar-AIF-fonden hör hemma, om det är fråga om att marknadsföra en matar-AIF-fond, 5.informationsbroschyr enligt 10 kap. 1 §, och 6.vilka åtgärder som har fastställts för att förhindra att marknads- föring sker till icke-professionella investerare. I paragrafen anges innehållet i den underrättelse som en AIF- förvaltare enligt 1 § ska lämna till innan mark- nadsföring av förvaltade AIF-fonder till professionella investerare i får påbörjas. I flertalet fall kan antas att förvaltaren redan i samband med an- sökan om tillstånd enligt 3 kap. 1 § också underrättar Finansinspek- tionen om avsikten att låta marknadsföra förvaltade AIF-fonder. Uppgifter och dokumentation får således avpassas utifrån vilken in- formation som en AIF-förvaltare redan har lämnat i anledning av gjord tillståndsansökan. Gemensamt för tillståndsansökan (se 3 kap. 5 §) och underrättelsen är att en verksamhetsplan och varje AIF-fonds fondbestämmelser eller bolagsordning ska lämnas till Finans- inspektionen. Uppgifter och dokumentation som anges i punkterna 3– 5 ska lämnas för varje AIF-fond som ska marknadsföras.