sou · H0B341 · 2012-06-04 00:00:00 — Arbetsmodellen har enligt fallit mycket väl ut, även om många utmaningar kvarstår till ett fullt fungerande system. Ett exempel från gjorda genomgångar är följande. Inom ett av områdena identifierades ett antal värdefulla intellektuella tillgångar (i form av forsk- Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och ningsverktyg, metoder och kapaciteter) som utgjorde en strategisk möjlighet att på lång sikt öka konkurrenskraften hos forskning som bedrivs vid . Det skulle innefatta en etablering av en fysisk facilitet som skulle fungera som en forskningsplattform för djupare förståelse kring betydelsen av posttranslationell modifiering av CAAX-proteiner i relation till ett antal olika genetiska sjukdomstillstånd. En sådan plattform bedöms ha en stor potential för både interna och externa intressenter att utveckla forskningen kring ett antal olika sjukdomar, inklusive cancer, reumatism, progeri, och andra genetiskt kopplade sjukdomar. Utmaningarna kring denna typ av nyttiggörande är många; investeringsfrågor, fysiska faciliteter, utrustning, utbildad personal, kontraktsstyrning och IPR-frågor för att nämna några. har identifierat hur man kan åstadkomma en integrerad process att hantera tillgångar med hänsyn taget till att flera av dessa utmaningar inom universitetssfären traditionellt sett hanteras på olika beslutsnivåer eller inte hanteras alls vilket ger stora möjligheter till fortsatt utveckling av området. Modellen uppfyller det strategiska styrdokumentets mål att tar ett ägaransvar för sin forskning. Det innebär stora utmaningar i form av vision och ledarskap, att säkra tillgångsbaser och kunna kommunicera dem, ägaranspråk, patentering och kommersialisering, där så skall ske, liksom finansiering. Ägaransvar innebär ett perspektivbyte där forskningsmiljöer får stöd och hjälp med att identifiera och hantera sina kunskapstillgångar så att , fakulteterna och institutionerna liksom forskningsmiljöerna kan fatta strategiska beslut om hur kunskapen kan nyttiggöras. Det handlar om val om vad som skall publiceras (vilket sannolikt är merparten), vad som bör licensieras eller på annat sätt kommersialiseras, eller vad som är mer lämpat för samverkansprojekt. bedömer KMP-satsningen kunna ge mycket goda förutsättningar för högkvalitativa samarbeten med offentlig sektor och näringsliv, forskningskonsortier, EUs ramprogram liksom att delta i öppna innovationssystem. Det betyder att internt skall kunna hantera kunskapstillgångar strategiskt från en akademisk ledningsnivå med professionellt stöd från forsknings- och innovationsservice och sitt holdingbolag, . De starka forskningsmiljöerna stimuleras till att utveckla förmågorna till att samverka, säkerställa öppenhet och på olika sätt verka för nyttiggörande. På ledningsnivå är syftet att öka förutsätt- SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och ningarna att möjliggöra strategiska forskningssatsningar och nyttiggörandeprocesser som baseras på akademiskt ansvarstagande. 9.3.2Luleå tekniska universitet – samarbete med näringslivet i centrumbildningar är som tidigare nämnts ett universitet med mycket och många näringslivskopplingar. De samarbeten som sker och de arbetssätt som används inom ramen för centrumbildningarna och excellence centers har varit mycket framgångsrika och bidrar till ett ökat flöde av kommersialiserbara idéer till de innovationsstödjande verksamheterna. 