sou · H0B315 · 2012-03-30 00:00:00 — På så sätt kan miljön påverkas inte enbart i utan även i övriga . behöver även förhålla sig till inom vilka områden anser det vara motiverat att gå före genom mer ambitiös miljöpolitik än den som finns inom EU och vilka konsekvenser detta kan förväntas få. 1.4.6Miljöpolitikens styrning i lager på lager Svensk miljöpolitik kan sägas styras genom lager på lager. Internationella överenskommelser, europeiska förordningar och direktiv och flera olika svenska lagstiftningar styr miljöpolitiken utöver miljömålssystemet. Det behövs en tydlighet och transparens så att de olika nivåerna inte riskerar att bli motstridiga. 2 Bakgrund om marken i Av totala areal om utgjordes av skogsmark.1 utgjorde av produktiv skogsmark vilket är skogsmark som kan producera minst en skogskubikmeter per hektar och år. Av skogsmarken betecknades som s.k. gammal skog.2 Den övriga marken fördelades på Jordbruksmark, Bebyggd mark, Myr, Vatten, Naturligt gräsbevuxen mark, och Markens fördelning på de olika kategorierna framgår av tabell 1.3 Källa: SCB, Markanvändningen i (2008). 1.Av detta var och betesmark. 2.Avser ej trädbeväxt myr. Trädbeväxt myr redovisas som skogsmark. 3.Avser vattendrag som är eller bredare samt sjöar större än några 10-tal kvadratmeter. 4.Avser hedmark, gräshed, örtäng samt busksnår. 5.Avser områden där ytan saknar eller har sparsam högre vegetation. 6.Avser s.k. impediment4 av olika slag, vissa våtmarker, fjällbarrskog, kraftledningsgator, små sjöar och vattendrag m.m. 1SLU Skogsdata 2011. 2Med gammal skog avses skog som är äldre än 120 eller (beroende på växtregion). 3Alla uppgifter i avsnittet är, om inte annat anges, hämtat från SCB (2008), Markanvändningen i . 4Impediment är mark som är olämplig för skogs- eller jordbruk, t.ex. berghällar, kärr, fjäll. Bakgrund om marken i 2.1.2Mer skogsmark och bebyggd mark och mindre jordbruksmark har det skett en förskjutning i markanvändningen från åker- och betesmark till skogsmark och bebyggd mark. har arealen skog uppskattningsvis ökat netto med cirka 600 000–800 000 hektar.5 Skogsmarksarealen har ökat bl.a. genom skogsplantering på , mossar och torvmarker. har en viss andel av skogsmarken ställts om till annan markanvändning p.g.a. tätortsexpansion, byggande av fritidshus, vägar och kraftledningar. har åkermarksarealen minskat med omkring en fjärdedel. Merparten av arealen har blivit skogsmark. var dock större delen av nedläggningen av jordbruksmark orsakad av tätortsexpansion. 2.1.3Vilka äger marken? ägdes cirka hälften eller av marken i av enskilda personer och av aktiebolag.6 Staten ägde medan resterande del () ägdes av kommuner, kyrkan, dödsbon och övriga. Av skogsmarken ägdes av enskilda personer och av aktiebolag. Resterande delar ägdes av staten, kommuner, landsting och okända. Jordbruksmarken ägdes till av privatpersoner. Resten av jordbruksmarken ägdes av staten, kommuner och kyrkan.7 Skydd av områden är en framträdande del av den svenska naturvårdspolitiken. Områden kan även skyddas för att bevara kulturmiljövärden. I finns flera olika formella instrument för att skydda områden med stöd i bl.a. (1998:808).8 De formella skyddsformerna kompletteras med frivilliga åtaganden i sam- 5Jämförelse över tiden försvåras dock bl.a. av att definitionen av skogsmark har ändrats något. Se SCB (2008), Markanvändningen i . 6Det statligt ägda innehav var , vilket utgör cirka 9procent av den totala arealen i . 7SCB (2008), Markanvändningen i . 8I används begreppet områdesskydd för att beteckna skyddsformer som har stöd i balken. Bakgrund om marken i hället, exempelvis av skogsnäringen. Lantbrukare som sköter värdefulla kulturmarker som t.ex. ängar och hagar får också ekonomiskt stöd via EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Här beskrivs översiktligt de vanligaste instrumenten för att skydda områden i och tillgänglig statistik över skyddets omfattning sammanfattas.9 Beslut om att inrätta nationalparker fattas av riksdag på mark som ägs av staten. Syftet med en nationalpark är att bevara ett större sammanhängande område av viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd eller i väsentligt oförändrat skick.10 Naturreservat är den till ytan dominerande formen för skydd av natur. Länsstyrelserna och kommunerna bildar naturreservat med stöd av . Naturreservat bildas med utgångspunkt i värdefulla naturmiljöer, livsmiljöer för skyddsvärda arter eller i särskilt stora värden för friluftslivet. 