sou · H0B347 · 2012-06-28 00:00:00 — Långa genomströmningstider påverkar därmed arbetslöshetsförsäk- ringens roll som omställningsförsäkring. Om det tar innan 5 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (2011), s. 47–51. Definitionen av genom- strömningstid är antalet veckor från den då en person har redovisat arbets- löshet på sitt kassakort till den vecka personen får sin första utbetalning av ersättning. Genomströmningstiden uttrycks som en median, dvs. den tid det tar till dess att hälften av ersättningstagarna har fått sin ersättning utbetalad. Den mäts endast för förstagångsbeslut av ersättningsärenden där arbetslöshetsersättning har betalats ut. ersättningen betalas ut kan också kommunerna behöva gå in med ekonomiskt bistånd . En anledning till de långa genomströmningstiderna är att upp- gifterna om arbetad tid, som lämnas av f.d. arbetsgivare på arbetsgivar- intyget, på grund av regelverket behöver vara väldigt detaljerade. Både IAF och SO har pekat på att framför allt uppgifterna om arbetad tid är svåra att samla in och att de ofta blir fel, vilket leder till att arbets- givarintygen i hög utsträckning behöver kompletteras. Den admin- istrativa börda för uppgiftslämnande arbetsgivare som är förknippad med de detaljerade arbetstidsuppgifterna i arbetsgivarintygen lyfts ofta fram som mycket betungande. utfärdades 790 000 arbetsgivarintyg enligt arbetslös- hetskassornas bedömning. av de arbetsgivarintyg som inkom till arbetslöshetskassorna avsåg sökande som redan hade en beviljad, pågående ersättningsperiod. I genomsnitt uppskattar arbetslöshetskassorna att av arbetsgivar- intygen det året skickades tillbaka till arbetsgivarna eftersom upp- gifter saknades eller de hade besvarats felaktigt. Arbetsgivare har svårast att besvara frågor om arbetad tid (mertid, frånvaro och övertid) samt inkomst.6 Sammantaget gör dessa faktorer att det är relevant att se över behovet av uppgifter om arbetad tid i arbetslöshetsförsäkringens regelverk. 11.2.2Inkludering av uppgift om arbetad tid i månadsuppgiften Den andra handlingsstrategin är att överväga att utöka informa- tionen i månadsuppgiften så att även uppgift om arbetad tid ingår. Denna strategi diskuteras i kapitel 13. Även i detta fall skulle arbetslöshetsförsäkringens regelverk behöva förändras, dock inte lika mycket som med föregående stra- tegi, för att månadsuppgifterna skulle kunna komma till användning i försäkringen. Anledningen till detta är att de uppgifter om arbetad tid som enligt dagens regler behövs för att fastställa ersättning är mycket detaljerade. Det vore orimligt ur ett uppgiftslämnar- perspektiv att samla in så detaljerade uppgifter om arbetad tid i månadsuppgifterna. 6 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (2010). Om månadsuppgiften skulle kompletteras med uppgifter om arbetad tid, behöver det därför analyseras hur arbetad tid kan definieras på ett så enkelt – men ändå användbart – sätt som möjligt. Försäkringens regelverk skulle därefter behöva anpassas till det för- enklade måttet . De exempel på regelförenklingar kring begreppet arbetad tid som beskrivs inledningsvis i avsnitt 11.2 är därför relevanta även i detta sammanhang. Det är också viktigt att analysera vad det skulle innebära i termer av uppgiftslämnarbörda för arbetsgivare att inkludera arbetad tid i månadsuppgifterna. 11.2.3Utgångspunkter i översynen av behovet av uppgifter om arbetad tid En central utgångspunkt i arbetet med att se över behovet av att använda uppgifter om arbetad tid som beslutsunderlag i arbetslös- hetsförsäkringen är att förenkla uppgiftslämnarbördan för arbets- givare och att minska den administrativa bördan för arbetslöshets- kassorna, vilket förväntas leda till kortare handläggningstider. Det skulle också underlätta för den enskilde eftersom färre uppgifter skulle behöva samlas in från f.d. arbetsgivare. Om uppgifter om arbetad tid i försäkringen kunde ersättas med inkomstuppgifter skulle också transparens och förutsebarhet i försäkringen kunna förväntas