sou · H0B352 · 2012-08-24 00:00:00 — Anskaffningsutgiften för en avyttrad lantbruksenhet kan fördelas på näringsfastighet respektive privatbostadsfastighet efter förvärvs- årets taxeringsvärden, om inte någon annan mer relevant fördel- ningsnyckel finns. Avyttringsårets taxeringsvärden kan användas för att fördela köpe- skillingen för en avyttrad lantbruksenhet på privatbostadsfastighet respektive näringsfastighet, om det inte finns någon annan mer rele- vant fördelningsnyckel. Detsamma gäller fördelning av mäklar- arvoden och andra gemensamma försäljningskostnader vid beräk- ning av kapitalvinst vilket också kan bli aktuellt i andra situationer där flera taxeringsenheter ingår i en försäljning men kapitalvinst- beräkning ska ske för varje taxeringsenhet för sig. En engångsersättning på grund av allframtidsupplåtelse ska ses som köpeskilling, varvid så stor del av fastigheten anses avyttrad som ersättningsbeloppet utgör av fastighetens hela värde vid tiden för upplåtelsen (45 kap. 6 § IL). En beräkning av fastighetens mark- nadsvärde kan ske med utgångspunkt i taxeringsvärdet. Taxerings- värdet justeras först för den inverkan som upplåtelsen kan anses ha på detta värde. Detta justerade värde räknas sedan upp med 133 pro- cent och eventuellt även med ett index. Fastighetens hela värde kan då beräknas genom att ersättningsbeloppet läggs till detta justerade uppräknade värde. Ett sådant beräknat värde ska godtas om det inte visas att det uppenbart avviker från fastighetens marknadsvärde (RÅ 1987 ref. 98). I RÅ 2008 ref. 5 redogör Regeringsrätten för hur tolkningen har skett i administrativ praxis avseende frågan om ett bostadsföretag utgör ett privatbostadsföretag eller inte. Enligt 2 kap. 17 § IL avses med privatbostadsföretag bl.a. en svensk ekonomisk förening vars verksamhet till klart övervägande del består i att åt sina medlemmar tillhandahålla bostäder i byggnader som ägs av föreningen. Bestäm- melsen är allmänt hållen. Den har, i brist på vägledande domstols- praxis och uttalanden i förarbeten, i admini- strativ praxis ansetts innebära att föreningens byggnad ska innehålla minst tre bostadslägenheter och att av taxerings- värdet skall belöpa på till medlemmarna med bostadsrätt upplåtna bostadslägenheter.2 I det allmänna rådet SKV A 2008:25 står följ- ande: När man beräknar hur stor del av verksamheten som är kvalificerad bör man utgå från en fördelning av taxeringsvärdet i förhållande till hyresvärdena på fastigheten. Med hyresvärden bör då avses bruksvärdes- hyra för bostäder och marknadshyra för lokaler, dvs. samma värderings- normer, som ligger till grund för fastighetstaxeringen. När en bostad säljs (ursprungsbostad) och en annan anskaffas i stället (ersättningsbostad) kan man ha rätt att få uppskov med beskattningen av kapitalvinsten enligt 47 kap. IL. Maximalt uppskov bestäms bl.a. av storleken på ersättningen för ursprungsbostaden, 47 kap. 7 och 9 §§ IL. När en lantbruksfastighet avyttras som ursprungsbostad ska den del av ersättningen som kan anses avse privatbostadsfastig- heten, ses som ersättning för ursprungsbostaden. Då används taxe- ringsvärdena för att bryta ut hur stor del av ersättningen som får anses avse privatbostaden. När en lantbruksfastighet förvärvas som ersättningsbostad är det endast den del av ersättningen som kan anses avse småhus som är inrättat till bostad åt en eller två familjer med tillhörande tomtmark på lantbruksenheten, som kan ses som ersättning för ersättningsbostaden. Då används taxeringsvärdena för att bryta ut hur stor del av ersättningen som får anses avse ersätt- ningsbostaden. 