sou · H0B367 · 2012-10-09 00:00:00 — Några specifika kapitalkrav behöver inte gälla för dessa förvaringsinstitut utan det är tillräckligt att de kan till- handahålla erforderliga finansiella och yrkesmässiga garantier för förvaringsinstitutsverksamheten (artikel 21.3.c tredje stycket). Det kan t.ex. vara fråga om notariatfunktioner, advokater och registra- torer, se skäl 34. Denna typ av förvaringsinstitut är dock aktuella endast för fonder där investerarna inte har rätt att lösa in sina andelar förrän efter investeringen och som investerar i tillgångar som inte ska förvaras i depå enligt artikel 21.8, dvs. det rör sig huvudsakligen om andra tillgångar än finansiella instrument. Genomförande i svensk rätt Förslag: En AIF-förvaltare ska för varje AIF-fond som förvaltas se till att ett enda förvaringsinstitut utses. När ett förvaringsinstitut utses ska detta dokumenteras i ett skriftligt avtal. Avtalet ska bl.a. reglera det informationsutbyte som anses vara nödvändigt för att förvaringsinstitutet ska kunna utföra sina uppgifter enligt lag och andra författningar för den AIF-fonds räkning för vilken det utsetts som förvaringsinstitut. 1Enligt artikel 23 i UCITS-direktivet kan medlemsländerna tillåta andra förvaringsinstitut än de nämnda om förvaringsinstitutet står under tillsyn och har sitt säte i samma medlemsstat som fonden. 2En EES-baserad fond är en fond som antingen är auktoriserad eller registrerad i ett land inom EES enligt det landets nationella lagstiftning, eller, om fonden inte är formellt auktori- serad eller registrerad, har sitt säte eller huvudkontor i ett land inom EES. En icke EU- baserad fond är således en fond som varken har tillstånd, är registrerad, har sitt säte eller huvudkontor i något EES-land, jfr definitionerna i artiklarna 4.1.aa och 4.1.k i AIFM-direk- tivet. 1.ett kreditinstitut med stadgeenligt säte inom EES och som auktoriserats i enlighet med direktiv /48/EG, 2.ett värdepappersföretag med stadgeenligt säte inom EES, vilket omfattas av kapitalkraven enligt artikel 20.1 i direktiv /49/EG, inklusive kapitalkrav för operativa risker, och som har auktoriserats enligt direktiv /39/EG och som även tillhandahåller sidotjänster för förvaring och handhavande av finansiella instrument för kunders räkning i enlighet med avsnitt B.1 i bilaga I till direktiv /39/EG; sådana värde- pappersföretag ska under alla förhållanden ha egna medel mot- svarande minst det startkapital som anges i artikel 9 i direktiv /49/EG, eller 3.andra kategorier av institut som omfattas av tillsynsregler och står under fortlöpande tillsyn, och som hör till de kategorier av institut som av medlemsstaterna be- stämts kunna utses till förvaringsinstitut enligt artikel 23.3 i direktiv /65/EG. För icke EES-baserade AIF-fonder får förvaringsinstitutet också vara ett kreditinstitut eller någon annan enhet av samma slag som de enheter som beskrivs under 1 och 2 ovan. För en AIF-fond som inte har någon rätt till inlösen som kan utövas för den första investeringen, och som i enlighet med fondens egen investe- ringspolicy generellt inte investerar i tillgångar som måste depå- förvaras eller generellt investerar i emittenter eller onoterade företag i syfte att potentiellt förvärva kontroll över sådana före- tag, får förvaringsinstitutet vara en enhet som utför förvarings- institutsuppgifter som en del av sin yrkes- eller affärsverksam- het för vilken denna enhet är registreringsskyldig enligt bestäm- melser i lag eller annan författning eller enligt yrkesetiska regler, och som kan tillhandahålla erforderliga finansiella och yrkes- mässiga garantier för att göra det möjligt för enheten att effek- tivt utföra relevanta förvaringsinstitutsuppgifter och uppfylla därmed förenade åtaganden. ska vara etablerat på en av följande platser: 1. För EES-baserade AIF-fonder, i AIF-fondens hemland. 