öka. Detta ligger i linje med kommitténs direktiv som uttrycker att de framtida reglerna så långt som möjligt ska präglas av enkelhet, tydighet, begriplighet och stabilitet. En annan utgångspunkt i analyserna av om det är möjligt att skapa en arbetslöshetsförsäkring som inte baseras på uppgifter om arbetad tid är att arbetslöshetsförsäkringens grundläggande principer inte ska förändras. Att ersätta uppgifter om arbetad tid med inkomstuppgifter skulle inte syfta till att ändra försäkringens funktion. Utgångpunkten är med andra ord att inkomstuppgifterna skulle vara en approximation för uppgifterna om arbetad tid som mått på förankring på arbetsmarknaden. Även fortsatt ska arbetslöshetsförsäkringen vara en omställnings- försäkring mellan arbeten och det ska därför, precis som , krävas en viss förankring på arbetsmarknaden för att kvalificera för ersätt- ning. Försäkringen ska även framöver kompensera för förlorad arbetsinkomst vid ofrivillig arbetslöshet. Andra viktiga utgångspunkter för översynen, som framgår av kommitténs direktiv, är att arbetslöshetsförsäkringen bl.a. ska vara en hållbar försäkring som ger god ekonomisk trygghet som den understödjer arbetslinjen så att det alltid lönar sig att arbeta framför att vara arbetslös. 11.3Till vad används arbetad tid i arbetslöshetsförsäkringen? Oavsett vilken av ovanstående handlingsstrategier som väljs är det på sin plats med en genomgång av i vilka situationer som uppgift- erna om arbetad tid används . Arbetad tid används både för att avgöra om den sökande kvalifi- cerar sig till arbetslöshetsersättning och i sådana fall ersättningens storlek. I det förstnämnda fallet används den sökandes tidigare antal arbetade timmar för att avgöra anknytningen till arbetsmark- naden, dvs. om arbetsvillkoret uppfylls. I det sistnämnda fallet är det omfattningen av tidigare arbete, mätt i timmar, som ligger till grund för beräkning av den sökandes s.k. normalarbetstid. Med normalarbetstid avses enkelt uttryckt hur många timmar den sökande i genomsnitt har arbetat innan arbetslösheten inträffade, dvs. Denna påverkar ersättningens storlek eftersom den används för att beräkna: Uppgifter om arbetad tid används även i bedömningen av bisyssla, den s.k. 17/10-regeln för kombinatörer och i vissa fall även möjlig- heten att få ersättning under studietid. Nedan förklaras kort hur uppgifter om arbetad tid används i dessa sammanhang7. I kapitel 12 fokuseras sedan på de tre första aspekterna var och en för sig, eftersom de bedöms som mest centrala. Är det möjligt att omformulera regelverket så att inkomstuppgifter kan ersätta uppgifter om arbetad tid som arbetslöshetsförsäk- ringens grundläggande principer bibehålls? Hur skulle det i sådana fall kunna ske så att innebörd och utfall i så stor utsträckning som 7 Redovisningen bygger på en promemoria från Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO) (2011a). möjligt motsvarar dagens regelverk? Annorlunda uttryckt: Går det att skapa ett i stort sett analogt regelverk som bygger på enbart inkomstuppgifter? Arbetsvillkoret anges i nuvarande regelverk som ett lägsta antal timmar som den sökande ska ha arbetat. Arbetad tid används således för att avgöra om arbetsvillkoret uppfylls eller inte. Arbetsvillkoret beskrivs närmare i avsnitt 12.1. Normalarbetstiden används för att avgöra dagpenningens storlek för sökande som endast har rätt till ersättning med grundbeloppet. Grundbeloppet uppgår till per dag för den som har arbetat heltid och minskas proportionellt för den som inte har gjort det (/ (40 * normalarbetstiden)). Grundbeloppet diskuteras i avsnitt 12.2. Beräkning av antalet ersättningsdagar (bl.a. för deltidsarbetslösa) Normalarbetstiden används för att beräkna hur många ersättnings- dagar den sökande kan få under en kalendervecka. Arbete och annan hindertid, t.ex. dagar med sjukpenning eller föräldrapenning, dras av från normalarbetstiden. Även arbetsutbudet, dvs. hur mycket den sökande kan och vill arbeta, påverkar resul- tatet. Om arbetsutbudet, som