sou · H0B369 · 2012-10-23 00:00:00 — En annan viktig aspekt på förskoleverksamhet och arbetslöshet är givetvis föräldrars möjlighet att söka arbete och kunna göra det på ett effektivt sätt (...) För att vara aktivt arbetssökande och snabbt kunna ta ett arbete när ett sådant erbjuds är förskoleverksamhet för barn till arbetslösa föräldrar av största betydelse. 1999/2000:129, s. 24) En utvärdering av reformen visar att tvåbarnsmammor och mammor med förgymnasial utbildning var de som hade störst nytta av förändringen, sannolikheten att börja arbeta ökade mest för dem. För mammorna betydde plats i förskolan för barnen att de fick mer tid att söka jobb. Papporna, däremot, hittade inte arbete snabbare, vilket förklaras med att mammor som är hemma tar större ansvar för familjen än vad pappor gör i motsvarande situation (Vikman, 2010). Efter att föräldrarna har anmält behov ska kommunen erbjuda plats vilket också skedde i av fallen 2010. För resterande barn var väntetiden efter önskat placerings- datum (KOLADA). De kommuner som hade problem med att klara platsgarantin hade upp till nio till tretton månaders väntan (, 2009). En grundläggande förutsättning för att nyanlända invandrare som ska etablera sig på arbetsmarknaden ska kunna delta fullt ut i aktiviteter och studier är att de får erbjudande om förskoleplats inom den tid som lagen anger. Men väntan på förskoleplats är en viktig orsak till att nyanländas deltagande i arbetsförberedande insatser försenas (, 2010b; Statskontoret, 2012b; Länsstyrelserna, 2012). Tre av fyra arbetsförmedlare i Statskontorets uppföljning av myndigheternas genomförande av etableringsreformen anger att väntan på förskoleplats ofta utgör ett hinder för de nyanländas möjligheter att påbörja eller delta i etableringsinsatser (Statskontoret, 2012b).14 I utredningens enkät till arbetsförmedlare är det som uppfattar att väntan på för- skoleplats utgör ett hinder för nyanlända föräldrar att påbörja och/eller delta i etableringsinsatser (figur 6.3). 14 På frågan Vilka faktorer kan försena upprättandet av en etableringsplan? angavs frånvaro av person-/samordningsnummer av , före frånvaro av barnomsorg, vilket angavs av av respondenterna. Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften Källa: Enkät till handläggare vid Arbetsförmedlingen (bilaga 4). Den bristande tillgången till förskola utgör främst ett hinder för kvinnornas möjlighet att påbörja etableringsinsatser. Av de 296 nyanlända som hade fått en etableringsplan på deltid var kvinnor.15 Det vanligaste skälet till den mindre omfatt- ningen på planen är att förskola saknas (Statskontoret, 2012b). Även svaren i Länsstyrelsernas rapportering om samhällsorientering för nyanlända ligger i linje med detta. Nästan var tredje kommun svarar att kvinnornas deltagande i samhällsorientering försenas på grund av väntan på förskola, däremot är det av kom- munerna som uppger att brist på förskola försenar männens del- tagande (Länsstyrelserna, 2012). Väntan på förskoleplats utgör även ett hinder för deltagandet i arbetsförberedande insatser för nyanlända som inte omfattas av etableringslagen. I utredningens enkät till kommunernas arbetsmark- nadsförvaltningar uppger var femte att väntan på förskoleplats utgör ett hinder för deltagande. En förklaring till den bristande tillgången på förskoleplatser för nyanlända barn är att många kommuner planerar nyintagning när sexåringarna går vidare till förskoleklass och det blir 15 Dessa 296 personer utgjorde av samtliga nyanlända som Arbetsförmedlingen hade upprättat etableringsplaner för . Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften därmed svårare att få plats . Var tredje kommun saknar också en aktuell prognos över tillgången till och efterfrågan på platser. Detta medför att nyanlända kan få vänta betydligt längre än de som Skollagen anger att kom- muner har på sig att erbjuda förskoleplats efter att föräldrarna anmält behov av plats. En särskild utredare har fått regeringens uppdrag analysera behovet av att det införs ytterligare åtgärder eller incitament för att fler barn ska erbjudas förskoleplats inom lag- stadgad tid. Utredaren ska särskilt kartlägga hur de kommuner som tar emot många nyanlända invandrare tillgodoser behovet av för- skoleplatser (dir 2012:54). Uppdraget ska redovisas . För att fördela väntetiden så att inte kvinnor drabbas hårdare än män och möjliggöra ett mer jämställt deltagande uppmanar integra- tionsenheten i kommun nyanlända kvinnor och män att turas om att vara hemma med barnen vid väntan på förskoleplats (, 2011). Heltid eller deltid? Frågan om deltagandet i arbetskraften, eller arbetsutbudsbeslutet, brukar delas upp i två delar – dels handlar det om individens beslut att arbeta eller inte, dels om hur många timmar han eller hon i sådana fall ska arbeta. Inställningen till hur barnen bör tas om hand när de är små, och därmed till om kvinnor bör arbeta eller inte, skiljer sig mellan olika ursprungsländer (avsnitt 6.2.1). Som visas i figur 6.2 så är en betydligt större andel av de intervjuade från samtliga länder positivt inställda till att kvinnor arbetar deltid när barnen är små (0–) än som menar att kvinnor kan arbeta heltid under småbarnsåren. Även kvinnor födda i tar ett större ansvar för det obetalda hemarbetet, vilket minskar tiden för förvärvsarbete och medför att kvinnor har ett lägre arbetsutbud än män. Jämfört med män består kvinnors totala arbete i större utsträckning av hem- arbete, till exempel laga mat, städa och ta hand om barnen. Detta är ett problem ur jämställdhetssynpunkt även om fördelningen av det obetalda hemarbetet långsamt blir jämnare, kvinnornas andel har minskat från 1990/2010/11 (SCB, 2012b). Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften Kvinnor i arbetar i hög grad deltid för att hinna med omsorgen om barnen och hemarbetet, och deltidsarbete är särskilt vanligt bland kvinnor med små barn. När yngsta barnet är i för- skoleåldern arbetar av mammorna i deltid. Antalet barn i familjen har också betydelse för kvinnors arbetstid. Av kvinnor med ett barn arbetar hel- tid, medan av kvinnor som har två till fyra barn arbetar heltid. Pappors arbetstider påverkas däremot mycket lite av hur många barn det finns i familjen. För de flesta föräldrar i är det inte tillgången till förskoleplats eller annan tillsyn av barnen som avgör om man jobbar deltid. Endast av dem som deltidsarbetar på grund av vård av barn skulle vilja arbeta heltid om lämplig barntillsyn ordnades (SCB, 2010). För nyanlända som deltar i etableringsinsatser gäller att aktivi- teterna i etableringsplanen tillsammans ska motsvara verksamhet på heltid. 2009/10:60 anges motivet till denna huvudregel – med aktiviteter på heltid ökar förutsättningarna för den nyanlända att snabbt etablera sig på arbetsmarknaden och bli delaktig i samhälls- livet. Deltagande i utbildning i svenska för invandrare (sfi) bör t.ex. kunna kombineras med praktik för att ge möjlighet att använda språket och få en kontakt med arbetslivet. Heltid var huvudregeln också när kommunerna ansvarade för introduktionen av nyanlända skyddsbehövande och deras anhöriga. uppföljningar visar dock att många nyanlända som deltog i de kommunala introduktionsprogrammen fick insatser som omfattade eller mindre . Framför allt kvinnor deltog i mindre omfattning. Det var också ovanligt att sfi kombi- nerades med arbetsförberedande insatser, av dem som deltog i kommunernas introduktion hade deltagit i sfi medan mindre än hälften hade haft någon kontakt med arbetsmark- naden efter folkbokföringen (, 2007). Även i finns en regel om heltid i introduktionspro- grammet för nyanlända invandrare. I praktiken är det dock inte ovanligt att kvinnor är registrerade på heltid, men ändå får insatser på deltid. av programrådgivarna i anger i en utvärderingsstudie att de har deltagare med mindre tid än heltid, inklusive tid för förberedelser och dylikt, vilket får forskarna att dra slutsatsen att det i realiteten vanligtvis erbjuds inofficiella del- tidsprogram. Det motiveras med