sou · H0B39 · 2012-03-07 00:00:00 — fick nästan 19 000 personer uppehållstillstånd i på grund av anknytning. Av dessa ingick omkring 17 000 personer inte i den målgrupp som omfattas av etableringslagen. av anhöriginvandrarna är kvinnor. Kvinnor är därmed överrepresenterade i den grupp nyanlända som inte har rätt till särskilda etableringsinsatser eller etableringsersättning. De flesta anhöriginvandrare ingår således inte i den målgrupp som omfattas av etableringslagen. De har därmed varken rätt till etableringsplan eller tillgång till Arbetsförmedlingens särskilda insatser för att hjälpa vissa nyanlända att snabbt komma i arbete. När kommunerna hade ett samlat ansvar för introduktionen av nyanlända invandrare inkluderade de ofta även anhöriginvandrare, som inte ingick i målgruppen, om dessa personer hade behov av särskilda insatser. Med de ändrade ansvarsförhållanden mellan stat och kommun som etableringsreformen innebär riskerar anhöriginvandrare som inte ingår i målgruppen för etableringslagen att bli utan särskilt stöd i . Arbetsförmedlingens generella insatser för att främja en snabb etablering blir det som finns att tillgå. Anhöriginvandrare som inte ingår i målgruppen för etableringslagen har inte heller rätt till etableringsersättning. Däremot är även denna grupp berättigad till bosättningsbaserade ersättningar och bidrag som föräldrapenning, barnbidrag och bostadsbidrag. För personer som inte klarar sin försörjning på annat sätt blir försörjningsstöd aktuellt, vilket är förknippat med mycket höga marginaleffekter för inträde på arbetsmarknaden, dvs. för varje krona de tjänar minskar försörjningsstödet med samma belopp. Försörjningsstöd eller introduktionsersättning har dock varit mindre vanligt förekommande bland dessa anhöriginvandrare jämfört med dem som omfattas av etableringslagen. infördes nya bestämmelser om försörjningskrav vid vissa fall av anhöriginvandring som innebär att personer som vill att anhöriga ska komma till måste kunna försörja sig själva och ha en lämplig bostad för sig och de anhöriga. Försörjningskravet gäller dock långt ifrån alla personer. Inga barn eller barnfamiljer omfattas. Försörjningskravet gäller inte heller svenska medborgare, utlänningar som bott i , flyktingar eller vissa personer som beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande. Undantag från försörjningskravet kan dessutom medges helt eller delvis om det finns särskilda skäl. Långsam etablering för utrikes födda kvinnor Sysselsättningsnivån bland utrikes födda kvinnor är lägre än bland utrikes födda män. Den genomsnittliga tiden från invandring till arbete är också längre för utrikes födda kvinnor. För dem som ingår i målgruppen för etableringslagen, dvs. flyktingar, skyddsbehövande och anhöriga till dessa som sökt uppehållstillstånd efter den skyddsbehövande, är mediantiden från folkbokföring i till sysselsättning för kvinnorna. Det är mer än dubbelt så som för männen i samma grupp. efter invandringen är av männen men enbart av kvinnorna förvärvsarbetande. Anhöriginvandrade kvinnor som inte ingår i målgruppen för etableringslagen har ett etableringsmönster som påminner om de skyddsbehövandes. efter folkbokföring har nära hälften av dessa kvinnor aldrig registrerats som sysselsatta. Det tar således betydligt för nyanlända utrikes födda kvinnor att etablera sig på arbetsmarknaden än det tar för nyanlända män. Kvinnorna deltar också i mindre utsträckning i etableringsinsatser. Särskilda insatser som genomförts för att påskynda etableringen på arbetsmarknaden har dessutom haft mindre effekt för kvinnor än för män. För att få kunskap om de bakomliggande orsakerna till den svaga arbetsmarknadsetableringen har på uppdrag av dåvarande Integrations- och jämställdhetsdepartementet genomfört en kartläggning av hinder och barriärer för nyanlända utrikes födda kvinnor att delta i etableringsinsatser och etablera sig på arbetsmarknaden. Studien, som presenterades , är särskilt inriktad på kvinnor som är anhöriga till