2.2Övrig användning av taxeringsuppgifter Användning av taxeringsvärde och andra uppgifter från fastighets- taxeringen som inte är författningsreglerad sker främst inom olika kommersiella verksamheter men även för samhällsplanering. Om- råden som fastighetsvärdering, kreditgivning, försäljning av fastig- 2 anvisningar 1958 2:1, rekommendationer RSV S 1999:43. heter, framtagande av statistik och försäkringsverksamhet berörs därvid. Taxeringsvärdet och andra taxeringsuppgifter används således av många olika aktörer, t.ex. banker, bostadskreditinstitut, försäk- ringsbolag, kreditupplysningsföretag, värderingsföretag, mäklare och kommunala förvaltningar. Användningen av taxeringsuppgifter ser olika ut för dessa verksam- heter, men för flertalet gäller att egenskapsuppgifter (värdefaktorer), t.ex. ålder, standard och hustyp, som redovisas tillsammans med taxeringsvärdet ofta är minst lika betydelsefulla som själva taxe- ringsvärdet för användarna.3 Vidare används taxeringsvärdet sällan utan någon komplettering eller korrigering, bland annat för att kompensera för bristande aktualitet. Ofta är taxeringsvärdet en av flera uppgifter i ett beslutsunderlag. Enligt direktivet (dir. 2011:13, s. 12) ska utredaren kartlägga förslagens påverkan på de verksamheter och processer som använder data från fastighetstaxeringssystemet samt de samhälls- ekonomiska konsekvenserna av denna påverkan. Nedan följer en redogörelse för dessa verksamheter och processer, se även bilaga 2. Konsekvenserna av utredningens förslag redovisas i avsnitt 7.2. 2.2.1Statistiska undersökningar och informationsförsörjning Uppgifter som härrör från fastighetstaxeringsregistret används för olika statistiska undersökningar (11 kap. 4 § FTF). Bl.a. SCB, och använder fastighetstaxerings- registret som underlag för urvalsundersökningar. () producerar både regelbundet åter- kommande statistikprodukter och statistik på uppdrag av olika aktörer. (FTR) levereras till SCB som sedan kan göra sammanställningar, bearbetningar och samkörningar med andra register. SCB gör specialbearbetningar av uppgifter från FTR åt framförallt kommuner, företag, organisationer, statliga myndigheter, , universitet, m.fl. där syftet är att beskriva olika företeelser i samhället som inte framgår av den officiella statistiken. 3 Statskontoret, Användningen av taxeringsvärden för fastigheter, 1993:26. Uppgifter från FTR används också för årliga uppdateringar av befintliga databaser och som datakälla inom olika forskningsområden. Taxeringsvärden används av ett antal samhällsviktiga indikatorer såsom bruttonationalprodukt (BNP), konsumentprisindex (KPI) och statistiken om hushållens ekonomi (HEK). För dessa indikatorer är det viktigt att kunna uppskatta värdet på fastighetsbestånd, både på aggregerad nivå och på mikronivå. För att ta fram fastighetsprisstatistik använder sig SCB av den så kallade köpeskillingskoefficienten, K/T-talet, som är kvoten mellan köpeskillingen och taxeringsvärdet på en fastighet. Genom att jäm- föra K/T-talen kan skattningar av prisutvecklingen räknas fram, t.ex. för en kommun. Vidare används fastighetstaxerings- uppgifter för att ta fram statistikprodukter avseende markanvänd- nings- och miljöstatistik (avlopp), energiundersökningar av bostäder, FASIT-modellen (statistiska analyser) och förmögenhetsstatistik. Inom EU kommer medlemsstaternas skyldighet att ta fram och överföra statistik till sannolikt att öka genom ett förslag till en ny rådsförordning om det europeiska national- och regional- räkenskapssystemet i EU.4 Förslaget har behandlats i rådets arbets- grupp för statistik och beslut kan förväntas . En viktig del av denna information är förmögenhetsvärden, som har baserats på uppgifterna i FTR. är statistikansvarig myndighet för den officiella statistiken på jordbruksområdet samt inom vattenbruk. Verket an- vänder taxeringsuppgifter i två statistiska undersökningar, dels den jordbruksekonomiska undersökningen (JEU), dels i markprisstati- stiken. I den jordbruksekonomiska undersökningen används upp- gifterna för att räkna fram ett marknadsvärde på fastigheten samt för att fördela detta och vissa andra kostnader mellan jordbruk och skogsbruk. Inom ramen för markprisstatistiken tar fram statistik över arrendepriser och marknadspriser på jordbruks- mark i , som regelbundet har redovisats . Denna redovisning är en följd av inträde i EU och önske- 4 KOM (2010) 774 Förslag till och