sou · H0B317 · 2012-05-02 00:00:00 — 2.om behandling med läkemedel är nödvändig för att avsevärt förbättra patientens psykiska funktionsförmåga eller för att för- hindra att den psykiska funktionsförmågan avsevärt försämras och 3.om patienten före behandlingen med läkemedel har undersökts av en legitimerad läkare. Behandling med läkemedel enligt första stycket får endast ske vid en vårdinrättning. Sådan behandling med läkemedel får också ges vid en vårdinrättning som bedrivs av annan än landsting men som har avtal med ett landsting enligt 3 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller vid en kriminalvårdsanstalt. överläkaren får besluta att patienten ska hämtas till en vårdinrätt- ning. Den myndighet som regeringen bestämmer ska utan dröjsmål underrättas om beslut om behandling med läkemedel mot patien- tens vilja och om beslut om hämtning. 23 § ska på begäran av chefsöverläkaren lämna biträde för att hämta en patient till vårdinrättningen för behandling med läkemedel. En sådan begäran ska ha föregåtts av att personal från hälso- och sjukvården eller kommunens socialtjänst har för- sökt förmå patienten att komma till vårdinrättningen på frivillig väg. Om det är påkallat av ordnings- eller säkerhetsskäl får patien- ten hämtas av polismyndigheten utan att ett sådant föregående försök har skett. 24 § En patient som ges öppen psykiatrisk tvångsvård är, om inte annat föranleds av medicinska eller liknande skäl, skyldig att efter uppmaning lämna urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hår- prov för kontroll av om han eller hon är påverkad av ett medel som avses i 17 § 1 eller 2, om det kan misstänkas att patienten är påverkad av något sådant medel. 25 § Chefsöverläkaren får besluta att en patient som ges öppen psykiatrisk tvångsvård ska kroppsvisiteras när han eller hon inställer sig på en vårdinrättning för närvaro vid en domstolsförhandling eller för undersökning eller behandling. Kroppsvisitation enligt första stycket får endast ske för kontroll av att patienten inte bär med sig egendom som kan skada honom eller henne själv eller någon annan eller vara till men för vården eller ordningen och säkerheten på vårdinrättningen. Medgivande till tvångsåtgärder i vissa fall 26 § får efter en ansökan av chefsöver- läkaren medge 1.att en patient spänns fast i bälte än den högsta tillåtna tid som anges för åtgärden i 10 §, 2.att en patient avskiljs än den högsta tillåtna tid som anges för åtgärden i 13 § eller 3. att en tvångsåtgärd som inte anges i 3 §, ska få vidtas mot en patient. En ansökan enligt första stycket får medges endast om det finns synnerliga skäl för det med hänsyn till patientens vård eller om det utan en sådan åtgärd finns en uppenbar fara för att patienten all- varligt skadar sig själv eller någon annan. 27 § ska bestå av en ordförande och fyra övriga ledamöter. Av de övriga ledamöterna ska minst en företräda patient-, brukar- eller närståendeorganisationer och minst en vara läkare med specialistkompetens i psykiatri. Det får utses ersättare för ledamöterna. Ordföranden och ersättare för ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. Ledamöterna skall utses av regeringen för en bestämd tid, högst . 28 § är beslutför, när ordföranden och minst en ledamot med medicinsk kompetens och minst en företrädare för patient,- brukar- eller närståendeorganisationer är närvarande. Nämnden är beslutför med ordföranden ensam vid 1.en förberedande åtgärd, 2.en rättelse av ett skrivfel och liknande, 3.ett annat beslut som inte innebär något slutligt avgörande av ett ärende, och 4.en prövning av fråga om avvisning eller avskrivning av ett ärende. 29 § Nämnden har rätt att av vårdgivaren för den sjukvårdsinrätt- ning som aktualiseras i nämndens ärende få de uppgifter och det biträde som nämnden begär. Även den myndighet som svarar för tillsyn över vårdinrättningen ska vara skyldig att lämna nämnden de uppgifter som den begär. Särskilda inskränkningar för vissa frihetsberövade. 