att det saknas relevanta insatser för nyanlända kvinnor och att handläggare uppfattar att det är svårt för vissa kvinnor att förena heltid med omsorgsansvaret (Kavli Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften m.fl., 2007). Anpassningen sker genom att handläggare ger kvinnor program med mycket luft och snällare tider, dvs. lägre faktisk omfattning än heltid, självstudier eller låter hämt- ning och lämning av barn på förskola vara en del av introduktions- programmet. Både Statskontorets uppföljning av genomförandet av etablerings- reformen (Statskontoret, 2012b) och utredningens enkät till arbets- förmedlare indikerar att samma mönster med mindre omfattning av insatser för kvinnor delvis finns kvar även med Arbetsförmedlingen som ansvarig för att upprätta etableringsplanen. I utredningens intervjuer med arbetsförmedlare framkom också att aktiviteter som hitta till sjukgymnast eller hitta till förskola läggs in i etablerings- planerna för kvinnor. Konsekvensen för kvinnorna blir att fokus flyttas från yrkesinriktade insatser och att de i mindre utsträckning än män får ta del av insatser som kan underlätta deras inträde på arbetsmarknaden. Med en mindre omfattning än heltid är det svårt att få utrymme för parallella aktiviteter, vilket ofta är en förutsättning för att uppnå en hög kvalitet i etableringsinsatserna (se vidare avsnitt 6.6.1). Å andra sidan kan kravet på heltid medföra att kvinnor med ett stort omsorgsansvar helt avbryter sina insatser, särskilt i de fall då de inte är beroende av etableringsersättningen för sin försörj- ning. uppföljningar visar att vård av barn har varit ett av de viktigaste skälen till avbrott i den kommunala intro- duktionen. Bland nyanlända som invandrat 2000-2010 och som avbryter sfi av andra skäl än arbete eller studier är det i genomsnitt enbart som återupptar sfi (avsnitt 5.2.2). Deltagande på heltid är huvudregeln för nyanlända som deltar i etableringsinsatser. Vid vård av barn finns möjligheten att minska omfattningen av etableringsplanen, men tiden med insatser förlängs inte i detta fall vilket innebär att den nyanlända totalt sett får mindre stöd för etableringen i arbetslivet. Utredningens bedömning är att möjligheterna till deltagande på deltid utan att förlora effektiv tid i insatser behöver öka för nyan- lända som omfattas av etableringslagen. Med utökade möjligheter till deltagande på deltid får småbarnsföräldrar bättre förutsätt- ningar att kombinera deltagandet med sitt omsorgsansvar. Möjlig- het till deltid kan också leda till att fler väljer att återuppta sina etableringsaktiviteter efter ledighet för vård av barn. För att inte endast kvinnors etablering ska fördröjas är det viktigt att mamman Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften och pappan i en nyanländ småbarnsfamilj i så stor utsträckning som möjligt delar . Begränsade möjligheter till flexibelt deltagande för småbarnsföräldrar Kontinuiteten i etableringen behöver upprätthållas under föräldra- ledigheter, annars finns risk för långa avbrott eller avhopp från den påbörjade etablering och att de språksvaga backar eller helt glömmer bort det de lärt sig under avbrottet (Djuve, 2011). Utredningen har i enkäten till kommunernas arbetsmarknadsförvaltningar frågat hur de underlättar för nyanlända föräldrar att kombinera vård av barn med deltagande i arbetsförberedande insatser. Fem kommuner anger att de i stor utsträckning erbjuder anpassad verksamhet där barn kan vara med.16 Vanligast är att kommunerna ger möjlighet till del- tagande på deltid, tre av fyra kommuner har svarat att de erbjuder detta i stor eller viss utsträckning. Möjligheten att delta i arbetsför- beredande insatser på deltid samvarierar med hur många skydds- behövande och deras anhöriga som kommunen tar emot. Det är hälften så många som anger att de erbjuder insatser på deltid bland kommuner som tar emot färre än tio flyktingmottagna , jäm- fört med kommuner som tar emot 50 eller fler flyktingmottagna . Det är också kommuner med ett medelhögt eller stort flykting- mottagande, de som tar emot fler än 150 personer , som i större utsträckning erbjuder möjligheten att delta i arbetsförbered- ande insatser eller (figur 6.4). av kommunerna anger emellertid att det bara går att medverka i arbetsförberedande insatser och på vardagar. 