sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Som nämnts ovan är angelägenhetsgraden stor eftersom andelen fribrev utgör en avsevärd del av det totala antalet tecknade premie- bestämda tjänstepensionsförsäkringar. Flytträtt – överväganden och förslag Där konstateras också att det av ovan nämnt skäl är ett stort och växande problem att de flytträttsregler som finns inom dagens kollektivavtalade försäkringar inte ger någon möjlighet att flytta mellan avtalsområden. Detta är en naturlig följd av att parterna ska tillvarata sina medlemmars intressen inom respektive avtalsområde. Det kan innebära högre kostnader att ha flera fribrev i olika för- säkringsföretag jämfört med att samla pensionskapitalet i en försäk- ring och det är betydligt svårare att få överblick över hur pensions- situationen ser ut. I dessa situationer är det därför av särskild vikt att den för- säkrade får möjlighet att anpassa pensionen till de förhållanden som gäller när han eller hon ska avsluta sitt arbetsliv. Det kan också vara värdefullt att kunna planera när man vill ha sin pension utbetald för att kunna anpassa sin situation till en arbetsmarknad som blir allt mer flexibel. Den svaga kopplingen mellan pensionsutfästelsen och försäkringsavtalet bör möjliggöra ett införande av en framåt- verkande – men även en retroaktiv – flytträttsregel i dessa fall. En sådan regel motiveras utifrån behovet av att säkerställa ett gott konsumentskydd oberoende av om man tillhör ett visst avtals- område, och är därmed kopplad till det stora samhällsintresset som finns för att införa en retroaktiv begränsad lagstadgad flytträtt avseende premiebestämda tjänstepensionsförsäkringar där premie- betalningen har upphört till följd av att anställningen har avslutats. Som kommer att beröras nedan förutsätter regler av denna art att den försäkrade ges relevant information så att han eller hon kan fatta välgrundade beslut. Nedan lämnas även förslag på ändringar av skattelagstiftningen för att säkerställa att inte några onödiga hinder för flytt ställs upp i den lagstiftningen (se avsnitt 9.8.6). Vi vill hävda att detta ställningstagande balanserar individens intresse mot kollektivets. En på detta sätt begränsad lagstadgad flytträtt kan inte anses som alltför ingripande när det gäller förut- sättningarna för kollektivavtalsparterna att även fortsättningsvis för- handla fram gynnsamma kollektiva lösningar på pensionsområdet. I dessa fall bör den försäkrade ha rätt till överföring (se närmare om detta i avsnitt 9.5.2). Flytträtt – överväganden och förslag Semidispositiva, framåtverkande regler om flytträtt för premiebestämda och premiedragande kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar Det har fastslagits att kollektivavtalsgrundad förmånsbestämd tjänstepensionsförsäkring inte bör omfattas av flytträtt, men att det däremot är motiverat att införa lagstadgade flytträttsregler för premiebestämda sådana försäkringar där premiebetalningen har upphört till följd av att anställningen har avslutats. I sistnämnt fall har även retroaktiva flytträttsregler ansetts motiverade med hänsyn till det starka konsumentskyddsintresset som finns för att införa sådana regler. I detta avsnitt behandlas flytträttsfrågan för resterande premiebestämda kollektivavtalade försäkringslösningar. Det ställs krav på särskilda skäl för att motivera bindande lag- regler som skulle kunna innebära en störning i de avtalslösningar som redan uppnåtts på arbetsmarknaden, men även i viss mån sådana som skulle kunna påverka uppkomsten av nya avtals- lösningar. Det finns dock anledning att överväga om det, i likhet med vissa bestämmelser exempelvis i MBL, bör införas semi- dispositiva framåtverkande regler om flytträtt för premiebestämda, premiedragande kollektivavtalade tjänstepensionsförsäkringar. En fördel med införandet av semidispositiva regler är att det utifrån ett samhällsintresse skulle säkerställa en grundplattform för en flytträtt som är övergripande över alla avtalsområden