sou · H0B352 · 2012-08-24 00:00:00 — För hyreshusen har föreslagits att den hyra som ska användas för vid värdering av bostadsdelen ska utgöras av den genomsnittliga bruksvärdeshyran för värdeområdet i stället för som den faktiskt utgående hyran. En säkerhetsventil ger dock möjlighet att använda den faktiskt utgående hyran om den avviker med från den genomsnittliga bruksvärdeshyran. Den ändrade tidplanen gör att förslag till fastighetstaxering kan sändas till rätt ägare i de fall fastigheten bytt ägare sent före taxeringsåret. Detta underlättar både för och Den ändrade tidplanen och den framflyt- tade nivåtidpunkten resulterar även att hänsyn kan tas till eventuella värdeförändringar som annars inte skulle ha beaktats. Detta medför att de beslutade taxeringsvärden blir mer aktuella i förhållande till den värdenivå som gäller vid deklarationstidpunkten. Utredningens bedömning: Undantagsregeln för studentrum i korridor får administrativa konsekvenser som skulle kräva för . Dessutom får det finansiella konsekvenser om vid ett genomförande av förslaget. Kostnaden kan finansieras genom det överskott som uppstår genom den föreslagna nya tidplanen, se vidare avsnitt 7.3.2. När det gäller frågan om hur man ska se på taxeringsenheter som innehåller flera småhusbyggnader med tillhörande gemensam tomt- mark förväntas inga särskilda konsekvenser av utredningens förslag eftersom det innebär en kodifiering av den praxis som redan används av . Att använda lägenhetsregistret som underlag för inhämtning av antalet lägenheter i hyreshusenheter är något utredningen övervägt men kommit fram till att inte föreslå varför det inte heller i denna fråga kan förväntas några särskilda konsekvenser. Att införa studentrum i korridor som ny lägenhetstyp får admi- nistrativa konsekvenser för . Det kräver utökning av den befintliga databasen, ändring av formulär i fastighetstaxerings- registret och blankettändringar, vilket har uppskattat skulle kräva . Det kommer också att kräva en hel del information i olika kanaler och en ny sorts uppgiftsinhämt- ning och prövning av ny materia som är ovant vid. Det kan medföra en betydande arbetsbörda såväl på huvudkontoret som på skattekontor och i skatteupplysningen vilket leder till ökade kostnader för . Undantagsregeln för studentrum i korridor får också finansiella konsekvenser. Sådana studentrum får rätt till en minskning av fastig- hetsavgiften från till . Undantagsförslaget är en ren kostnadspost där utredningen har presenterat en modell för att lösa en rättvisefråga. Förslaget innebär en kostnad om ca Kostnaden kan finansieras genom det överskott som uppstår genom den föreslagna nya tidplanen, se vidare avsnitt 7.3.2. Utredningens bedömning: Förslagen medför inte några övriga konsekvenser av det slag som omnämns i kommittéförordningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvens- utredning vid regelgivning. Utredningen ska även beskriva vilka andra konsekvenser försla- get kan innebära enligt 15 § och 15 a § kommittéförordningen (1998:1474) samt 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om kon- sekvensutredning vid regelgivning. Utredningens bedömning är att förslagen inte innebär några kon- sekvenser för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet eller för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet. Förslaget innebär heller inte några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Den föreslagna regleringen överensstämmer vidare med de skyl- digheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. De föreslagna ändringarna i fastighetstaxeringslagen och övriga författningar föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid fastighetstaxering . Överväganden avseen- de ikraftträdande- och övergångsbestämmelser beskrivs närmare i avsnitt 3.6.1. Utöver de konsekvenser som har berörts i avsnitt 7.2 och 7.3 gör utredningen bedömningen att förslagen inte kommer att påverka företagen i andra avseenden enligt vad som anges i 7 § förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Utredningens förslag innebär inte en omfördelning av skattebördan varför för- slagen inte kan anses ha någon påverkan på konkurrensförhållan- dena för företagen. Vidare innebär de flesta av utredningens förslag en minskad administrativ börda, vilket i de flesta fall torde gynna små företag. 