30 § Den eller de myndigheter regeringen bestämmer får beträf- fande den som är frihetsberövad på det sätt som anges i 1 kap. 7 § 1, 2, 4 eller 5 besluta om särskilda inskränkningar i rätten att 1.ta emot eller skicka försändelser, 2.ta emot besök eller 3. samtala i telefon med utomstående eller på annat sätt stå i förbindelse med utomstående genom elektronisk kommunikation. Beslut om särskilda inskränkningar får fattas endast om det be- hövs från ordnings- eller säkerhetssynpunkt. 31 § Försändelse om avses i 1.3 kap. 6 § häkteslagen (2010:611) från den som är häktad eller anhållen, 2.7 kap. 6 § fängelselagen (2010:610) från den som är intagen 3.19 § andra stycket lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga, ska alltid vidarebefordras utan föregående granskning. 32 § Regeringen får besluta om särskilda inskränkningar för den som är intagen i kriminalvårdsanstalt men som vistas på en vård- inrättning för psykiatrisk tvångsvård när det gäller rätten att ta emot eller skicka försändelser, ta emot besök eller stå i förbindelse med utomstående genom elektronisk kommunikation. Beslut om inskränkningar enligt första stycket får fattas om det behövs med hänsyn till rikets säkerhet eller till risken för att den intagne under vistelse på en vårdinrättning medverkar till terrorist- brott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. 7 kap. Ordning och säkerhet 1 § Vården ska bedrivas så att den uppfyller kraven på god säker- het. Vid sjukvårdsinrättningen ska finnas den personal, de lokaler och den utrustning som behövs för att en god säkerhet ska kunna tillgodoses. Vid sjukvårdsinrättningen ska det också finnas någon som har ansvar för att inrättningen säkerhetsanpassas och säkerhetsklassi- ficeras samt för att säkerheten systematiskt och fortlöpande ut- vecklas och upprätthålls (säkerhetsansvarig). 2 § Vid en sjukvårdsinrättning eller vårdenhet för sluten psykiatrisk sluten tvångsvård som på grund av verksamhetens inriktning har särskilda krav på säkerhet, får vårdgivaren för inrättningen besluta att samtliga som passerar in i lokalen ska kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll), om det är nödvändigt för att upprätthålla säker- Ett beslut om allmän inpasseringskontroll gäller för . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vid vilka sjukvårdsinrättningar eller vårdenheter en sådan kontroll får ske och hur kontrollen när- mare ska utformas. 3 § Vid andra vårdenheter än de som anges i 2 § får chefsöver- läkaren i ett särskilt fall besluta att en patient eller en besökare ska kroppsvisiteras om det är nödvändigt för att säkerheten ska kunna upprätthållas. 4 § Vårdgivaren för en sjukvårdsinrättning får besluta om att allmänt fotograferingsförbud ska gälla vid en vårdinrättning för psykiatrisk tvångsvård, om det är nödvändigt för att upprätthålla ord- ning och säkerhet i verksamheten eller för att skydda en patients personliga integritet. 5 § Vårdgivaren för en sjukvårdsinrättning ska besluta om all- männa besökstider för besök till den som är föremål för sluten psykiatrisk tvångsvård enligt denna lag. Besökstiderna ska bestäm- mas så att de ger tillfredsställande möjligheter till besök utan att inkräkta på vården. 6 § Chefsöverläkaren får beträffande viss eller vissa patienter be- sluta om utvidgade besökstider om det med hänsyn till omständig- heterna är lämpligt att besök tillåts även under andra tider än vad som är bestämt enligt 5 §. 8 kap. Tvångsvårdens upphörande 1 § När det inte längre finns förutsättningar för tvångsvård, ska chefsöverläkaren genast besluta att tvångsvården ska upphöra. Frågan om tvångsvårdens upphörande ska övervägas fortlöpande. 2 § Tvångsvården upphör, om inte en ansökan om medgivande till tvångsvård har kommit in till allmän förvaltningsdomstol inom den tid som anges i 3 kap. 13 § andra stycket eller 4 kap 1 och 2 §§. 3 § Har beträffande någon som vårdas enligt denna lag beslut meddelats om 1.avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen (2005:716), 2.utvisning enligt lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll, 3.utlämning enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott, 4.utlämning enligt lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och , 5.utlämning enligt lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling, 6.utlämning enligt lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell huma- nitär rätt, 7.överlämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med , 8.överlämnande enligt lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, eller 9.utlämning enligt lagen (2006:615) om samarbete med Special- domstolen för , får trots tvångsvården verkställighet av beslutet ske, om det begärs av den myndighet som ska verkställa beslutet och chefsöverläkaren finner att patientens tillstånd tillåter att beslutet verkställs. Tvångsvården upphör i sådant fall när be- slutet har verkställts. I fråga om en patient som är utlänning upphör tvångsvården vid verkställighet av ett beslut om hemsändande som har meddelats med stöd av 23 kap. 2 § utlänningslagen. 4 § Den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att sända hem en patient som är utländsk medborgare och som vårdas enligt denna lag. Ett sådant beslut meddelas på begäran av patienten eller chefsöverläkaren. Har patienten gjort begäran ska chefsöver- läkaren höras i ärendet. Ett beslut om att sända hem patienten får meddelas under för- utsättning att han eller hon tas emot i sitt hemland och kan antas få tillfredsställande vård där. Ett sådant beslut får inte meddelas om 1.det är chefsöverläkaren som har gjort begäran och patienten kan anses ha fast anknytning till på grund av att han eller hon varit bosatt här eller har anhöriga här, 2.någon annan särskild omständighet talar emot det eller 3. patienten påstår att han eller hon är politisk flykting och inte har medgett hemsändandet. 5 § Chefsöverläkaren ska anmäla till åklagaren att tvångsvården ska upphöra, om patienten är föremål för åtgärder enligt lagen (0000:00) om särskilda skyddsåtgärder. 1 § Chefsöverläkaren ska se till att en patient informeras om sin rätt att få en stödperson. Det ska ske så snart patientens tillstånd tillåter det. Informationen ska vara individuellt anpassad. En stödperson ska utses när patienten begär det. En stödperson kan utses också i annat fall, om patienten inte motsätter sig det. 2 § Stödpersonen ska hjälpa patienten i personliga frågor så länge han eller hon ges psykiatrisk tvångsvård och, om han eller hon och stödpersonen samtycker till det, även efter det att tvångsvården har upphört. Stödpersonen har rätt att besöka patienten på vårdinrättningen. Stödpersonen får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon under uppdraget har fått veta om patientens hälsotillstånd eller personliga förhållanden i övrigt. Föreskriften i första stycket om rätt för stödpersonen att be- söka patienten på vårdinrättningen gäller dock bara i den mån det inte möter hinder på grund av inskränkningar i patientens rätt att ta emot besök som har beslutats med stöd av 6 kap. 32 § eller 6 kap. 1 § häkteslagen (2010:611). 3 § Stödpersonen utses av en sådan nämnd som avses i lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet m.m. 4 § Chefsöverläkaren ska anmäla till en sådan nämnd som avses i 3 § när det kan finnas skäl att utse en stödperson. Har en stödperson för patienten inte redan utsetts, ska anmälan alltid göras när 1.chefsöverläkaren ansöker om medgivande till tvångsvård en- ligt 3 kap 13 § eller 4 kap. 1 §, 2.patienten överklagar chefsöverläkarens beslut om psykiatrisk tvångsvård enligt 3 kap. 7 § eller 3. patienten överklagar chefsöverläkarens beslut att avslå en be- gäran om att tvångsvården ska upphöra. I en sådan anmälan ska chefsöverläkaren ange patientens inställ- ning till att få en stödperson. Nämnden ska, om patienten inte har uttryckt en klar uppfattning, kontakta patienten eller vårdpersonal med kännedom om patienten för att få besked om patienten vill ha en stödperson. När tvångsvården av en patient, för vilken stödperson utsetts, har upphört, ska chefsöverläkaren möjligt underrätta nämn- den om detta och om stödpersonens uppdrag fortsätter därefter. 5 § Om det finns särskilda skäl med hänsyn till säkerheten för en stödperson, en god man, en förvaltare eller en kontaktperson, ska chefsöverläkaren lämna ut nödvändiga upplysningar om patienten till dessa personer eller till den nämnd som avses i 3 §. 1 § Patienten får hos allmän förvaltningsdomstol överklaga chefs- överläkarens beslut om 1.psykiatrisk tvångsvård enligt 3 kap. 7 § eller 11 §, 2.övergång från öppen psykiatrisk tvångsvård till sluten psykiatrisk tvångsvård enligt 4 kap. 6 § första stycket, 3.avslag på en begäran om att tvångsvården ska upphöra, 4.meddelande av villkor i samband med öppen psykiatrisk tvångs- vård enligt 3 kap. 8 § andra stycket, 5.avslag på en begäran om permission enligt 5 kap. 7 § första stycket eller meddelande av villkor i samband med en permission, 6.återkallelse av permission enligt 5 kap. 7 § fjärde stycket, 7.inskränkning av rätten till elektroniska kommunikationstjänster enligt 6 kap. 14 §, 8.besöksrestriktioner enligt 6 kap. 16 §, 9.övervakning av försändelser enligt 6 kap. 19 § eller 10.förordnande enligt 6 kap. 21 § andra stycket om förstöring eller försäljning av egendom. Övriga beslut av chefsöverläkaren får inte överklagas. Chefsöverläkaren får inte överklaga allmän förvaltningsdomstols 2 § Ett överklagande enligt 1 § första stycket 1 eller 2 ska anses innefatta även en begäran om att tvångsvården ska upphöra. 3 § När ett beslut av chefsöverläkaren överklagas, ska överklagan- det ges in till allmän förvaltningsdomstol. Har överklagandet getts in till chefsöverläkaren ska han eller hon vidarebefordra överklagandet till allmän förvaltningsdomstol. 4 § Patienten får hos allmän förvaltningsdomstol överklaga ett beslut av . Chefsöverläkaren ska vid ett över- klagande vara den enskildes motpart. 5 § Chefsöverläkaren ska så snart patientens tillstånd medger det upplysa honom eller henne om rätten 1.att enligt 1 § överklaga vissa beslut, 2.att anlita ombud eller biträde och 3.att enligt 11 kap. 11§ få offentligt biträde. 1 § Frågor som ska prövas av en förvaltningsrätt enligt denna lag ska prövas av den förvaltningsrätt inom vars domkrets sjukvårds- inrättningen är belägen. 2 § Allmän förvaltningsdomstol ska så snart en ansökan om med- givande till tvångsvård har kommit in till domstolen pröva om den har kommit in . Har ansökan kommit in , ska dom- stolen skyndsamt underrätta chefsöverläkaren om detta. Domstolen prövar om ett överklagande enligt 10 kap. 1 § har kommit in i rätt tid. Har överklagandet kommit in , ska domstolen avvisa det, om förseningen inte beror på att chefsöver- läkaren har lämnat patienten en felaktig underrättelse om hur man överklagar. Överklagandet ska inte avvisas, om det har kommit in till chefsöverläkaren innan tiden för överklagande har gått ut. I ett sådant fall ska chefsöverläkaren vidarebefordra överkla- gandet till domstolen. Tidsfrister för domstolens prövning 3 § Mål enligt denna lag ska handläggas skyndsamt. Ett mål hos en allmän förvaltningsdomstol som avser prövning av om förutsättningar finns för psykiatrisk tvångsvård ska tas upp till avgörande från den dag då ansökan eller överklagandet kom in till dom- stolen. Om den pågående vården av patienten har prövats av en allmän förvaltningsdomstol ska målet tas upp till avgörande från den dag då ansökan eller överklagandet kom in till domstolen. Domstolen får besluta om förlängning av tidsfristerna om det behövs ytterligare utredning eller någon annan särskild omständig- het gör det nödvändigt. Domstolen får förlänga den tid inom vilken prövningen ska ske även i de fall chefsöverläkaren underställer domstolen ett beslut om övergång från frivillig vård till psykiatrisk tvångsvård, om han eller hon ansöker om medgivande till fortsatt tvångsvård. Bestämmelsen i första stycket gäller inte om målet avser ett för- ordnande enligt 6 kap. 21 § andra stycket om att förstöra eller sälja egendom. 4 § Allmän förvaltningsdomstol får förordna rörande saken i av- vaktan på att målet avgörs. 5 § Innan allmän förvaltningsdomstol prövar ett överklagande enligt 10 kap. 1 § 1–3 ska domstolen utan dröjsmål förelägga chefs- överläkaren att yttra sig i de hänseenden som anges i 4 kap. 3 § andra stycket. 6 § I ett mål enligt denna lag ska allmän förvaltningsdomstol hålla muntlig förhandling, om det inte är uppenbart obehövligt. Vid pröv- ning som avses i 3 kap. 13 § första stycket ska domstolen hålla muntlig förhandling endast om patienten begär det och domstolen finner skäl för det. 7 § Muntlig förhandling ska hållas på vårdinrättningen, om inte särskilda skäl talar för något annat. Patienten ska vara närvarande vid förhandlingen, om det är möjligt med hänsyn till hans eller hennes psykiska tillstånd. Patientens stödperson har rätt att närvara vid förhandlingen och ska om möjligt underrättas om den. Chefsöver- läkaren ska höras vid förhandlingen, om det inte är uppenbart obe- hövligt. 8 § I ett mål enligt denna lag ska allmän förvaltningsdomstol vid den muntliga förhandlingen höra lämplig sakkunnig, om det inte är uppenbart obehövligt. Vid förhandlingen får den sakkunnige, i syfte att få upplysning rörande omständigheter som är av betydelse för hans eller hennes uppgift, ställa frågor till chefsöverläkaren och patienten. 9 § Om en patient som har kallats vid vite att inställa sig person- ligen till en förhandling uteblir, får domstolen förordna att han eller hon ska hämtas till domstolen antingen eller till en senare dag. 10 § Vid handläggningen i kammarrätt av mål enligt denna lag ska nämndemän ingå i domstolen. Detta gäller dock inte mål som en- bart angår en fråga som nämns i 10 kap. 1 § första stycket 3–10. 11 § Offentligt biträde för den som åtgärden avser ska förordnas i mål hos allmän förvaltningsdomstol, om målet gäller 1. beslut om intagning för tvångsvård enligt 3 kap. 7 eller 11 § och om beslutet har överklagats, 2. medgivande till fortsatt tvångsvård enligt 3 kap. 13 § eller 4 kap. 1 och 2 §§, 3. beslut om återintagning för sluten psykiatrisk tvångsvård enligt 4 kap. 6 §, 4.avslag på en begäran om att tvångsvården ska upphöra, 5.beslut om inskränkning av rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster enligt 6 kap. 14, eller 6.beslut om övervakning av försändelser enligt 6 kap. 19 §. Offentligt biträde ska dock inte förordnas, om det måste antas att det inte finns något behov av biträde. Rättsverkan av visst beslut 12 § Beslut som meddelas enligt denna lag gäller , om inte annat förordnas. Om barn i processen 13 § Om patienten har fyllt , har han eller hon rätt att själv föra sin talan i mål och ärenden enligt denna lag. En patient som är yngre bör höras, om det kan vara till nytta för utredningen och det kan antas att han eller hon inte tar skada av att höras. 14 § Vid delgivning med patienten i mål eller ärende enligt denna lag får 34–38 och 47–51 §§ delgivningslagen (2010:1932) inte tillämpas. befogenhet att omhänderta psykiskt störda personer 1 § får tillfälligt omhänderta en person om det finns skälig anledning att anta att han eller hon lider av en allvarlig psykisk störning och är farlig för annans personliga säkerhet eller eget liv eller i övrigt behöver omedelbar hjälp. Vid ett sådant om- händertagande ska polismyndigheten föra den omhän- dertagne till en sjukvårdsvårdinrättning. Den omhändertagne får inte tas i förvar. 2 § ska på begäran av chefsöverläkaren lämna biträde för att 1.föra en patient, för vilken vårdintyg har utfärdats, till den sjukvårdsinrättning där frågan om intagning för tvångsvård ska prövas, 2.föra den som enligt ett utlåtande över en rättspsykiatrisk undersökning uppfyller förutsättningarna för tvångsvård enligt denna lag till en sjukvårdsinrättning, 3.föra en patient som ges öppen psykiatrisk tvångsvård till en vårdinrättning för behandling med läkemedel med tvång, 4.förflytta en patient som vårdas på vårdinrättningen med stöd av denna lag, 5.återföra en patient som har lämnat vårdinrättningen utan till- stånd, 6.återföra en patient till vårdinrättningen om han eller hon inte har återvänt dit sedan tiden för ett tillstånd att vistas utanför vård- inrättningens område har gått ut, 7.återföra en patient till vårdinrättningen om ett tillstånd för honom eller henne att vistas utanför vårdinrättningens område har återkallats, eller 8.föra patienten till sjukvårdsinrättningen efter att domstol eller chefsöverläkaren har beslutat att han eller hon ska ges sluten psy- kiatrisk tvångsvård i stället för öppen psykiatrisk tvångsvård. 3 § ska på begäran av en legitimerad läkare i allmän tjänst eller en legitimerad läkare som enligt avtal med lands- tinget har till uppgift att utföra undersökningar för vårdintyg lämna biträde för att 1.han eller hon ska kunna genomföra en undersökning för vård- intyg eller 2.föra patienten till en vårdinrättning sedan vårdintyg har utfär- 4 § En begäran om biträde enligt 2 eller 3 § får göras endast om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 eller 10 a § polislagen (1984:387) behöver tillgripas eller om det annars finns synnerliga skäl. 5 § Den som begär biträde enligt 2 eller 3 § ska utan hinder av sekretess lämna polismyndigheten de uppgifter om patienten som behövs för planeringen och genomförandet av åtgärden. 6 § Vid handräckning enligt 2 eller 3 § bör personal från vård- inrättningen närvara. 7 § ska på begäran av den myndighet som avses i 8 kap. 4 § lämna den hjälp som behövs för att verkställa hemsän- dandet. Delegation och sekretess m.m. Delegation av chefsöverläkarens uppgifter 1 § Chefsöverläkaren får uppdra åt en erfaren läkare vid vårdinrätt- ningen med specialistkompetens inom någon av de psykiatriska spe- cialiteterna att fullgöra uppgifter som chefsöverläkaren har enligt denna lag. Om det finns särskilda skäl, får chefsöverläkaren lämna sådant uppdrag åt en annan läkare vid vårdinrättningen, dock inte när det gäller 1.beslut enligt 3 kap. 7 § om psykiatrisk tvångsvård, 2.beslut enligt 3 kap. 11 § om övergång från frivillig vård till tvångsvård, 3.ansökan enligt 3 kap. 13 § eller 4 kap. 1 och 2 §§ om medgi- vande till fortsatt tvångsvård, 4.beslut enligt 5 kap. 6 § första stycket sista meningen om behandlingen, 5.beslut enligt 6 kap. 10 § om fastspänning, 6.beslut enligt 6 kap. 12 § om avskiljande, 7.beslut enligt 6 kap. 14 § om inskränkning i rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster, 8.beslut enligt 6 kap. 16 § om inskränkning i rätten för en patient att ta emot besök, 9.beslut enligt 6 kap. 19 § om övervakning av försändelser, 10.beslut om upphörande av sådan inskränkning eller övervak- ning som anges i 7, 8 och 9, eller 11.beslut eller ansökan om sluten psykiatrisk tvångsvård enligt 4 kap. 5 och 6 §§. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge undantag från kravet i 3 kap. 3 § på att läkare som utför undersökning för vårdintyg ska vara legitimerad och från kravet i 1 § på specialistkompetens. Om regeringen enligt 2 kap. 4 § andra stycket bestämt att vård enligt denna lag får ges på någon annan vårdinrättning än en sådan som drivs av ett landsting, ska regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, uppdra åt en erfaren läkare med specialist- kompetens inom någon av de psykiatriska specialiteterna att full- göra chefsöverläkarens uppgifter enligt denna lag. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska förordna särskilda sakkunniga att bistå domstolen 4 § Från en verksamhet där sekretess gäller enligt 25 kap. 1–5 §§ eller 26 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska det utan hinder av sekretessen lämnas ut sådana uppgifter om en patient som behövs för att chefsöverläkarens skyldigheter enligt denna lag ska kunna fullgöras.