16 Därutöver svarar av kommunerna att de till viss del erbjuder anpassad verk- samhet där barn kan vara med. Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften Källa: Enkät till ansvarig för kommunernas arbetsmarknadsverksamheter (bilaga 3). Majoriteten av sfi-deltagarna är i barnafödande ålder, vilket innebär att många har eller får ansvar för små barn och gör avbrott på grund av graviditet, föräldraledighet och vård av barn (Skolinspektionen, 2011b).17 Trots detta är det ovanligt att kommunerna utformar sfi-undervisningen så att föräldralediga kan delta, bara var tredje kommun erbjuder särskilda insatser för att föräldralediga ska kunna medverka. Den vanligaste åtgärden är att erbjuda distansundervisning eller undervisning eller , vilket av kommunerna gör. av kommunerna erbjuder anpassad sfi där barn kan vara med vid undervisningen.18 För att kontinuiteten i etableringen ska kunna upprätthållas under föräldraledighet och under småbarnsår behöver fler kom- muner erbjuda insatser som är flexibla och undervisningsform. 17Genomsnittsåldern för personer som studerar sfi är , av deltagarna är kvinnor (Skolinspektionen, 2011b). 18Arbetsmaterial från (dir 2011:81). Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften 6.3.2Tillräckligt god hälsa för att arbeta och delta i insatser Hälsoproblem kan vara ett hinder för att delta i arbetslivet, och även motivationen att ställa sig till arbetsmarknadens förfogande och söka arbete påverkas av hälsan. finns ett tydligt sam- band mellan ekonomisk utsatthet och ökade risker för ohälsa. Ohälsa och social arbetsoförmåga kan skapas av att personen har stått utanför arbetsmarknaden. Utanförskapet har lett till isolering, sämre självförtroende och låg självkänsla i dessa fall (, 2011). Stor ohälsoproblematik, särskilt bland kvinnor Utrikes födda står i större utsträckning än inrikes födda utanför arbetskraften på grund av långvarig sjukdom. Detta gäller i synnerhet kvinnorna, bland vilka 2011 stod utanför arbetskraften på grund av sjukdom vilket är nästan dubbelt så högt som bland inrikes födda kvinnor (se figur 3.2). Invandrade kvinnor som har ett arbete är också sjukskrivna i högre utsträckning än både invandrade män och personer födda i . Personer med utomeuropeiskt ursprung uppger även tre till fyra gånger så ofta som sverigefödda att de har dålig eller mycket dålig hälsa (, 2009). Ohälsa kan grovt delas upp i kartlagd ohälsa, där det finns en diagnos och/eller sjukskrivning av läkare, och egenupplevd ohälsa, en ohälsa som av olika skäl inte är diagnosticerad. Spännvidden i den egenupplevda ohälsan är stor, den inrymmer såväl hälso- problem som skulle kunna hanteras med stöd och aktivering och därmed bryta ett utanförskap, som grava hälsoproblem som per- sonen av olika anledningar inte sökt hjälp för. Det kan exempelvis vara psykiska besvär som upplevs som stigmatiserande att söka hjälp för (, 2011). Personer födda utomlands uppvisar både sämre självskattad hälsa och högre ohälsotal. Ohälsan hos utrikes födda kvinnor, fysiskt eller psykiskt relaterad, yttrar sig bland annat i oro, ångest, depression och sömnproblem samt sjuk- domar i kroppens rörelseapparat (Akhavan, 2011). Även psykisk ohälsa är vanligare bland dem som invandrat än bland inrikes födda, vilket framför allt beror på att den som invandrat utsätts för fler riskfaktorer för ohälsa. I en undersökning där 720 finländare, irakier och iranier som bott i ingick framkommer ett tydligt samband mellan psykisk ohälsa Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften och svåra erfarenheter som alla kan drabbas av, som skilsmässa, dödsfall hos nära familjemedlem, svagt socialt nätverk och otrygg ekonomi. Därutöver har invandrarnas