sou · H0B346 · 2012-06-19 00:00:00 — Enkätundersökningen visade att för de älvar där planeringsunderlaget var framtaget hade de flesta aktörerna påbörjat eller planerat upprättandet av sina beredskapsplaner men de var inte helt färdiga och samordnade med övriga aktörers planer. Information till allmänheten om konsekvenser av dammbrott och beredskapsplaner försenades i Ljusnan då man ansåg att frågan om hur allmänheten ska varnas inte varit tillräckligt väl utvecklad. Detta föranledde att ett utvecklingsprojekt om varning av allmänheten genomfördes. Med ledning av det projektet lämnades information ut till invånare längs Ljusnan . Övningar används för att stimulera planering och vidare- utveckling, och kan dessutom fungera som avstämning vid koordi- nering av beredskapsplanerna och inför att information lämnas till allmänheten. Två kompletterande utvecklingsprojekt19 i Elforsks regi har genomförts –2011 med det övergripande målet att främja utvecklingen avseende särskild varning av allmänheten vid dammbrott. Inriktningen har varit att verka för att särskilda varningssystem kommer till stånd i de stora reglerade älvarna. Representanter från , , dammägare, läns- styrelser och kommuner har medverkat i projekten. Det konstateras att tidig varning vid dammbrott är helt avgörande för att människor så långt möjligt ska kunna sätta sig i säkerhet på egen hand, så att samhällets tillgängliga och i dessa sammanhang i praktiken begränsade resurser skall kunna användas för att stödja de personer som av något skäl inte själva kan sätta sig i säkerhet. Utvecklingsprojekten tog som utgångspunkt att varningsfrågan för de stora reglerade älvarna behöver lösas samordnat för hela vattendraget. Dammarna ligger efter varandra vilket innebär att olika dammars översvämningsområden överlappar varandra och olika dammar kan föranleda varning i samma område. 18Minnesanteckningar från workshop Stärkt dammsäkerhet – utvecklad tillsynsvägledning, tillsyn och beredskap , (2011). 19Elforskrapport 09:53 Varning av allmänheten vid dammbrott – En studie av behov och möjligheter, Elforsk (2009) och Elforskrapport 11:81 Varning av allmänheten vid damm- brott – En studie av behov och möjligheter kompletterad version 2011, Elforsk (2011). Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete I Elforskrapport 09:53 rekommenderas att de berörda parterna – dammägare, kommuner, länsstyrelser och MSB – samråder på natio- nell nivå om ansvar och roller avseende varning och alarmering för dammbrott. Målet med ett samråd är att tydliggöra ansvars- fördelningen vilket skulle vara en gemensam grund för implemen- tering av varningssystem längs älvarna. Rapporten rekommenderar vidare att ett projekt med syftet att få till stånd system för varning av allmänheten vid dammbrott där det är skäligt genomförs i en av de reglerade älvarna. Arbetet bör göras med ledning av samrådet, Elforskrapporterna och den pilot- studie som utförts för en älv inom utvecklingsprojektet. När varningssystem är infört längs en älv bör utvecklingen fortsätta i övriga älvar med den första älven som förebild och arbetsgången förslagsvis dokumenteras tillsammans med en uppdaterad beskriv- ning av arbetsgången för samordnad beredskapsplanering för dammbrott. Utredningen anser att beredskapen för dammbrott bör stärkas. Beredskap för dammbrott syftar till att i första hand om möjligt förhindra ett påbörjat skadeförlopp att utvecklas till dammbrott. För den händelse att dammbrott inte kan undvikas krävs också beredskap för att begränsa skadorna. Detta kräver en mellan dammägare, kommuner, länsstyrelser och andra aktörer genomförd samordnad beredskapsplanering samt att allmänheten har fått information om planeringen i förväg. Möjligheterna att rädda liv ökar betydligt om beredskap för varning och utrymning samt avspärrning av hotade områden har organiserats i förväg. Utred- ningen anser att den samordnade beredskapen för dammbrott behöver utvecklas och att det är angeläget att utvecklingsarbetet som beskrivits i avsnitt 5.4.4 fullföljs. 6Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete Verksamhetsutövaren ska enligt MB fortlöpande planera och kontrollera verksamheten för att motverka eller förebygga sådana verkningar, se avsnitt 3.8. Syftet med egenkontrollen är alltså att verksamhetsutövaren ska ha kontroll över vilken påverkan verk- samheten har på omgivningen. Ägarna till dammar med stora konsekvenser vid dammbrott är med få undantag medlemmar i branschorganisationerna eller SveMin, vilket innebär att de har förbundit sig att arbeta enligt branschorganisationernas riktlinjer för dammsäkerhet, RIDAS respektive GruvRIDAS. Dessa riktlinjer för dammsäkerhet har utarbetats av och SveMin vilket medför att ägare som inte är medlemmar i dessa branschorganisationer, ofta ägare av mindre dammar med små eller försumbara konsekvenser vid damm- brott, inte har några riktlinjer för dammsäkerhet. Några ägare har förbundit sig att arbeta enligt RIDAS trots att de inte är med- lemmar i branschorganisationen. En verksamhetsutövares dammsäkerhetsarbete består av flera arbetsuppgifter. För dammägare med flera 10-tal dammanlägg- ningar är prioritering och planering av såväl tillståndskontroll som underhållsåtgärder och upprustningsprojekt en viktig uppgift. För att styra sitt dammsäkerhetsarbete upprättar dammägarna rutiner och instruktioner. Dessa kan även användas för uppföljning. Tillståndskontroll genomförs med olika intervall vid de olika dammanläggningarna. Tillståndskontroll kan vara allt från drift- mässig tillsyn, inspektioner och okulär besiktning av dammen, till komplexa ekolodningar av uppströmsslänten, dykarbesiktningar och fördjupade dammsäkerhetsutvärderingar. Att övervaka dam- marna är också en viktig arbetsuppgift för dammägare. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete vakningen kan genomföras med hjälp av mätinstrument som är kopplade till en driftcentral eller som avläses manuellt. Onormala värden kan föranleda olika typer av utredningar eller åtgärder. För att kunna prioritera och planera åtgärder krävs kunskap om dammanläggningarnas funktioner, om avvikelser och brister vid dammanläggningarna samt en metod för att analysera dessa avvikelsers och bristers betydelse för dammsäkerheten. En trans- parant metod som visar både anläggningens sårbarhet och poten- tiella konsekvenser vid dammbrott ger en möjlighet att upptäcka, värdera och därefter reducera en dammanläggnings risker. En annan viktig del av dammsäkerhetsarbetet är att tillse att de personer som på något sätt arbetar med dammarna har erforderlig kunskap om dammsäkerhet. Det gäller såväl egen personal som konsulter och entreprenörer som anlitas för olika arbeten vid dammanläggningarna. Det rör sig om de som arbetar i drift- centralerna, de som genomför tillståndskontroller, de som värderar de svagheter och brister som upptäcks samt de som planerar och prioriterar åtgärder och de som genomför projekt. 6.2.1RIDAS – Kraftföretagens riktlinjer för dammsäkerhet Kraftindustrin antog 1997 Kraftföretagens riktlinjer för damm- säkerhet (RIDAS) som består av dels ett huvuddokument, dels mer detaljerade tillämpningsanvisningar. En första revidering genom- fördes 2002 och därefter 2008 då det dessa år utkom nya utgåvor av RIDAS. Kontinuerligt har skett och fortsatt sker en utveckling av de tillämpningsvägledningar som är knutna till RIDAS. startade ett arbete utifrån ställningstaganden i branschens arbetsgrupper, erfarenheter från pilotprojekt och från RIDAS systemrevisioner med en översyn av utgåva med till- hörande tillämpningsvägledningar vars resultat föreligger i RIDAS 2012. Styrelsen för har beslutat att anta dessa rikt- linjer för tillämpning av berörda medlemsföretag med start . Nedan redovisas några väsentliga tillägg och ändringar i RIDAS 2012, jämfört med RIDAS 2008 i punktform: innebörden i policyn har utvecklats utifrån begreppet svår påfrestning på samhället Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete tydliggörande