8.1.1Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Genom ett tillägg i andra stycket anges att taxeringsvärde inte heller ska bestämmas för egendom som är uppräknad i undantagsbestäm- melsen i 7 kap. 16 § första stycket 1. Se kommentaren till denna paragraf. Jfr även ändringen i 5 kap. 1 §. Ett tillägg görs i tredje stycket där det framgår att för taxerings- enheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 påbörjas den löpande taxeringsperioden vid ingången av det taxeringsår då ny taxering senast skedde vid särskild fastighets- taxering. Dessa taxeringsenheter omfattas inte längre av allmän eller förenklad fastighetstaxering. Uppdateringen av fastighetstaxerings- registret för dessa enheter ska i stället ske inom ramen för särskild fastighetstaxering (se avsnitt 3.2.1). Andra stycket ändras som en följd av att något värde inte längre ska fastställas för produktiv skogsmark. Någon ändring i sak är dock inte avsedd. Paragrafens andra stycke tas bort då allmän fastighetstaxering inte längre ska genomföras för småhusenheter, lantbruksenheter, hyres- husenheter och ägarlägenhetsenheter. Uppdateringen av fastighets- taxeringsregistret för dessa enheter ska i stället ske inom ramen för särskild fastighetstaxering, se kommentaren till 16 kap. 2 §. Första stycket ändras i enlighet därmed. Paragrafens andra stycke tas bort då förenklad fastighetstaxering inte längre ska genomföras för småhusenheter, lantbruksenheter, hyres- husenheter och ägarlägenhetsenheter. Första stycket ändras i enlighet därmed. Ordet familj i definitionen av småhus byts ut mot den mer neutrala termen hushåll. Någon förändring i sak är inte avsedd. Ett tillägg görs till definitionen av småhus med innebörden att om en sådan byggnad är inrättad till bostad åt ett hushåll kan även lokaler ingå om dessa inte överväger. Ändringen har kommenterats i avsnitt 3.2.2. Två nya byggnadstyper införs, flerbostadshus och lokalhus, vilka ersätter byggnadstypen hyreshus. Flerbostadshus definieras som byggnad som är inrättad till bostad och som inte utgör småhus eller ägarlägenhet. Lokalhus definieras som byggnad som är inrättad som kontor, butik, hotell, restaurang och liknande. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer och som ligger på fastighet med , betesmark, pro- duktiv skogsmark eller skogligt impediment ska inte längre tillhöra byggnadstypen småhus. De så kallade statarlängorna, som avsågs med särregleringen av dessa byggnader i definitionerna av småhus och hyreshus, kommer därmed att tillhöra byggnadstypen flerbostads- hus. Styckena som särreglerat dessa byggnaders indelning tas därför bort. Ett tillägg görs i första stycket där det framgår att småhus, ägarlägen- het och flerbostadshus alltid ska utgöra en byggnad. Dessa bygg- nadstyper omfattas inte av övervägandedelsprincipen, eftersom de direkt indelas efter hur de är inrättade oavsett hur byggnaden rent fysiskt är utformad. Ett flerbostadshus kan således bestå av två separata våningsplan med bostäder med ett mellanliggande vånings- plan bestående av lokaler (se avsnitt 3.2.2). Övriga byggnadstyper, dvs. lokalhus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad och övrig byggnad, omfattas däremot av övervägandeprincipen och ska bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnaden till över- vägande del är inrättad för och det sätt som byggnaden till över- vägande del används på. Ett tillägg görs i andra stycket så att även ägarlägenhet omfattas av bestämmelsen avseende indelning som specialbyggnad. Vidare ersätts byggnadstypen hyreshus med flerbostadshus och lokalhus. Ett tillägg görs i första stycket där det framgår