2.2.3Andra former av skydd Det finns ett antal skyddsinstrument som kan inrättas med stöd av eller på annat sätt. Biotopskyddsområden syftar till att skydda livsmiljöer som har stor betydelse för växt- och djurarter och påträffas som små spridda öar i ett mer alldagligt landskap. Naturvårdsavtal är civilrättsliga avtal som syftar till att bevara och utveckla områden med höga naturvärden. Avtalstiden kan variera . Markägaren får viss ekonomisk ersättning för de begränsningar i brukandet som avtalet medför eller för kostnader för eventuell skötsel. 9Sammanställningen bygger på uppgifter på , och hemsidor. 10Enligt () kriterier, som följer, ska nationalparker dels utgöra relativt stora, helst representativa, områden dels omfatta ett eller flera ekosystem som ej ändrats väsentligt av mänsklig påverkan och dels vara öppna för besökare – på vissa villkor. webbplats: /lang/nationalpark Bakgrund om marken i skrivas in i fastighetsregistret. Genom inskrivning anses avtalet känt för en ny ägare och gäller mot denne. Om det behövs ett särskilt skydd för en djur- eller växtart kan eller kommunen meddela föreskrifter som bl.a. inskränker rätten till jakt och fiske inom ett område genom att inrätta s.k. djur- och växtskyddsområden. Särpräglade naturföremål som träd, flyttblock eller liknande kan skyddas som naturminne. Strandskyddet innebär förbud att bebygga eller försämra tillgängligheten i strandzoner. Skyddet syftar förutom att långsiktigt trygga allmänhetens tillgång till strandområden även till att bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vatten. Områden som är av nationell betydelse för exempelvis naturvården, kulturmiljövården eller friluftslivet, energiproduktion, vattenförsörjning pekas ut som områden av riksintresse.11 Natura 2000 är ett EU-gemensamt nätverk av skyddade områden som väljs ut med stöd av art- och habitatdirektivet samt fågeldirektivet. av dessa områden omfattas även av andra skyddsformer som nationalparker, naturreservat eller biotopskyddsområden. Den gemensamma europeiska jordbrukspolitiken ger genom Landsbygdsprogrammet ekonomisk ersättning till markägaren för att bevara kulturhistoriskt värdefulla jordbruksmiljöer och för att bevara biologiskt rika småbiotoper och livsmiljöer i jordbrukslandskapet. Skogsvårdslagen (1979:429) förbjuder avverkning, skogsvårdsåtgärder och gödsling på skogliga impediment12 som är större än . Förbudet mot avverkning gäller dock inte för avverkning vid ändrad markanvändning. Skogsvårdslagen ger även visst skydd för renbetesland och för ädellövskogar.13 11Bestämmelserna om riksintressen är främst av betydelse vid förändrad markanvändning, t.ex. då skogsmark ersätts av tätortsbebyggelse. 12Skogliga impediment är enligt Skogsvårdslagen mark som bär skog, men som inte kan producera minst en kubikmeter virke per hektar . 13Skogsvårdslagen 13 a § Åtgärder på skogliga impediment: Avverkning, skogsvårdsåtgärder och gödsling får inte ske på skogliga impediment som är större än . Enstaka träd får dock avverkas om det inte förändrar naturmiljöns karaktär. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ytterligare undantag från förbudet i första stycket. Lag (2010:930). Bakgrund om marken i Kulturmiljövärden skyddas särskilt genom kulturminneslagen (1988:950). Vissa områden omfattas av skydd för landskapsbilden enligt den gamla naturvårdslagen.14 2.2.4Frivilliga avsättningar inom skogsbruket En frivillig avsättning är ett område som markägaren frivilligt och utan ekonomisk ersättning undantar från vanlig skogsproduktion. Den kan rymma höga naturvärden, kulturmiljövärden eller områden med betydelse för rekreation och friluftsliv. Frivilliga avsättningar görs vanligen inom ramen för miljöcertifieringen av skogsbruket.15 har arealen skyddade naturområden ökat kraftigt.16 omfattar nationalparker och naturreservat en landareal av , vilket motsvarar av landareal. I dessa områden finns skyddad produktiv skogsmark, varav nedanför det fjällnära området. Dessutom finns totalt som skyddas som biotopskyddsområden eller i form av naturvårdsavtal, varav knappt 47 000 på produktiv skogsmark. av den totala arealen nationalparker och naturreservat ligger i , och . Inom dessa län ligger merparten av områdena i fjällen eller längs kanten av fjällkedjan. I siffrorna för nationalparker och naturreservat ingår inte Natura 2000-områden som inte är skyddade i nationalpark eller natur- Förordning 2010:956, 18 § Förbudet i 13 a § skogsvårdslagen (1979:429) mot avverkning på vissa skogliga impediment gäller inte för avverkning vid ändrad markanvändning. får i enskilda fall medge undantag från 13 a § skogsvårdslagen om det finns särskilda skäl. Förordning (2010:956). 14Även om begreppet inte finns i den nu gällande gäller bestämmelserna fortfarande i de berörda områdena. 15Det finns i huvudsak två certifieringsstandarder, FSC och PEFC. Många skogsägare är dubbelcertifierade. Eftersom certifieringen är en frivillig överenskommelse mellan marknadens parter, har ingen del i kontroll eller kravstandarder. 16Beskrivningen av skyddets omfattning bygger på: SCB (2008), Markanvändningen i och (2010), Skogsstatistisk årsbok 2011. Bakgrund om marken i reservat, vilka utgör ytterligare av landareal.17 Utöver dessa formella skyddsformer tillkommer andra skyddsformer och bevarandeåtgärder och frivilliga insatser, exempelvis frivilliga avsättningar inom skogsbruket. Därutöver kommer skogliga impediment där det enligt skogsvårdslagen normalt är förbjudet att genomföra avverkningar m.m. enligt skogsvårdslagen. Enligt utgjorde de frivilliga avsättningarna –2006.18 De skogliga impedimenten som ligger utanför formellt skyddade områden utgjorde cirka 4,5 miljoner hektar.19 2.2.6Det svenska skyddet i ett internationellt perspektiv Det svenska skyddet av landområden har en tyngdpunkt på vad som inom Konventionen om biologisk mångfald (och ursprungligen utifrån IUCN) kategoriseras som strikta naturreservat, antingen i form av s.k. vildmark eller i form av nationalparker.20 Det har gett ett fokus på icke-brukande och icke-skötsel inom skyddade områden i . I länder som exempelvis – med skyddade områden – och – med skyddade områden – har man en mer diversifierad uppsättning av former för skydd. Skyddsformerna ger i många fall möjlighet för mer brukande i de skyddade områdena. I exempelvis – med skyddade områden – och i – med skyddade områden – utgörs en stor del av den skyddade landytan av övergripande skydd som tillåter en hög grad av 172010 uppgick arealen Natura 2000 områden till omkring 5 400 tusen hektar fördelat på omkring 4 100 områden. av arealen har även ett formellt skydd i form av nationalpark, naturreservat, naturvårdsområde eller biotopskydd. (årsredovisning 2010). 18Skogsstyrelsen, 2008, Skogsbrukets frivilliga avsättningar, Meddelande 3. 19Se webbplats: och-skydd/Tabeller--figurer/ 20Inom Konventionen för biologisk mångfald definieras skyddade naturområden som a geographically defined area which is designated or regulated and managed to achieve specific conservation objectives. Inom denna konvention, såväl som inom , används IUCN:s kategorisering för att beskriva skydd av landområden. Här återfinns sex typer av skydd: strict nature reserves (Ia), wilderness areas (Ib), national parks (II), natural monuments (III), habitat/species management areas (IV), protected landscapes/seascapes (V), managed resource protected areas (VI). Det formella svenska skyddet av naturområden kan huvudsakligen kategoriseras under IUCN:s kategori I. Bakgrund om marken i brukande.21 Skillnaderna mellan länderna i formerna för skydd av landområden gör att jämförelser mellan länderna enbart baserade på procentsatser är svåra att göra. 21 Uppgifter i stycket är hämtade från webbsida: se flik 3B i tabellen. Här sammanställs statistik över ländernas skyddade områden, där varje lands skyddade områden sorteras in i IUCN:s sex olika kategorier av skydd. 