sou · H0B35 · 2012-02-03 00:00:00 — Utredningens förslag: Examensordningen ska kompletteras med bemyndiganden för högskolan att meddela föreskrifter om vilka inriktningar som ska finnas för en examen, vilka för- och efterled som ska användas i en examensbenämning och om översättningen av de för- och efterled som högskolan använder. Till högskoleförordningen finns fyra bilagor. Bilaga 2 benämns Examensordning och innehåller bestämmelser om vilka examina som får avläggas och vilka krav som ska uppfyllas för respektive examen. De examina som får avläggas har en examensbenämning, som består av en examen enligt vad som anges i bilagan samt ett för- och/eller efterled som högskolan bestämmer. I vissa fall ska högskolan också bestämma en inriktning. För utbildningsprogram är frågan okomplicerad. Examensbenämningen inklusive inriktning och eventuella för- och efterled framgår då av utbildningsplanen. Enligt utredningens bedömning när det gäller utbildningsplaner (se avsnitt 5.3) ska högskolan ha bemyndigande att meddela de nödvändiga föreskrifterna i planen. Lite mer komplicerat blir det om det handlar om en examen som består av fristående kurser. Om högskolan på förhand har ställt upp regler om att bara examina med viss benämning och viss inriktning kan utfärdas är det fråga om föreskrifter. I så fall krävs det bemyndigande för högskolorna att bestämma om inriktning samt för- och efterled. När det gäller översättning av examensbenämningar finns ett bemyndigande för att meddela föreskrifter om översättningen av examina till engelska. För övriga språk gäller att högskolan får besluta om översättningen av examen i examensbeviset. Den konstruktionen torde inte vara särskilt problematisk, eftersom högskolans översättning då sker i samband med beslutet utfärda en examen. Däremot anges det också att högskolan beslutar om översättningen av de för- och efterled som högskolan använder. Enligt utredningens bedömning finns det inte skäl att se annorlunda på för- och efterleden än de andra delarna av examensbenämningen. Det innebär att det krävs ett bemyndigande för högskolan i den delen på samma sätt som har när det gäller översättningen av examen till engelska. I Examensordningens förteckning över examina anges det genomgående beträffande omfattningen av en examen att högskolan bestämmer inriktningen. Det anges vidare att det för en examen med viss inriktning ska gälla preciserade krav som varje högskola själv bestämmer inom ramen för de krav som anges i examensbeskrivningen. I enlighet med vad som tidigare anfördes kan inriktningen på en examen vara en form av föreskrifter. Även kraven för en examen utgör föreskrifter. I enlighet med den bedömningen ska det också finnas bemyndiganden för högskolorna som omfattar inriktningen och de preciserade kraven. Detta är dock frågor som rimligtvis ska regleras i kursplaner och utbildningsplaner. De bemyndiganden som utredningen föreslår vad avser innehållet i dessa planer omfattar därför även det som anges i examensbeskrivningarna. I stället bör det av examensbeskrivningarna framgå att inriktningen och de preciserade kraven framgår av kursplaner och utbildningsplaner. Utredningens förslag till ändring i examensbeskrivningarna omfattar samtliga ställen där de nu behandlade formuleringarna finns. Examensordningen omfattar ett stort antal examina och den föreslagna ändringen återkommer på åtskilliga ställen. För att inte i onödan tynga författningsförslaget tas bara den första examensbeskrivningen i bilagan upp. Avsikten är dock att ändringarna ska göras genomgående i bilagan. 6Bemyndiganden i några andra författningar Som konstaterades i 1 kap. finns det inte utrymme inom ramen för den här utredningen att gå igenom alla författningar som kan innehålla bestämmelser som ger högskolor rätt att meddela föreskrifter eller fatta förvaltningsbeslut. De två föregående kapitlen har relativt ingående behandlat bemyndiganden i högskolelagen respektive högskoleförordningen. Det finns också andra författningar som reglerar utbildningar vid högskolor. Många av de frågor som har tagits upp främst vid genomgången av högskoleförordningen har aktualitet även för dessa författningar. I flera av dem finns nämligen liknande bestämmelser. Det innebär att de resonemang som har förts kring vilka beslut av högskolorna som innebär att de meddelar föreskrifter och i vilken mån bemyndiganden krävs kan tillämpas på motsvarande frågor i dessa författningar. En lika grundlig genomgång som den som gjorts för högskolelagen och högskoleförordningen är därför inte nödvändig. I det här kapitlet kommer utredningen alltså att mer översiktligt ta upp bemyndiganden i några författningar som reglerar utbildningar vid högskolor. Det kan nämnas att det finns några förordningar för speciella utbildningar som anordnas . De för utredningen aktuella bestämmelserna – det kan exempelvis gälla urvalsregler eller föreskrifter om när och hur anmälan till utbildningen ska göras – är då ibland överspelade även om författningen i och för sig gäller och andra bestämmelser