sou · H0B349 · 2012-08-21 00:00:00 — At this stage, it is difficult to assess how fast and to what extent the proposed reforms will be included in the practical application of the law. However, it is clear that the reform will entail a rise in costs for the state. The Inquirys proposals mean that more documents than at present will be translated in written form from Swedish to another language, which will entail a rise in costs. The proposals also mean that more qualified, and thus more expensive, interpreters should be engaged, which means some extra costs. The possibility of an oral translation rather than a written translation is also expected to result in interpreters being engaged to a greater extent than at present, which also involves increased costs. The proposals can be expected to entail a certain increase in the number of reviews considered by the Swedish Prosecution Authority and the Swedish Economic Crime Authority, and more queries considered by courts regarding examinations of shortcomings in the preliminary investigation under Chapter 23, Section 19 of the Swedish Code of Judicial Procedure. Initial investment costs will also be incurred if an expansion of the video conference system is implemented. However, in the long run this will produce savings in the form of reduced costs for compensation to interpreters for and time lost. The Inquirys proposal concerning confidentiality for certain interpreters and translators expands the criminalised area regarding breaches of confidentiality. However, the proposal is not expected to result in an impact on criminality or costs as a result of this. It is proposed that the new provisions enter into force on 1 October 2013. lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 5 kap. 6–8 §§, 31 kap. 1 § och 33 kap. 9 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 23 kap. 21 a § och 48 kap. 3 a § av följande lydelse. Är part, vittne eller annan, som skall höras inför rätten, ej mäktig svenska språket må tolk anlitas att biträda rätten. Finnes vid rätten allmän tolk för det språk, varom är fråga, skall han anlitas. I annat fall förordne rätten lämplig person att i målet biträda som tolk. Om part, vittne eller annan, som ska höras inför rätten, inte behärskar svenska eller har hörselnedsättning eller talsvårigheter får tolk vid behov anlitas att biträda rätten. I brottmål ska den som är misstänkt eller tilltalad och som inte behärskar svenska eller har hörselnedsättning eller talsvårigheter biträdas av tolk under rättegången. Rätten ska, om det är möjligt, förordna rättstolk eller annan auktoriserad tolk. I annat fall ska rätten förordna annan lämplig person att biträda i målet som 1 Senaste lydelse SFS 1975:589. Är den som skall höras allvarligt hörsel- eller talskadad, må ock tolk anlitas att biträda rätten. Ej må den anlitas som tolk, vilken till saken eller till någondera parten står i sådant förhållande, att hans tillförlitlighet därigenom kan anses förringad. Om anställande av allmän tolk så ock om anlitande av tolk, då den som skall höras är allvarligt hörsel- eller talskadad, meddelas bestämmelser av regeringen. Om det vid rätten finns allmän tolk i det språk som det är fråga om, ska sådan tolk anlitas. Som tolk får inte anlitas den som till saken eller till någon part står i sådant förhållande, att hans eller hennes tillförlitlighet därigenom kan anses förringad. Bestämmelser om anställande av allmän tolk och om anlitande av tolk för den som har hörselnedsättning eller talsvårigheter meddelas av regeringen. Den som anställes som allmän tolk eller eljest förordnas att biträda som tolk skall inför rätten avlägga ed, att han efter bästa förstånd skall fullgöra det uppdrag, som lämnats honom. Finnes anledning antaga att den som förordnas att biträda som tolk skall erhålla ytterligare uppdrag som tolk vid domstolen, må han avlägga ed som avser även framtida uppdrag. Den som förordnas att biträda som tolk eller anställs som allmän tolk ska inför rätten avlägga ed, att han eller hon efter bästa förstånd ska fullgöra det uppdrag, som lämnats honom eller henne. Om det finns anledning att anta att den som förordnas att biträda som tolk kommer att få ytterligare uppdrag som tolk vid domstolen, får han eller hon avlägga ed som avser även framtida uppdrag. En tolk har rätt till skälig ersättning för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer taxa som skall tillämpas En tolk har rätt till skälig ersättning för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer taxa som ska tillämpas 2Senaste lydelse SFS 1975:1288. 