rådets förordning om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen. mål från EU:s statistikmyndighet att samtliga medlems- länder ska ta fram detta slag av statistik.5 Markprisstatistiken avser att belysa genomsnittligt marknads- pris per hektar för all jordbruksmark i landet. Uppskattningarna av genomsnittliga marknadspriser på jordbruksmark baseras på de försäljningar/köp av lantbruksenheter eller delar av lantbruksenheter som genomförts under referensåret och där lagfart sökts. Endast köp med en total areal av och en försäljnings- summa under 10 miljoner ingår i bearbetningen. Vid försäljning av lantbruksenheter eller delar av lantbruksenheter kan utöver jord- bruksmark även andra ägoslag eller byggnader ingå. Vid sådana köp används relationen mellan jordbruksmarkens taxeringsvärde och det totala taxeringsvärdet för hela fastigheten för att bestämma jord- bruksmarkens andel av försäljningspriset. Markprisstatistiken används av många aktörer, såsom EU:s insti- tutioner, Landsbygdsdepartementet och verket självt, men även av externa användare för olika marknadsbedömningar, kalkyler, prog- noser och utredningar. levererar medlemsstaterna denna typ av statistik till EU baserat på ett s.k. gentlemens agree- ment, men Europeiska kommissionen har föreslagit att uppgiftsläm- nandet bör regleras i en föreskrift då behovet och betydelsen av prisstatistiken ökar alltmer. använder liksom taxeringsvärden för att fördela värdet mellan olika ägoslag i syfte att ta fram pris- statistik för produktiv skogsmark. I övrigt används uppgifter från fastighetstaxeringen för att ta fram statistik om skogsägare. Lantmäteriet har till uppgift att samla in, lagra och leverera geodata (geografisk information och fastighetsinformation). Försäljning sker främst genom återförsäljare som också vidareförädlar delar av Lantmäteriets grunddataprodukter, men även via geodatasamverkan och PSI-direktiv (Public Sector Information) till myndigheter och 5 Officiella Statistik, Statistiska meddelanden, Jordbruksmarkens användning 2011, JO 10 , s. 15–16. De system och produkter som försörjs med data från fastighetstaxeringssystemet är online, Fastig- hetsavisering, Fastighetsuttag, Fastighetsprisavisering och Fastighets- prisuttag. och innehåller flera olika informationsslag, bl.a. fastighetstaxeringsinformation. Det finns ett stort antal fastighetsvärderare som ägnar sig åt fastig- hetsanalys och värdering av olika fastighetsobjekt. Värderings- kompetens finns hos renodlade värderingsföretag men också hos t.ex. mäklarfirmor, analytiker hos fondkommissionärer, kreditgivare och revisionsbyråer. ASPECT6 startade sin verksamhet 2009 och är en sammanslag- ning av Samfundet för Fastighetsekonomi (SFF), () samt International Property Professionals (IREP). ASPECT företräder cirka 2 000 medlemmar i hela landet. En av de åtta sektionerna inom ASPECT avser fastighetsvärdering (SFF), vilken bl.a. auktoriserar fastighetsvärderare i . Aukto- risationen har funnits och kan vara generell, dvs. täcka alla fastighetstyper, eller avse endast avgränsade fastig- hetstyper. Auktoriserade fastighetsvärderare är skyldiga att vid all sin värderingsverksamhet iaktta god värderarsed. Vid fastighetsvärdering är ortsprismetoden den enda praktiskt tillämpliga metoden för att ta fram marknadsvärdet för ett småhus. För att normera jämförelseobjekten vid värderingen används normalt köpeskillingskoefficienten K/T, köpeskilling genom taxeringsvärde, men även i vissa fall kronor per kvadratmeter boarea (kr/m2). För att snäva in och få ett jämförelsematerial som bättre liknar värde- ringsobjektet används ofta de fastighetsanknutna egenskapsupp- gifterna som typ av bebyggelse, ålder, storlek och standard. 