3Styrningen av miljöpolitik och markanvändning I detta kapitel ges en kortfattad beskrivning av styrningen när det gäller svensk miljöpolitik och markanvändning. 3.1Vårt globala ansvar – internationella samarbeten De miljöutmaningar vi står inför är i stor utsträckning globala. Arbetet för att nå miljökvalitetsmålen förutsätter en ambitiös miljöpolitik såväl i , som inom EU och i internationella sammanhang. Det är ofta en kombination av åtgärder på olika nivåer som krävs för att nå målen. Åtgärder nationellt, på EU-nivå och internationellt kan samverka på ett dynamiskt sätt som förbättrar möjligheterna att nå målet. bör verka för dessa frågor inom EU och internationellt. Mycket av agerande i internationella sammanhang sker inom ramen för medlemskapet i EU. Miljöpolitiken och markanvändningen i påverkas därutöver direkt eller indirekt av flera internationella konventioner och samarbeten. De två kanske viktigaste är och Konventionen om biologisk mångfald, som beskrivs närmare nedan. Utöver dessa kan nämnas: Ramsarkonventionen om skydd av våtmarker: syftar till bevarandet och hållbart nyttjande av våtmarker. Bonnkonventionen om skydd av flyttande vilda djur: ställer krav på ett strikt skydd för de mest hotade arterna. om skydd av vilda djur och växter: syftar till att skydda hotade djur och växter och deras livsmiljöer. Styrningen av miljöpolitik och markanvändning om klimatförändring innehåller åtgärder för att förhindra klimatförändring.1 Under konventionen finns ett juridiskt bindande protokoll, Kyotoprotokollet, som sätter bindande mål för klimatgasutsläppsminskningar för 37 i-länder och EU. Kraven på utsläppsminskningar kan påverka utformningen av en långsiktigt hållbar markanvändning, t.ex. genom en övergång från fossilt bränsle till biobränsle. Markanvändning behandlas direkt inom ramen för klimatkonventionen genom LULUCF (Land Use, Land Use Change and Forestry) och genom REDD (Reducing Emissions from Deforestation). LULUCF handlar om kolinbindning eller -utsläpp som följd av ändrad markanvändning och om kolförrådet i marken och biosfären. Enligt Kyotoprotokollet kan parterna bl.a. tillgodoräkna sig minskade utsläpp av växthusgaser genom skogsplantering. REDD riktar sig till utvecklingsländer och syftar till att minska avverkning och degradering av skog och erbjuder ekonomiska incitament för detta. 3.1.2Konventionen om biologisk mångfald FN:s konvention om biologisk mångfald (Convention on Biological Diversity, CBD) har tre övergripande syften2: bevarande av biologisk mångfald, hållbart nyttjande av dess beståndsdelar och rättvis fördelning av nyttan som uppstår vid utnyttjande av genetiska resurser. Under konventionen finns två rättsligt bindande protokoll, Cartagenaprotokollet om biosäkerhet3, och Nagoyaprotokollet om tillträde till genetiska resurser och rättvis fördelning av den nytta som uppkommer då sådana resurser används.4 1United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC). Hela konventionstexten finns i SÖ 1993:13. 2Hela konventionstexten finns i SÖ 1993:77. 3Cartagenaprotokollet har resulterat i europeisk lagstiftning som reglerar bl.a. hur genetiskt modifierade organismer får användas i landskapet. 