den sökande själv uppger, är lägre än normalarbetstiden görs ett avdrag vid beräkning av ersättningen . Beräkningen av antal ersättningsdagar är inte minst betydelsefull för deltidsarbetslösa, då den används för att avgöra om den sökande har rätt till ersättning i kombination med deltidsarbete (begränsat per ersättningsperiod). Se avsnitt 12.3 för en diskussion kring ersättningen för deltids- arbetslösa. Normalarbetstiden är en komponent vid beräkning av dagsförtjänst och därmed dagpenning för sökande som har rätt till inkomst- relaterad ersättning. Regeln om bisyssla innebär att extraarbete måsta ha bedrivits paral- lellt med heltidsarbete för att godkännas som bisyssla. Om bisysslan är godkänd har den sökande rätt till arbets- löshetsersättning om heltidsarbetet upphör, så länge omfattningen av bisysslan, mätt , inte utökas. Om bisysslan utökas påverkas dock ersättningen. arbetad tid används således för att bedöma eventuell bisyssla. Bedömning av 17/10-regeln (kombinatörer) Innebörden av 17/10-regeln är att sökande som har drivit ett företag parallellt med en anställning om minst kan få arbetslöshetsersättning om anställningen upphör även om företaget drivs vidare. Detta gäller endast om verksamheten i företaget inte utökas. Även i detta fall används arbetad tid vid bedömningen. Bedömning av arbetslöshetsersättning under studietid Enligt regelverket kan arbetslöshetsersättning lämnas under tid som den sökande studerar på heltid givet att studierna tidigare bedrivits på heltid parallellt med heltidsarbete . På motsvarande sätt kan ersättning även lämnas under deltidsstudier givet att studierna tidigare bedrivits på deltid parallellt med deltids- arbete . Som i de två ovanstående fallen används således arbetad tid vid bedömningen. 11.3.1Hur samlas uppgift om arbetad tid in ? Det är den f.d. arbetsgivaren, eller de f.d. arbetsgivarna, som redovisar i vilken omfattning den sökande har arbetat innan arbetslösheten. Arbetsgivare är enligt 47 § skyldiga att på begäran utfärda ett s.k. arbetsgivarintyg. Blanketten har fastställts av IAF och utarbetats i samråd med SO. Skulle uppgifterna på intyget vara otillräckliga ska arbetsgivaren lämna ytterligare uppgifter. Det finns dock ingen lagstadgad sanktion kopplad till att inte utfärda ett arbetsgivar- intyg. Uppgifter ska lämnas för en period , vilket motsvarar ramtiden i arbetslöshetsförsäkringen (de som närmast föregått arbetslösheten). Det är inkomsten och den arbetade tiden som ligger till grund för ersätt- ning. Om det är aktuellt med överhoppningsbar tid, som i normal- fallet kan uppgå till som högst men i vissa fall längre än så, behövs uppgifter för månader som ligger ännu längre tillbaka i tiden. På arbetsgivarintyget ska arbetsgivarna specificera tiden enligt följande8: arbetad tid, exklusive tid med lön i samband med sjukdom, barns födelse och tjänstgöring i totalförsvaret, övertid, mertid, jourtid och beredskapstid, frånvaro för dem som har en fast, avtalad arbetstid, jour- och beredskapstid samt tid med sjuklön utbetald enligt lagen om sjuklön. Tiden ska, enligt instruktionerna till arbetsgivarintyget, anges i timmar och minuter. Antalet minuter ska anges i hundradelar av (t.ex. anges och som ). Ett exempel på arbetsgivarintyg finns i bilaga 79. Utöver uppgifter om arbetad tid och inkomster ska arbetsgivaren bl.a. ange orsak till att anställningen har upphört, avgångsvederlag samt erbjudande om fortsatt eller annat arbete. 8Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (2010). 