2.För icke EES-baserade AIF-fonder, i det land där AIF-fonden har sitt hemland eller i hemlandet för den AIF-förvaltare som förvaltar fonden. Bestämmelser motsvarande artikel 21.1–21.3 och artikel 21.5 bör tas in i den nya lagen. Banker och kreditinstitut (artikel 21.3.a) kan vara förvar- , se 1 kap. 1 § 14 LIF. Värde- pappersbolag som uppfyller kraven i artikel 21.3.b kan dock inte vara förvaringsinstitut enligt LIF om de inte också är kredit- institut.3 Det innebär för specialfonderna att kretsen företag som kan vara förvaringsinstitut är något snävare än enligt AIFM- direktivet. För att avgöra om ett företag ska kunna vara förvarings- institut bör inte frågan om företaget är ett kreditinstitut eller inte vara ensamt avgörande. Ett värdepappersbolag kan betraktas som ett kreditinstitut om bolaget har tillstånd att ta emot inlåning, vilket knappast är mer relevant för om bolaget ska få vara förvarings- institut än att bolaget har tillstånd att förvara finansiella instru- ment.4 Det är viktigt att bolaget är finansiellt stabilt, dvs. omfattas av tillräckliga kapitalkrav. Dessa frågor är omhändertagna genom artikel 21.3.b, där kapitalkrav och krav på erforderliga tillstånd ställs. Några särskilda regler på detta område behövs därför inte för specialfonder utan samma kategorier företag bör kunna vara för- och för andra AIF-fonder. När det gäller artikel 21.3.c andra institutsom medlems- staterna har bestämt hänger denna ihop med genomförandet av UCITS-direktivet. I har detta genomförts så att endast banker och andra kreditinstitut kan vara förvaringsinstitut. Sådana företag omfattas redan av artikel 21.3.a och b. Någon särskild regel för att genomföra artikel 21.3.c i förhållande till behövs därför inte. En svensk AIF-förvaltare kan dock förvalta en utländsk fond och i fondens hemland kan det finnas regler om att andra enheter kan vara . Därför bör en bestämmelse som motsvarar även artikel 21.3.c tas in i den svenska lagen. Sista stycket i artikel 21.3.c är fakultativ, dvs. medlemsstaterna kan välja om man vill tillåta sådana förvaringsinstitut. Det är för AIF-fonder som normalt investerar i andra tillgångar än finansiella 3Ett värdepappersbolag med tillstånd att ta emot medel på konto (inlåning) är EG-rättsligt att betrakta som kreditinstitut, se prop. 2006/07:115 s. 326 och prop. 1994/95:50 s. 97 ff. 42 kap. 2 § 1 lagen om värdepappersmarknaden. instrument som kan depåförvaras och med begränsad rätt till in- lösen som sådana förvaringsinstitut kan komma i fråga. Vi bör i utnyttja möjligheten att tillåta fler kategorier av förvarings- typ av fonder. AIF-fonder som investerar i fastig- heter, onoterade bolag m.m. har tidigare normalt inte behövt anlita ett förvaringsinstitut. Någon utbredd marknad för förvaringsinsti- tutstjänster för denna typ av tillgångar existerar knappast , och för att underlätta utvecklingen av en sådan marknad bör olika typer av aktörer tillåtas. 10.2Begränsningar på grund av intressekonflikter En AIF-förvaltare kan inte vara förvaringsinstitut. Inte heller en primärmäklare5 som agerar motpart till en AIF-fond kan vara för- fonden, om inte förvaringsinstitutsverk- samheten är funktionellt och hierarkiskt åtskild från verksamheten som primärmäklare. Det krävs också att de potentiella konflikterna är identifierade, hanterade och övervakade samt att de redovisas för investerarna, se artikel 21.4.b. Genomförande i svensk rätt Förslag: En AIF-förvaltare får inte vara förvaringsinstitut. En primärmäklare som verkar som motpart till en AIF-fond får inte vara , såvida den inte håller utförandet av sina förvaringsinstitutsfunktioner funktionellt och hierarkiskt åtskilda från sina uppgifter som primärmäklare, och eventuella intressekonflikter korrekt identifieras, hanteras, över- vakas och redovisas för AIF-fondens investerare. 