förmåga att förstå det svenska samhället och göra sig förstådda betydelse för deras psykiska hälsa (Tinghög, 2009). Det finns också en stark koppling mellan psykisk ohälsa och upplevelsen av att ha blivit utsatt för diskriminering (, 2006; Coker m.fl., 2009; m.fl., 2003). Sämre levnadsvillkor, social utsatthet och sämre hälsa hänger samman (, 2010). Utrikes födda kvinnor uppvisar sämre hälsotal och har sämre levnadsvillkor än befolk- ningen generellt mätt som sysselsättning, ekonomi och deltagande i samhället. Enligt en svensk avhandling baserad på både kvalitativa och kvantitativa uppgifter om 2 429 inrikes födda och invandrade anställda kvinnor, är det tydligt att inkomst, jobbstatus och andra socialt relaterade faktorer tillsammans med arbetslöshet och arbets- miljö leder till att invandrade kvinnors hälsa försämras i . I avhandlingen redovisas även en djupanalys av tio invandrade iranska kvinnors syn på faktorer som har påverkat deras hälsa då intervjuerna gjordes. Upplevt trauma, avsaknad av sociala nätverk, våld i hemmet, obetalt hemarbete och diskriminering på grund av kön och etnicitet visar sig också ha spelat roll för hälsoförsämringen (Akhavan, 2006). Diffusa sjukskrivningar döljer både orsaker och möjliga lösningar Ohälsa är en parameter som finns med i flera studier av utrikes födda kvinnor utanför arbetsmarknaden. Det är däremot svårt att avgöra vilken roll som ohälsan spelar som förklaring till utanför- skapet (, 2011). I en dansk intervjustudie med 200 utrikes födda kvinnor är sjukdom det vanligaste hindret som kvinnorna uppger för att de skulle kunna ta ett arbete. Jobbkonsulenterna i samma studie pekar däremot på att många av kvinnorna har en begränsad kunskap om sin kropp och svårigheter att tyda dess signaler. Konsulenterna menar t.ex. att kvinnorna inte känner till att det inte är skadligt att hålla sig i form efter barnafödande och att de blir nervösa av kroppsliga symtom, vilket gör att de lägger mycket resurser på sjukdom (, 2007). För många människor kan aktivitet vara bättre än passivitet. Mykletun (2010) framhåller att för flera av de dominerande hälso- problemen bland sjukskrivna (ohälsa i muskel- och skelettdelar Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften respektive psykisk ohälsa) är aktivitet vanligtvis mer hälso- och rehabiliteringsfrämjande än passivitet. I identifierade en grupp utrikes födda klienter vilka i genomsnitt haft försörjningsstöd , och hade en lång sjukdomshistoria med diffusa sjukskrivningar, sociala och eller psykiska problem. Dessa personer var frekventa besökare på sjukhusens mottagningar. I flera fall hade de diffusa sjukintyg: kvinnan har sju barn och ett mycket stort omsorgsansvar, per- sonen talar inte svenska trots i landet eller personen har svårt att sitta. valde 2009 att koppla in en stöd- funktion, Folkhälsobyrån, som erbjöd samtalsstöd med en kultur- tolk och tillsammans med den sjukskrivne gick igenom dennes livs- situation och hjälpte till att upprätta en plan för att bli självför- sörjande. Arbetsmetodiken resulterade i ett minskat antal besök hos både socialkontor och familjeläkare/vårdcentral. Kommunens upp- följning 2010 av de 72 klienterna visade att av sjukskriv- ningarna inte hade direkt koppling till arbetsförmågan, utan till annan bakomliggande problematik. Vid uppföljningstidpunkten var nio av klienterna självförsörjande och hade avslutat försörjnings- stödet och bara 15 personer bedömdes helt sakna arbetsförmåga.19 Resterande klienter hade brutit en lång sjukskrivningsperiod och påbörjat en planering med målet att bli självförsörjande, bland annat genom utbildning eller deltagande i insatser (, 2010). Hälsokommunikatörer för att stärka nyanländas hälsa , som är en del av verksamhet för arbetslösa som uppbär försörjningsstöd, erbjuder alla inskrivna en inledande hälsokontroll. Deltagarnas hälsovärden följs upp och de får lära sig egenvård och att tyda kroppens signaler, om samband mellan kost och hälsa m.m. För vissa nyanlända utan skolgång kan det handla om grundläggande kunskap som att det kan finnas sam- band mellan huvudvärk och att inte äta frukost, eller att förstå att ökad hjärtfrekvens vid ansträngning inte är farligt. Den som är i behov av vård hänvisas till relevant vårdinstans. Vid uppföljningar som sker efter inskrivning uppger att de är mer redo att söka ett arbete, trots upplevd ohälsa, än innan de medverkade i hälsoprogrammet. 