och som även gäller för icke kollektivavtalad tjänstepension. I det fall parterna skulle vilja avvika från lagreglerna skulle det därmed tydligt behöva framgå i kollektivavtalet att avsteg görs, och hur. Detta kan med tiden tänkas bidra till en utveckling på området och kan även få betydelse för att anpassa och effektivisera de administra- tiva lösningar som krävs för att hantera flyttar mellan olika för- säkringsföretag. Till skillnad från individuella premiebestämda tjänstepensions- försäkringar, för vilka reglerna skulle vara bindande, görs bestäm- melserna således i stället semidispositiva för de nu aktuella kollektiv- avtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringarna. Detta innebär att kollektivavtalsparterna ges möjlighet att genom bestämmelser i kollektivavtalet avstå från att låta lagreglerna om flytträtt gälla för avtalsområdet, alternativt utforma en annan form av flytträtt än den som definieras i lagstiftningen. Exempelvis skulle det innebära att parterna även fortsättningsvis kan förhandla fram sådana Flytträtt – överväganden och förslag begränsade flytträttslösningar i likhet med de som finns på vissa avtalsområden. Vi har övervägt om det kan finnas anledning att införa vissa bindande flytträttsregler i kombination med dessa semidispositiva regler. Innebörden av sådana regler skulle vara att om parterna väljer att införa flytträtt inom ett visst avtalsområde – genom en av parterna framförhandlad variant – måste de och de försäkrings- företag som tillhandahåller försäkringarna ta hänsyn till de sär- skilda reglerna om flyttvärde och flyttavgifter. Syftet med en sådan kompletterande lagstadgad reglering är att säkerställa att en flytt varken missgynnar den flyttande individen eller kvarvarande för- säkringstagare och ersättningsberättigade (dvs. försäkrade och eventuella andra förmånstagare). I likhet med vad som föreslås gälla för individuella försäkringar skulle hänsyn därmed behöva tas till, å ena sidan, den enskilde individens rätt att flytta sitt försäkrings- sparande och få med sig ett skäligt värde och, i de fall det är aktuellt, få del av det överskott som avtalet bidragit till och, å andra sidan, de kvarvarande kundernas rättigheter. Den nuvarande solidaritetsprincip som kan sägas prägla kollektivavtalsgrundade försäkringar – där exempelvis premiedif- ferentiering utifrån riskens storlek inte görs och inte heller hälso- prövning krävs vid flytt – skulle med den här typen av reglering behöva ses över (se prop. 2003/04:150 s. 342 och 343). Vi har emellertid stannat för att inte föreslå sådana bindande kompletterande regler. Reglerna om flyttvärde och flyttkostnader bör liksom avse den lagstadgade flytträtten. Vi förutsätter dock att de försäkringsföretag som deltar i kollektivavtalsparternas upphandlingar eller anslutningsförfaranden följer gällande regelverk avseende skälighets- och kontributionsprincipen. Det bör även ligga i kollektivavtalsparternas intresse att säkerställa att de företag man handlar upp som leverantörer, hanterar intressekonflikter på ett till- fredställande sätt, vilket medför att vissa regler kan ligga till grund även för av parterna framförhandlade lösningar. När det gäller premiebestämda och premiedragande kollektiv- avtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar ska det vara för- säkringstagaren som – efter medgivande från den försäkrade – har rätt att flytta (se närmare om detta i avsnitt 9.5.2). Försäkrings- tagaren kan emellertid i enlighet med kollektivavtal eller pensions- avtal ge den försäkrade viss förfoganderätt, exempelvis att flytta pensionskapitalet under vissa förutsättningar. Att försäkrings- tagaren i tjänstepensionsförsäkringen har upphört att existera eller Flytträtt – överväganden och förslag har avlidit innebär att flytträtten i praktiken inte har någon betydelse i dessa situationer. Detta eftersom det är försäkringstagaren som har flytträtt, men som inte kan utnyttja den. Inte heller kan försäkrings- tagaren lämna medgivande till den försäkrade att flytta. På samma sätt som för individuella premiebestämda tjänstepensions- försäkringar bör den försäkrade i dessa fall ges rätt till överföring av värdet i motsvarande kollektivavtalade lösningar. Även en flytträtt av kollektivavtalsgrundad premiebestämd tjänstepensionsförsäkring förutsätter att rätt till överföring inte saknas enligt IL (se föreslagen reglering i avsnitt 9.8.6). Avslutningsvis bör det argument uppmärksammas som förts fram i tidigare sammanhang om att arbetsmarknadens parter har flera roller. Man har i egenskap förhandlare av kollektivavtal och tjänstepensionslösningar, i viss mån trätt i lagstiftarens ställe, då det i – i motsats till i många andra länder – saknas en social skyddslagstiftning för tjänstepensionsområdet. är man ägare eller företrädare för ägarna till försäkringsföretag som levererar de försäkringsprodukter som erbjuds inom avtalsområdena. Det kan medföra intressekonflikter mellan dessa roller då syftet att utverka så goda pensionslösningar som möjligt för att gynna de försäkrings- kollektiv vars intressen man har att bevaka skiljer sig från en lag- stiftares intresse som ska tillvarata alla medborgares intressen. Det kan även få negativa effekter på konkurrensen, såväl inom tjänste- pensionsområdet som mellan det och övriga livförsäkringsmark- naden. Detta accentueras ytterligare av att de partsägda eller parts- relaterade försäkringsföretagen också utgör ickevalsalternativ på de stora kollektivavtalsområdena och att en majoritet av individerna inte gör något aktivt val vad avser tjänstepensionsleverantör. Det kan finnas skäl att ha synpunkter på parternas dubbla roller. Det är i sig dock inget argument som talar varken för eller emot införandet av en flytträtt för kollektivavtalsgrundade tjänste- pensionsförsäkringar, utan i det fall det förhållandet kan ses som ett problem måste frågan behandlas i särskild ordning. Förslag: En försäkringstagare ska i ett sammanhang kunna flytta hela värdet även av två eller flera olika pensionsför- säkringar till en nytecknad mottagande pensionsförsäkring, för- utsatt att försäkringstagaren tecknar den mottagande pensions- SOU 2012:64 Flytträtt – överväganden och förslag försäkringen hos samma eller annan försäkringsgivare med samma person som försäkrad. Att utbetalning påbörjats från någon av försäkringarna hindrar inte flytt, under förutsättning att den försäkring som tecknas i samband med överföringen uppfyller villkoren om tidsfrister och utbetalning i inkomstskattelagen. Det förtydligas att med försäkringstagare avses vid över- föring den som tecknat försäkring eller den som vid överlåtelse av försäkring trätt i dennes ställe. Den civilrättsliga regleringen av flytträtten i FAL föreslås ändrad så att den försäkrade ska ha rätt till överföring av hela värdet från en premiebestämd tjänstepensionsförsäkring, där premiebetalningen har upphört till följd av att anställningen har avslutats eller där försäkringstagaren har upphört att existera eller har avlidit. Eftersom avsikten är att värdet av tjänstepensions- försäkringar ska behålla sin identitet av tjänstepensionskapital även i nytecknade försäkringar i samband med en flytt, föreslås en bestämmelse i skattelagstiftningen som innebär att det över- förda kapitalet ska placeras i en ny tjänstepensionsförsäkring med en arbetsgivare som åtagit sig premiebetalningen eller med den försäkrade som försäkringstagare. Den försäkrade ska då i ett sammanhang kunna flytta hela värdet av en eller flera premiebestämds pensionsförsäkringar till en nytecknad mottagande pensionsförsäkring hos samma eller annan försäkringsgivare. Bedömning: Kraven på inlämnande av kontrolluppgift bör inte ändras. Skälen för förslaget: Krav på överföringar av värdet av pensionsförsäkringar Som framgått av redogörelse syftar reglerna i skattelag- stiftningen avseende flytt av pensionsförsäkringar dels till att säker- ställa den skattekredit som privat pensionssparande och tjänste- pensionssparande åtnjuter avseende inkomstskatten samt den skattebas som pensionskapitalet utgör för uttag av avkastningsskatt inte utnyttjas på otillbörligt sätt, dels till att möjliggöra en kontroll av detta. Reglerna ska bl.a. utgöra ett skydd mot att en försäkring Flytträtt – överväganden och förslag bara utgör ett led i en transaktion för att flytta inkomster från en person till en annan så att skattefrihet i form av avdragsrätt hamnar hos den som tjänar in förvärvsinkomsten medan den slutgiltiga skatteplikten ligger hos någon annan. I den mån en bestämmelse inte kan anses uppfylla dessa motiv, och den kan anses innebära ett onödigt hinder för flytt av pensionsförsäkringar, bör det övervägas om bestämmelsen ska revideras. I avsnitt 9.6.1 analyseras de särskilda skatterättsliga bestäm- melser avseende överföring av värdet av en pensionsförsäkring till en annan pensionsförsäkring. Som framgår av den redogörelsen var det i huvudsak konkurrensskäl som låg till grund för införandet av dessa bestämmelser. Vad avser utformningen av reglerna hänvisas det i förarbetena endast delvis till några skatterättsliga skäl och det kan konstateras att det kan ifrågasättas om vissa villkor, utifrån ovanstående motiv till skattereglerna, verkligen är nödvändiga. Här måste dock uppmärksammas att det i samband med utvidg- ningen av etableringskravet slogs fast att utgångspunkten för för- slagen var att åstadkomma regler som är förenliga med EG-rätten som de slår vakt om pensioneringssyftet. I det samman- hanget konstaterades även att det övergripande syftet med för- slagen var att se till att de särskilda reglerna för beskattning av pensionssparande inte öppnas för annat sparande än sådant som faktiskt sker med ett pensioneringssyfte och att förutsättningarna för detta ändrats eftersom verkan av reglerna inte längre skulle begränsas till . Av det skälet infördes vissa nya regler av kontrollkaraktär (se prop. 2007/08:55 och avsnitt 9.6.2). Utredningen instämmer i att det krävs att vissa villkor är upp- fyllda vid en överföring för att det ska vara möjligt att säkerställa att skatteundantaget inte utnyttjas på ett annat sätt än vad som är avsett. Detta gäller inte minst kraven på att överföringen av ett pensionskapital ska ske direkt till ett annat försäkringsavtal som uppfyller de skatterättsliga kraven på pensionsförsäkring. Att i lag fastställa att individen inte vid överföringen kan ta del av pensions- kapitalet på annat sätt är en förutsättning för att kunna säkerställa att pensioneringssyftet upprätthålls. Vidare kan vi inte se att detta motiv kan uppnås på ett annat lika kostnadseffektivt sätt. Även kravet på att hela försäkringens värde ska överföras bör kvarstå för att det nya avtalet ska anses som en direkt fortsättning av det ursprungliga försäkringsavtalet i skatterättslig mening. Att villkoren inom ramen för avtalen delvis förändras utesluter inte att Flytträtt – överväganden och förslag det nya avtalet ändå kan ses som en direkt fortsättning på det gamla avtalet (se prop. 1998/99:87 s. 326). Mot bakgrund av de förslag till civilrättslig lagreglering av flytträtten som utredningen för fram i föregående avsnitt finns det i huvudsak två problem med de skatterättsliga flytträttsreglerna. Det ena problemet är att kravet på att ett försäkringssparande endast kan överföras till ett nytt försäkringsavtal som tecknas i samband med en överföring innebär en begränsning i möjligheten för en individ att samla sina försäkringar. Det andra problemet är att det är försäkringstagaren till den ursprungliga försäkringen som ska teckna den försäkring till vilket ett tillgodohavande ska flyttas och att detta kan innebära svårigheter för flytt av tjänstepensions- försäkringar. Kravet på att försäkringstagaren för den ursprungliga försäkringen även ska vara den som har tecknat försäkringen till vilken pensionskapitalet ska flyttas innebär att det inte är möjligt att sammanföra tjänstepensionsförsäkringar tecknade av olika