att indelningen av mark inte får påverkas av förekomsten av byggnad som utgör små- hus och vars storlek inte uppgår boarea, se även kommentaren till 6 kap. 2 §. En följdändring görs av definitionen av tomtmark då byggnads- typen hyreshus ersätts av flerbostadshus och lokalhus, se även kom- mentaren till 2 kap. 2 §. Två nya typer av taxeringsenheter införs i första stycket, flerbostads- husenhet och lokalhusenhet vilka ersätter hyreshusenhet. Taxerings- enhetstyperna motsvarar vad som tidigare utgjorde värderingsenhet för bostad respektive lokal inom hyreshusenheten. Ändringen har kommenterats i avsnitt 3.2.2. Paragrafen ändras även redaktionellt. En följdändring görs med anledning av att två nya typer av taxerings- enheter införs, flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Se kommen- taren till 4 kap. 5 §. Paragrafen förtydligas genom ett tillägg att taxeringsvärde ska be- stämmas för varje skatte- och avgiftspliktig taxeringsenhet som inte är uppräknad i undantagsbestämmelsen i 7 kap. 16 § första stycket 1. Se kommentaren till denna paragraf. Jfr även ändringen i 1 kap. 1 § första stycket. Andra stycket ändras och tredje stycket upphävs eftersom värden inte längre ska bestämmas för småhusenhet, ägarlägenhetsenhet, fler- bostadshusenhet samt lantbruksenhet. Delvärden ska däremot även fortsättningsvis fastställas för lokalhus-, industri- och elproduktions- enhet. Andra stycket tas bort då delvärden inte längre ska bestämmas för lantbruksenheter. Ett tillägg görs i första stycket med innebörden att förutom sådan egendom som ska värderas, ska även egendom som indelas för sig utgöra en värderingsenhet. Första stycket ändras genom att småhus, ägarlägenheter och fler- bostadshus alltid ska utgöra egna värderingsenheter. En ny storleks- gräns införs för småhus vilka måste uppgå till minst 15 kvadrat- meter för att utgöra en värderingsenhet. Detta för att undvika att friggebodar omfattas av värdering, se vidare avsnitt 3.2.3.1. Vad som avses med storlek framgår av 8 kap. 1 §. För ägarlägenhet och fler- bostadshus finns ingen nedre gräns. Lokalhus med värde av ska utgöra en värderingsenhet. Regeln om lägsta värde tas således bort avseende småhus, ägarlägenhet och fler- bostadshus. Regeln om komplementhus i andra stycket tas bort eftersom vär- deringen slopas. Komplementhuset ska dock inte klassificeras för sig utan ingår i taxeringsenheten småhus enligt 2 kap. 2 §. En ändring sker av första stycket med innebörden att flera flerbostads- hus eller lokalhus för vilka har fastställts samma klassificeringsdata beträffande värdefaktorn eller den särskilda egenskapen ålder får sammanföras till en värderingsenhet avseende flerbostadshus eller lokalhus. Värderingsenheten får dock endast bestå av antingen fler- bostadshus eller lokalhus. Paragrafen ändras så att det tydliggörs att varje modern ekonomi- byggnad ska utgöra en värderingsenhet. Skrivningen avseende annan ekonomibyggnad av större värde tas bort. Andra ekonomibygg- nader ska alltid sammanföras till en värderingsenhet då inskränk- ningen i regel tas bort. Sista meningen tas bort eftersom den sak- nar betydelse då ekonomibyggnad inte längre ska vara föremål för värdering. Bestämmelsen ändras genom att byggnadstypen småhus tas bort. Endast de särskilda egenskaperna storlek och ålder ska bestämmas för småhus (8 kap. 1 §). För vilket ändamål ett småhus är inrättat saknar betydelse. Den särskilda egenskapen byggnadskategori för ekonomibyggnad bestäms med hänsyn till det ändamål värderings- enheten till övervägande del är inrättad för (8 kap. 1 §). Det kan finnas behov att dela in byggnaden i två eller flera värderingsenheter om den är inrättad för väsentligt olika ändamål. Då ekonomibyggnad är undantagen från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 tas förutsättningen med underlättande av vär- deringen bort. I tredje stycket ersätts hyreshus med flerbostadshus och lokalhus. Vidare omfattas även tomt som är bebyggd med ägarlägenhet. Termen