5 En primärmäklare, prime broker, är ett kredit- eller värdepappersinstitut som går in som motpart i de värdepapperstransaktioner som fonden genomför. när fonden gör en transaktion går prime brokern in och övertar transaktionen gentemot de ursprungliga mot- parterna. Fonden har därefter samtliga sina leverans- och betalningskrav samt förpliktelser gentemot en och samma motpart, se även definitionen i artikel 4.1.af. Att en AIF-förvaltare inte kan vara förvaringsinstitut, vare sig för egna eller andras fonder, följer redan av reglerna om vem som får vara AIF-förvaltare och vad en sådan får ägna sig åt, se t.ex. av- snitt 5.5 om att värdepappersinstitut inte kan vara AIF-förvaltare. Oavsett det bör en regel som motsvarar artikel 21.4 tas in i den svenska lagen. 10.3Särskilda krav på förvaringsinstitut i tredjeland I de fall då det kan förekomma förvaringsinstitut i tredjeland, dvs. när det är fråga om fonder etablerade utanför EES (artikel 21.3.c andra stycket) ställs i artikel 21.6 ytterligare krav för att ett sådant förvaringsinstitut ska få utses. Den behöriga myndigheten i det land där fondandelarna ska marknadsföras och den behöriga myndigheten i förvaltarens hem- land ska ha ingått avtal med tillsynsmyndigheten för förvarings- institutet. Det ska dels vara ett avtal om samarbete och utbyte av information (artikel 21.6.a), dels en överenskommelse som upp- fyller normerna i artikel 26 i modellavtal för skatter på inkomst och förmögenhet och säkerställer ett effektivt informa- tionsutbyte i skatteärenden, inklusive eventuella multilaterala skatte- avtal. Därutöver ställs vissa krav på reglering och tillsyn i förvarings- institutets hemland. ska stå under reglering (innefattande kapitalkrav) och tillsyn som motsvarar krav (artikel 21.6.b).6 Det land där förvaringsinstitutet är etablerat får inte vara uppfört på förteckningen över icke samarbetsvilliga länder och territorier, som upprättas av den internationella arbets- gruppen för finansiella åtgärder mot penningtvätt, Financial Action Task Force (FATF). Slutligen ska förvaringsinstitutet vara ansvarigt för förluster (arti- kel 21.12 och artikel 21.13) enligt avtal samt uttryckligen samtycka till att följa reglerna om delegering i artikel 21.11. För det fall någon medlemsstat har en avvikande åsikt i fråga om förekomsten av tillräckliga samarbetsavtal (artikel 21.6.a), i fråga om förvaringsinstitutets hemland finns med på FATF:s lista (arti- kel 21.6.c) eller i fråga om förvaringsinstitutets åtaganden enligt avtal (artikel 21.6.e) kan medlemsstaten hänskjuta frågan till 6 Enligt artikel 21.6 tredje stycket ska kommissionen i genomförandeåtgärder ange vilka regleringar m.m. som ska anses motsvara . (artikel 21.6 andra stycket). kan då, efter att ha försökt få myndigheterna att komma överens, fatta beslut i frågan som är bindande för myndigheterna och marknadsaktörerna.7 Genomförande i svensk rätt Förslag: Följande villkor ska vara uppfyllda när ett förvaringsinstitut som är etablerat i ett tredjeland utses: 1.De behöriga myndigheterna i de länder där andelar eller aktier i den icke EES-baserade AIF-fonden är avsedda att mark- nadsföras och de behöriga myndigheterna (om dessa inte finns bland de förstnämnda) i AIF-förvaltarens hemland, har under- tecknat arrangemang för samarbete och informationsutbyte med förvaringsinstitutets behöriga myndigheter. 2.Förvaringsinstitutet omfattas av effektiv reglering, inklusive minimikapitalkrav, och tillsyn av verksamheten som har samma verkan som unionsrätten och som tillämpas effektivt. 3.Det tredjeland där förvaringsinstitutet är etablerat har inte förts upp på förteckningen över icke samarbetsvilliga länder och territorier av FATF. 4.De länder inom EES där andelar eller aktier i den icke EES- baserade AIF-fonden är avsedda att marknadsföras och AIF- förvaltarens hemland (om denna inte finns bland de först- nämnda), har undertecknat en överenskommelse med det tredjeland där förvaringsinstitutet är etablerat vilken till fullo uppfyller normerna i artikel 26 i modellavtal för skatter på inkomst och förmögenhet och säkerställer ett effek- tivt informationsutbyte i skatteärenden, inklusive eventuella multilaterala skatteavtal. 5.Förvaringsinstitutet är enligt avtal ansvarigt gentemot AIF- fonden eller AIF-fondens investerare. Bestämmelser motsvarande artikel 21.6.a–e bör tas in i den nya lagen. 