4Nagoyaprotokollet har ännu inte har trätt i kraft. Styrningen av miljöpolitik och markanvändning Vid det 10:e partsmötet till konventionen om biologisk mångfald i beslutades bl.a. om en ny strategisk plan för perioden –2020. Planen innehåller en vision om biologisk mångfald till 2050 och en övergripande målsättning om åtgärder för att hejda den globala förlusten av biologisk mångfald så att ekosystemen ska vara resilienta och producera nödvändiga ekosystemtjänster till 2020. Planen innehåller även 20 delmål vilka organiserats under fem strategiska mål. En fullständig redovisning av den strategiska planen återfinns i bilaga 3. De fem grupperna av strategiska mål handlar om att: angripa de underliggande orsakerna till förlusten av biologisk mångfald genom att sprida kunskaper, värderingar och skapa rätt styrnings- och planeringsverktyg i samhället, reducera de faktorer som leder till att den biologiska mångfalden minskar och att verka för en hållbar användning av olika naturresurser, förbättra den biologiska mångfalden genom att säkerställa ekosystem, arter och genetisk variation bl.a. genom att skydda landområden, öka nyttan av biologisk mångfald och ekosystemtjänsterna bl.a. genom bevarande och restaurering av ekosystem och förbättra implementeringen av planen bl.a. genom ett brett deltagande. Miljömålsberedningen har i sitt tidigare delbetänkande Etappmål i miljömålssystemet (SOU 2011:34) lämnat förslag till fem etappmål som berör olika delar av Nagoya-överenskommelsen: Etappmål om ekosystemtjänster och resiliens Etappmål om hotade arter och naturtyper Etappmål om invasiva främmande arter Etappmål om kunskap om genetisk mångfald Etappmål om den biologiska mångfaldens och ekosystemtjänsternas värden Styrningen av miljöpolitik och markanvändning 3.2Samarbete inom EU och Markanvändningen i påverkas i olika hög utsträckning av EU-medlemskapet. Det svenska jordbruket påverkas eftersom vår jordbrukspolitik är en del av EU:s gemensamma jordbrukspolitik (Common Agricultural Policy, CAP). Inom ramen för jordbrukspolitiken finns också det svenska landsbygdsprogrammet som finansieras gemensamt av och EU. Inom programmet lämnas stöd och ersättningar i syfte att främja en hållbar utveckling av landsbygden.5 Det finns även några europeiska strategier, konventioner och EU-direktiv som direkt eller indirekt påverkar markanvändningen i : Art- och habitatdirektivet och Fågeldirektivet utgör tillsammans EU:s naturvårdslagstiftning.6 Lagstiftningen består bl.a. i utpekandet av vissa områden, s.k. Syftet med båda direktiven är att uppnå gynnsam bevarandestatus för de arter och naturtyper som anges i direktiven. Vattendirektivet ska säkerställa en god kemisk och ekologisk status av vårt yt- och grundvatten, det vill säga sjöar, vattendrag och kustvatten. Direktivet kan även förhindra att orörda vattendrag byggs ut med vattenkraft men också ställa krav på restaurering av redan utbyggda vattendrag. Europeisk strategi för biologisk mångfald innehåller bl.a. en vision och ett övergripande mål för biologisk mångfald.7 Den europeiska landskapskonventionen (även känd som Florenskonventionen), ska främja skydd, skötsel och planering av europeiska landskap och organisera det europeiska samarbetet inom landskapsområdet. Ett av konventionens syften är att tydliggöra landskapets roll som en väsentlig beståndsdel i människornas omgivningar.8 6Rådets direktiv /43 EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter och och rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar; ersätter rådets direktiv /409/EEG. 7Miljörådsslutsatser , se även rådsslutsatser . 8http:///t/dg4/cultureheritage/heritage/Landscape/default_en.asp Styrningen av miljöpolitik och markanvändning 3.3Planering och styrning av markanvändning i Den offentliga planeringen och styrningen av markanvändningen i sker genom en mängd planeringsverktyg, lagar och andra styrmedel. Nedan beskrivs de viktigaste. Kommunerna har det huvudsakliga ansvaret för samhällsplaneringen genom det s.k. planmonopolet, som innebär att kommunen bestämmer hur mark ska användas och bebyggas inom kommunen. Kommunerna är dock skyldig att i sin planering beakta ett flertal nationella intressen och regelverk. Kommunernas planering ska ske med hänsyn till bl.a. natur- och kulturvärden, miljö och klimataspekter. Det svenska plansystemet för samhällsplanering grundar sig på (2010:900, PBL). PBL:s tillämpningsområde rör planering