6 ASPECT, , Property Evaluation and Transactions, Fastighetsbildning bedrivs av Lantmäteriet och de kommunala lant- mäterimyndigheterna. Totalt finns det cirka 900 förrättningslant- mätare som arbetar med fastighetsbildning i . När fastighetsbildning eller lantmäteriförrättning genomförs leder det ofta till värdeförändringar. I många situationer måste förrätt- ningslantmätaren dessutom göra egna värdebedömningar. De vär- derings- och ersättningssituationer där förrättningslantmätaren bl.a. behöver tillgång till data från fastighetstaxeringarna är värdering i samband med båtnadsprövningar7 vid tvångsvisa fastighetsregle- ringar och anläggningsförrättningar enligt 5 kap. 4 § fastighetsbild- ningslagen (1970:988) (FBL) och 6 § anläggningslagen (1973:1149), värdering och prövning av väsentlig minskning av graderingsvärde (5 kap. 8 och 9 §§ FBL och 11 kap. 4 § FBL), värdering i samband med panträttsprövning enligt 5 kap. 18 § FBL och värdering för bestämmande av ersättning enligt 5 kap. 10–12 §§ FBL. Även vid andra typer av förrättningar där mark tas i anspråk, t.ex. lednings- rätt och expropriation, kräver värdering vid bestämmande av intrångs- ersättning (jfr 4 kap. expropriationslagen (1972:719)). I de sammanhang förrättningslantmätaren behöver kännedom om marknadsvärdenivån för tomtmark, jordbruksmark, skogsmark eller annat ägoslag används ofta riktvärdekartorna från fastighets- taxeringen. Riktvärdeangivelserna har bestämts på en ur lägeshän- seende tillräckligt noggrann detaljeringsnivå och kan användas som underlag för att snabbt kunna göra skattningar av marknadsvärde- nivån ända ned på fastighetsnivå. Om förrättningslantmätaren behöver bestämma ersättningen vid ianspråktagande av hel eller del av fastighet görs i regel en nog- grann och mer omfattande värdering. Här används normalt tillämp- lig värderingsmetod, exempelvis ortsprismetoden där taxerings- värden, typkoder, egenskapsuppgifter om mark och byggnader an- vänds tillsammans med de överlåtelser som skett inom orten. Upp- gifterna som emanerar från fastighetstaxeringen innebär att det snabbt går att göra ett urval av köp och att det sedan går lätt att sortera fram det ortsprismaterial som är mest jämförbart med värderings- objektet. Att ta fram prisutvecklingsserier och faktorer för att kunna anpassa jämförelseobjektens prisnivå till värdetidpunkten under- lättas av att taxeringsvärden kan användas som normeringsmått. 7 Värdering av nyttan, 3 kap. FBL. Tomträtt, se 13 kap. JB, är en nyttjanderätt till fastighet som endast får upplåtas i en fastighet som tillhör staten, en kommun eller som i övrigt är i allmän ägo. I praktiken är det i stort sett endast kom- muner som tillämpar denna nyttjanderättsform. Tomträtt upplåts och kan endast sägas upp av fastighetsägaren under vissa villkor och vid utgången av vissa längre tidsperioder (tidigast efter upplåtelsetillfället om upplåtelsen avser bostadsändamål). Tomträttshavaren betraktas som ägare till fastigheten vid fastighets- taxeringen (1 kap. 5 § FTL). Detta innebär att både markvärde och eventuellt byggnadsvärde påförs denne. Tomträttshavaren betalar en årlig avgift (tomträttsavgäld) till fastighetsägaren. Enligt 42 kap. 27 § IL behandlas avgälden som en ränteutgift, vilken är avdragsgill under inkomst av kapital. Avgäld ska utgå med oförändrat belopp (avgäldsperiod) , om inte har avtalats. I förarbetena till tomträttsreglerna uttalas att avgälden bör mot- svara en skälig ränta på det uppskattade markvärdet. Mot denna bak- grund har man i domstolspraxis vid omprövning av avgäld bestämt den nya avgälden med ledning av ett avgäldsunderlag, i princip motsvarande markvärdet, och en avgäldsränta. Vid bedömningen av markvärdet är marktaxeringsvärdet en betydelsefull jämförelsepost. Avgäldsräntan har normalt bestämts utifrån den uppskattade lång- siktiga realräntan på den allmänna kapitalmarknaden, med ett ränte- tillägg för det förhållandet att avgälden utgår med oförändrat belopp . Det kan emellertid konstateras att många kom- muner, med domstolspraxis som utgångspunkt, har utvecklat egna modeller för beräkning av tomträttsavgäld. Dessa baseras i stor ut- sträckning på marktaxeringsvärdet. Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att bl.a. före- slå enklare regler för hur tomträttsavgäld ska bestämmas (kommitté- direktiv 2011:60, Tomträtts- och arrendeutredningen, Ju 2011:08). Uppdraget ska i fråga om tomträttsavgäld redovisas i ett delbetänk- ande . Försäkringsbranschen har redovisat att uppgifterna i FTR är en viktig informationskälla för försäkringsföretagen vid prissättning av villa- och fritidshusförsäkringar. Det finns flera fördelar, såväl för konsumenten som för försäkringsföretagen, med att uppgifter hämtas automatiskt ur registret. Vid prisjämförelser på internet beträffande försäkringsföretagens behöver konsumenten endast uppge aktuell fastighetsbeteckning samt svara på ett fåtal kompletterande frågor, medan övriga uppgifter för att beräkna premien hämtas ur fastighetsregistret. Även vid själva tecknandet av försäkring kan merparten av de uppgifter försäkringsföretagen behöver hämtas automatiserat från registret. Risken minskar härvid för att kunden lämnar felaktiga uppgifter som kan påverka rätten till ersättning vid ett eventuellt framtida skadefall. För beräkningen av förändrad premie vid den årliga förnyelsen av bostadsförsäkringen görs kontroller mot den senaste fastighetstaxeringen avseende förändringar av fastigheten. har gjort en genomgång av de större bankernas användning av taxeringsuppgifter. Det kan konstateras att informationen kommer bankerna tillhanda på olika sätt och att bankerna använder sig av uppgifterna på olika sätt. Fyra huvud- områden kan dock nämnas: Direkt värdering avser värdering av en fastighet i samband med kreditprövning. Prövningen ligger till grund för bankens risk- bedömning i affären vilket leder till prissättning av den risk banken tar. Värderingen är kopplad till såväl interna som externa regler för belåningsgrader. Indirekt värdering kan ses som den information som externa värderare tar in för sin värdering som banken sedan köper. Det kan vara frågan om ekonomisk uppföljning och uppföljning av riskexponering. Strukturering av låneportföljen avser främst olika former av upp- följning. Operativ strukturering avser främst olika former av prissättning, marknadsföring och liknande som kan ha betydelse för bankens affärsmässiga intjäning inom segmentet. Behovet av taxeringsinformation avser även lantbruk. I 3 kap. 3 § punkten 2 i lagen (2003:1223) om säkerställda obligationer finns det möjlighet för utgivare av dessa obligationer att i säkerhets- poolen ha lån mot säkerhet i fast egendom som är avsedd för jord- bruksändamål. Emittenterna av dessa obligationer (de fyra stora bankerna, och ) måste kunna identifiera dessa lån på samma sätt som sker för att identifiera lån mot säker- het i fastigheter med bostadshus. Olika delar av taxeringsinforma- tionen behövs för detta. Sammanfattningsvis används taxeringsinformationen inom bank- sektorn avseende en stor mängd transaktioner vilka är viktiga för många individer och som avser omfattande belopp. I utredning om risker på den svenska bostads- marknaden () drogs slutsatsen att mikrodata avseende hus- hållens tillgångar och skulder är en förutsättning för god och syste- matisk analys av bostadsmarknaden. Bristen på mikrodata med information om låntagare i svenska banker utgör ett allvarligt hinder för analys av den finansiella stabiliteten, då inte kan be- döma dels nuvarande betalningsförmåga för olika grupper av lån- tagare, dels hur betalningsförmågan kan komma att påverkas givet olika makroekonomiska scenarier. Utredningens förslag till förbätt- ringar avsåg dels en mikrodatabas med uppgifter om hushållens tillgångar och skulder, dels statistik avseende fastighetssektorn. Som en följd därav tillsatte en utredning om upp- rättande av en finansiell mikrodatabas med detaljerade uppgifter om hushålls och företags inkomster, skulder och tillgångar, där bl.a. fastighetstaxeringsvärden är en viktig variabel. Uppgifterna i FTR utgör grund för beräkningar av fysiska och juridiska personers reala tillgångar. Utredningens slutsatser har redovisats i två rapporter8, vari man föreslår en uppbyggnad av en mikrodatabas i fyra etapper för analyser