9.3.3Lunds universitet – Innovation officerprogrammet driver Innovation officer-programmet, ett treårigt projekt som delfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden och Lunds innovationssystem. Programmet har sin bakgrund i frågan varför starka forskningsmiljöer inte lett till motsvarande styrka inom innovationsområdet och genomförs inom ett av profilområden, Lunds Universitets Diabetes Center (LUDC), som är världsledande på forskning inom diabetes. Målet för programmet är att öka samverkan mellan forskning och marknad och på så sätt omsätta LUDCs världsledande forskning till nya innovationer, produkter och tjänster som leder till tidigare diagnostik och bättre behandling av diabetes. Projektet leds av en expert med lång erfarenhet av kommersialisering inom läkemedelsindustrin samt omfattande nätverk inom bioteknikbranschen. Genom att brygga forskningskompetens inom LUDC med marknadskunnande och kontakter, kan gapet mellan denna värdefulla forskning och marknaden minskas avsevärt, och potentialen av ett nytt världsledande tillväxtområde tillvaratas som metodik och struktur kan spridas till övriga forskningsmiljöer inom LU. Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och 9.4Särskilda iakttagelser och förutsättningar 9.4.1Lärosätenas möjligheter att äga forskningsresultat och agera på kommersiella villkor Det förtydligande av samverkansuppgiften i högskolelagen som infördes avsåg uppdraget att verka för att forskningsresultat tillkomna vid högskolan kommer till nytta. Lärarundantaget har, såväl med avseende på vad som uttryckligen anges lag om äganderätten till arbetstagares uppfinningar som hur det i praktiken uppfattas bland lärosätena, däremot legat oförändrat fast. Någon särskild anmälningsskyldighet rörande patenterbara uppfinningar är fortfarande inte föreskriven för de högskoleanställda lärarna (oaktat de ställningstagande som gjorde vid behandlingen av propositionen Ett lyft för forskning och innovation, prop. 2008/09:50). Jag måste därför i fråga om lärosätenas möjligheter att själva på kommersiella grunder agera som rättssubjekt vid förvärv, upplåtelse eller överlåtelse av patenterbara forskningsresultat eller för den delen andra resultat av lärarnas verksamhet konstatera att lärosätena fortfarande agerar utifrån en uppfattning att deras uppdrag är strikt begränsat. Det förhållandet understryks vidare av de särskilda uppdrag som regeringen bekräftat vad gäller holdingbolagens uppgifter och inriktning. Mot denna bakgrund har flera lärosäten , däribland främst KTH, aktivt medverkat till att deras holdingbolag tillträtt som part i avtal om samverkansforskning i Vinn Ex-program. Holdingbolaget har först i avtal med i projektet verksamma forskare på avtalade villkor övertagit äganderätten till de immaterialrätter som berörs av projektet, dels i avtalet om samverkansforskning gentemot övriga parter närmare reglerat villkoren för dessa tillgången till dessa rättigheter. KTH har på detta sätt tecknat omkring 250 forskaravtal – se vidare sammanställning, avsnitt 9.2.3. Åtgärderna kan visserligen framstå som ändamålsenliga givet de förutsättningar som gäller särskilt utpekade forskningsprojekt, men jag måste framhålla att de kommersiella krav som gäller för holdingbolagen motsäger den långsiktiga lämpligheten för holdingbolagen att mer generellt agera på detta sätt, givet nuvarande regelmässiga förutsättningar. Kostnaderna för patentering i förening med svårigheten att göra långsiktiga bedömningar rörande licens- och försäljnings- SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och intäkter talar häremot. Detta talar i sig för den omdefinition av holdingbolagens uppdrag som jag anser vara nödvändig (jfr avsnitt 4.3.1). 9.4.2Undervisningsmaterial – lärarnas och högskolornas rättigheter enligt anställningsavtal, sedvana och tumregel Vad kan avses med undervisningsmaterial? har mot bakgrund av framväxten av nya, former för genomförande av undervisning vid högskolorna och utvecklingen av distansundervisningen med hjälp av digital teknik. Detta har stegvis förändrat lärosätenas möjligheter att framställa, nyttja, lagra och återbruka det undervisningsmaterial som framställs inom lärosätena. Undervisningsmaterial kan vara alltifrån lärarens egna föreläsningsanteckningar till material som presenteras eller tillhandahålls studenterna oavsett medium, såsom studiehandledningar, framställningar i text och bild, övnings- eller examinationsuppgifter eller liknande underlag. Frågan om lärosätenas nyttjanderätt Undervisningsmaterialet utgör i flertalet fall upphovsrättsligt skyddade verk och vanligen med en eller flera lärare som upphovsman/upphovsmän. Fråga har i flera fall uppkommit hur omfattande den enskilda högskolans nyttjanderätt är till de undervisningsmaterial som dess lärare arbetar fram. Den lite obestämda tolkning som används vid lärosätena rörande lärarundantaget har för dessa dels, oavsett om hänvisning görs till sedvana eller till den s.k. tumregeln rörande hur upphovsrätten ska tolkas i anställningsförhållanden och som innebär en presumtion för att nyttjanderätt till det upphovsrättsligt skyddade verket som uppkommer i anställningen tillkommer arbetsgivaren, i enskilda fall medfört tvister rörande den närmare innebörden, dels medfört att lärosäten , såsom (2008), (2009) respektive (2011) beslutat om mer preciserade villkor eller underlag för avtal. Dessa beslut ska vidare ses mot bakgrund av diskussioner som förts inom SUHF. I ett fall rörande tillämpningen av policyn vid förs våren Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och 2012 tvisteförhandlingar på central nivå mellan och . Innebörden av ställningstagandena vid respektive är främst att läraren som upphovsman till undervisningsmaterial är underkastad lärosätenas nyttjanderätt, utan någon rätt till särskild ersättning i normalfallet och vidare att det är lärosätet som ytterst beslutar om hur undervisningsmaterial framställs, tillgängliggörs och lagras. Den ekonomiska upphovsrätten tillkommer dock läraren, t.ex. vid produktion av läroböcker, artiklar eller andra vetenskapliga verk. Villkoren för offentlighet och sekretess vad gäller innovationsstöd m.m. Offentlighetsprincipen, som den definieras i Tryckfrihetsförordningen med avseende på den s.k. handlingsoffentligheten, och förutsättningarna för sekretess med avseende på högskolornas forskningsverksamhet har tidigare belysts bl.a. i betänkandet av utredningen om rätten till resultaten av högskoleforskningen (SOU 2005:95). Högskolorna har genomgående i sina redovisningar till framhållit att offentlighets- och sekretesslagen (OSL) fortfarande ger ett bristfälligt sekretessmässigt skydd för högskolornas hantering av alla former av immateriella resultat. Särskilt besvärande är detta för immaterialrätterna inom området för industriellt rättsskydd – patent, mönster (design) och varumärkesrätt. För patentskydd gäller generellt ett s.k. nyhetskrav, vilket innebär att en idé, som i sig skulle vara patenteringsbar, helt förlorar sin möjlighet till patentskydd om idén före en patentansökan anses ha blivit allmänt tillgänglig t.ex. genom skriftlig dokumentation. Uppgifter, som framkommer i verksamhet finansierad med antingen lärosätets egna anslagsmedel eller externa ovillkorade bidragsmedel från t.ex. de statliga forskningsråden, torde i det stora flertalet fall, så snart de tillförts, förtecknats eller registrerats genom något tillgängligt tekniskt medium bli allmänna och offentliga. SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och Bristande sekretesskydd – ett särskilt problem anför i sin redovisning till utredningen bl.a. följande: Ett mycket stort problem för statliga universitet och högskolor är avsaknaden av tillämpliga sekretessbestämmelser som kan skydda de innovationer som Innovationskontoret ska arbeta med. För att kunna patentera utgör nyhetskravet ett oavvisligt rekvisit och detta nyhetskrav hamnar i direkt kollissionskurs med offentlighetsprincipen. Även sådana innovationer som inte skyddas på samma sätt som patenterbara uppfinningar men som innehåller kommersiellt värdefulla idéer är i behov av ett sådant skydd som en sekretessbestämmelse kan ge. utgör samarbetet med (ett krav som ställdes i samband med att medlen för Innovationskontoret erhölls) en extra svårighetsdimension eftersom offentlighetsprincipen aktualiseras i flera omgångar. Beskrivningen av de dilemman som uppstår i innovationskontorens stödjande verksamheter är förstås lika gällande för innovationskontoret för den s.k. Fyrklövern (Linnéuniversitetet, , och ), Innovationskontor Väst (och i första hand och i samarbete med bl.a. och ) och Innovationskontor Syd (i samarbete med SLU, , och ). Ett tillkommande problem är följande. Enskilda lärare som inom ramen för sin bisyssloverksamhet överför information rörande en patenterbar uppfinning till ett innovationskontor, organiserat inom lärosätet, måste generellt sett utgå från att den överlämnade informationen inte kan skyddas av sekretess vid lärosätet. En av lärosätenas viktigaste uppgifter är spridning av ny kunskap. Offentlighetsprincipen syftar till öppenhet och insyn i myndigheters verksamhet, oavsett om resultaten av deras verksamhet i sig är avsedda för allmän spridning eller främst avser myndighetsutövning mot enskilda. Givet de förväntningar som riktas mot högskolan i fråga om arbetet med nyttiggörande av forskningsresultat saknas det enligt min mening skäl för att inte kunna ge främst forskningsverksamheten ett mer generellt utformat och tidsbegränsat sekretesskydd. Ett sådant skulle inte i något avseende behöva begränsa lärarnas möjligheter att aktivt publicera sina resultat – men ge ett sådant insynsskydd att rådgivning kring och förberedelser för ansökan om industriellt rättsskydd kan ske, utan Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och att för den skull spoliera möjligheten till kommande registrering. I annat fall måste innovationsstödjande verksamhet av detta slag förläggas till holdingbolag utanför lärosätena, såsom redan tillämpas vid . 9.5Finns förutsättningar för en utvecklad strategi för lärosätenas immateriella tillgångar? 9.5.1ESO-studien rörande högskolans resultat Inom för Studier i Offentlig ekonomi () slutförs en rapport om högskolans resultat och med uppgift att analysera vilka huvudregler på det immaterialrättsliga området som bäst gagnar högskolornas uppgift att verka för att forskningsresultat kommer till nytta. Arbetet drivs av vid och professor vid , tillika föreståndare för och samhällsförändring vid och för den med gemensamma centrumbildningen (). Rapportarbetet har direkta beröringspunkter med och jag har här särskilt uppmärksammat följande resonemang. Centralt för förståelsen för möjligheterna att utveckla en strategi och fastare former för lärosätenas hantering av immateriella rättigheter inom gällande regelverk är dels ett synsätt på de immateriella rättigheterna som lärosätenas tillgångar, dels lärarnas förmåga att kunna integrera forskning, utbildning och innovationsinriktade verksamheter till kompletta akademiska miljöer. Den formella hanteringen av de immateriella tillgångarna inom dessa miljöer – med de olika förutsättningar som följer av skilda vetenskapliga områden och ämnen, utbildningsinriktningar och gränsytorna mot det omgivande samhället – måste utvecklas som en väl fungerande styrmekanism. måste öppenhet och akademisk frihet kunna hävdas. Pådrivande för en utveckling i denna riktning är förhållandena på den internationella arenan, inte minst inom EU, och den fortgående globala konkurrensen mellan skilda aktörer. Ledarskapet inom högskolorna måste stärkas vad avser det strategiska ansvaret för lärosätenas intellektuella tillgångar, oavsett om fråga är om forskningssamverkan, utbildningens utveckling och hanteringen av skilda former av läromedel, uppbyggnad av akademisk goodwill och renommé eller ren kommer- SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och Desto tydligare förutsättningar som anvisas av riksdag och regering – och då inte bara i fråga om målen, dvs. den samhällsnytta som högskolorna ska sträva mot genom sitt nyttiggörande arbete – utan också i fråga om resurserna för arbetet och högskolans rättsliga möjligheter att agera – desto större förväntningar kan riktas mot lärosätena. I sistnämnda avseende är det uppenbart att varje lärosäte i utvecklingen av sina arbetsformer inom ramen för gällande regelverk återkommande måste ställa sig frågor rörande hur tydliga de rättsliga förutsättningarna är, hur regelstyrning samspelar med målstyrning och annan styrning och hur regelstyrningen samspelar med den förhärskande högskolekulturen. Lärosätenas rådande uppfattningar rörande lärarundantaget och den återhållsamhet som präglar den strategiska synen på hanteringen av immateriella tillgångar måste enligt min mening ses mot denna bakgrund och komplicerar utvecklingen av lämpliga arbetsformer och avtalsrutiner. Likväl är det av stor betydelse för utvecklingen av det innovationsstödjande arbetet om lärosätenas egna forskningsstrategier alltmer också inkluderar strategiska ställningstaganden kring de intellektuella tillgångar som finns i anslutning till prioriterade forskningsmiljöer. 9.5.2Göteborgs universitets strategiarbete – IE2011 har inom ramen för sitt visionsarbete Vision och Vägval 2013–2020 genomfört ett särskilt arbete – Utredning av samverkansuppgiften vid med särskilt fokus på innovation och entreprenörskap (IE2011). I detta arbete utvecklas närmare grundtankarna kring hur strategiarbetet vid ett lärosäte kan utvecklas och utgör ett exempel på hur ett strategiskt resonemang kan byggas upp kring lärosätets mer långsiktiga ambitioner utifrån gällande rättsliga villkor. Centralt för visionsarbetet är bl.a. att verksamheten vid ska bygga på kompletta akademiska miljöer som inkluderar forskning, utbildning och samverkan med det omgivande samhället. Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och Ansatsen i utredning är följande resonemang. Ur ett externt perspektiv ligger det nära till hands att se som ett stort smörgårdsbord där utmaningen är att finna de idéer som har kommersiell potential. Skall man vara långsiktigt framgångsrik gäller det dessutom att få till ett flöde av goda idéer. får närmast karaktären av marknad av goda idéer som med rätt stödaktiviteter kan resultera i kommersiell innovation. Förekomsten av lärarundantaget underlättar och kan t.o.m. ses som en förutsättning för utveckling av detta marknadstänk. De externa stödstrukturerna har när de ringat in den intressanta idén att ge den eller de forskare som utvecklat idén ett så intressant värdeerbjudande som möjligt. Ur den enskilde forskarens perspektiv vänder sig hon/han i sin privata egenskap till dessa externa strukturer och utvärderar vilken aktör som har det bästa värdeerbjudandet. I normalfallet förutsätts förvisso forskarna själva delta i innovationsprocessen och företagsbildandet. Det är ett endast ett fåtal stödstrukturer som kan erbjuda att andra entreprenörer tar över idén. Ansvarsfördelningen sker följaktligen i enlighet med en form av marknadslogik. Ansvarsfördelningen mellan forskaren och Forskarna sitter som utgångspunkt på kontrollen över sina idéer och har härigenom det yttersta ansvaret för om och hur nyttiggörande skall ske. Beroende på hur de väljer att utnyttja interna och externa stödstrukturer kommer ansvaret att distribueras på olika aktörer. Då å ena sidan utgör en del av staten med en myndighetsutövande roll och å andra sidan ikläder sig mängder av kontraktuella åtaganden inom ramen för forskningsprogram m.m. blir det uppenbart att denna utveckling på intet sätt är lätthanterlig. Om saknar förutsättningar att ingå avtal om hur de kunskapstillgångar som utvecklats inom de forskningsprogram de ingår i, kommer inte bara förutsättningarna att som rättssubjekt ingå i internationella forsknings- och samverkansprogramuniversitet att begränsas, utan även förutsättningarna för att ta ansvar för samhällets utmaningar att kraftigt beskäras. Ju mer externa aktörer kontrollerar inte bara enskilda idéer utan också idéflöden desto mer beskuret blir ur ett ansvarstagandeperspektiv. SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och omständigheten att forskare själva kan skapa egna bolagsstrukturer som inte bara kontrollerar de kunskapstillgångar som de redan skapat, utan dessutom ges rätt till de kunskapstillgångar de skapar , gör situationen än mer svårhanterlig. Det blir mycket svårt för universitet att utvecklas som en professionell och ansvarstagande aktör mot omvärlden. I utredningen 2011 framhålls vidare att som aktör får allt större betydelse i kunskapssamhällets omvandling. Därför blir det allt viktigare att som organisation på olika sätt deltar i ansvarstagandet för en hållbar utveckling av samhället, bl.a. genom att bidra till god hushållning med naturens resurser, industriell förnyelse, hög sysselsättning, goda levnadsvillkor för samhällets alla grupper, icke-diskriminering och integration. Att det ingår i uppgifter att ta ett sådant ansvar följer förvisso redan av högskolelagen. Det svårhanterliga är dock att genom akademiskt ledarskap möjliggöra en konkret hantering av samverkans- och nyttiggörandeuppgiften. förmåga till kritisk och ifrågasättande forskning skall alltid utgöra ryggraden i verksamhet. Att och än mer dess anställda skall klara av att upprätthålla någon form av oberoende då man även skall engagera sig i samverkan och konkret nyttiggörande kräver dock en hel del utifrån ett ledarskapsperspektiv. IE2011 konstaterar att bör fortsätta på den inslagna linjen och utveckla konkreta strategier. Strategierna är viktiga för att som organisation skall kunna utvecklas och för att skall ha förmåga att ta ägaransvar för kunskapstillgångar och härigenom utvecklas som professionell samverkansaktör i det globala kunskapssamhället. Uppgiften för som organisation är att utveckla sina förmågor att hantera öppen såväl som kollaborativ innovationsverksamhet med strategiska samarbetsparter inom såväl näringsliv som offentlig förvaltning. Häri innefattas också förmågan att vara delaktig i att ta ansvar för andra aktörers forsknings- och innovationsresultat i samarbetsprojekt av olika slag. Inte oviktig är heller förmågan att kunna arbeta med licensiering och konkret projekthantering mot externa aktörer. Utredningen framhåller i det sammanhanget att det i sig inte avgörande att har rätten till resultatet av de anställdas Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och Centralt är istället den organisatoriska förmågan hos olika ledningsfunktioner att tillvarata intressen och att dela forskarnas ansvar att säkerställa forskningsresultatets tillgänglighet och grad av öppenhet. I enlighet med universitets vision skall detta ske genom uppbyggandet av kompletta miljöer. Beträffande verksamhetskritiska områden vad gäller hantering av de immateriella tillgångarna anför IE2011 behovet av att universitet centrerar sina insatser för att utveckla en ändamålsenlig styrning i följande avseenden: immaterialrätten till forskningsresultat som skapas av de högskoleanställda immaterialrätten till forskningsresultat som skapas av företag och andra icke statliga samarbetsparter och som överlämnas i förtroende till högskolan i samverkansrelationer etc. forskarens ansvar/önskan att icke nyttiggöra och att utöva forskningens frihet högskolornas förutsättningar att äga tillgångar och överföra medel till bolag etc. , dess ledares och anställdas rätt och förutsättningar att ingå avtal de anställdas förutsättningar att sitta i styrelser och på annat sätt representera de anställdas bisysslor, förtroendeskadlighet, intressekonflikter etc. ekonomiska medel för verifiering, ansökan om patent, kommersialisering etc. För att möjliggöra ett ledarskap och en ändamålsenlig fördelning av ansvar för nyttiggörande och samverkan framhåller IE2011 det som kritiskt att dessa områden inte bara utreds närmare, utan också att relativt omgående tydliggör konkreta normer i olika styrdokument Vissa av dessa frågor äger att hantera, medan andra ingår i arbetet med att finna en nationell vision och strategi för ett konkurrenskraftigt . SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och