skyddsbehövande, dvs. kvinnor som ingår i målgruppen för etableringslagen. I rapporten födda kvinnor – hinder och barriärer för etablering (dnr A2011/72/IU) redovisas nyanlända utrikes födda kvinnors etableringsmönster. Av rapporten framgår att nyanlända utrikes födda kvinnor i många avseenden har sämre förutsättningar för etablering på arbetsmarknaden än nyanlända män. Kvinnorna har lägre utbildningsnivå, mindre arbetslivserfarenhet och sämre hälsa. Kvinnorna tar också det största ansvaret för hem- och familjeliv och påbörjar ibland sin etablering senare än män, eller gör avbrott i etableringen, på grund av uttag av föräldrapenning och väntan på förskoleplats för barnen. Kvinnornas uttag av föräldrapenning är en av de vanligaste orsakerna till avbrott i etableringen på arbetsmarknaden. Strukturell ojämställdhet och ojämlikhet försvårar och försenar också nyanlända kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Om kvinnorna deltar i etableringsinsatser är kontakterna med Arbetsförmedlingen inte lika frekventa som för männen. Förväntningarna på kvinnornas aktivitet är låga från myndigheternas håll och de insatser som erbjuds kvinnorna utgår också ofta från stereotypa föreställningar om kön och etnicitet. Sammantaget tycks olika samverkande hinder finnas som bidrar till att etableringsprocessen för vissa nyanlända kvinnor kan bli försenad, utdragen eller kvalitetsmässigt undermålig, vilket hindrar en snabb etablering på arbetsmarknaden. Orsaker till den bristande arbetsmarknadsetableringen tycks finnas både i individens förutsättningar och i de strukturer som präglar de system som de möter. Särskilt uppdrag till Arbetsförmedlingen Regeringen har tidigare uppdragit åt Arbetsförmedlingen (dnr A2009/1763/AE) att genomföra ett pilotprojekt som syftar till att identifiera framgångsrika metoder för att minska utanförskapet bland utrikes födda kvinnor som inte deltar i arbetskraften. Syftet är att ge denna grupp ett ökat stöd för att bryta utanförskapet och träda in på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen har identifierat ett antal bostadsområden i bland annat , , och där projektet genomförts i samarbete med lokala föreningar och andra statliga myndigheter, bland annat . Pilotverksamheten startade och en slutrapport lämnades . Behovet av en utredning En snabbare etablering i arbetslivet för nyanlända kvinnor och anhöriginvandrare behövs Att öka sysselsättningen och arbetskraftsdeltagandet är prioriterade frågor för regeringen. Den långsamma etableringstakten bland nyanlända utrikes födda kvinnor och anhöriginvandrare innebär att många kan fastna i långtidsarbetslöshet och i en långvarig ekonomiskt utsatt situation. Integrationen i det svenska samhället försvåras. Lågt arbetskraftsdeltagande medför samhällsekonomiska kostnader och ökade utgifter för både stat och kommun. En effektiv integrationspolitik förutsätter en snabbare etablering i arbetslivet för nyanlända utrikes födda kvinnor och anhöriginvandrare. Även om etableringsreformen förväntas bidra till både bättre och snabbare etablering för nyanlända finns det risk för att framför allt kvinnorna inte deltar i tillräcklig omfattning. Olika lösningar på de hinder som kan orsaka kvinnornas bristande arbetsmarknadsetablering måste därför identifieras. Syftet ska vara att uppnå ett ökat arbetskraftsdeltagande så att riskerna för långvarigt utanförskap och fattigdom minskar. Ett ökat arbetskraftsdeltagande och sysselsättning bland utrikes födda kvinnor och andra anhöriginvandrare kan uppnås genom att de kommer i anställning men också genom att fler i gruppen startar egna företag. Ett ökat egenföretagande är en viktig del i arbetet mot utanförskap och för ökad ekonomisk delaktighet. Till detta kommer den stora gruppen av anhöriginvandrare som inte ingår i målgruppen för etableringslagen, där kvinnorna också utgör en majoritet. Det är väsentligt att såväl kvinnor som män i denna grupp ges bättre förutsättningar att snabbare komma in på arbetsmarknaden. Föräldraskap och deltagande i etableringsinsatser Nyanländas etablering i samhället och arbetslivet måste kunna ske med kontinuitet och utan längre avbrott. Kommunen har en lagstadgad skyldighet att erbjuda en förskoleplats från det att ansökan kommit in som det är angeläget att etableringen kan påbörjas . Därför kan väntan på förskoleplats, särskilt om den blir , utgöra en risk för uppskjuten arbetsmarknadsetablering som huvudsakligen drabbar kvinnor. Regeringen framförde i budgetpropositionen att den kommer att se över vilka ytterligare åtgärder eller incitament som kan riktas mot kommunerna för att fler ska erbjuda förskoleplats . Det är angeläget att formella krav på en förskoleplats inte blir ett hinder för deltagande i etableringsinsatser, utan att det görs möjligt för båda föräldrarna att kunna delta genom att insatserna erbjuds på flexibla tider. Det måste skapas lösningar som ger möjligheter för föräldrarna att kombinera föräldraskap och deltagande i etableringsinsatser. Det behöver också finnas möjligheter för nyanlända att på olika sätt kombinera uttag av föräldrapenning med etableringsinsatser på motsvarande sätt som föräldrapenninguttag kan kombineras med arbete, exempelvis genom att ta ut halv föräldrapenning och arbeta halvtid. Det finns ingen djupare kunskap om utrikes födda kvinnors och mäns uttag av föräldrapenning eller om, och i så fall hur, detta kan tänkas bidra till att en etablering på arbetsmarknaden försvåras. Till detta kommer att de etableringsinsatser som finns inte erbjuds på flexibla tider som gör det möjligt för båda föräldrarna att kombinera föräldraledighet och deltagande i etableringsinsatser. Bilaga 1 SOU 2012:9 Etableringsinsatser utifrån individens förutsättningar och på lika villkor oavsett kön Insatserna för arbetsmarknadsetablering har också i andra avseenden präglats av bristande flexibilitet med formella krav på förkunskaper och arbetslivserfarenhet m.m. som drabbar lågutbildade, särskilt dem som saknar grundskoleutbildning. För att förbättra möjligheterna att delta i arbetskraften behövs en bättre anpassning av etableringsinsatserna för personer med olika utbildningsbakgrund och arbetslivserfarenhet. Kvinnornas möjligheter att bli anställbara och få anställning eller bli företagare påverkas också av ett könsstereotypt aktivitetsutbud. Exempelvis får kvinnorna i mindre utsträckning än män ta del av kvalificerade arbetsförberedande insatser. Detta försvårar ytterligare kvinnornas etablering på arbetsmarknaden. Utökade kontaktytor och nätverk är särskilt viktiga för att öppna vägar för nyanlända kvinnors deltagande i etableringsinsatser. Det måste också utvecklas strukturer för en bättre hantering och uppföljning av bland annat kvinnors hälsa och vid behov måste de kunna erbjudas rehabiliteringsinsatser. Det är problematiskt att så många nyanlända kvinnor saknar möjlighet att få ta del av etableringsinsatser och få etableringsersättning. En jämställd etableringsverksamhet måste genomsyra hela etableringsprocessen och prioriteras av alla inblandade aktörer. Utredaren ska analysera och fördjupa kunskapen om nyanlända utrikes födda kvinnors och anhöriginvandrares förutsättningar för etablering på arbetsmarknaden och lämna förslag på åtgärder som behöver vidtas för att åstadkomma ett ökat arbetskraftsdeltagande i denna grupp. Utredaren ska särskilt analysera deltagandet i arbetsförberedande insatser och arbetsmarknadsutfallet för de anhöriginvandrare som inte ingår i målgruppen för etableringslagen och särskilt uppmärksamma kvinnornas möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Utredaren ska undersöka om det finns behov av särskilda åtgärder för att säkerställa att dessa personer får del av insatser som påskyndar etableringen i arbete och ordinarie utbildning och, om sådant behov finns, föreslå lämpliga åtgärder. Utredaren ska vidare analysera vilka ekonomiska incitament som påverkar nyanlända utrikes födda kvinnor och anhörigas arbetskraftsdeltagande och deltagande i etableringsinsatser. En kartläggning av nyanlända utrikes föddas uttag av föräldrapenning ska göras. Utredaren ska vidare bedöma vilka åtgärder som kan vara lämpliga att vidta i syfte dels att förbättra nyanlända kvinnors möjligheter att komma in på arbetsmarknaden, dels att öka jämställdheten. Utredaren ska föreslå åtgärder som ökar möjligheterna för nyanlända utrikes födda kvinnor och män att kombinera föräldraskap med arbete och deltagande i etableringsinsatser. Utredaren ska föreslå åtgärder som säkerställer att myndigheter och berörda aktörer tillhandahåller en individuellt anpassad etablering som är likvärdig för kvinnor och män. Utredaren ska beakta egenföretagande som en möjlighet till arbetskraftsdeltagande för denna grupp. Uppdragets genomförande och redovisning Vid genomförandet av uppdraget ska utredaren inhämta erfarenheter från genomförandet av etableringsreformen och så långt det är möjligt analysera hur denna påverkat kvinnors möjligheter till snabbare arbetsmarknadsetablering. Vidare ska utredaren ta del av Arbetsförmedlingens redovisning av uppdraget att genomföra ett pilotprojekt som syftar till att identifiera framgångsrika metoder för att minska utanförskapet bland utrikes födda kvinnor som inte deltar i arbetskraften (Utrikes födda kvinnor i utanförskap dnr A2011/1928/A). Utredaren ska även göra jämförelser med och som liksom har en väl utbyggd föräldraförsäkring och ett högt arbetskraftsdeltagande bland kvinnor i allmänhet. Utredaren ska lämna de författningsförslag som behövs för genomförande av förslagen. I uppdraget ingår inte att lämna författningsförslag inom föräldraförsäkringens område. Uppdraget att kartlägga av uttaget av föräldrapenningen bland nyanlända utrikes födda kvinnor och män ska redovisas . Utredaren ska beakta pågående reformarbete som har betydelse för utredningsuppdraget. Utredaren ska analysera förslagen i förhållande till det kommunala självstyret och redovisa om de har några kommunalekonomiska konsekvenser. Utredaren ska redovisa vilka konsekvenser förslagen får för barn och ungdomar. Utredaren ska analysera förslagen i förhållande till internationella åtaganden. Uppdraget ska slutredovisas . Nyanlända invandrares användning av föräldrapenning Underlag till (A 2011:06) Tack till , för hjälp med färdigställande av tabeller samt viktiga och värdefulla synpunkter. Denna rapport syftar till att undersöka nyanlända invandrares föräldrapenninguttag. För att sätta uttaget i perspektiv jämförs nyanlända invandrares föräldrapenninguttag med föräldrapenninguttaget bland övriga föräldrar i . I kan föräldrar använda föräldrapenning tills barnet fyller eller går ut sitt första skolår. Den långa perioden som föräldrapenninguttag är möjligt leder till en stor variation i användningen och kan ses som en fördel för föräldrar som försöker få arbetsliv och barnansvar att kombineras på bästa sätt. Det leder dock också till att den som vill undersöka hur användningen av föräldrapenning ser ut bör vara extra försiktig med tolkningar av utfall och skillnader i utfall. Nedan tas flera faktorer att tänka på upp. Det viktigaste klargörandet är att föräldrapenninganvändande inte kan ses som synonymt med föräldraledighet. Föräldrapenning kan användas (till del) såsom , och, vilket är vanligare, föräldraledighet kan tas utan att föräldrapenning används. Det sistnämnda är en mycket vanlig strategi att förlänga föräldraledigheten men det finns stora variationer mellan föräldrars användning. För jämförelsen mellan nyanlända invandrare och andra föräldrar i är det troligt att det finns systematiskt skilda föräldraledighetsstrategier. Det betyder att även om föräldrapenninguttaget ser liknande ut kan föräldraledigheten vara olika förlagd. Det har inte tidigare skett några omfattande registerbaserade studier av nyanlända invandrares föräldrapenninganvändande och denna rapport bör därför ses som en första inblick i ett område som kommer att kräva fler och mer omfattande studier. Det finns ett flertal aspekter på föräldrapenninganvändning som kan vara intressanta och tidigare studier om föräldrapenning har fokuserat på olika aspekter, också med olika typer av datakällor. För nyanlända invandrare är föräldrapenningens inverkan på kopplingen till arbetsmarknadsdeltagande central. Föräldraförsäkringens syfte är att göra det möjligt att kombinera förvärvsarbete med barn och därmed underlätta kontinuerligt arbetsmarknadsdeltagande. Att föräldraförsäkringen är generös både i längd och i ersättning ses ofta som mycket viktigt för att undvika att särskilt kvinnor träder ur arbetsmarknaden då de får barn. Samma generositet skulle dock kunna verka hämmande gällande inträde på arbetsmarknaden för de individer som får barn innan de skaffat sig en position på arbetsmarknaden, något som ofta gäller för nyanlända kvinnor. Den officiella statistiken om föräldrapenning har ingen statistik uppdelat på föräldrars födelseland, men i årliga publikation Socialförsäkringen i siffror finns återkommande statistik om föräldrapenninganvändning uppdelat på föräldrars födelseland. Här har redovisats medelbelopp per dag och andel mottagare på grundnivå uppdelat på kön och föräldrars födelseregion. Fördjupningar i föräldrapenninganvändande för olika föräldrar från olika födelseregioner har gjorts på , bland annat i (se dessutom Duvander 2010, Duvander och 2006). Studier visar också att det finns farhågor att invandrade föräldrar inte har lika god kunskap om försäkringen eller lika god tillgång till information (2003, 2010a). För att ta fram ett underlag om nyanlända invandrares föräldrapenninguttag gjordes ett utdrag ur administrativa register av nyanlända invandrare som folkbokförts 2003 och 2006. Denna rapport begränsas till de som anlände 2006 men en jämförelse med samma mått för de som anlände 2003 visar inga markanta skillnader. Åren valdes med tanke på att få så nya siffror som möjligt med reliabel statistik. Föräldrapenninganvändande följs sedan för dessa grupper (2003–2006 och 2006–2009). Genomgående används nettodagar, dvs. om två halva dagar med föräldrapenning har använts så räknas de ihop till . Det bör påpekas att urvalet är individuellt, dvs. hänsyn är inte tagen till om båda föräldrarna invandrat eller om båda föräldrarna bor i . Enligt de administrativa registren finns barnen och minst en förälder i . De nyanlända är uppdelade i två grupper: de som är födda i och/eller EU, samt de som kommer från övriga världen. Med EU åsyftas här gruppen länder som var medlemmar 2011. Invandrare från /EU har automatiskt tillgång till den svenska arbetsmarknaden genom de gemensamma regler som finns inom dessa regioner. Den andra gruppen från övriga världen består till största del av flyktingar och anhöriginvandrare men en del kommer även av arbetsrelaterade skäl. Tre relevanta grupper valdes ut för vidare analyser: 1.Invandrare som kom med barn till 2006 men som inte får barn . 2.Invandrare som kommer med barn 2006 och som får ytterligare barn . Även det fåtal individer som anländer barnlösa men får sitt första barn i inkluderas i denna grupp. Den sistnämnda delgruppen väntar i många fall barn när de folkbokförs i . 3.Invandrare som kommer barnlösa 2006 men som får barn till 2009. Dessa jämförs med två grupper av föräldrar i . 1.Svenska föräldrar med barn 2006 och som får ytterligare barn till 2009. 2.Svenska män och kvinnor utan barn 2006 som får barn . Föräldern kan även få fler barn fram . I jämförelsegruppen ingår alla föräldrar i som uppfyller ovan kriterier, dvs. både invandrade och svenskfödda. Jämförelsegrupperna av föräldrar i är viktade med hänsyn till antal tidigare barn för att göra jämförelsen med de nyanlända invandrarna mindre beroende av hur många barn föräldrarna har . Gruppen är också viktad på kön men då alla siffror visas uppdelat på kön har det ingen betydelse för denna redovisning. Rapporten redovisar de viktade beräkningarna men vid en kontroll av oviktade värden visar det sig att vikterna generellt haft endast marginell betydelse. Den första gruppen av invandrare kommer alltså med barn som oftast är äldre än när föräldrar i vanligtvis tar föräldrapenning för sina barn. Har de fler barn med sig så har de dessutom tillgång till dagar för flera barn, vilket kan addera upp till relativt många dagar. Vi vet att invandrade familjer är den största anledningen till att antalet dagar som brinner inne ökar (2010b). En anledning är troligtvis att det är omöjligt att använda föräldrarna har rätt till innan barnen blir för gamla. Det är inte möjligt att jämföra denna grupps föräldrapenninganvändande med någon grupp föräldrar som finns i , då det är högst ovanligt att ha alla föräldrapenningdagarna kvar när barnen är något äldre. De allra flesta föräldrapenningdagar används innan barnet fyllt . Det bör påpekas att gruppen består av föräldrar som kommer med barn , men de följs kan en del mista rätten till föräldrapenning genom att barnen fyller . Detta tas inte hänsyn till i resultatbeskrivningen. Den andra gruppen kommer med medföljande barn och får ytterligare barn . De får alltså ett tillskott på föräldrapenningdagar i och med att de får barn i . Dessa nyanlända föräldrar jämförs med den stora gruppen av föräldrar i som också har barn och även får ytterligare barn . En stor skillnad mellan grupperna är alltså att de nyanlända i de allra flesta fall har fler dagar kvar även för de äldre barnen jämfört med jämförelsegruppen. Den tredje gruppen är barnlösa när de kommer till men skaffar barn väl de är i . Vi vet att denna grupp har högt barnafödande i (SCB 2008), ofta då barnafödandet varit uppskjutet under migrationsfasen. anpassar de flesta i denna grupp sitt barnafödande efter det mönster som råder i (och 2007). Jämförelsegruppen av personer i får också barn till 2009. Notera att dessa kvinnor och män får barn vilket till del förklarar ett lågt uttag i början av perioden; de har då kanske inte hunnit få barn . Även för den andra gruppen (som har barn med sig och får barn) kan detta var en anledning till ett ökande uttag av dagar . I början av mätningen, dvs. vid start, har de kvinnor från EU/som kommer med barn, men som sedan inte får fler barn 1,34 barn i genomsnitt, genomsnittsåldern på dessa barn var . Motsvarande män hade 1,35 barn till en ålder av . De kvinnor som kom från övriga världen hade i genomsnitt 1,45 barn med en genomsnittsålder på och männen från övriga världen hade 1,49 barn till en ålder av . Till dessa barn räknas de som är och för vilka de kan använda föräldrapenning. Samma föräldrar kan mycket väl ha äldre barn som dock inte ingår i denna studie. Gällande invandrare som kommer med barn och också får ytterligare barn har kvinnor från EU/i genomsnitt 1,20 barn med sig, med en genomsnittsålder på . Motsvarande män hade 1,17 barn till en ålder av . Kvinnor från övriga världen hade 1,40 barn med sig och åldern var . Männen från övriga världen hade 1,46 barn till en ålder av . Jämförelsegruppen av föräldrar i hade 2006 bland både kvinnor och män 1,27 barn och åldern var för kvinnor och bland män. Även här räknar vi bara med barn . I en av tabellerna delas grupperna in i inkomstkategorier. Inkomst består här av pensionsgrundande inkomst av anställning eller annat förvärvsarbete under som föräldrapenning används. Låg inkomst är definierat som inkomst . Medelhög inkomst är definierat som 100–och hög inkomst som . Inkomsten är mätt i absoluta belopp det aktuella året och är inte justerad. Först mäts antalet föräldrapenningdagar. Det första måttet vi är intresserade av är det genomsnittliga uttaget av föräldrapenningdagar i de olika grupperna. Detta kommer att redovisas både som ett medeltal och kategoriserat i fem kategorier. Antal föräldrapenningdagar säger något om tiden föräldrarna inte står till arbetsmarknadens förfogande. Anledningar till skillnader mellan grupper kan vara anknytning till arbetsmarknaden men exempelvis också familjens ekonomiska situation, antal barn, ålder på barn, samt vilken information om systemet man har tillgodogjort sig.