arbets- givare. Kravet innebär också att det inte är möjligt att flytta en tjänste- pensionsförsäkring om försäkringstagaren inte längre finns. Båda de problem som beskrivs handlar om att nu gällande skatteregler begränsar möjligheten för individen att samla sina för- säkringar. Att vidga denna möjlighet är angeläget främst för att individen ska kunna få en bättre överblick av sitt totala försäkrings- sparande och för att den totala kostnaden för sparandet ska kunna minskas i de fall dessa pensionsförsäkringar belastas med fasta avgifter. Problemet bör lämpligen lösas med olika åtgärder. I ett första steg bör skatteflyttsbestämmelse i 58 kap. 18 § tredje stycket IL förtydligas för att möjliggöra för en försäkringstagare att i ett sam- manhang kunna flytta hela värdet även av två eller flera olika pensionsförsäkringar till en nytecknad mottagande sådan försäkring, förutsatt att denne tecknar den mottagande pensionsförsäkringen hos samma eller annan försäkringsgivare med samma person som för- säkrad. Detta innebär att den mottagande försäkringen tecknas i syfte att ta emot kapitalet från de försäkringar som omfattas av flytten, vilket förutsätter att det redan vid det avtalets tecknande är bestämt av avtalsparterna vilka försäkringar som omfattas av flytten. Ändringen bör möjliggöra även en överföring av värdet i två eller flera pensionsförsäkringar tecknade i två eller flera olika försäkringsföretag. Att villkoren inom ramen för avtalen delvis förändras kan inte heller i dessa fall utesluta att det nya avtalet ändå i någon mån kan anses som en fortsättning på de gamla avtalen. Flytträtt – överväganden och förslag Detta förslag ligger helt i linje med ställningstagande från (se avsnitt 9.6.1). Eftersom den försäkrade är försäkringstagare i annan försäkring än tjänstepensionsför- säkring löser en sådan åtgärd en rad av de problem som tidigare tecknats när det gäller individens möjligheter att samla sina privata pensionsförsäkringar. För en enskild individ kan en åtgärd att sam- manföra flera privata försäkringar till en ny sådan kompletteras med beslut att fortsätta en annan försäkring eller lägga denna i fri- brev. När det gäller svårigheterna att flytta tjänstepensions- försäkringar bör först försäkringstagarbegreppet belysas. Begreppet försäkringstagare är inte definierat i skattelagstiftningen. För det fall en skatterättslig definition saknas för en viss term gäller den allmänna innebörden av termen (se prop. 1999/2000:2, del 2, s. 16). Med detta avses att termen kan vara förklarad i annan lagstiftning eller att innebörden kan vara allmänt vedertagen inom civilrätten. Med försäkringstagare i IL får därmed avses detsamma som i FAL, dvs. den som har ingått avtal om försäkring med ett försäkrings- bolag (se 1 kap. 4 § FAL). Av nämnd paragrafs andra stycke framgår dessutom att det som sägs om försäkringstagare också tillämpas på den som har förvärvat försäkringstagarens rätt. Ett sådant förvärv av försäkringstagarens rätt kan enligt förarbetena ske genom överlåtelse, arv, bodelning, exekution eller genom tillämpning av ett förmånstagarförordnande (se prop. 2003/04:150 s. 370). När det gäller kollektivavtalad försäkring är arbetsgivaren alltid försäkrings- tagare (se 20 kap. 2 § FAL). Den anställde/försäkrade anses enligt den paragrafen i vissa fall som försäkringstagare, men kan inte teckna kollektivavtalad försäkring. har i en skrivelse anfört att den civilrättsliga defini- tionen skapar problem vid flytt av kapital mellan kollektivavtalade försäkringar (se skrivelse Försäkringstagarbegreppet i flyttregeln från ). Verket hävdar att det är osäkert om en arbetsgivare som övertar en pensionsförsäkring blir försäkringstagare i och med övertagandet av försäkringen – detta för att kunna utöva flytträtten enligt skatteflyttsbestämmelsen i 58 kap. 18 § tredje stycket IL. Det får enligt verkets mening till följd att problem uppkommer vid tillämpningen av denna bestämmelse även i de fall överlåtelse av pensionskapital sker från en kollektiv- avtalad försäkring där försäkringstagaren har upphört att existera eller avlidit. Flytträtt – överväganden och förslag Det finns i detta sammanhang anledning att, som anfört, förtydliga skatteflyttsbestämmelsen så att med försäkrings- tagare ska avses den som tecknat försäkring eller den som vid över- låtelse av försäkring trätt i dennes ställe. Förslaget om att den försäkrade ska ha rätt till överföring av hela värdet från en premiebestämd tjänstepensionsförsäkring, där premiebetalningen har upphört till följd av att anställningen har avslutats eller där försäkringstagaren har upphört att existera eller har avlidit, syftar bl.a. till att lösa problemet med att sammanföra sådana försäkringar tecknade av olika arbetsgivare (se avsnitt 9.8.5). För att uppnå detta syfte krävs en ändring i skatteflyttsbestämmelsen i 58 kap. 18 § tredje stycket IL. I det sammanhanget finns det anledning att betona att det är väsentligt – av såväl skatterättsliga- som civilrättsliga skäl – att värdet av tjänstepensionsförsäkringar behåller sin identitet av tjänste- pensionskapital även i nytecknade försäkringar i samband med en flytt. Exempelvis skiljer sig bodelningsreglerna vid äktenskaps- skillnad åt mellan privat- respektive tjänstepensionsförsäkring. Enligt IL avses med tjänstepensionsförsäkring en pensions- försäkring som har samband med tjänst och som den försäkrades arbetsgivare har åtagit sig att betala samtliga för (se 58 kap. 7 § IL). Samtliga i de premiebestämda tjänstepensions- försäkringar som det nu är fråga om har betalats av de försäkrades arbetsgivare. För att den försäkrade ska kunna flytta tjänste- pensionskapitalet till en ny tjänstepensionsförsäkring bör skatte- flyttsbestämmelsen ändras. Innehållet i ändringen bör vara att vid överföring av kapital från en tjänstepensionsförsäkring ska det överförda kapitalet placeras i en ny tjänstepensionsförsäkring med en arbetsgivare som åtagit sig premiebetalningen eller med den försäkrade som försäkringstagare. En sådan ändring möjliggör för en försäkrad att i ett samman- hang kunna flytta hela värdet av en eller flera olika sådana tjänste- pensionsförsäkringar till en nytecknad mottagande tjänstepensions- försäkring hos samma eller annan försäkringsgivare. Detta innebär att den mottagande försäkringen tecknas i syfte att ta emot kapitalet från de försäkringar som omfattas av flytten, vilket förutsätter att det redan vid det avtalets tecknande är bestämt av avtalsparterna vilka försäkringar som omfattas av flytten. Ändringen bör möjliggöra även en överföring av värdet i två eller flera pensionsförsäkringar tecknade i två eller flera olika försäkringsföretag. Flytträtt – överväganden och förslag Flytt av försäkring under utbetalning gällande flytträttsregler för pensionsförsäkringar gäller även flytt under utbetalning (se avsnitt 9.5.5). I skatterätten ställs det upp bl.a. vissa kvalitativa krav (se 58 kap. 10 och 11§§ IL). Krav som där ställs upp är att en sådan försäkring ska betalas ut under och tidigast när den försäkrade har uppnått . Om utbetalningarna ska upphöra räcker det dock med att pensionen betalas ut under (s.k. avgångs- pension). Pensionen ska betalas ut med samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp. Bestämmelsen innebär att pensionsutbetalningarna ska pågå och att de inte kan avbrytas . Eftersom det nya avtalet ska anses vara en direkt fortsättning på det gamla avtalet har frågan väckts om det är rimligt att införa en kontinuitetsprincip som innebär att en påbörjad femårsperiod i den gamla försäkringen fortsätter i den nya försäkringen. Även när det flyttas flera olika pensionsförsäkringar till en nytecknad mot- tagande försäkring ska det nya avtalet i någon mån anses utgöra en direkt fortsättning på de gamla avtalen (se förslagen i avsnitt 9.8.6). gällande regler innebär att en ny femårsperiod börjar löpa i den nya försäkringen eftersom varje pensionsförsäkring måste upp- fylla de kvalitativa kraven i IL.