hyreshusen ersätts av begreppet byggnaderna vad avser indelningen i värderingsenheter. I fjärde stycket ersätts begreppet hyreshus med flerbostadshus och lokalhus. Ett tillägg görs med innebörden att även ägarlägenhet ska omfattas. Paragrafen ändras genom att sista meningen tas bort eftersom ägo- slaget inte fortsättningsvis ska vara föremål för värdering. Första stycket ändras vad gäller för vilka byggnader och ägoslag som taxeringsvärde ska bestämmas med utgångspunkt i riktvärden. Vid fastställande av riktvärdet ska vissa angivna värdefaktorer beaktas för varje värderingsenhet. Den nya hänvisningen avser lokalhus (9 kap.), industribyggnad och övrig byggnad (11 kap.), tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad samt täktmark (12 kap.), och kraftverksbyggnad och tillhörande mark (15 kap.). Ändringen kommenteras i avsnitt 3.2.3.2. Tredje stycket ändras genom att småhus, , betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment inte längre omfattas av första punkten avseende storlek, då värdefaktorer inte fortsätt- ningsvis ska bestämmas för dessa värderingsenheter. Ett tillägg görs, genom vilket framgår att med tomtmark här endast avses tomtmark för lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad. I andra punkten ersätts hyreshus med begreppet lokalhus. inte fastställas för flerbostadshus då denna byggnad undantas från värdering. Detta gäller även ägarlägenhet, varför begreppet ägar- lägenhet tas bort. Bestämmelsen upphör att gälla eftersom riktvärden inte längre ska bestämmas för lantbruksenheter. Första stycket justeras genom att regleringen avseende produktiv skogsmark tas bort då detta ägoslag inte längre ska vara föremål för värdering och värdefaktorer därmed inte ska fastställas. Tredje stycket justeras genom att regleringen avseende storleks- korrektion enligt 4 a § tas bort. Detta är en följdändring med anled- ning av att 4 a § upphävs. Tabeller för storlekskorrektion enligt 4 a § tas bort, då det är möjligt att göra den typen av korrigeringar, se 6 §. Kapitel- hänvisningen ändras till att avse lokalhus (9 kap.), industribyggnad och övrig byggnad (11 kap.), tomtmark till lokalhus, industribygg- nad och övrig byggnad samt täktmark (12 kap.), och kraftverks- byggnad och tillhörande mark (15 kap.). Paragrafen ändras genom att tomtmarksvärde, jordbruksvärde, skogs- bruksvärde och skogsimpedimentsvärde tas bort, då dessa värden fortsättningsvis inte ska bestämmas. Paragrafens första stycke kompletteras med en ny första punkt med innebörden att något värde inte ska bestämmas för småhus, ägarlägen- het, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomi- byggnader, , betesmark, produktiv skogsmark samt skog- ligt impediment. Denna utvidgning av bestämmelsen är i enlighet med att bostäder och produktiv mark inom lantbruksenheter inte längre ska vara föremål för värdering. Den nya undantagsbestämmelsen korresponderar med ändringarna i 1 kap. 1 § och 5 kap. 1 §, av vilka framgår att taxeringsvärden inte ska bestämmas för egendom som avses i bestämmelsen. Paragrafen kompletteras med ett andra stycke vilket anger att för den egendom som avses i första stycket första punkten, ska sär- skilda egenskaper bestämmas, vilka regleras i 8 kap. Ändringen kommenteras i avsnitt 3.2.3.2. Nuvarande 8 kap. upphör att gälla och ersätts med ett nytt kapitel vilket behandlar särskilda egenskaper för viss egendom, se avsnitt 3.2.3.2. Paragrafen är ny och reglerar vilka särskilda egenskaper som ska bestämmas för värderingsenhet avseende byggnadstyperna småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och ekonomibyggnader. För småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska de särskilda egen- skaperna storlek och ålder bestämmas. Storleken ska anges i hela kvadratmeter boarea (BOA) enligt svensk standard SS 021054:2009. Ålder ska anges till nybyggnadsåret. För ekonomibyggnad ska de särskilda egenskaperna byggnads- kategori och ålder bestämmas. Byggnadskategori bestäms med hän- syn