sou · H0B355 · 2012-08-24 00:00:00 — Andra detaljbestämmelser som har ansetts kunna flyttas till lag är de som rör utfärdande och förnyelse av utgivningsbevis samt ändrade förhållanden beträffande utgivningsbevis (5 kap. 5 § fjärde–sjätte styckena TF). Dessa bestämmelser – som också möjliggör att det i lag anges vilken myndighet som meddelar beslut om att ett utgivningsbevis ska anses förfallet – måste ersättas med nya bestämmelser i 2 kap. tillämpningslagen. Också mycket av den nuvarande detaljregleringen i fråga om återkallelse av utgivningsbevis flyttas från TF, närmare bestämt från 5 kap. 6 §. I den nya grundlagsbestämmelsen anges bara tre huvudsituationer i vilka en återkallelse kan aktualiseras. De närmare återkallelsegrunder som kan komma i fråga inom ramarna för de tre huvudsituationerna bör regleras genom nya bestämmelser i 3 kap. tillämpningslagen. I 5 kap. 11 § TF föreslås en ny bestämmelse som gör det möjligt att i lag förskriva straff för den som bryter mot de föreslagna delegationsbestämmelserna i 5 kap. 4, 6 eller 7 §. Sådana straffbestämmelser bör införas i 2 kap. tillämpningslagen. Slutligen bör här nämnas att kravet på svenskt medborgarskap för utgivare av periodiska skrifter, radioprogram och tekniska upptagningar slopas enligt vårt förslag. I stället införs en möjlighet att genom lag inskränka de rättigheter som enligt grundlagarna tillkommer andra än svenska medborgare. En konsekvens av denna ändring är att de delegationsbestämmelser i grundlagarna som möjliggör undantag från medborgarskapskravet inte längre behövs. Följaktligen kan också de nuvarande bestämmelserna i 2 kap. 6 §, 3 kap. 29 § och 4 kap. 3 § tillämpningslagen upphävas. 4 kap. 4 § andra stycket YGL har kompletterats med en delegationsbestämmelse som ger stöd för att föreskriva en skyldighet att anmäla uppgift om utgivare till den myndighet som anges i lag. En sådan särskild bestämmelse behöver införas i 3 kap. tillämpningslagen. De föreslagna förändringarna i rättegångsbestämmelserna i 12 kap. TF får till följd att det i lag måste meddelas bestämmelser om vilka tingsrätter som ska vara behöriga att pröva tryckfrihets- mål (1 §), om antalet juryledamöter som ska utses i varje län (4 §), om vem som ska anmäla att val av juryledamot ska ske (5 §), om kvalifikationer för en juryledamot (6 §) och om möjlighet för regeringen att bestämma vilken tingsrätt som ska fullgöra vissa gemensamma uppgifter när flera tingsrätter inom samma län är behöriga att ta upp tryckfrihetsmål. Slutligen behövs en ny bestämmelse i lag som motsvarar den nuvarande bestämmelsen i 12 kap. 13 § TF om gemensam jury för flera mål. I detta sammanhang bör även de föreslagna ändringarna i nuvarande 3 kap. 2 § andra stycket och 3 § tredje stycket TF nämnas. Dessa bestämmelser berör också rättegången i tryck- och yttrandefrihetsmål. Den förstnämnda bestämmelsen möjliggör att vissa ansvarsfrågor kan handläggas i samma rättegång. Den senare innehåller en uppmaning till rätten att noga vaka över att frågor som kan inkräkta på tystnadsplikten inte ställs vid vissa förhör. Enligt vår bedömning är det tillräckligt att dessa frågor i fortsättningen regleras i lag. Detsamma gäller YGL:s motsvarande bestämmelser i nuvarande 2 kap. 2 § tredje stycket och 3 § tredje stycket. När det gäller de berörda ändringarna av rättegångsbestämmelserna synes de nya bestämmelserna ha sin naturliga plats i 7–9 kap. i tillämpningslagen. Till följd av den föreslagna regleringen om arkivdatabaser behövs nya bestämmelser om anmälnings- och uppgiftsskyldighet i tillämpningslagen. Förslaget om förändring av databasregeln medför att det behövs en ny bestämmelse i tillämpningslagen som ålägger den som tillhandahåller en databas att tydligt avgränsa de delar i vilka innehållet kan påverkas av andra. Slutligen bör beträffande tillämpningslagen nämnas att våra ändringsförslag ger upphov till en omnumrering av vissa bestämmelser i och YGL. En allmän översyn av tillämpnings- lagen måste därför också göras. Vi har i 1 kap. 1 § andra stycket YGL föreslagit en förändring av uppräkningen av medieformer som omfattas av grundlagen. Den föreslagna ändringen får till följd att uppräkningen av medieformer i YGL kommer att skilja sig från den som finns i 2 kap. 1 § andra stycket RF. En motsvarande ändring bör därför göras också i denna bestämmelse. I den nya bestämmelsen om internationellt rättsligt bistånd anges inte närmare vilken ordning som ska gälla vid prövningen av en ansökan om sådant bistånd. Vi har i stället föreslagit en dele- gationsbestämmelse enligt vilken närmare bestämmelser får med- delas i lag. Vid utformningen av en sådan lagstiftning finns det anledning att särskilt överväga vilken roll som JK – i egenskap av ensam åklagare på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området – bör ha i ärenden om internationellt rättsligt bistånd. De föreslagna ändringarna i TF och YGL bör träda i kraft , dvs. efter utgången av det år då förslagen tidigast kan bli slutligt antagna av . Detsamma gäller den ändring som blir aktuell i RF. Den nya åtalsprövningsregeln i 5 kap. 5 § och kvittningsbestämmelsen i 10 kap. 4 § tillämpningslagen bör träda i kraft . När det gäller processrättslig lagstiftning är utgångspunkten att nya regler ska tillämpas genast efter ikraftträdandet. Det innebär att nya regler ska tillämpas på varje processuell företeelse som inträffar efter det att regleringen har trätt i kraft. Det finns beträffande de nämnda bestämmelserna inte anledning att föreslå något annat i detta fall. Med anledning av de ändringar som föreslås i TF och YGL uppkommer behov av följdändringar i sådana författningar som hänvisar till nuvarande bestämmelser i grundlagarna. Det kan inte uteslutas att vissa hänvisningar till TF och YGL som finns i andra författningar inte har hunnit ändras när förändringarna i grund- lagarna träder i kraft. Det bör därför finnas en övergångs- bestämmelse som innebär att en bestämmelse i TF och YGL i dess nya lydelse ska tillämpas om en lag eller annan författning hänvisar till en föreskrift som har ersatts av en bestämmelse i grundlagarnas nya lydelse. I övrigt bedöms några övergångsbestämmelser inte vara nöd- vändiga. Det kan noteras att övriga ändringar som måste göras i tillämp- ningslagen förutsätter ändringar i TF och YGL. De kan därför inte träda i kraft före grundlagsändringarna. Detsamma gäller de lagändringar som fordras till följd av den nya bestämmelsen om internationellt rättsligt bistånd. 23.1Förslaget till lag om ändring i regeringsformen Var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad 1.yttrandefrihet: frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor, 2.informationsfrihet: frihet att inhämta och ta emot upplysningar samt att i övrigt ta del av andras yttranden, 3.mötesfrihet: frihet att anordna och delta i sammankomster för upplysning, meningsyttring eller annat liknande syfte eller för framförande av konstnärligt verk, 4.demonstrationsfrihet: frihet att anordna och delta i demonstra- tioner på allmän plats, 5.föreningsfrihet: frihet att sammansluta sig med andra för all- männa eller enskilda syften, och 6.religionsfrihet: frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. I fråga om tryckfriheten och motsvarande frihet att yttra sig i radio- program, databaser och tekniska upptagningar gäller tryckfrihetsför- ordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. I tryckfrihetsförordningen finns också bestämmelser om rätt att ta del av allmänna handlingar. Ändringen har samband med ändringen av uppräkningen i 1 kap. 1 § YGL av de medieformer som omfattas av grundlagen, se avsnitt 11.2.3. Punkt 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (1976:871) om ändring i regeringsformen Utan hinder av 2 kap. 1 § 3 och 24 § första stycket får det i lag före- skrivas att tekniska upptagningar inte får förevisas offentligt om de inte har godkänts för sådan visning. I lag får det också för- skrivas att offentlig uppspelning av rörliga bilder ur en databas inte får ske, om inte bilderna har godkänts för sådan uppspel- ning. Ändringen har samband med ändringen av uppräkningen i 1 kap. 1 § YGL av de medieformer som omfattas av grundlagen, se avsnitt 11.2.3. Ändringarna bör träda i kraft som ändringarna i 1 kap. 1 § YGL. 23.2Förslaget till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen 1 kap. 1 § Tryckfrihetens ändamål och innebörd (1 kap. 1 § första och andra styckena) 1 § Tryckfriheten har till ändamål att säkerställa ett fritt menings- utbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. Med tryckfrihet förstås rätten för var och en att ge ut skrifter utan att någon myndighet eller något annat allmänt organ hindrar detta i förväg, att åtalas för skriftens innehåll först efter att den har getts ut och då vid en laglig domstol, och att kunna straffas för skriftens inne- håll enbart om detta strider mot tydlig lag. Tryckfriheten innebär en frihet för var och en att i tryckt skrift yttra sina tankar, åsikter och känslor samt offentliggöra allmänna handlingar och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. När tryckfriheten utövas ska bestämmelser i denna grundlag som skyddar enskildas rätt och allmän säkerhet iakttas. I tryckfriheten får inga andra begränsningar göras än som följer av denna grundlag. Bestämmelsen är en portalparagraf som anger tryckfrihetens ända- mål och grundläggande innebörd. Den motsvarar första och andra styckena i nuvarande 1 §. I jämförelse med den bestämmelsen har ett mera samtida författningsspråk använts och en del redaktionella förändringar gjorts. När det gäller ändamålsbeskrivningen i första stycket och beskrivningen av tryckfrihetens innebörd i tredje stycket har dock vissa mindre förändringar av materiell natur gjorts med 1 kap. 1 § YGL som förebild (se vidare nedan). Även fjärde stycket om begränsningar av tryckfriheten är nytt. Det har utformats med utgångspunkt i vad som anges i 1 kap. 1 § andra stycket andra meningen YGL. Tryckfrihetens ändamål behandlas i första stycket. Där anges att ändamålet är att säkerställa ett fritt meningsutbyte, en fri och all- sidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. Formuleringen har hämtats från 1 kap. 1 § andra stycket YGL och innebär att ordet fri läggs till framför allsidig upplysning. Den innebär vidare att ett fritt konstnärligt skapande tas upp bland de intressen som tryckfriheten ska säkerställa. Genom första stycket behandlas tryckfrihetens ändamål i ett särskilt stycke som dessutom placeras först i grundlagstexten. Detta är en nyhet jämfört med dagens TF där ändamålet med tryck- friheten inte är lika tydligt angivet. Tanken med att behandla ända- målet redan i paragrafens inledning är att öka möjligheterna att förstå den reglering som beskrivs i resten av paragrafen och i de följande bestämmelserna. Det gör regleringen tydligare och betonar även den vikt bestämmelsen har för tolkningen av TF:s s.k. materiella tillämpningsområde. Det andra stycket kan härledas till § 86 regeringsform. I stycket uttrycks det grundläggande rättsliga skydd som TF upp- ställer mot hinder och ingripanden avseende skrifter. Språkliga och redaktionella förändringar har gjorts i författningstexten, främst genom att vissa ord har bytts ut mot mer moderna former och att antalet bisatser har minskats. Som framgår av lagtexten riktar sig skyddet till var och en och inte, som enligt dagens ordning, till svenska medborgare. Av 14 kap. 4 § följer att skyddet för andra än svenska medborgare kan begränsas i vanlig lag. En förändring är att det här anges att den enskilde ska kunna straffas för skriftens innehåll enbart om detta strider mot tydlig lag. Detta innebär en något vidare formulering jämfört med dagens portal- paragraf. Där används nämligen uttrycket icke i annat fall kunna straffas därför, än om detta innehåll strider mot tydlig lag, given att bevara allmänt lugn. Bedömningen har gjorts att det finns anled- ning att ta bort uttrycket bevara allmänt lugn eftersom detta kan uppfattas vara oförenligt med vissa av tryckfrihetsbrotten eller på ett oönskat sätt inskränka möjligheterna att införa nya tryckfrihetsbrott, t.ex. i fråga om skydd för privatlivet. Det bör här påpekas att den grundläggande principen om förut- sättningarna att ingripa med anledning av missbruk av tryckfriheten kommer till uttryck i den s.k. exklusivitetsprincipen i 1 kap. 4 §, se nedan. I tredje stycket lämnas en beskrivning av den mer övergripande innebörden av tryckfriheten. Stycket motsvarar 1 kap. 1 § andra stycket i den nuvarande regleringen. Det har gjorts vissa språkliga förändringar och stycket har delats upp i två meningar. Dessutom har, som framgått ovan, den text som behandlar ändamålet med tryck- friheten tagits bort och i stället flyttats till det nya första stycket. I fråga om det sakliga innehållet har texten i styckets första mening omarbetats och blivit mer lik motsvarande bestämmelse i 1 kap. 1 § YGL (se ordet känslor och formuleringen i övrigt lämna upp- gifter). Avsikten är dock inte att dessa förändringar ska påverka den rättsliga innebörden av stycket. Texten i fjärde stycket är ny och har sin motsvarighet i 1 kap. 1 § andra stycket andra meningen YGL. Den ger uttryck dels för att tryckfriheten inte är total, dels för att varje inskränkning i tryck- friheten ska ha stöd i grundlagen. Det tydligaste exemplet på sådan frihetsinskränkande reglering är tryckfrihetsbrotten i 7 kap. For- muleringen i det här stycket innebär inte någon förändring i sak utan görs med ett förtydligande syfte och för att öka överensstäm- melsen mellan TF och YGL. 1 kap. 2 § Meddelarfrihet och anskaffarfrihet (1 kap. 1 § tredje och fjärde styckena) 2 § Det ska stå var och en fritt att meddela uppgifter i vilket ämne som helst för offentliggörande i en tryckt skrift. Denna frihet avser upp- gifter som lämnas till en författare eller någon annan upphovsman till en framställning i en tryckt skrift, till skriftens utgivare eller redaktion eller till ett företag för yrkesmässig förmedling av nyheter eller andra meddelanden till periodiska skrifter. Det ska stå var och en fritt att anskaffa uppgifter i vilket ämne som helst för att offentliggöra dem i en tryckt skrift eller för att lämna upp- gifter som avses i första stycket. I dessa friheter får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag. I paragrafen behandlas meddelarfriheten och anskaffarfriheten. Några materiella ändringar genomförs inte utan förändringarna är språkliga och redaktionella. Bestämmelsen i första stycket avser meddelarfriheten. Den mot- svarar nuvarande 1 § tredje stycket och anger den grundläggande innebörden av meddelarfriheten. Bestämmelsen om meddelarfrihet delas upp i två meningar. I den första meningen behandlas själva kärnan i meddelarfriheten: friheten att i vilket ämne som helst lämna uppgifter för publicering. Den andra meningen innehåller en uppräkning av den krets till vilken sådana publiceringsmeddelanden kan lämnas. Anskaffarfriheten behandlas i andra stycket. Bestämmelsen mot- svarar nuvarande 1 § fjärde stycket. Det har gjorts språkliga för- ändringar. Av tredje stycket framgår att det kan finnas inskränkningar i med- delarfriheten och att dessa i sådana fall ska anges i TF. Lagtexten har här ändrats så att den stämmer bättre överens med motsvarande bestämmelse i YGL (se vårt förslag till 1 kap. 3 § YGL). 1 kap. 3 § Förbud mot förhandsgranskning och andra hindrande åtgärder (1 kap. 2 §) 3 § En skrift får inte granskas av en myndighet eller ett annat allmänt organ före tryckningen. Förbud mot tryckning får inte förekomma. Det är inte heller tillåtet för en myndighet eller ett annat allmänt organ att, utan stöd i denna grundlag, hindra tryckning eller utgivning av en skrift, om det sker på grund av skriftens innehåll. Detsamma gäller i fråga om hinder mot spridning av en skrift bland allmänheten. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 2 § och behandlar förbudet mot censur (förhandsgranskning) och s.k. hindrande åtgärder. I syfte att underlätta läsningen av bestämmelsen har vissa språkliga och redaktionella förändringar gjorts. I första stycket anges att för- budet mot förhandsgranskning är riktat mot myndigheter och andra allmänna organ. Det gäller redan nu men förs här i förtydligande syfte in i själva bestämmelsen. Även förbudet mot hindrande åtgärder i andra stycket avser myndigheter och andra allmänna organ. 1 kap. 4 § Förbud mot ingripanden utan stöd i grundlag (1 kap. 3 §) 4 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte utan stöd i denna grundlag ingripa mot någon för att han eller hon i en tryckt skrift har missbrukat tryckfriheten eller medverkat till ett sådant missbruk. Inte heller får de utan stöd i denna grundlag av sådan anledning ingripa mot skriften. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 3 § och ger uttryck för TF:s ställning som exklusiv straff- och processlag på det tryckfrihets- rättsliga området. Utformningen av paragrafen är till stora delar ny och har i huvudsak hämtats från motsvarande bestämmelse i YGL (se nuvarande 1 kap. 4 §). Den huvudsakliga skillnaden jämfört med dagens reglering är att det generella begreppet ingripa används i stället för det utpekande av vissa specifika åtgärder som förekommer i nuvarande 1 kap. 3 § TF (åtal, straffansvar, ersättningsskyldighet, kon- fiskering och beslag). Därmed ges grundlagstexten en lydelse som stämmer bättre överens med det faktiska rättsläget. TF:s exklusivi- tetsprincip anses nämligen inte enbart skydda mot de ingripande- former som uttryckligen nämns i grundlagstexten. Varje form av åtgärd från det allmänna som kan uppfattas som en repressalie till följd av missbruk av tryckfriheten är i strid med exklusivitetsprincipen, dvs. om åtgärden saknar stöd i TF. Här kan som exempel nämnas fallet då en myndighet avskedar en anställd för att han eller hon i en bok ger uttryck för åsikter som står i strid med myndighetens praxis inom ett visst område. 1 kap. 5 § Instruktion för tillämpningen av grundlagen (1 kap. 4 § första stycket) 5 § Den som ska döma över missbruk av tryckfriheten eller på annat sätt vaka över att denna grundlag efterlevs bör betänka att tryckfri- heten är en grund för ett fritt samhällsskick. Han eller hon bör alltid uppmärksamma syftet mera än framställningssättet och vid tveksamhet hellre fria än fälla. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 4 § första stycket och uttrycker den s.k. instruktionen, dvs. det särskilda yttrandefrihetsvänliga förhållningssätt som ska iakttas vid tillämpning av TF. Ett något modernare författningsspråk har använts och bestämmelsen delats upp i två meningar. Den nya lydelsen motsvarar i stort sett det förslag till förändring av instruktionen som presenterades av Yttrande- frihetsutredningen i slutbetänkandet SOU 1983:70 (yttrandefri- heten) och som återfinns i nuvarande 1 kap. 5 § YGL. Det bör noteras att det i nuvarande 4 § andra stycket anges att vid bestämmande av påföljd för tryckfrihetsbrott ska det särskilt beaktas om en rättelse har offentliggjorts. Den bestämmelsen har flyttats till 7 kap. 7§ andra stycket. 1 kap. 6 § Skrifter (1 kap. 5 §) 6 § Denna grundlag är tillämplig på skrifter som har framställts i tryck- press. Den ska också tillämpas på en skrift som har mångfaldigats genom fotokopiering eller någon liknande teknik, om 1.utgivningsbevis gäller för skriften, eller 2.skriften är försedd med en beteckning, som visar att den är mång- faldigad, samt tydliga uppgifter om vem som har mångfaldigat skriften och om ort och år för detta. Vad som sägs i denna grundlag om tryckta skrifter ska gälla även för skrifter som avses i andra stycket, om inte annat anges. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 1 kap. 5 § och ger uttryck för det s.k. formella tillämpningsområdet för TF. I paragrafen har språkliga och redaktionella förändringar gjorts. Av första stycket framgår huvudregeln att TF är tillämplig på skrifter som har framställts i tryckpress. I andra stycket anges den s.k. stencilregeln, som innebär att även skrifter som har mång- faldigats genom fotokopiering eller någon liknande teknik kan få grundlagsskydd under vissa närmare angivna förutsättningar. I den här delen görs således inte längre någon uttrycklig hänvisning till stencilering som en av de tekniker för mångfaldigande som omfattas. Stencilering används knappast längre, och skulle den mot förmodan förekomma omfattas den av uttrycket någon liknande teknik. Innebörden av tredje stycket är att om tryckta skrifter ska gälla även för skrifter som omfattas av stencil- regeln, om inte annat anges. Paragrafen innebär att den särskilda bestämmelsen i nuvarande 1 kap. 5 § andra stycket om bilder tas bort. Begreppet skrift ska alltså anses omfatta bilder, även om dessa inte åtföljs av text. Det får anses inarbetat att begreppet skrift i det här samman- hanget inte är förbehållet det skrivna ordet utan även kan avse andra typer av publikationer som är mångfaldigade. 1 kap. 7 § Utgivning av skrifter (1 kap. 6 §) 7 § Ett ingripande enligt denna grundlag mot en tryckt skrift får inte ske innan skriften är utgiven. En skrift anses utgiven när den har blivit utlämnad till försäljning eller för spridning på annat sätt i . Detta gäller dock inte en myndighets tryckta handlingar, om de inte är tillgängliga för var och en. En skrift ska inte anses utlämnad för spridning i enbart på den grunden att den skickas härifrån till enskilda adressater i utlandet. Bestämmelsen motsvarar delvis den nuvarande 6 §. Den anger att utgivning är en grundläggande förutsättning för ingripanden mot en tryckt skrift med anledning av innehållet och när utgivning ska anses ha skett. Vidare behandlas det särskilda fallet att skrifter skickas till enskilda adressater i utlandet. Innehållet i första och tredje stycket är nytt. I materiellt hänseende innebär första stycket vissa förändringar jämfört med första meningen i nuvarande 6 §. Bestämmelsen klar- gör att ingripanden enligt TF med anledning av innehållet i en tryckt skrift inte får ske innan skriften är utgiven. Det är först när denna utgivningstidpunkt är uppnådd som det är möjligt att ingripa och då enligt den särskilda straff- och processrättsliga reglering som TF innehåller (enligt denna grundlag). Här avses regleringen rörande tryckfrihetsbrott (7 kap.), ensamansvar m.m. (8 kap.), till- syn och åtal (9 kap.), särskilda tvångsmedel (10 kap.), enskilt anspråk (11 kap.) och rättegång (12 kap.). Bestämmelsen i första stycket ska inte uppfattas så att TF endast är tillämplig på skrifter som är utgivna. I flera avseenden tar bestämmelserna i sikte på förstadier till publicering och gäller således innan en skrift har getts ut. Här kan särskilt nämnas för- budet mot förhandsgranskning och hindrande åtgärder i 3 § som uppställer ett uttryckligt skydd mot myndighetsingripanden innan en skrift har nått allmänheten. Även den formulering som används i nuvarande 6 § första meningen har funktionen att markera utgivningens betydelse som en gräns för när det är möjligt att ingripa mot en tryckt skrift. Där uttrycks dock saken på ett sätt som riskerar att leda till miss- förstånd om vad som avses med tryckt skrift och om grundlagens Tanken med den nu aktuella bestämmelsen är att göra regleringen tydligare i det här avseendet. I andra stycket anges när en skrift ska anses utgiven. Det innebär inga förändringar i sak. Det tredje stycket är nytt och har behandlats i avsnitt 21.4.3. Bestämmelsen medför en begränsning av grundlagens territoriella tillämpningsområde i förhållande till dagens ordning. Innebörden är att det rättsläge som lades fast genom rättsfallet NJA 1956 s. 48 nu ändras. Avgörandet innebar att skrifter som en distributör hade postat till enskilda adressater i utlandet ansågs utlämnade för sprid- ning i . Därmed ansågs skrifterna utgivna i enligt TF trots att de aldrig nådde den svenska allmänheten. Bestämmelsen tar sikte på sådana situationer som var aktuella avgörande. Genom att bestämmelsen avser skrifter som skickas träffas dock inte enbart rena postförsändelser.