9Arbetsgivarintyget är hämtat från SO:s hemsida, 12En arbetslöshetsförsäkring som bygger på inkomstuppgifter Som nämns i kapitel 11 är utgångspunkten för översynen i detta del- betänkande att arbetad tid inte ingår i de av föreslagna månadsuppgifterna. En handlingsstrategi är därför att överväga om arbetslöshetsförsäkringens regelverk kan omform- uleras så att det i högre utsträckning än bygger på uppgifter om tidigare inkomster, som föreslås ingå i månadsuppgiften, i stället för arbetad tid. Stora och centrala delar av regel- verket skulle då behöva förändras. I detta kapitel diskuteras om det är möjligt att anpassa regel- verket med bibehållen funktion och effektivitet i arbetslöshets- försäkringen. Syftet med översynen är inte att förändra försäk- ringens grundfunktion, utan att analysera om den går att utforma på ett sätt som är analogt med dagens system men med inkomst- uppgifter som huvudsaklig grund. Det är i sammanhanget viktigt att poängtera att uppgifter om arbetad tid inte heller i detta fall kan slopas helt. Översynen avser de historiska förhållanden, innan arbetslösheten, som ligger till grund för bedömningar och beräkningar. Även fortsättningsvis skulle kassakortsredovisningen behövas, eftersom det av denna framgår hur stor del av veckan den sökande har varit arbetslös. En utgångspunkt är med andra ord att hindertid och arbetsutbudets storlek ska påverka arbetslöshetsersättningen även framöver. Utifrån genomgången i kapitel 11 bedömer kommittén att de mest centrala delarna som behöver analyseras i detta syfte är utform- ningen av arbetsvillkoret samt hur grundbeloppet och ersättningen för dem som är deltidsarbetslösa kan fastställas. En arbetslöshetsförsäkring som bygger på inkomstuppgifter Enligt direktiven för kommitténs arbete ska arbetslöshetsförsäk- ringen fortsatt vara en omställningsförsäkring som lämnar eko- nomisk ersättning vid ofrivillig arbetslöshet av omställning mellan arbeten. Detta innebär att den sökande även framöver ska ha arbetat före arbetslösheten för att kunna kvalificera sig till ersättning, dvs. det ska finnas ett kvalificeringsvillkor. Om arbetslöshetsförsäkringens regelverk skulle förändras så att det bygger på inkomstuppgifter i stället för uppgifter om arbetad tid behöver arbetsvillkoret omformuleras i termer av ett inkomst- villkor. Även efter förändringen skulle inkomstvillkoret säkerställa en lägsta nivå av förankring på arbetsmarknaden. Innan diskus- sionen om hur arbetsvillkoret kan omformuleras till ett inkomst- villkor, ges en bakgrund i form av hur det har motiverats och utformats historiskt. Ursprungligen fanns det i arbetslöshetsförsäkringen ett avgiftsvillkor, vilket numera ungefär motsvaras av arbets- och medlemsvillkoren. Syftet med avgiftsvillkoret var dels att bidra till arbetslöshets- kassans fonduppbyggnad, dels att förhindra att personer försäkrade sig först när de visste att de skulle bli arbetslösa. Villkoret var dessutom tänkt som kontroll av att den arbetslöse hade en aktuell anknytning till arbetsmarknaden.1 Det sistnämnda är det motiv som vanligen lyfts fram, nämligen att arbetsvillkoret ska säkerställa att den som söker arbetslöshets- ersättning har en förankring på arbetsmarknaden. I dagens forskningslitteratur brukar som motiv till ett arbets- villkor även nämnas att arbetsvillkoret som sådant förväntas ha positiva effekter på arbetsutbudet. Om kvalificeringen till försäk- ringen sker med hjälp av arbete förväntas fler vilja ha ett arbete för att få tillgång till försäkringen. Det är inte självklart hur omfattande ett arbetsvillkor ska vara. Ett för lågt kvalificeringsvillkor riskerar, å ena sidan, att medföra att arbetslöshetsförsäkringen används som inkomstutfyllnad vid säsongs- variationer och andra upprepade tillfälliga anställningar, vilket påverkar 1 Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO) (2008). En arbetslöshetsförsäkring som bygger på inkomstuppgifter Det kan också göra det lättare för kommuner att övervältra kostnader för ekonomiskt bistånd till arbetslöshets- försäkringen. Kommuner kan välja att erbjuda arbetslösa med ekonomiskt bistånd anställningar som är precis så långa att de därigenom kvalificerar sig till arbetslöshetsersättning.2 Detta behöver emellertid inte vara av ondo i sig eftersom den arbetslöse då får in en fot på arbetsmarknaden. Hur kommunernas ekonomiska bistånd och arbetslöshetsförsäkringen påverkas av varandra beror inte bara på arbetsvillkorets omfattning, utan även på andra faktorer såsom biståndets respektive ersättningens nivå. Ett för högt kvalificeringsvillkor riskerar, å andra sidan, att för- svåra för nytillträdda på arbetsmarknaden, framför allt unga och nyanlända invandrade, att kvalificera sig till arbetslöshetsersättning. I detta fall kan det tvärtom finnas en risk för att staten övervältrar kostnader för arbetslöshetsersättning till kommunerna som kan få ge ekonomiskt bistånd till öppet arbetslösa som inte har rätt till arbetslöshetsersättning. Vad som är en rimlig balans mellan dessa motstridiga effekter är en avvägningsfråga. I sammanhanget kan även nämnas att villkoren för att få arbets- löshetsersättning i de flesta länder innehåller krav på att den för- säkrade ska ha varit sysselsatt innan arbetslös- heten. De flesta länder, även de som har en obligatorisk arbetslös- hetsförsäkring, har någon form av arbetsvillkor i försäkringen3. Hur arbetsvillkoret är utformat varierar dock. I uttrycks inte kvalificeringsvillkoret i krav utan i krav på tidigare inkomst. Det norska inkomstvillkoret innebär att den arbetslöse ska ha haft inkomst av anställning som motsvarar minst 1,5 grundbelopp4 under föregående kalenderår, alternativt en inkomst av anställning som motsvarar minst tre grundbelopp under de tre föregående kalenderåren. 3Tatsiramos, K och (2011). 4Ett grundbelopp (G) uppgår till 79 (motsvarar per ). En arbetslöshetsförsäkring som bygger på inkomstuppgifter Arbetsvillkoret har uttryckts på olika sätt och även till sin omfatt- ning ändrats , se tabell 12.1. Det har varit uttryckt i krav på förvärvsarbete i ett visst antal månader. Arbetsvillkoret har också preciserats som krav på antal arbetade timmar i ett visst antal månader. Villkoret har vidare uttryckts som krav på antal arbetade dagar i , eller antal dagar (fyra eller ). Arbetsvillkoret för arbetslöshetsförsäkringen och det som tidigare kallades kontant arbetsmarknadsstöd (KAS) har inte alltid varit det samma. SOU 2012:47 En arbetslöshetsförsäkring som bygger på inkomstuppgifter Tabell 12.1 Arbetsvillkorets omfattning Arbetsvillkor i det kontanta arbets- under en ramtid om , minst och minst , under en ramtid , minst i minst de föregående tolv månaderna med minst eller med minst , under ramtid minst fördelade , minst , minst , under en ramtid minst eller och minst under var och en av dessa månader, under en ramtid minst eller och minst under var och en av dessa månader, under en ramtid om tolv månader2 , minst , under en ramtid med minst eller med minst , under ramtid , minst under en ramtid minst , under en ramtid minst eller och minst under var och en av dessa månader, under en ramtid Källa (om inget annat anges): , Å (2003), Rapport 2003:9 Arbetsmarknadspolitiskt kalendarium II, . 1Källa: Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO) (2008),Historik över arbetslöshetsförsäkringen , promemoria på . Endast dag med minst tre timmars arbete räknades. 2Källa: /2007:15, En arbetslöshetsförsäkring för arbete. har arbetskravet för att kvalificera sig till ersättning successivt ökat, med undantag av en förändring i mitten av 1990- talet. I samband med förändringarna har vikten av att försäkringen endast ska omfatta dem som har en viss anknytning till arbets- marknaden eller som har haft ett varaktigt arbete betonats. Att arbetet ska ha varit fördelat över ett visst antal månader har ansetts viktigt för att markera kravet på en viss minsta tids etablering på arbetsmarknaden. När arbetsvillkoret har skärpts har syftet enligt En arbetslöshetsförsäkring som bygger på inkomstuppgifter de propositioner som föranlett ändringarna varit att bättre fånga dem som har en tillräcklig anknytning till arbetsmarknaden. För att nå en grupp av nytillträdda var det, som komplement till arbetsvillkoret, möjligt att under vissa omständigheter kvalificera sig till arbetslöshetsersättning och KAS genom studier. Detta kvalificeringsvillkor har kallats utbildningsvillkor eller studerandevillkor. tillkom ett alternativt arbetsvillkor för dem med mer varierande arbetstid från en månad till en annan. Syftet med detta var att fånga en grupp som trots stora variationer i arbetstid ansågs ha en god anknytning till arbetsmarknaden. Den senaste ändringen av arbetsvillkoret som avsåg kravet på arbetets omfattning genomfördes . Regeringen ansåg då att kravet på arbete var tillräckligt för att fånga varaktigt arbete, men kravet på antalet arbetade timmar höjdes från 70 . Som en konsekvens av detta ändrades också det alternativa arbetsvillkoret från minst 450 till minst 480 timmars förvärvsarbete av sex kalendermånader. Kravet ökades också från minst 45 till minst per kalendermånad. 12.1.3Inkomstvillkor i stället för arbetsvillkor Som beskrivs ovan har arbetsvillkoret historiskt utformats både i antal arbetade månader och i antal arbetade timmar för att säkerställa en förankring på arbetsmarknaden. Med det nuvar- ande villkoret anses, enligt huvudregeln, ett halvtidsarbete vara en tillräcklig förankring på arbetsmarknaden för att kvalificera sig till arbetslöshetsersättning. Det alternativa arbets- villkoret innebär att det är möjligt att kvalificera sig även om arbetet är av något lägre omfattning än halvtid vissa månader om det är av högre omfattning andra månader. Den totala arbetsmäng- den är samma för båda villkoren, . Arbetsvillkoret ska uppfyllas för att ha rätt till någon form av arbetslöshetsersättning, dvs. både för ersättning med grundbeloppet och för inkomstrelaterad ersättning. Även försäkringens allmänna villkor5 för rätt till ersättning, 5 De allmänna villkoren innebär att rätt till ersättning vid arbetslöshet har den sökande som är arbetsför och oförhindrad att åta sig arbete för en arbetsgivares räkning minst varje arbetsdag och i genomsnitt minst , är beredd att anta erbjudet lämpligt arbete under tid för vilken han eller hon inte har anmält hinder som kan godtas av En arbetslöshetsförsäkring som bygger på inkomstuppgifter som vanligen kallas grundvillkoret, ska vara uppfyllda. För inkomst- relaterad ersättning krävs även att även medlemsvillkoret6 är uppfyllt. Minst 80 timmars arbete per kalendermånad . Minst 480 timmars arbete under sex sammanhängande kalendermånader och minst 50 timmars arbete under var och en av dessa månader. Om arbetsvillkoret omformuleras till att baseras på tidigare inkomster bör förankringskravet hållas intakt, så att det omformul- erade arbetsvillkoret (inkomstvillkoret) fångar samma grupp som kvalificerar sig till ersättning. I resonemangen som följer är det huvudregeln i arbetsvillkoret som är utgångspunkten, dvs. att omfattningen på arbetet som krävs ungefär motsvarar ett halvtids- arbete. En utgångspunkt för att formulera inkomstvillkoret är därför lämpligen att det bör ligga på den inkomstnivå som mot- svarar ett halvtidsarbete. För att behålla varaktighetskomponenten i kravet på förankring på arbetsmarknaden, är det också viktigt att det ställs krav på att denna inkomst ska erhållas som , dvs. Ett inkomstvillkor som är analogt med dagens arbetsvillkor skulle därmed kunna formuleras som att den arbetslöse ska ha haft en inkomst om minst ett visst antal kronor . arbetslöshetskassan, är anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen, medverkar till att en individuell handlingsplan upprättas i samråd med den offentliga arbetsförmedlingen och aktivt söker ett lämpligt arbete men inte kan få ett sådant arbete. Den som avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar har inte rätt till ersättning vid fortsatt arbetslöshet. 6 Medlemsvillkoret innebär att den sökande ska ha varit medlem i en arbetslöshetskassa . En arbetslöshetsförsäkring som bygger på inkomstuppgifter SOU 2012:47 Tabell 12.3 Arbetsvillkoret omformulerat till inkomstvillkor Minst 80 timmars arbete per Minst 8 000–per Minst 480 timmars arbete under sex sammanhängande kalendermånader och minst 50 timmars arbete under var och en av dessa månader. Anm.: Se avsnitt 12.1.4 för en diskussion kring lämplig nivå på inkomstvillkoret. Vid ett inkomstvillkor bedöms inte det alternativa villkoret längre behövas.