av vikten av ett systematiskt arbetssätt en ny konsekvensklass med tillhörande kriterier har införts för att särskilja dammar där konsekvenserna vid dammbrott vad gäller sannolikheten för svår påfrestning på samhället är hög utvecklade kompetenskrav framförallt avseende tillstånds- kontrollaktiviteter funktionsprovning av system kopplade till avbördnings- säkerheten har införts i tillståndskontrollen samt att begreppet besiktning ersatts av fördjupad inspektion förslag till frekvens och innehåll i program för tillståndskontroll har förändrats utvecklad systemrevision av de företag som har dammar i den högsta konsekvensklassen De övergripande målen för kraftindustrins dammsäkerhetsriktlinjer är att: definiera krav och ange riktlinjer för god och enhetlig damm- säkerhet utgöra grund för enhetlig bedömning av dammsäkerheten och identifiering av behovet av dammsäkerhetshöjande åtgärder genom systematiskt genomförd egenkontroll vara stöd för myndigheters dammsäkerhetstillsyn RIDAS 2012 tydliggör att riktlinjerna inte ska betraktas som lag, föreskrift eller dylikt, utan ses som ett stöd i respektive medlems- företags dammsäkerhetsarbete. Eventuella avsteg från riktlinjerna, och förutsättningarna för det, redovisas och dokumenteras. Till- lämpningen av riktlinjerna förutsätts leda till en utveckling mot bättre lösningar. Det viktigaste är att riktlinjernas andemening genomsyrar respektive medlemsföretags dammsäkerhetsarbete. Nedan ges en kortfattad beskrivning av RIDAS 2012 och dess innehåll. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete policy för dammsäkerhet: Medlemsföretagens dammsäkerhetsarbete är inriktat på att så långt möjligt skydda människors liv och hälsa samt samhället mot svåra påfrestningar, men beaktar även andra skyddsbehov. Kraven på damm- säkerhet ställs i relation till bedömda konsekvenser i händelse av dammbrott. Detta innebär att: sannolikheten för dammbrott där svår påfrestning på samhället och förlust av människoliv kan förväntas, ska hållas på lägsta möjliga nivå konsekvenserna i händelse av dammbrott ska genom god plane- ring såvitt möjligt reduceras. dammsäkerheten ska hållas på god internationell nivå Dammsäkerhetsarbetet ska bedrivas på ett kvalitetssäkrat sätt och ska kännetecknas av fortlöpande förbättringar. I praktisk handling förutsätts att: arbetet genomförs på ett ansvarsfullt sätt och i enlighet med gällande lagar och förordningar insatser styrs och prioriteras utifrån säkerhetsvärderingar base- rade på analyser av dammanläggningarnas status och konse- kvenserna i händelse av dammbrott ledningen av dammsäkerhetsarbetet bedrivs systematiskt och med ett långsiktigt perspektiv samverkan sker med berörda myndigheter. Enligt kraftindustrins policy för dammsäkerhet ställs kraven på dammsäkerhet i relation till bedömda konsekvenser av dammbrott. I praktisk handling förutsätts att dammsäkerhetsarbetet styrs och prioriteras utifrån analyser av dammanläggningarnas status och konsekvenserna i händelse av dammbrott. Medlemsföretagens dammar ska därför klassificeras utifrån en bedömning av den maxi- mala skada som kan bli följden av ett dammbrott. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete utövarna ska genomföra och dokumentera klassificering av damm- anläggningarna. Kraftindustrin har för detta ändamål utarbetat ett system för konsekvensklassificering där konsekvenserna av dammbrott värde- ras med avseende på sannolikheten för svår påfrestning på samhället, förlust av människoliv eller allvarlig personskada, övriga skador på miljö, samhällsanläggningar och ekonomiska värden. Nedan redovisas konsekvensklassificeringssystemet i RIDAS 2008 och 2012. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete Enligt RIDAS ska ägaren av en dammanläggning tillse att damm- säkerhetsarbetet organiseras på ett ändamålsenligt sätt och att alla verksamma i dammsäkerhetsorganisationen har erforderlig kompe- tens samt skriftliga förebilder för sitt arbete. Organisation och ansvarsfördelning med avseende på damm- säkerheten ska vara fastlagd och dokumenterad. Personal engagerad i dammars drift, beredskap, tillstånds- kontroll, underhåll och projektverksamhet ska ha relevant kompe- Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete tens för sin uppgift. Personalens kompetens ska vara dokumen- terad och innefatta uppgifter om utbildning och erfarenhet. Den som är ansvarig för dammsäkerheten, Dammsäkerhets- ansvarig, ska namnges i organisationen liksom RIDAS-ansvarig och Dammtekniskt sakkunnig. Andra nyckelpersoner avseende damm- säkerhet utgörs av personal som handhar vattenhushållning, drift- ledning/arbetsledning, fjärrövervakning och -styrning, drift och underhåll samt beredskap. Dessutom kan även ingenjörer, tekniker och kontrollanläggningspersonal med arbetsuppgifter som berör dammsäkerhetsfunktioner räknas hit. Manual för Drift, Tillståndskontroll och Underhåll (DTU-manual) För varje anläggning ska det enligt RIDAS finnas en särskild manual med alla nödvändiga skriftliga förebilder i form av doku- mentation, rutiner och tillvägagångssätt för dammägarens drift, tillståndskontroll och kontinuerliga underhåll. Syftet med dammägarens tillståndskontroll är enligt RIDAS att fortlöpande övervaka och kontrollera en damms aktuella status i förhållande till dess ursprungliga status eller funktionskrav samt eventuella förändringar i lagar och riktlinjer. Vid kontroll av tillståndet hos en damm ska programmet för denna kontroll baseras på dammens konsekvensklass och innehålla följande aktiviteter: besiktning/fördjupad inspektion fördjupad dammsäkerhetsutvärdering (FDU) Syftet med en FDU är att fastställa dammsäkerhetsstatus med beaktande av aktuella säkerhetskrav. Bland aktuella säkerhetskrav ingår förutom eventuella skärpningar av lagar, förordningar och Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete normer även förändringar i dimensionerande flöden för dammen ifråga. Utvärderingen ska vara en heltäckande och systematisk analys och värdering av säkerheten hos en dammanläggning baserad på en totalanalys av alla säkerhetskomponenter och hela systemet. Utvär- deringen ska innefatta besiktning av alla dammdelar, funktions- provning och funktionsbedömning, utvärdering av drifterfaren- heter, genomgång och utvärdering av konstruktionsförutsättningar och konstruktionshandlingar samt DTU-manual och beredskaps- plan med beaktande av aktuella säkerhetskriterier och krav. Utvär- deringen ska också innefatta analys av drifterfarenheter och av säkerhetsarbetets uppläggning. Rapportervärda omständigheter ska enligt RIDAS rapporteras i kraftindustrins felrapporteringssystem. Syftet med rapporteringen är i första hand att åstadkomma en gemensam bank av erfarenheter som ger möjlighet för de enskilda dammägarna att genomföra fortlöpande förbättringar. Rapporterade erfarenheter kan även nyttjas som underlag för gemensam statistik samt utvärderingar i branschen. System för bedömning av avvikelser, se avsnitt 6.2.4, tillämpas vid rapporteringen. En damm ska enligt RIDAS underhållas i den omfattning som är nödvändig för att fortlöpande vidmakthålla dess dammsäker- hetsstatus. Underhåll ska planeras och utföras på ett systematiskt sätt. Underhåll ska baseras på resultatet av genomförd tillstånds- kontroll samt krav på dammsäkerhet ställda i lagar och riktlinjer. Med drift avses i RIDAS planering, övervakning och hantering av en vattenkraftanläggning. Ordet drift inriktar sig således, vad dammen beträffar, på operativa verksamheter samt personella insatser för övervakning av dammens status och manövrering av SOU 2012:46 Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete dess rörliga delar, t.ex. luckor. Den ordinarie organisationen svarar i normala driftsituationer för dammens säkra drift. För att tillgodose behovet av förstärkning av organisationen vid onormala driftsituationer och vid fara för dammbrott ska plane- ringsåtgärder vara vidtagna som leder till personella och materiella resurser i beredskap. Dammägaren