av finansiell stabilitet och penningpolitik. I databasen ska ca 25 uppgiftskategorier från FTR ingå, bl.a. uppgift om taxerings- värde, area, köpeskilling och fastighetstyp. SCB bör enligt utred- ningen ges i uppdrag av att utveckla och inrätta data- basen, vilken anses bli ett värdefullt verktyg i och arbete. kommer att fatta beslut om det fortsatta projektet . Taxeringsvärdet används inom redovisningen, bl.a. som fördelnings- nyckel vid framräkning av avskrivningsunderlag. I Bokförings- nämndens för årsredovisning9 utgör ett sjunkande taxeringsvärde en indikator på eventuellt nedskrivningsbehov. Taxeringsvärdet används även som tak vid uppskrivningar. Vidare kan taxeringsvärdena i fastighetsförteckningen anges som en upplys- ning till läsaren. För en snabb uppskattning av marknadsvärdena används ibland taxeringsvärdena multiplicerade med faktorn 1,33. Enligt uppgift från används taxeringsvärdet inom skogsindustrin för upprättande av underlag för bokföring och kon- cernredovisning samt för inkomst- och mervärdesskattefrågor för- anledda av fastighetsförvärv och fastighetsöverlåtelser. Taxerings- värdet används också som underlag för att fullgöra de krav som ställs genom EU-gemensamma redovisningsregler, IFRS-reglerna10, vilka främst avser värdering i balansräkningar av skogsfastigheters biologiska tillgångar (IAS 41). Taxeringsvärdet används här som en fördelningsnyckel för fördelningen av IAS-värdena på fastighets- innehavets olika delar.11 8Riksbankens mikrodatabasutredning, Upprättandet av en finansiell mikrodatabas. Redo- visning av steg 1, . mikrodatabasutredning, Ett samlat förslag på en finansiell mikrodatabas, . 9http:///aktuellt/ny-normgivning.pdf 10International Financial Reporting Standards (IFRS), vedertagen internationell standard för redovisning i börsnoterade företag. 11IAS 41 är en värderingsstandard för jord- och skogsbrukstillgångar, vilken innebär att samtliga jord- och skogsbrukstillgångar ska redovisas till verkligt värde vid varje boksluts- tillfälle. Kommuner och Landsting (SKL) Inom kommunsektorn används taxeringsuppgifter inom en rad skiftande områden. Taxeringsuppgifterna används till stöd för tillämp- ningen av viss lagstiftning, t.ex. vid bedömningen huruvida en fastighet är obebyggd enligt 24 § första stycket 2 lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Uppgifterna används även inom om- rådet tillväxt och samhällsbyggnad, där SKL bl.a. arbetar med fastig- hetsrelaterade frågor ur ett strategiskt perspektiv. SKL samverkar vidare med Lantmäteriet och ett antal andra myndigheter när det gäller geodata, se vidare avsnitt 2.2.1. Vad gäller kommunrelaterad statistik producerar SCB på uppdrag av SKL statistik inom olika områden baserad på uppgifter från FTR. Kommunerna deltar också i redovisningen vad gäller det kalkylerade bostadsbeståndet, en stati- stikprodukt som SCB tar fram med hjälp av FTR. Kommunerna är vidare skyldiga att upprätta en årlig budget- prognos. För att räkna ut kommunernas intäkter från det kommu- nala fastighetsavgiftssystemet krävs bl.a. uppgifter om taxeringsvärde. Slutligen kan nämnas att kommunerna har drygt 50 000 tomt- rätter avsedda för småhus. Vid beräkningen av avgälden för dessa används marktaxeringsvärdet, se vidare avsnitt 2.2.3. Betänkandet SOU 2011:39 Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommunala utjämningen12 behandlar bl.a. frågan om kostnads- utjämning för strukturella lönekostnadsskillnader mellan kommun- erna (avsnitt 5.14.3). Kommittén har i sitt arbete prövat alternativa variabler för att om möjligt höja förklaringsgraden. För att bättre förklara skillnaderna mellan kommunernas standardiserade löner föreslås i betänkandet att man frångår dagens variabler och ersätter dem med taxeringsvärdet på småhus, andel förvärvsarbetande i kom- munen som inte är anställda i kommun- eller landstingssektorn samt länets genomsnittliga bostadsrättspriser. 12 (Fi 2008:07). 2.3Statistiskt underlag avseende fastighetstaxering och fastighetsbeskattning