till det ändamål värderingsenheten till övervägande del är inrättad för. I den nuvarande lydelsen i 10 kap. 3 § FTL avses med bygg- nadskategori det ändamål värderingsenheten huvudsakligen är inrättad för. För att övervägandeprincipen ska vara tillämplig ska bedöm- ningen avseende byggnadskategori i stället göras utifrån det ändamål värderingsenheten till övervägande del är inrättad för. Paragrafen är ny och reglerar vilka särskilda egenskaper som ska bestämmas för ägoslagen tomtmark till småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus, , betesmark, produktiv skogsmark samt skogligt impediment. För värderingsenhet avseende tomtmark till småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska den särskilda egenskapen storlek bestämmas. För tomtmark till småhus avses med storlek värderingsenhetens De tidigare angivna värdefaktorer som utgår för tomt- mark till småhus är således vatten och avlopp, fastighetsrättsliga förhållanden, typ av bebyggelse och närhet till strand (12 kap. 3 § ). För värderingsenhet avseende tomtmark till ägarlägenhet och tomtmark till flerbostadshus avses med storlek värderingsenhetens byggrätt uttryckt i kvadratmeter bruttoarea (BTA) enligt svensk standard SS 021054:2009. Den tidigare värdefaktorn typ av be- byggelse utgår således (12 kap. 4 §). För värderingsenhet avseende , betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment ska den särskilda egenskapen storlek bestämmas. Med storlek avses här värderingsenhetens areal, vilken ska anges i hela hektar. För tas därmed de tidigare värdefaktorerna beskaffenhet och dränering bort (13 kap. 3 §) och för betesmark beskaffenhet (13 kap. 5 §). För produktiv skogsmark tas de tidigare värdefaktorerna bonitet, kostnad och virkesförråd bort (14 kap. 3 §). Kapitelrubriken ändras genom att begreppet hyreshus ersätts av begreppet lokalhus och att begreppet ägarlägenhet utgår. I första stycket ersätts begreppet hyreshus med lokalhus. Andra stycket avseende ägarlägenhet tas bort. Paragrafen ändras genom att begreppet hyreshus ersätts med lokal- hus. Värdefaktorn lägenhetstyp tas bort eftersom ett lokalhus inte kan omfatta bostäder. Beträffande värdefaktorn hyra tas bruksvärde- hyra för bostäder bort. Hyran ska därmed bestämmas endast med hänsyn till den genomsnittliga hyresnivån före taxeringsåret. Nuvarande 12 kap. upphör att gälla och ersätts med ett nytt kapitel avseende riktvärde för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad samt för täktmark. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 1 § andra–fjärde stycket. Begreppet hyreshus har ändrats till lokalhus. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 2 §. Bestämmelsen motsvarar delvis nuvarande 12 kap. 4 § avseende värde- faktorn storlek. Värdefaktorn typ av bebyggelse ska inte längre bestämmas för tomtmark till lokalhus. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 5 §. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 8 §. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 9 §. Ett tillägg görs i andra stycket där det framgår att bestämmelsen inte är tillämplig på de taxeringsenheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1. För sådana taxerings- enheter kan således inget värde av andels- eller ersättningskraft dras av. Ett värde som dras av från en taxeringsenhet för vilken taxe- ringsvärde fastställs kan inte heller påföras en sådan taxeringsenhet som avses i 7 kap. 16 § första stycket 1. Ett tillägg görs i fjärde stycket där det framgår att bestämmelsen inte är tillämplig på de taxeringsenheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1. För sådana taxeringsenheter kan således inget värde av andels- eller ersättningskraft dras av. Ett värde som dras av från en taxeringsenhet för vilken taxeringsvärde fastställs kan inte heller påföras en sådan taxeringsenhet som avses i 7 kap. 16 § första stycket 1. Undantaget i tredje stycket att ny taxering inte ska ske enbart på den grunden att mark som indelats som , betesmark, pro- duktiv skogsmark eller skogligt impediment bör indelas som något annat av dessa ägoslag tas bort då det inte längre kommer att finnas någon allmän eller förenklad fastighetstaxering som kan fånga upp denna typ av förändring. En förändring från ett av de angivna ägo- slagen till ett annat bör därför utgöra grund för nytaxering. Bestämmelsen är ny och reglerar att ny taxering av de taxerings- enheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 ska ske om storleken har ökat eller minskat genom beslut att anta, ändra eller upphäva detaljplan eller områdesbestämmelser, eller genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten. Bestämmel- sen motsvarar delvis nuvarande 16 kap. 4 §. Paragrafen innehåller särskilda bestämmelser för lokalhusenhet, indu- strienhet, elproduktionsenhet och specialenhet. I första stycket utgår värderingsenhet med småhus och, i före- kommande fall, därtill hörande tomtmark, då dessa värderingsenheter inte längre omfattas av de angivna grunderna för nytaxering. Tredje stycket utgår, då grunden för nytaxering är tillämplig på produktiv skogsmark. Första stycket första och andra punkterna tas bort. Texten ändras redaktionellt genom att den återstående tredje punkten förs samman med den inledande texten i första stycket. Bestämmelsen är ny och innehåller särskilda regler för småhus- enhet, ägarlägenhetsenhet, flerbostadshusenhet och lantbruksenhet. Av bestämmelsen framgår att ny taxering av dessa enheter ska ske om storleken ändras för småhus respektive ägarlägenhet med eller lägst boarea, för flerbostadshus med eller om byggnadskategorin ändras för eko- nomibyggnad. Om förändringen medför en ökning eller minskning som understiger detta, ska ny taxering endast ske efter framställ- ning av taxeringsenhetens ägare. Det är således möjligt för fastighetsägaren att till anmäla och få registrerat mindre förändringar som inte kräver bygg- lov. För det fall fastighetsägaren kommer in med uppgifter vilka understiger de arealer som anges i bestämmelsen är det möjligt för att ta emot och registrera dessa uppgifter. Det finns dock ingen skyldighet för att lägga resurser på att fånga upp dessa mindre förändringar. Hänvisningen ändras till att omfatta 2–8 a §§ till följd av den nya bestämmelsen 8 a §. Kapitelhänvisningen i andra stycket ändras till att avse lokalhus (9 kap.), industribyggnad och övrig byggnad (11 kap.), tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad samt täktmark (12 kap.), och kraftverksbyggnad och tillhörande mark (15 kap.). Regleringen i femte stycket avseende grunden för förslaget till skogsbruksvärde tas bort eftersom produktiv skogsmark inte längre kommer att värderas (se avsnitt 3.2.1). Bestämmelsen upphör att gälla då något värde inte längre ska be- stämmas för produktiv skogsmark (se avsnitt 3.2.1). Bestämmelsen i andra stycket utgår. Då bostäder inte längre ska om- fattas av allmän eller förenklad fastighetstaxering (se avsnitt 3.2.1), finns det inte längre behov av föreskrifter på detta område. ska däremot fortsatt lämna förslag till före- skrifter enligt 7 kap. 7 § beträffande de byggnadstyper och ägoslag som fortfarande omfattas av den bestämmelsen. Bestämmelsen reg- lerar indelningen i värdeområden liksom vad som ska omfattas av riktvärdekartorna. Första punkten i första stycket utgår. Då Lantmäteriet och Skatte- verket inte ska upprätta förslag till riktvärdetabeller för småhus som inte ingår i lantbruksenhet eller riktvärdekartor för tomtmark som inte ingår i lantbruksenhet finns det inte längre behov av denna bestämmelse. Förslag till riktvärdekartor behöver därmed endast upprättas för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad inom ett län. Det nya första stycket ändras i enlighet härmed. Andra stycket ändras genom att sista meningen avseende pröv- ning av förslag till riktvärdekartor för tomtmark och riktvärde- tabeller för småhus enligt första stycket utgår. Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella.