sou · H0B317d2 · 2012-05-02 00:00:00 — Det bör vara den myndighet som ansvarar för genom- förandet av de särskilda skyddsåtgärder som ska lämna en sådan underrättelse. 10.4.9Genomförande av särskilda skyddsåtgärder i öppen form Vårt förslag: Den som undergår särskilda skyddsåtgärder i öppen form ska få det stöd och den omvårdnad samt underkastas den kontroll som behövs för att syftet med åtgärderna ska kunna tillgodoses. Allmän förvaltningsdomstol får besluta att särskilda skyddsåtgärder i öppen form ska förenas med villkor avseende - skyldighet att hålla kontakt med en viss person, -skyldighet att genomgå nödvändig vård eller behandling, dock inte vård enligt lagen om psykiatrisk tvångsvård, -vistelseort, bostad, utbildning eller arbete, -förbud mot att använda berusningsmedel eller -förbud mot att vistas på en viss plats eller att ta kontakt med en viss person. Särskilda skyddsåtgärder i öppen form ska kunna kombineras med öppen psykiatrisk tvångsvård. En grundläggande princip vid genomförandet av särskilda skydds- åtgärder ska vara att åtgärderna inte får vara mer ingripande än vad som krävs för att syftet med dem ska kunna tillgodoses. Detta innebär bl.a. att den enskilde ska vara föremål för särskilda skydds- åtgärder i öppen form om det bedöms att han eller hon inte be- höver vara placerad i en särskild skyddsenhet. En förutsättning för särskilda skyddsåtgärder i öppen form är att gärningsmannen kan ges tillräckligt stöd och tillräcklig omvård- nad utanför den särskilda skyddsenheten. Frågan, var gärningsman- nen ska bo, är viktig. Det kan vara så att han eller hon behöver vistas på någon typ av behandlingshem, t.ex. för att ges behandling mot ett missbruk. För andra gärningsmän kan det finnas behov av ett boende som ger en missbruksfri miljö eller där det finns per- sonal som kan hantera hans eller hennes funktionsnedsättning. Det kan också vara aktuellt med särskilt stöd och särskild service enligt LSS. En förutsättning för insatser enligt LSS är dock att gärnings- mannen själv begär sådana. I de fall gärningsmannen är bör boendet vara särskilt anpassat till den unges behov av stöd och service. Är gärningsmannen på grund av sjukdom, psykisk stör- ning, försvagat hälsotillstånd eller något liknande förhållande ur stånd att vårda sig eller sin egendom kan det i vissa fall finnas förutsättningar att besluta om ett förvaltarskap för honom eller henne (11 kap. 7 § FB). I vissa fall bör det också kunna vara aktu- ellt med ett eget boende. Vid särskilda skyddsåtgärder i öppen form ska gärningsmannen få det stöd och den omvårdnad som behövs för att det ska kunna förhindras att han eller hon begår nya allvarliga gärningar. Om gär- ningsmannen har varit placerad i en särskild skyddsenhet (eller, om han eller hon är , i ett särskilt ungdomshem) kan det röra sig om att i öppen form fortsätta en behandling som har påbörjats i skyddsenheten (eller i det särskilda ungdomshem- met). Han eller hon kan också behöva stöd för att kunna bibehålla sin psykiska hälsa eller för att kunna undvika återfall i missbruk. I ett beslut om särskilda skyddsåtgärder i öppen form ska rätten besluta om vilka villkor som åtgärderna ska förenas med. Villkoren kan skilja sig åt beroende på vad som bedöms krävas för att syftet med de särskilda skyddsåtgärderna ska tillgodoses. Ett villkor bör kunna avse en skyldighet att genomgå vård eller behandling. Ett villkor bör också kunna avse en skyldighet att hålla kontakt med en viss person. Det bör genom villkor också kunna vara möjligt att styra över gärningsmannens sociala situation när det gäller vistelse- ort, bostad, utbildning eller arbete. Det kan i vissa fall också vara lämpligt med villkor som innebär ett förbud mot att vistas på en viss plats eller att ta kontakt med en viss person. Vidare bör det genom ett villkor vara möjligt att förbjuda användning av berus- ningsmedel. Om gärningsmannen är kan villkoren behöva särskilt anpassas med hänsyn till den unges ålder. Det måste också krävas att den som är föremål för särskilda skyddsåtgärder i öppen form kan underkastas tillräcklig kontroll för att syftet med åtgärderna ska kunna uppnås. En sådan kontroll kan ske genom att gärningsmannen ska lämna urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av något berusningsmedel eller att han eller hon ska få kroppsvisiteras eller ytligt kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål, se vidare avsnitt 10.4.12. Som vi föreslår i avsnitt 10.4.8 ska särskilda skyddsåtgärder i sluten form kunna kombineras med öppen psykiatrisk tvångsvård. I många fall kommer det även efter det att de särskilda skydds- åtgärderna har övergått i öppen form att finnas ett behov av att den enskilde är föremål för öppen psykiatrisk tvångsvård. Vi menar att det inte ska finnas hinder mot öppen psykiatrisk tvångsvård även i det fall de särskilda skyddsåtgärderna sker i öppen form. Även i detta sammanhang vill vi dock poängtera att tvångsvården och de sär- skilda skyddsåtgärderna sker i olika syften och med stöd av olika regelverk. 10.4.10Inledande av särskilda skyddsåtgärder och övergång mellan olika former av åtgärder Vårt förslag: Den som är föremål för särskilda skyddsåtgärder efter att ha begått en otillåten gärning som inte utgör brott efter- som kravet på tillräknelighet inte var uppfyllt, ska alltid inled- ningsvis undergå åtgärderna i sluten form. Den som ska bli föremål för särskilda skyddsåtgärder efter frigivning från ett fängelsestraff eller sluten ungdomsvård kan inleda åtgärderna i sluten form eller i öppen form. Särskilda skyddsåtgärder i sluten form ska övergå till åtgärder i öppen form när syftet med de särskilda skyddsåtgärderna kan tillgodoses utan att åtgärderna äger rum i sluten form. Kan syftet inte längre tillgodoses genom åtgärder i öppen form ska åtgär- derna i öppen form övergå till åtgärder i sluten form. Beslut om att särskilda skyddsåtgärder ska övergå i en annan form beslutas av allmän förvaltningsdomstol efter ansökan av den myndighet som ansvarar för genomförandet av åtgärderna eller, om det gäller övergång till öppen form, efter ansökan av den som beslutet om särskilda skyddsåtgärder avser. Domstolen ska ge åklagaren tillfälle att yttra sig innan ett beslut meddelas i fråga om att särskilda skyddsåtgärder ska övergå från sluten till öppen form. Den myndighet som ansvarar för genomförandet av särskilda skyddsåtgärder får besluta att den som är föremål för särskilda skyddsåtgärder i öppen form i stället ska vara föremål för sådana åtgärder i sluten form, om syftet med åtgärderna kan tillgodoses i öppen form och det kan befaras att den som är föremål för åtgärderna allvarligt kommer att skada sig själv eller någon annan. Myndigheten ska senast dagen efter anmäla be- slutet för prövning vid allmän förvaltningsdomstol. Om myn- digheten anser att de särskilda skyddsåtgärderna bör fortsätta i sluten form ska den senast från beslutet ansöka om särskilda skyddsåtgärder i sluten form. Den myndighet som ansvarar för de särskilda skyddsåtgär- derna ska ge den, mot vilken den otillåtna gärning eller det brott som har föranlett de särskilda skyddsåtgärder har riktat sig, möjlighet att begära att bli underrättad när beslut har fattats om att gärningsmannen ska bli föremål för särskilda skyddsåtgärder i öppen form i stället för sådana åtgärder i sluten form. Beslut om särskilda skyddsåtgärder för den som har begått en otillåten gärning som inte utgör brott, eftersom kravet på tillräk- nelighet inte är uppfyllt, kommer att fattas av allmän förvaltnings- domstol efter det att allmän domstol genom en dom, som har vunnit laga kraft, har fastställt att gärningsmannen har begått en otillåten gärning som inte utgör brott eftersom kravet på tillräknelighet inte är uppfyllt. Gärningsmannen ska därefter omgående bli föremål för åtgärderna. Enligt vår mening bör man i det fallet kunna utgå ifrån att det inte är tillräckligt med särskilda skyddsåtgärder i öppen form. De särskilda skyddsåtgärderna ska därför i denna situation alltid inledningsvis undergås i sluten form. När det gäller den som ska undergå särskilda skyddsåtgärder efter frigivning från ett fängelsestraff eller från sluten ungdomsvård är situationen en annan. Gärningsmannen har då bedömts uppfylla förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder i samband med att han eller hon dömdes till fängelse eller sluten ungdomsvård. Dock kan den dömde som han eller hon har verkställt påföljden ha genomgått t.ex. psykiatrisk behandling som har lett till att syftet med de särskilda skyddsåtgärderna redan från början kan tillgodoses genom åtgärder i öppen form. Särskilda skydds- åtgärder ska därför i det fallet kunna inledas i sluten form eller i öppen form. Det är den myndighet som ansvarar för genomförandet av de särskilda skyddsåtgärderna som bäst kommer att kunna bedöma när det finns förutsättningar för att låta den som är placerad i en sär- skild skyddsenhet i stället undergå åtgärderna i öppen form. Myn- digheten kommer också att ha goda möjligheter att uppmärksamma när en gärningsman som är föremål för särskilda skyddsåtgärder i öppen form i stället behöver undergå dessa i sluten form. Det bör därför vara en uppgift för myndigheten att ansöka hos allmän för- valtningsdomstol om sådana övergångar. En ansökan om att sär- skilda skyddsåtgärder ska övergå från sluten till öppen form ska också kunna göras av den som är föremål för åtgärderna. Det bör däremot inte finnas någon möjlighet för honom eller henne att an- söka om att åtgärderna ska övergå från öppen till sluten form. Domstolen ska ge åklagaren tillfälle att yttra sig innan ett beslut meddelas i fråga om att särskilda skyddsåtgärder ska övergå från sluten till öppen form. Den myndighet som ansvarar för genomförandet av de särskilda skyddsåtgärderna bör i vissa särskilt akuta fall ha en möjlighet att besluta att åtgärderna ska övergå från öppen till sluten form. bör då krävas dels att syftet med åtgärderna kan till- godoses i öppen form, dels att det kan befaras att den som är före- mål för åtgärderna allvarligt kommer att skada sig själv eller någon annan. Det kan t.ex. röra sig om fall då den som undergår de sär- skilda skyddsåtgärderna på nytt har börjat missbruka eller har åter- fallit i allvarliga våldsgärningar gentemot ett tidigare brottsoffer. Ett sådant beslut innebär att en myndighet, låt vara i ett akut läge, beslutar att en person ska vara frihetsberövad. Vi menar att myndigheten därefter måste ansöka hos allmän förvaltningsdom- stol om särskilda skyddsåtgärder i sluten form, om åtgärderna ska fortsätta i den formen. Detta bör ske inom en och vi föreslår att myndighetens ansökan ska göras från myndighetens beslut om särskilda skyddsåtgärder i sluten form. Som vi har nämnt tidigare måste förfarandet vid beslut av detta slag vara omgärdat av starka rättssäkerhetsgarantier. Vi menar därför att det måste kunna ske en kontroll av riktigheten av det beslut om särskilda skyddsåtgärder i sluten form som fattas av myndigheten. Vi har övervägt om en sådan kontroll skulle kunna ske genom att den myndighet som ansvarar för tillsynen över verksamheten under- rättas om sådana beslut. skulle då kunna in- gripa med tillsynsåtgärder i de fall beslutet på något sätt är fel- aktigt. Ett annat sätt att skapa en kontroll av myndighetens beslut om särskilda skyddsåtgärder i sluten form är att den enskilde ges en rätt att överklaga ett sådant beslut till allmän förvaltningsdomstol. Det beslut som den ansvariga myndigheten fattar om särskilda skyddsåtgärder i sluten form innebär att den enskilde, efter att ha varit föremål för särskilda skyddsåtgärder i öppen form, ska frihets- berövas i en särskild skyddsenhet. Vi menar att ett sådant beslut bör bli föremål för en domstolsprövning. Att en kontroll av beslutet skulle ske genom att det sker en underrättelse om beslutet till den myndighet som utövar tillsyn är enligt vår åsikt inte tillräckligt. Den domstolsprövning som sker i samband med att myndig- heten (från sitt beslut) ansöker om särskilda skydds- åtgärder i sluten form innebär att frågan om åtgärder i den formen prövas av domstol. Dock kan det vara så att myndigheten efter sitt beslut om särskilda skyddsåtgärder i sluten form inte ansöker om att domstolen ska besluta om skyddsåtgärderna i den formen. I ett sådant fall får den enskilde återgå till särskilda skyddsåtgärder i öppen form (senast när det har gått från myndighetens beslut) utan att domstolen har prövat beslutet. Att det sker en dom- stolsprövning i de fall myndigheten ansöker om särskilda skydds- åtgärder i sluten form innebär alltså inte att det i alla fall sker en rättslig prövning av myndighetens beslut. Det kan då bli på det viset att den enskilde inte har någon möjlighet att få myndighetens be- slut överprövat, vilket naturligtvis inte är godtagbart från rättssäker- hetssynpunkt. Vi menar att det inte heller vid den här typen av beslut är till- räckligt att ge den enskilde en möjlighet att överklaga myndig- hetens beslut om särskilda skyddsåtgärder i sluten form. Beslutet är så pass ingripande för den enskilde att frågan om en domstols- prövning inte bör vara beroende av att den enskilde överklagar be- slutet. I stället anser vi att myndigheten alltid ska anmäla sitt beslut för prövning vid allmän förvaltningsdomstol senast dagen efter be- slutet. Som vi har nämnt i det föregående ska myndigheten dessutom, om den anser att åtgärderna bör fortsätta i sluten form, senast från beslutet ansöka om särskilda skydds- åtgärder i sluten form vid allmän förvaltningsdomstol. Det är, som vi har framhållit tidigare, angeläget att den som har utsatts för en allvarlig otillåten gärning eller ett allvarligt brott som har riktat sig mot eller har medfört fara för hans eller hennes liv eller hälsa får samhällets stöd och skydd. På samma sätt som gäller vid rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning bör det därför finnas en underrättelseskyldighet gentemot den som har utsatts för en otillåten gärning eller ett brott av den som är föremål för särskilda skyddsåtgärder. Skyldigheten bör innebära bl.a. en möjlighet att få uppgift om när beslut har fattats om att gärnings- mannen ska bli föremål för särskilda skyddsåtgärder i öppen form i stället för sådana åtgärder i sluten form. 10.4.11Kontroll- och tvångsåtgärder vid placering i en särskild skyddsenhet eller i ett särskilt ungdomshem Vårt förslag: Det ska vara möjligt att vidta kontroll- och tvångs- åtgärder i syfte att upprätthålla ordningen och säkerheten vid en särskild skyddsenhet. Den myndighet som ansvarar för genom- förandet av särskilda skyddsåtgärder ska kunna besluta att den som är placerad vid en sådan enhet ska -få bostadsrum, tillhörigheter eller andra slutna förvarings- ställen kontrollerade, -kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål, -bli skyldig att lämna urin-, utandnings-, saliv-, blod- eller hår- prov, -hållas avskild från andra placerade, -beläggas med fängsel vid förflyttning inom enheten, vid transport eller annan vistelse utanför enheten och om han eller hon uppträder våldsamt, -vägras besök eller endast medges kontrollerade besök, -vägras elektronisk kommunikation eller få sådan kommuni- kation avlyssnad eller -vägras att skicka eller ta emot en försändelse, Otillåtna föremål ska få omhändertas och förstöras. En kontroll- eller tvångsåtgärd får användas endast om den står i rimlig pro- portion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åt- gärd är tillräcklig ska den användas. Den myndighet som ansvarar för genomförandet av särskilda skyddsåtgärder ska få uppdra åt sådana befattningshavare inom verksamheten som har tillräcklig kompetens och erfarenhet att besluta om kontroll- och tvångsåtgärder. Om det behövs för att det ska vara möjligt att bedöma om besök kan tillåtas eller om besök ska kontrolleras, ska det genom registerkontroll i förväg undersökas om den som kontakten ska äga rum med är dömd eller misstänkt för brott eller för att utöva brottslig verksamhet. Den myndighet som ansvarar för genom- förandet av särskilda skyddsåtgärder ska beträffande en besökare ha möjlighet att göra kontroller i belastningsregistret och miss- tankeregistret samt få uppgifter ur det centrala kriminalvårds- registret. Ett fordon ska i anslutning till att det passerar in i eller ut ur den särskilda skyddsenheten få genomsökas av en tjänsteman vid den särskilda skyddsenheten i syfte att upptäcka otillåtna föremål eller personer som utan tillåtelse försöker ta sig in i eller ut ur den särskilda skyddsenheten. En tjänsteman vid den särskilda skyddsenheten ska få avvisa eller avlägsna den som obehörigen försöker ta sig in i eller vägrar att lämna enheten. Den som ska avlägsnas får kroppsvisiteras eller beläggas med fängsel. Den myndighet som ansvarar för genomförandet av särskilda skyddsåtgärder ska kunna besluta att alla som passerar in i den särskilda skyddsenheten ska kroppsvisiteras (allmän inpasserings- kontroll). För den som undergår särskilda skyddsåtgärder i ett särskilt ungdomshem ska det vara möjligt att vidta de kontroll- och tvångsåtgärder som kan vidtas i samband med verkställighet av sluten ungdomsvård. 10.4.11.1Det ska vara möjligt att vidta kontroll- och tvångsåtgärder vid en särskild skyddsenhet Ett genomförande av särskilda skyddsåtgärder i en särskild skydds- enhet innebär att den placerade hålls frihetsberövad på enheten. Med tanke på utformningen av beslutskriterierna har alla som pla- ceras där begått allvarliga gärningar som har riktat sig eller medfört fara för någon annans liv eller hälsa. Dessutom har det bedömts att det finns en påtaglig risk för att personen i fråga på nytt ska begå sådana gärningar av allvarligt slag. Vissa av dessa personer får be- dömas vara mycket våldsbenägna. I en del fall kommer de också att vara tungt kriminellt belastade. Det står helt klart att det kommer att finnas ett behov av att kunna vidta kontroll- och tvångsåtgärder i syfte att tillgodose ordningen och säkerheten vid en särskild skyddsenhet. Det måste också vara möjligt vidta åtgärder för att förhindra att de som är placerade vid den särskilda skyddsenheten avviker därifrån. För att det ska vara möjligt att garantera ordningen och säker- heten bör de åtgärder som ska vara möjliga att vidta i huvudsak motsvara de som kan vidtas beträffande den som är intagen i krimi- nalvårdsanstalt. Våra förslag har i denna del därför till stor del ut- formats på samma sätt som de kontroll- och tvångsåtgärder som finns angivna i FäL. Utgångspunkten ska vara att det inte ska tillämpas mer tvång än nödvändigt, som de åtgärder som vidtas ska vara tillräck- liga för att ordningen eller säkerheten vid enheten ska kunna upp- rätthållas. Detta innebär att en proportionalitetsprincip ska tillämpas. En kontroll- eller tvångsåtgärd ska få användas endast om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingrip- ande åtgärd är tillräcklig, ska den användas. 10.4.11.2 Omhändertagande av personliga tillhörigheter Den som är placerad i en särskild skyddsenhet bör som huvudregel få ta emot och inneha böcker, tidskrifter, tidningar och andra per- sonliga tillhörigheter. Det bör dock vara möjligt att omhänderta tillhörigheter av detta slag om de kan äventyra ordningen eller säkerheten eller om de kan antas motverka den behandling som den placerade genomgår. I övrigt bör den som är placerad i en särskild skyddsenhet få ta emot och inneha de personliga tillhörigheter som är motiverade med hänsyn till att de särskilda skyddsåtgärderna ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt. De tillhörigheter som inte får tas emot eller innehas ska förvaras för den placerades räkning och ska lämnas ut till honom eller henne senast i samband med att han eller hon inte längre ska vara placerad vid skyddsenheten. 10.4.11.3 Kroppsvisitation och kroppsbesiktning För att kunna uppnå och bibehålla ordningen och säkerheten före- slår vi vidare att det ska vara möjligt att vidta åtgärder i syfte att förhindra att vapen, narkotika och andra otillåtna föremål tas in på den särskilda skyddsenheten. Den som är placerad på en särskild skyddsenhet måste därför kunna kroppsvisiteras eller kroppsbesik- tigas. Detta ska som huvudregel ske redan vid ankomsten till den särskilda skyddsenheten, om det inte är uppenbart obehövligt. Kroppsvisitation och kroppsbesiktning ska också kunna vidtas den placerade befinner sig på den särskilda skydds- enheten. Detta ska kunna bli aktuellt om det finns anledning att anta att ett otillåtet föremål kommer att anträffas på honom eller henne, när han eller hon återkommer efter att ha befunnit sig utan- för den särskilda skyddsenheten (t.ex. vid permission) eller om han eller hon har haft ett obevakat besök. Vidare bör det vara möjligt att vidta kroppsvisitation eller kropps- besiktning genom stickprovskontroller eller i anslutning till en större undersökning, som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom enheten som den placerade har eller har haft särskild anknytning till. Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl ska en kroppsvisitation få utföras även i andra fall i syfte att söka efter vapen eller andra farliga föremål. Otillåtna föremål bör få omhändertas och förstöras. För att kunna upprätthålla ordning och säkerhet bör det i den utsträckning det är nödvändigt även vara möjligt att kontrollera den placerades bostadsrum, hans eller hennes tillhörigheter eller andra slutna förvaringsställen som han eller hon disponerar. 10.4.11.4 Urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov För att upprätthålla ordningen och säkerheten vid den särskilda skyddsenheten bör det vara möjligt att utföra drogkontroller på den som är placerad där. Vi föreslår därför att det ska finnas en möjlighet att ta urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hår- prov. Ett sådant prov ska få tas om det skäligen kan misstänkas att den placerade kan vara påverkad av alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om för- bud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Det bör också vara möjligt att ta ett prov när den placerade själv önskar det. Den som är placerad i en särskild skyddsenhet ska som huvudregel ges möjlighet att vistas tillsammans med andra som också är placerade där. Undantag för detta bör dock kunna göras om det krävs av ordnings- eller säkerhetsskäl eller om det av andra skäl är nödvändigt att hålla den placerade avskild från andra placerade. Avskildhet kan också krävas om det är nödvändigt för att en kropps- besiktning ska kunna genomföras. Av ordnings- och säkerhetsskäl kan det också vara nödvändigt att belägga den som är placerad i en särskild skyddsenhet med fängsel. Vi föreslår att detta ska få ske när den placerade förflyttas inom skyddsenheten men också om den placerade uppträder våldsamt och det är absolut nödvändigt med hänsyn till den placerades egen eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa. I det sistnämnda fallet bör en läkare undersöka den placerade i syfte att bedöma om han eller hon har ett medicinskt vårdbehov. Att belägga den som är placerad vid en särskild skyddsenhet med fängsel kan också vara nödvändigt när den placerade ska trans- porteras till en annan plats, t.ex. till ett sjukhus, eller när han eller hon av någon annan anledning befinner sig utanför den särskilda skyddsenheten. 10.4.11.7 Besök och andra kontakter Huvudregeln ska vara att den placerade ska få ta emot besök i den utsträckning som det är lämpligt. Vi föreslår dock att det ska vara möjligt att av ordnings- eller säkerhetsskäl inskränka den placerades kontakter med omvärlden. Ett besök bör kunna vägras eller vill- koras med att besökaren underkastar sig kroppsvisitation eller kroppsbesiktning. Ett besök bör också kunna vägras om det kan motverka den placerades anpassning i samhället eller på annat sätt vara till skada för den placerade eller någon annan. Ett besök bör kunna kontrolleras på tre olika sätt.