19 Avslutsorsak har bland annat varit CSN-finansierade studier, att klienten visat sig inte vara i eller arbetsinkomst. Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften Nyanlända flyktingmottagnas behov av rehabilitering Det är svårt att kvantifiera omfattningen av ohälsa bland nyanlända invandrare. För nyanlända som omfattas av etableringslagen ska en etableringsplan upprättas om den nyanlände trots sjukdom eller annan fysisk eller psykisk nedsättning av prestationsförmågan kan delta i etableringsinsatser till av heltid. Om prestations- förmågan understiger avslår Arbetsförmedlingen rätten till etableringsplan. Förmågan ska bedömas i relation till de insatser som Arbetsförmedlingen och kommunen erbjuder. Det innebär att även personer med en rätt stor nedsättning av sin förmåga ska erbjudas lämpliga insatser. För dessa personer är det särskilt viktigt att etableringsplanen innehåller medicinsk, social eller arbetslivs- inriktad rehabilitering, i syfte att successivt öka prestations- förmågan. sedan etableringslagen trädde i kraft är det bara ett fåtal personer som fått sin etableringsplan reducerad på grund av sjukdom eller annan nedsättning av prestationsförmågan, 31 av närmare 8 000 personer. har 76 personer nekats rätten till etableringsplan, vilket bland annat kan bero på att individen inte bedömts kunna delta i insatserna (Arbetsförmedlingen, 2012a). Arbetsförmedlingen, , och Kommuner och Landsting har undertecknat en gemensam viljeinriktning när det gäller bedömningen av förmågan att delta i etableringsinsatser. Utgångspunkten för parterna är att insatserna som ingår i etableringsplanen ska anpassas så att nyanlända i normal- fallet ska kunna delta i insatser på heltid. Det låga antalet personer som fått en reducerad plan eller ett avslag ska ses mot bakgrund av den gemensamma viljeinriktningen om individanpassning av aktiviteterna i etableringsplanen så att en nyanländ kan delta även vid lägre prestationsförmåga. Arbetsförmedlingen har granskat 200 etableringsplaner, varav 109 gällde kvinnor och 91 män. En femtedel av de undersökta planerna innehåller någon form av hälsofrämjande insats, vilket gäller kvinnor i betydligt högre utsträckning än män (Arbetsförmedlingen, 2012b). Det är ett anmärkningsvärt lågt antal nyanlända flykting- mottagna som fått sin etableringsplan reducerad på grund av sjuk- dom eller annan nedsättning av prestationsförmågan, och det är svårt att avgöra om antalet är rättvisande för gruppen som faktiskt har en nedsatt prestationsförmåga. Det är också mindre än två pro- Förutsättningar för ett ökat deltagande i arbetskraften cent av samtliga nyanlända inom etableringsuppdraget som skrivits in hos Arbetsförmedlingen som har en registrerad funktions- nedsättning som medför en nedsatt arbetsförmåga (). Även om det är svårt att dra säkra slutsatser om hur väl Arbetsförmedlingen lyckas identifiera personer som har behov av arbetsrehabiliterande insatser så indikerar den låga omfattningen som anvisats till sådana insatser att mörkertalet kan vara stort. Rätt stöd, och så snabbt som möjligt, bör också gälla för nyanlända som har en ohälsoproblematik eller en funktionsnedsättning och ned- satt arbetsförmåga. Om individens prestationsförmåga är oklar är det av stor vikt att etableringsplanen omfattar rehabiliterande insatser så att den nyanländes förmåga och behov av stöd och hjälp kan klargöras. 6.4Kontakt mellan nyanlända och berörda aktörer För att en nyanländ person ska kunna ta del av erbjudna insatser krävs att han eller hon har kontakt med aktörerna som ska stödja etableringen på arbetsmarknaden.