3Senaste lydelse SFS 1984:131. vid bestämmande av ersättning. Ersättningen betalas av allmänna medel. när ersättningen bestäms. Ersättningen betalas av allmänna medel. För den som enligt 18 § underrättas om skälig misstanke för brott och som inte behärskar svenska eller har hörselnedsättning eller talsvårigheter, ska bestämmelserna om tolkning och översättning i 5 kap. 6 § andra–fjärde styckena och 8 § samt 33 kap. 9 § andra, fjärde–sjätte styckena tilllämpas under förundersökningen. Döms den tilltalade för brottet i ett mål där åklagaren för talan, ska den tilltalade ersätta staten för vad som betalats av allmänna medel i ersättning till försvarare. Den tilltalade ska också ersätta staten för kostnaden att hämta honom eller henne till rätten och för sådan kostnad för blodprovstagning, blodundersökning, urinprovstagning och urinundersökning som avser honom eller henne och som har gjorts för utredning om brottet. fattar dock inte kostnader, som fattar dock inte kostnader, som inte skäligen varit motiverade inte skäligen varit motiverade för utredningen, eller kostnader, för utredningen, kostnader, som som vållats genom vårdslöshet vållats genom vårdslöshet eller eller försummelse av någon annan försummelse av någon annan än än den tilltalade, hans eller hennes den tilltalade, hans eller hennes ombud eller försvarare som ut- ombud eller försvarare som ut- setts av honom eller henne. setts av honom eller henne, eller kostnader för tolkning och över- Den tilltalade är inte i annat fall än som sägs i 4 § första stycket skyldig att betala mera av kostnaden för försvararen än vad han 4 Senaste lydelse SFS 2010:575. eller hon skulle ha fått betala i rättshjälpsavgift vid rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1996:1619). Vad som sägs i den lagen om kostnad för rättshjälpsbiträde gäller i stället kostnad för offentlig försvarare. Vad den tilltalade ska betala får jämkas eller efterges, om det finns skäl till det med hänsyn till den tilltalades brottslighet eller hans eller hennes personliga och ekonomiska förhållanden. Om det belopp som den tilltalade skulle vara skyldig att ersätta understiger en viss av regeringen fastställd gräns, ska ersättningsskyldighet inte åläggas. Rätten får vid behov låta översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut från rätten. Rätten är skyldig att översätta en handling i brottmål eller de viktigaste delarna av den, om handlingen skall sändas till någon som vistas i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i och det finns anledning att anta att personen inte förstår I brottmål ska rätten om en misstänkt eller tilltalad inte behärskar svenska, på hans eller hennes begäran eller om det annars behövs, helt eller delvis låta översätta en handling som är väsentlig för att den misstänkte eller tilltalade ska kunna försvara sig. I stället för en skriftlig översättning får rätten tillhandahålla en muntlig översättning eller muntlig sammanfattning av handlingen om det inte på grund av målets eller handlingens beskaffenhet eller någon annan omständighet är olämpligt. Rätten är också skyldig att översätta en handling i brottmål eller de viktigaste delarna av den, om handlingen ska sändas till någon som vistas i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i och det finns anledning att anta att personen inte förstår 5 Senaste lydelse SFS 2006:902. språket i handlingen. språket i handlingen. skall översättas till språket i den ska översättas till språket i den andra staten eller om myndig- andra staten eller om myndig- heten känner till att personen heten känner till att personen inte förstår detta språk, till ett inte förstår detta språk, till ett annat språk som personen förstår. annat språk som personen förstår. Rätten ska, om det är möjligt, annat fall ska rätten förordna bistå med översättning i målet. Den som biträtt med översättning har rätt till skälig ersättning, som betalas av staten. Första, andra och femte styck- skall tillämpas även i fråga om ena ska tillämpas även i fråga om överföring från punktskrift till vanlig skrift eller omvänt. vanlig skrift eller omvänt. Vid föreläggande av villkorlig dom genom strafföreläggande ska bestämmelserna om tolkning och översättning i 5 kap. 6 § andra– fjärde styckena och 8 § samt 33 kap. 9 § andra, fjärde–sjätte styckena tillämpas. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare att 1 § ska ha följande lydelse. Denna lag tillämpas på tolk och översättare som anlitas av en myndighet eller ett annat organ som utövar verksamhet för vars fullgörande staten eller en kommun svarar samt på tolk och översättare som genomgått av regeringen eller av den förvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer föreskriven prövning. Med kommuner likställs landsting och kommunalförbund. Denna lag tillämpas på 1.tolk och översättare som anlitas av en myndighet eller ett annat organ som utövar verksamhet för vars fullgörande staten eller en kommun svarar, 2.tolk och översättare som genomgått av regeringen eller av den förvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer föreskriven prövning, och 3.annan tolk och översättare som yrkesmässigt anlitas i samband med straffrättsliga förfaranden. Med kommuner likställs landsting och kommunalförbund. Denna lag träder i kraft . 