7 Se artikel 19 i Esma-förordningen, 1095/2010. 10.4Förvaringsinstitutets uppgifter beträffande fondernas penningflöden Enligt artikel 21.7 har förvaringsinstitutet två huvuduppgifter av- seende fondernas pengar och penningflöden. ska se till att fondens penningflöden övervakas på ett lämpligt sätt, särskilt att betalningar för fondandelar har mottagits. ska också se till att alla pengar bokas på konton som tillhör fonden eller på konton öppnade i förvaringsinstitutets namn för fondens räkning. Om kontot öppnas i förvaringsinstitutets namn får förvaringsinstitutets eller kontohållarens pengar inte finnas på samma konto (artikel 21.7 andra stycket). Konton för fonder får bara öppnas hos en centralbank, ett europeiskt kreditinstitut, en bank i tredjeland eller en annan enhet i det land där kontot behövs, förutsatt att den enheten är under- kastad en reglering och tillsyn som motsvarar den europeiska. Den reglering som avses ska motsvara principerna i artikel 16 i kom- missionens genomförandedirektiv till MiFID 2006/73/EG, dvs. kunders pengar ska hållas åtskilda från varandras och från enhetens pengar m.m. Genomförande i svensk rätt Förslag: ska se till att AIF-fondens pen- ningflöden övervakas korrekt. Institutet ska särskilt se till att -betalningar från investerare eller för investerares räkning i samband med teckning av andelar eller aktier i en AIF-fond har mottagits, och -likvida medel i AIF-fonden har bokförts på likvidkonton som öppnats i AIF-fondens namn, eller i AIF-förvaltarens namn för AIF-fondens räkning, eller i förvaringsinstitutets namn för AIF-fondens räkning. Sådana likvidkonton ska öppnas hos 1.en av de enheter som avses i artikel 18.1 a–c i direktiv /73/EG, eller 2.någon annan enhet av samma slag, på relevanta marknader där likvidkonton krävs, förutsatt att enheten är föremål för effektiv reglering av och tillsyn över verksamheten som har samma verkan som unionsrätten och som genomdrivs effek- tivt och i enlighet med principerna i artikel 16 i direktiv /73/EG. Om likvidkonton öppnas i förvaringsinstitutets namn för AIF- fondens räkning, ska inga likvida medel från en sådan enhet som avses i 1 och 2 (kontoföraren) och inga av förvaringsinstitutets egna likvida medel bokföras på sådana konton. uppgifter avseende fondernas penningflöden är en del av institutens skyldigheter när det gäller att förvara eller säkerställa äganderätten till fondernas tillgångar och övervaka verk- samheten i fonderna (se artikel 21.8 och artikel 21.9). I många fall kommer fondens konto att öppnas hos förvaringsinstitutet, och institutet kan då självt övervaka att betalningar för fondandelar kom- mit in. När fondens konto finns hos någon annan måste förvarings- institutet känna till det och åtminstone säkerställa att det finns till- räckliga rutiner och processer hos AIF-förvaltaren för t.ex. hante- ringen av köp och inlösen av andelar. Även för svenska fonder kan det förekomma att det behövs konton i tredjeland för handel med finansiella instrument i det landet. Det kan t.ex. behövas ett konto för att ställa marginal- säkerheter vid handel med derivatinstrument. Ett sådant konto kan öppnas direkt i fondens namn. För att kunna fullgöra sina skyldig- heter att övervaka att fonden får betalt (artikel 21.9.d) och att fondens tillgångar används på rätt sätt (artikel 21.9.e) måste för- varingsinstitutet säkerställa att institutet har tillgång till regelbunden redovisning av vad som har hänt på kontot. Bestämmelser motsvarande artikel 21.7 bör föras in i den nya lagen. Någon definition av vad som avses med kreditinstitut i artikeln finns inte i AIFM-direktivet. När motsvarande regler av- seende värdepappersfonder genomfördes i svensk rätt infördes ingen särskild definition av kreditinstitut.8 I förarbetena hänvisades i stället till reglerna om kapitaltäckning (då lagen [1994:2004] om kapital- täckning och stora exponeringar). Detsamma bör gälla för AIF- fonder, dvs. med kreditinstitut avses detsamma som i 1 kap. 3 § 12 lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar: bank, kreditmarknadsföretag och . 8 Se prop. 2002/03:150 s. 206–207. 10.5Förvaring av fondens tillgångar De finansiella instrument som kan förvaras i depå ska förvaras i depå hos förvaringsinstitutet. Det rör sig främst om sådana finan- siella instrument som kan registreras på ett konto för finansiella instrument, t.ex. värdepapper som kontoförs i avstämningsregister hos en central värdepappersförvarare enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument. Det kan också vara fråga om sådana instrument som fysiskt kan levereras till förvaringsinsti- tutet, se artikel 21.8.a(i). Vilka finansiella instrument som ska för- varas i depå preciseras i kommissionens förslag till genomförande- förordning. Sådana finansiella instrument ska förvaras i en separat depå för fondens räkning, antingen en depå öppnad i fondens namn eller en depå öppnad i förvaltarens namn för fondens räkning. För depån ska principerna i artikel 16 i kommissionens genomförande- direktiv till MiFID 2006/73/EG gälla, innebärande bl.a. att fondens tillgångar ska hållas åtskilda från andras och att det måste finnas en tillförlitlig redovisning. När det gäller andra tillgångar än sådana som ska förvaras i depå ska förvaringsinstitutet kontrollera att fonden, eller förvaltaren för fondens räkning, äger tillgångarna. ska föra ett register över dessa tillgångar. Bedömningen av äganderätten ska göras med utgångspunkt i information eller dokumentation som förvar- ingsinstitutet har fått från fonden eller förvaltaren eller externa bevis, om det finns sådana. ska hålla registret uppdaterat. Genomförande i svensk rätt Förslag: AIF-fondens tillgångar, eller tillgångarna hos den AIF- förvaltare som agerar för AIF-fondens räkning, ska anförtros följande. Finansiella instrument som kan depåförvaras: a)ska depåförvara alla finansiella instrument som kan registreras på ett konto för finansiella instrument som öppnats hos förvaringsinstitutet och alla finansiella in- strument som kan levereras fysiskt till förvaringsinstitutet. b)ska för detta ändamål se till att alla de finansiella instrument, som kan registreras på konton för finansiella instrument som öppnats hos förvaringsinstitutet, registreras på separata konton i enlighet med principerna i artikel 16 i direktiv /73/EG, och öppnas i AIF-fondens namn eller i AIF-förvaltarens namn för AIF-fondens räk- ning, så att de tydligt kan identifieras som tillhörande AIF-fonden i enlighet med tillämplig lagstiftning. a)ska kontrollera att AIF-fonden, eller den AIF-förvaltare som agerar för AIF-fondens räkning, äger dessa tillgångar och ska föra ett register över de tillgångar i fråga om vilka det förvissat sig om att AIF-fonden, eller AIF- förvaltaren för AIF-fondens räkning, innehar äganderätten till sådana tillgångar. b)Bedömningen av huruvida AIF-fonden, eller den AIF-för- valtare som agerar för AIF-fondens räkning, innehar ägande- rätten ska bygga på uppgifter eller handlingar från AIF-fon- den eller AIF-förvaltaren och externa bevis, om sådana finns. c)ska hålla sitt register uppdaterat. Bestämmelser motsvarande artikel 21.8 bör föras in i den nya lagen. Kraven på att ha ett förvaringsinstitut gäller samtliga AIF-fonder, även de som investerar i andra tillgångar än finansiella instrument. I de fallen blir det i första hand förvaringsinstitutets uppgift att kontrollera äganderätten, se skäl 33 i AIFM-direktivet. Bestäm- melsen kommer att kompletteras av kommissionens genomförande- förordning. Det kommer därför i lagen närmast att vara fråga om en portalparagraf som anger de yttre ramarna för förvaringsinsti- tutets uppgifter att förvara tillgångar eller kontrollera äganderätten. Detaljreglerna för vilka tillgångar som ska förvaras och vad för- varingsinstitutet mer konkret ska göra kommer att följa av genom- förandeförordningen. För specialfonder gäller att förvaringsinstitutet ska ta emot och förvara fondens tillgångar, 