av mark, vatten och byggande. Den närmare bestämningen av tillämpningsområdet sker genom lagens förfaranderegler vilka regleras i PBL:s plansystem. Varje kommun ska bl.a. upprätta en Översiktsplan (4 kap. PBL) och en Detaljplan (5 kap. PBL). Översiktsplanen syftar till att ge vägledning och stöd vid beslut om användningen av mark- och vattenområden samt hur den byggda miljön ska utvecklas och bevaras. Detaljplanen, som till skillnad från översiktsplanen är juridiskt bindande, reglerar hur mark- och vattenområden och bebyggelse ska användas. Syftet med detaljplanen är att balansera skyldigheter och rättigheter mellan allmänna och enskilda intressen. Miljöaspekter för olika verksamheter regleras till stor del i (1998:808). I finns bl.a. de allmänna hänsynsreglerna, regler för miljökvalitetsnormer, miljökonsekvensbeskrivningar, naturvård och områden av riksintresse. I finns även bestämmelser om skydd av vissa områden s.k. områdesskydd (se avsnitt 2.2). Flera av de EU-direktiv som har betydelse för naturvården, exempelvis vattendirektivet, art- och habitatdirektivet, samt fågeldirektivet är införda i . Utöver dessa lagar finns det ett antal andra lagar som påverkar markanvändningen på olika sätt, exempelvis: Väglagen (1971:948) och banlagen (1995:1649) styr tillsammans med och den fysiska planeringsprocessen vid anläggning av vägar och järnvägar. Kulturminneslagen (1988:950) anger bestämmelser för skydd av kulturarvet. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser för skydd av Styrningen av miljöpolitik och markanvändning värdefulla byggnader liksom fornlämningar, fornfynd, kyrkliga kulturminnen och vissa kulturföremål. Expropriationslagen (1972:719) anger bestämmelser och regler om ersättning för hur mark kan tas i anspråk i det allmännas intresse som t.ex. för att tillgodose behov av mark för tätbebyggelse eller för att tillgodose allmänna kommunikationsbehov.9 Skogsvårdslagen (1979:429) reglerar skogsbruket. Lagen har två jämställda mål, produktionsmålet och miljömålet. Produktionsmålet innebär att skogen och skogsmarken ska utnyttjas effektivt och ansvarsfullt så att de ger en uthålligt god avkastning. Miljömålet innebär bl.a. att den biologiska mångfalden bevaras och den genetiska variationen säkras. Skogens kulturmiljövärden samt dess estetiska och sociala värden ska även värnas.10 Rennäringslagen (1971:437) reglerar rennäringens villkor. Lagen fastställer bl.a. inom vilka områden renskötsel får bedrivas och innehåller bestämmelser om samebyar. I Minerallagen (1991:45) återfinns bestämmelser om mineralbrytning Lagen om vattenverksamhet (1998:813) innehåller bl.a. regler som berör vattenkraft. I bilaga till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd regleras tillståndsplikten för vindkraftverk. Allemansrätten är allas vår rätt att fritt rör oss i naturen, med hänsyn och varsamhet mot naturen och markägaren. Allemansrätten finns nämnd i regeringsformen (2 kap. 15 §) men det finns ingen lag som närmare reglerar dess innehåll. 9Det finns flera lagar som anger bestämmelser för hur mark får tas i anspråk med tvång, bl.a. väglagen (1971:948), fastighetsbildningslagen (1970:988), ledningsrättslagen (1973:1144), samt . Vid tillämpningen av dessa lagar används expropriationslagens regler om ersättning, se SOU 2007:29. 2007/08:108. 4Utmaningar för en långsiktigt hållbar markanvändning En långsiktigt hållbar markanvändning är avgörande för att vi ska kunna nå många av miljökvalitetsmålen, bl.a. levande skogar, ett rikt växt och djurliv och ett rikt odlingslandskap. Markanvändning är också av stor betydelse för många viktiga samhällsintressen och näringar exempelvis jord- och skogsbruk, infrastruktur och energiproduktion. Hur marken används påverkar även många kulturmiljövärden och har även betydelse för turism, friluftsliv och rekreation. För att åstadkomma en långsiktigt hållbar markanvändning måste därför många olika intressen och anspråk beaktas. Anspråken på marken är stora och sannolikt växande.