ska ha god beredskap för att kunna hantera situa- tioner som kan leda till dammbrott eller på annat sätt okontrollerad utströmning med risk för allvarliga skador på människor, miljö och värdefull egendom samt i händelse av dammbrott minimera konse- kvenserna därav. Regler och rutiner för arbetsgång och åtgärder i sådana situationer ska finnas fastlagda och dokumenterade i en beredskapsplan. Åtgärder i samband med och inför ett möjligt dammbrott ska vara beskrivna i en beredskapsplan. Planen ska ange organisation, ansvar och gränser mot externa organisationer. I beredskapsplanen ska dessutom framgå vilka driftåtgärder som bör vidtas och vilka personella och materiella resurser som finns att tillgå för att i första hand förhindra dammbrott eller i händelse av dammbrott i möjli- gaste mån mildra konsekvenserna därav. Motivet är att minimera de skador på människor, värdefull egendom och miljö som kan bli följden av ett eventuellt dammbrott. Dammägarens beredskap avser förutom god planering för egna insatser vid dammen även informa- tion till och samverkan med räddningstjänst och andra berörda aktörer. Syftet med beredskapsplaneringen är att genom förberedda åtgärder: minimera risken för att dammbrott uppstår minimera konsekvenserna i händelse av dammbrott minska risken för felaktiga beslut och åtgärder i krissituationer säkerställa gott utnyttjande av tillgängliga resurser identifiera och säkerställa ansvar på olika nivåer säkerställa att alla i organisationen erhåller nödvändig informa- tion. Resultatet av beredskapsplaneringen ska utgöras av en beredskaps- plan enligt ovan som även inkluderar handlingsplaner för anlägg- ningsorienterade åtgärder i händelse av förhöjd risk för damm- Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete skada/dammbrott eller att dammbrott inträffat. Alla åtgärder i samband med och inför ett möjligt dammbrott ska vara beskrivna. I förberedelseskedet ska, så långt som möjligt, alla onormala händelser som kan medföra risk för skada på människor, anlägg- ningen och/eller miljön identifieras, värderas och analyseras. Bland onormala händelser ingår även skador på anläggningen som kan förorsakas av intrång och sabotage. Resultaten utgör grund för planeringen. För en effektiv beredskapsplanering ska samverkan, planering, information och kommunikation ske med aktörer som berörs i händelse av dammskada. Huvudaktörerna utgörs av dammägare, vattenregleringsföretag, länsstyrelse och räddnings- tjänst. Att dammsäkerhetsarbetet bedrivs i enlighet med RIDAS ska kontrolleras vid revisioner. Den fristående granskningen ska utföras av två revisorer med som huvudman. Revisionen avser företagets samlade dammsäkerhetsprogram och - verksamhet. Revisorerna rapporterar till . Vid revision av företag som äger eller förvaltar dammar i konse- kvensklass 1+ ska revisorerna grundligt pröva hur riktlinjerna till- lämpas bl.a. avseende principer för säkerhet, ledning och kvalitet i dammsäkerhetsarbetet. 6.2.2GruvRIDAS – Gruvindustrins riktlinjer för dammsäkerhet , och metallproducenter i (SveMin) utgav gruvindustrins riktlinjer för dammsäkerhet (GruvRIDAS). GruvRIDAS är framtagen med utgångspunkt från RIDAS och gruvindustrin följer i princip samma rutiner som kraft- industrin tillämpar. En reviderad utgåva av GruvRIDAS utgavs och ändringarna innebar en anpassning till RIDAS struktur 2008. SveMin har en dammsäkerhetspolicy för sina medlemsföretag: Medlemsföretagens dammsäkerhetsarbete är i första hand inriktat på skyddet av hälsa, säkerhet och miljö, men beaktar även andra aspekter. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete Medlemsföretagen åtar sig att, med beaktande av de krav som följer av lagar och andra bestämmelser, följa de principer som läggs fast i före- liggande riktlinjer. Med denna inriktning ska kraven på dammsäkerhet ställas i relation till bedömda konse- kvenser i händelse av dammbrott, stabilitet och säkerhet mot dammbrott vara ett avgörande krite- rium vid lokalisering av dammar, dammar utformas, byggas, övervakas, underhållas och efter- behandlas så att sannolikheten för funktionsstörningar, skador och dammbrott hålls på lägsta möjliga nivå, konsekvenserna i händelse av dammbrott genom god planering och förebyggande åtgärder så långt möjligt reduceras, den förutsedda livslängden vara en styrande faktor vid utformning av dammar samt dammsäkerheten hållas på god internationell nivå. Medlemsföretagen åtar sig att följa rutiner som säkerställer att damm- säkerhetsarbetet kvalitetssäkras och fortlöpande utvecklas. Även gruvindustrin har ett felrapporteringssystem där fel och brister rapporteras, på samma sätt som kraftindustrin gör i sitt felrapporteringssystem. 6.2.3Riktlinjer för bestämning av dimensionerande flöden bildade kraftindustrin och den s.k. för att skapa riktlinjer för bestämning av dimensio- nerande flöden för dammanläggningar. Arbetet resulterade i en slutrapport . En ny utgåva med riktlinjer för bestämning av dimensionerande flöden för dammanläggningar kom 2007, nu med delat huvudmannaskap mellan , och SveMin.1 Innebörden i de ursprungliga riktlinjerna är i huvudsak oförändrad, men tillägg och ändringar som tillkommit efter 1990 har inarbetats och språket har förenklats och förtydligats. Enligt riktlinjerna delas dammanläggningarna in i flödesdimen- sioneringsklasser, beroende på konsekvenserna i händelse av damm- brott i samband med höga flöden. Dammanläggningar där ett dammbrott inte bedöms orsaka skada för någon annan än damm- ägaren omfattas inte av riktlinjerna. 1 Riktlinjer för bestämning av dimensionerande flöden för dammanläggningar, , , , 2007. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete Källa: , , . Dammanläggningar i flödesdimensioneringsklass I ska utan all- varlig skada på dammen kunna hantera en mycket extrem flödes- sekvens, som bestäms genom hydrologisk modellering. De dimen- sionerande flödenas återkomsttid kan inte anges men jämförelser med frekvensanalys indikerar att flöden som beräknats på detta sätt i genomsnitt har återkomsttider på mer än 10 . Dammanläggningar i flödesdimensioneringsklass II ska vid dämningsgränsen kunna släppa fram ett tillrinnande flöde med återkomsttid om . Klass II-anläggningar ska dessutom anpassas till ett flöde som bestäms genom kostnads/nyttoanalys. De lägre kraven jämfört med kraven för dammanläggningar i flödesdimensioneringsklass I motiveras av att konsekvenserna för samhället om en dammanläggning i klass II går till brott bedöms bli Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete relativt måttliga och att risken för förlust av människoliv bedöms vara försumbar. I nyutgåvan av riktlinjerna behandlas frågan om riktlinjernas tillämpning i ett föränderligt klimat, och följande rekommenda- tioner lämnas: Mot bakgrund av bland annat de osäkerheter som ett förändrat klimat tillför, bör beräkningsförutsättningar ses över regelbundet. Jämförelser mellan inträffade flödessituationer och beräknade dimensionerande flöden bör utföras fortlöpande. Systemet känslighet för klimat- förändringar bör analyseras genom utnyttjande av klimatscenarier. Nya förutsättningar kan leda till att dimensionerings-beräkningarna behöver revideras. Osäkerheter kring det framtida klimatet får dock inte hindra att nödvändiga dammsäkerhetshöjande åtgärder vidtas. På grund av dessa osäkerheter bör dessutom flexibilitet och marginaler skapas där så är lämpligt. Uppföljning av riktlinjernas relevans sker fortlöpande genom den så kallade , där , , och SveMin är representerade. 6.2.4System för bedömning av dammsäkerhetsanmärkningar och lät 2004 upprätta ett system för klassificering av dammsäkerhetsanmärkningar, s.k. standardiserade bedömningsklasser. Genom bedömningssystemet har en gemensam nomenklatur etablerats. Den gemensamma nomenklaturen och det systematiska sättet att bedöma en svaghets betydelse för damm- säkerheten syftar bl.a. till tydligare kommunikation mellan olika parter om hur stor betydelse en brist eller skada har ur damm- säkerhetssynpunkt.