3 kap. 2 § andra stycket LIF. Till skillnad från i AIFM-direktivet saknas reglering av förvarings- institutets uppgifter i de fall där tillgångar i fonden rent faktiskt inte kan förvaras av förvaringsinstitutet. En fond som med stöd av 5 kap. 12 § andra stycket LIF placerar i OTC-derivat kan knappast förvara den egendomen hos sitt förvaringsinstitut. är ett avtal mellan två parter som ger parterna (inte innehavaren av det papper kontraktet eventuellt är skrivet på) vissa rättigheter och skyldigheter. Mer relevant vore att förvaringsinstitutet i dessa fall kontrollerade att rättigheterna och skyldigheterna verkligen till- kom fonden, dvs. det som följer av artikel 21.8.b i AIFM-direk- tivet. Regleringen i direktivet är således bättre anpassad till de verk- liga förhållandena och även specialfonderna bör omfattas av dessa regler. Någon särreglering i förhållande till specialfonderna behövs därför inte. Utöver att förvara eller kontrollera äganderätten till fondens till- gångar har förvaringsinstitutet en kontrollerande funktion enligt artikel 21.9. ska se till att köp och inlösen av fondandelar sker i enlighet med lag och fondbestämmelser/bolagsordning. Detta innebär att förvaringsinstitutet ska kontrollera att det finns fungerande processer för hanteringen hos fonden eller förvaltaren, inte att förvaringsinstitutet självt ska hantera köp och inlösen. ska också säkerställa att värderingen av fond- andelarna sker i enlighet med lag och fondbestämmelser/bolags- ordning. Även här är det i första hand fråga om att kontrollera att de arrangemang och rutiner som finns hos förvaltaren är tillräck- liga, inte att förvaringsinstitutet självt ska värdera andelarna. har enligt artikel 21.9.c också en skyldighet att genomföra instruktioner från förvaltaren såvida inte dessa strider mot lag eller fondbestämmelser/bolagsordning. Av kommissionens förslag till genomförandeförordning framgår att bestämmelsen är något bakvänt formulerad i förhållande till syftet. Vad det handlar om är att kontrollera att de åtgärder som vidtas på förvaltarens upp- drag inte strider mot lag och fondbestämmelser/bolagsordning, t.ex. att en investering inte strider mot fondens placeringsrestriktioner. Enligt artikel 21.9.d ska förvaringsinstitutet säkerställa att er- sättningar till fonden vid transaktioner betalas och enligt arti- kel 21.9.e säkerställa att fondens avkastning är rätt beräknad och används i enlighet med lag och fondbestämmelser/bolagsordning. Genomförande i svensk rätt 1.se till att försäljning, emission, återköp, inlösen och makule- ring av andelar eller aktier i genomförs i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och AIF-fondens fond- bestämmelser eller bolagsordning, 2.se till att värdet av andelarna eller aktierna i be- räknas i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och AIF-fondens fondbestämmelser eller bolagsordning, 3.genomföra AIF-förvaltarens instruktioner, såvida inte dessa strider mot tillämplig nationell lagstiftning eller AIF-fondens fondbestämmelser eller bolagsordning, 4.se till att ersättningar för transaktioner som berör en AIF- fonds tillgångar inbetalas till AIF-fonden inom sedvanliga tidsfrister, och 5.se till att en AIF-fonds intäkter används i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och AIF-fondens fondbestäm- melser eller bolagsordning. Bestämmelser motsvarande artikel 21.9 bör föras in i den nya lagen. Liksom andra bestämmelser beträffande förvaringsinstitutets upp- gifter kommer det i lagen närmast att vara fråga om en portalpara- graf som anger de yttre ramarna. Detaljreglerna för hur olika upp- gifter ska utföras mer konkret följer av kommissionens kommande genomförandeförordning. För specialfonder finns bestämmelser om förvaringsinstitutets uppgifter i 3 kap. 2 § andra stycket LIF. Bestämmelserna i motsvarar i stort sett artikel 21.9 i AIFM-direktivet. Några särregler för specialfonderna behövs därför inte. 10.7Skyldigheten att agera i fondens och andelsägarnas intresse