6 Senaste lydelse SFS 2004:807. 1Utredningens uppdrag och arbete och Europeiska unionens råd antog direktivet (2010/64/EU) om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden. Direktivet innehåller minimiregler som ska garantera misstänkta och tilltalade personers rätt till tolk och översättning av handlingar vid straffrättsliga förfaranden. Direktivet ska vara genomfört i nationell rätt . Regeringen beslutade om utredningsdirektiv angående genomförandet av EU-direktivet (dir. 2011:118). Utredningens uppdrag är att ta ställning till hur EU-direktivet ska genomföras i svensk rätt. I uppdraget ingår att analysera hur svensk rätt förhåller sig till direktivet samt bedöma behovet av författningsändringar och andra åtgärder. Utredningen ska också föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som behövs för att genomföra direktivet. I uppdraget ingår även att belysa effekter och konsekvenser för dem som berörs av förslaget och – om något förslag kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna – föreslå hur dessa ska finansieras. Utredningsdirektiven och EU-direktivet återfinns i bilagorna 1 och 2 till betänkandet. Utredningsarbetet inleddes och i utredningen har det hållits fem expertsammanträden. Utredningen har bedrivits i nära samråd med expertkretsen som har beretts tillfälle att lämna syn- Utredningens uppdrag och arbete punkter både muntligen och skriftligen. Under arbetets gång har flera interna arbetsmöten hållits mellan utredaren och sekreteraren. Inom ramen för utredningsarbetet har utredaren och sekreteraren haft samrådsmöten med , , , , Förvaltningsrätten i , , , , , , EMR- utredningen (Ju 2011:10) samt med intresseorganisationerna Rättstolkarna, och Föreningen . Sekreteraren har även deltagit vid ett EU-anordnat seminarium om videokonferenser och videokonferenstolkning i . Med ökad rörlighet över gränserna och ökad invandring har fått ett samhälle som präglas av en kulturell, etnisk och religiös mångfald. Från att vara ett huvudsakligen enspråkigt land har en rik språkblandning. fanns det drygt 1 427 000 utlandsfödda personer i , varav cirka 841 000 svenska medborgare. Antalet utländska medborgare i uppgick till ca 655 000.1 Det finns således många personer som lever i som inte har svenska som modersmål och som därför i olika sammanhang kan ha behov av tolkning eller översättning. trädde språklagen (2009:600) i kraft. I lagen anges att svenska är huvudspråket i och att språket i domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra organ som fullgör uppgifter i offentlig verksamhet är svenska. Att inte behärska svenska kan vara ett hinder för den som har att göra med ett organ i den offentliga förvaltningen. En bristfällig kommunikation mellan den enskilde och myndigheten kan leda till missförstånd. När det gäller straffrättsliga förfaranden är en misstänkt eller tilltalad som inte behärskar rättegångsspråket i en särskilt utsatt situation. För att kunna upprätthålla kraven på en rättvis rättegång – där den misstänkte förstår vad han eller hon anklagas för och får möjlighet att försvara sig – är det av betydande vikt att det finns tillgång till kvalificerad tolkning eller översättning. Bestämmelser gällande tolkning eller översättning finns i en rad olika författningar och internationella traktat. Bestämmelser på det internationella planet finns bland annat i FN-konventioner2, inom 1Statistiska centralbyrån, Befolkningsstatistik i sammandrag 1960-2011. 2Se exempelvis artikel 14 i FN:s internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter där den som anklagats för brott har rätt att utan dröjsmål och i detalj bli underrättad om innebörden av anklagelsen och dess grund på ett språk som han eller hon , i konventioner antagna av Europarådet3 och i språkkonventioner antagna inom Norden4. När det gäller rent svenska förhållanden regleras myndigheternas användning av tolk i huvudsak i förvaltningslagen (1986:223), förvaltningsprocesslagen (1971:291) och . För minoritetsspråken finska, meänkieli och samiska finns det i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk bestämmelser om rätten att hos vissa myndigheter och domstolar få använda dessa språk. Vidare finns det i förordningen (1984:140) om allmän tolk bestämmelser om att det vid tingsrätterna i och ska finnas en så kallad allmän tolk i finska språket. I detta kapitel kommer utredningen att redogöra översiktligt för de mest centrala regelverken när det gäller rätten till tolkning och översättning. Eftersom utredningens uppdrag endast gäller straffrättsliga förfaranden är redogörelsen begränsad till den reglering som kan ha betydelse på detta område. är medlem i Europeiska unionen (EU). Genom Lissabonfördraget som trädde i kraft finns det numera inom EU två grundläggande fördrag: Unionsfördraget5 och Funktionsfördraget6. Som en tredje del, och med samma rättsliga status som fördragen, tillkommer Rättighetsstadgan7. Rättighetsstadgan samlar de grundläggande rättigheter som har sin grund i medlemsstaternas gemensamma författningstraditioner och internationella förpliktelser, , unionens och sociala stadgor samt rättspraxis från EU-dom- stolen och på olika områden. Ett område som regleras i Rättighetsstadgan är rättskipning, vari bland annat ingår I samma artikel stadgas även rätten till kostnadsfritt biträde av tolk, om den anklagade inte förstår eller talar det språk som används vid domstolen. 3Se exempelvis artikel 5 och 6 i och artikel 10 i Ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter. 4Se exempelvis Konventionen mellan , , , och om nordiska medborgares rätt att använda sitt eget språk i annat nordiskt land (den s.k. Nordiska språkkonventionen) och lagen (1995:479) om nordisk konvention om socialt bistånd och sociala tjänster. 5Fördraget om Europeiska unionen, (2010/C 83/01). 6Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, (2010/C 83/01). 7Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (2010/ C 83/02). rätten till försvar för den som blivit anklagad för en lagöverträdelse (artikel 48). Rättighetsstadgan gäller för Europeiska unionens institutioner men även för medlemsstaterna när de tillämpar unionsrätten. Stadgan blir således endast tillämplig i den mån en rättsfråga har en EU-aspekt. I artikel 6.3 i Unionsfördraget stadgas att de grundläggande rättigheterna i ska ingå i unionsrätten som allmänna principer. EU:s straffrättsliga samarbete regleras i artiklarna 82–88 i Funktionsfördraget. Av artikel 82 framgår att det straffrättsliga samarbetet i unionen ska bygga på principen om ömsesidigt erkännande av domar och rättsliga avgöranden och inbegripa en harmonisering av medlemsstaternas lagar och andra författningar på vissa områden. Ett av dessa områden gäller personers rättigheter vid det straffrättsliga förfarandet. och rådet får genom direktiv fastställa minimiregler på detta område och har med stöd av denna bestämmelse antagit det EU-direktiv som denna utredning har fått till uppgift att genomföra i svensk rätt. Europakonventionen8 införlivades i svensk rätt och konventionen har ställning som lag i . För denna utredning är det främst artiklarna 5 och 6 i konventionen som är av betydelse och som kommer att behandlas. I artikel 5 stadgas rätten till frihet och säkerhet. Artikeln innehåller bestämmelser om under vilka förutsättningar en person får frihetsberövas och vilka rättigheter som denna person då har. Av artikel 5.2 framgår att en person som arresteras, utan dröjsmål, ska underrättas om skälen för åtgärden och om varje anklagelse mot honom på ett språk som han förstår. Det uppställs inte något krav på att underrättelsen ska ha någon särskild form eller vara skriftlig, utan det väsentliga är att den frihetsberövade personen får klart för sig varför han eller hon har blivit frihetsberövad och vad anklagelsen består av.9 8Europeiska konventionen () angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. 9Danelius, Hans, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. En kommentar till om de mänskliga rättigheterna, 3 u, 2007, s. 114. I artikel 6 finns de grundläggande bestämmelserna om rätten till en rättvis rättegång. I artikelns tredje punkt föreskrivs vissa minimirättigheter för personer som har blivit anklagade för brott. I punkten 3 a stadgas rätten att utan dröjsmål underrättas om innebörden av och grunden för anklagelsen på ett språk som den anklagade förstår. Av punkten 3 e framgår rätten till en kostnadsfri tolk om den anklagade inte förstår eller talar det språk som används i domstolen. När det gäller rätten att bli underrättad om en anklagelse enligt artikel 6.3 a innefattar denna rätt inte bara en underrättelse om de gärningar som påstås utan underrättelsen måste även innehålla den rättsliga kvalificeringen av gärningarna. Underrättelsen kan vara muntlig eller skriftlig och ska innehålla så utförlig information att den misstänkte fullt ut kan förstå anklagelsen och på så sätt få möjlighet att förbereda sitt försvar.10 Underrättelsen ska, som anges i artikeln, ges på ett språk som den misstänkte förstår. I fallet Brozicek mot hade den misstänkte fått underrättelsen på italienska och han hade svarat att han inte förstod denna på grund av språksvårigheter. Den misstänkte hade bett om att få underrättelsen på sitt modersmål, vilket inte hörsammades av de italienska myndigheterna. ansåg det inte visat att den misstänkte faktiskt förstod italienska tillräckligt bra för att förstå innehållet i underrättelsen och att de italienska myndigheterna därför borde ha sett till att han fick underrättelsen på ett för honom begripligt språk. Eftersom så inte hade skett ansåg domstolen att rättigheterna enligt artikel 6.3 a hade kränkts.11 Rätten till tolk enligt artikel 6.3 e innefattar en rätt till tolkning inte bara under själva rättegången utan även en rätt till tolkning under det förfarande som pågår före rättegången12, det vill säga hos polis och åklagare13. Enligt praxis finns det inte något formellt krav på skriftliga översättningar av utredningsmaterial så länge den muntliga översättningen är av sådan kvalitet att den misstänkte förstår vad han är 10Danelius, a.a., s. 277 f. 11Brozicek mot , nr. 10964/84, . 12Se exempelvis Luedicke, och mot , nr. 6210/73; 6877/75; 7132/75, 13Observera dock att rättigheterna enligt artikeln först börjar gälla när en person har blivit anklagad i artikelns mening. Förfaranden hos polisen innan en person blivit anklagad omfattas således inte. Se m.fl., of Convention on Human Rights, 2u, , 2008, s. 327. anklagad för och kan försvara sig.14 Myndigheterna har i detta avseende även ett visst ansvar för tolkningens kvalitet.15 Kravet på att tolkningen ska vara kostnadsfri innebär enligt att det inte är tillåtet att i efterhand återkräva kostnaden för tolkning av den tilltalade oavsett utgången i målet.16 Det är domstolen som är ytterst ansvarig för att den tilltalade får en rättvis rättegång. Om en domstol får indikationer på att den tilltalade inte behärskar domstolsspråket måste den ta reda på om det finns ett behov av att anlita tolk.17 I regeringsformen finns vissa grundläggande bestämmelser som är styrande när offentliga förvaltningsuppgifter fullgörs. Av 1 kap. 2 § regeringsformen framgår att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och att det allmänna ska motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller andra omständigheter som gäller den enskilde som person. Principen om icke-diskriminering på grund av exempelvis etniskt ursprung eller språklig tillhörighet ska således vara en utgångspunkt vid utövandet av den offentliga makten. I 1 kap. 9 § regeringsformen stadgas likabehandlings- och objektivitetsprincipen, som innebär att domstolar och andra förvaltningsmyndigheter samt andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska beakta allas likhet inför lagen och iaktta saklighet och opartiskhet. En myndighet får inte låta sig vägledas av andra intressen än dem som den är satt att tillgodose, eller grunda sina beslut på annat än vad som enligt gällande författningar ska anses som omständigheter som får beaktas. Myndigheter har därmed en skyldighet att se till att exempelvis bristfällig svenska inte påverkar ett beslut. 14Se exempelvis mot , nr. 18913/03, och Kamasinski mot , nr. 9783/82, . 15Se exempelvis Kamasinski mot där domstolen uttalade the obligation of the competent authorities is not limited to the appointment of an interpreter but, if they are put on notice in the particular circumstances, may also extend to a degree of subsequent control over the adequacy of the interpretation provided. 16Se exempelvis Luedicke, och mot . 17Se exempelvis Cuscani mot , nr. 32771/96, . I 2 kap. 11 § regeringsformen finns även, 2011, en bestämmelse om att rättegångar ska genomföras rättvist. Bestämmelsen är direkt inspirerad av krav på en rättvis rättegång som har behandlats ovan. Förvaltningslagen (1986:223) gäller för förvaltningsmyndigheternas handläggning av ärenden och domstolars handläggning av förvaltningsärenden. Förvaltningslagen är subsidiär till annan lagstiftning, vilket innebär att den inte ska tillämpas om en annan lag eller förordning innehåller bestämmelser som avviker från förvaltningslagens bestämmelser. I förvaltningslagen finns bland annat bestämmelser om myndigheters serviceskyldighet (4 §), om allmänna krav på handläggningen av ärenden (7 §) och om tolk (8 §). Enligt 8 § förvaltningslagen bör en myndighet vid behov anlita tolk när den har att göra med någon som inte behärskar svenska eller som är allvarligt hörsel- eller talskadad. Med tolk menas i lagen inte bara muntlig tolkning utan också skriftlig översättning.