i den fortfarande tillämpas. Det finns också förordningsbestämmelser som är tillämpliga men som kommer att ha förlorat sin aktualitet när utredningens författningsförslag kan beräknas träda i kraft. Dessa författningar lämnas helt utanför utredningens framställning. Bemyndiganden i några andra författningar 6.2Lagen (2009:128) om och förordningen (2009:130) om Utredningens förslag: Bemyndigandet i 19 § lagen om ska ersättas av en upplysningsbestämmelse. Bemyndigandena i 2 kap. 7 och 9 §§ förordningen om ska formuleras om. Utredningens bedömning: Bemyndigandena i 1 kap. 2 § samt 2 kap. 8 och 17 §§ förordningen om är lämpligt utformade. Detsamma gäller den beslutade lydelsen av 3 kap. 1 § som träder i kraft . De bestämmelser i lagen och förordningen som ger Myndigheten för rätt att fatta förvaltningsbeslut är lämpligt utformade. Lagen om innehåller ett flertal upplysningar om regeringens kompetens att meddela föreskrifter i olika frågor. Det kan noteras att 17 § innehåller en upplysning om regeringens kompetens att meddela föreskrifter om urval. Detta överensstämmer med utredningens bedömning att bemyndigandet i 4 kap. 3 § högskolelagen beträffande föreskrifter om urval ska ersättas av en upplysningsbestämmelse (se avsnitt 4.1). Det finns också två bemyndiganden för regeringen; i 11 § beträffande föreskrifter om avgifter för uppdragsutbildning och i 19 § beträffande ytterligare föreskrifter om avskiljande av studenter. I det sistnämnda fallet kan bemyndigandet dock ifrågasättas. Som också framgick i avsnitt 4.1 ligger föreskrifter om avskiljande enligt utredningens bedömning inom ramen för regeringens egen kompetens. Visserligen regleras avskiljandet delvis genom lag i paragrafens första och andra stycken, vilket innebär att regeringens kompetens begränsas något. Det medför dock inte att regeringen är förhindrad att meddela utfyllande föreskrifter (se avsnitt 4.3 för ett mer utförligt resonemang om en sådan situation). Användningen av ordet ytterligare talar också för att det som åsyftas är just utfyllande föreskrifter. Bemyndigandet ska i sådana fall ersättas av en upplysningsbestämmelse. I 1 kap. 2 § förordningen om finns ett bemyndigande för Myndigheten för att meddela föreskrifter om den ansökan som ska ges in till myndigheten om att en utbildning ska ingå i . Bemyndigandet är korrekt utformat. Bemyndiganden i några andra författningar I 2 kap. 7 § förordningen om anges att det för varje utbildning ska finnas en utbildningsplan, och i 9 § att det för varje kurs ska finnas en kursplan. I paragraferna regleras också utbildningsplanens respektive kursplanens innehåll. Det finns också bemyndiganden för Myndigheten för att meddela föreskrifter om utbildningsplanen respektive kursplanen. Utredningen har i anslutning till högskoleförordningens regler om utbildningsplaner och kursplaner gjort bedömningen att planernas innehåll till stora delar utgörs av föreskrifter och att högskolorna därför ska ha bemyndiganden som täcker planernas innehåll (se avsnitt 5.3). Även i de här paragraferna har bemyndiganden ansetts behövliga. Utredningens bedömning är dock att bemyndigandenas nuvarande omfattning kan ifrågasättas. Med den nuvarande utformningen saknas det nämligen uttryckliga bemyndiganden som tar sikte på planernas innehåll. Eftersom Myndigheten för inte är en högskola kan det visserligen ifrågasättas om det ligger inom ramen för utredningsuppdraget att föreslå en sådan ändring. Myndigheten för har dock i uppdrag att ansvara för frågor som rör utbildningar inom , och har i den aktuella frågan samma funktion som en högskola. Det är även rimligt att bemyndiganden som gäller samma typ av frågor så långt det är möjligt får en likalydande formulering i olika författningar. De befintliga bemyndigandena i 2 kap. 7 och 9 §§ förordningen om bör därför formuleras om. I 2 kap. 8 och 17 §§ förordningen för finns ytterligare bemyndiganden för Myndigheten för . Det gäller föreskrifter om vilka kunskaper, färdigheter och kompetenser som alla studerande ska ha uppnått vid utbildningens slut respektive föreskrifter som behövs för att säkerställa likvärdighet när det gäller betyg, examensarbete samt examens- och utbildningsbevis. Dessa bemyndiganden är enligt utredningens bedömning lämpligt utformade. Detsamma gäller bemyndigandet i den beslutade lydelsen av 3 kap. 1 § som träder i kraft . Det bemyndigandet gäller föreskrifter om behörighetskrav. Både lagen och förordningen om innehåller en del bestämmelser som ger Myndigheten för rätt att fatta förvaltningsbeslut. I 7 kap. lagen om anges att myndigheten beslutar om en utbildning ska ingå i och hur många platser utbildningen i så fall ska omfatta. Bemyndiganden i några andra författningar förordningen om finns under rubrikerna Beslut och Återkallande några bestämmelser som närmare reglerar nämnda beslut. De är enligt utredningens bedömning lämpligt utformade. Detsamma gäller de bestämmelser i 5 kap. förordningen om som reglerar beslut om statlig finansiering. När det gäller examens- och utbildningsbevis, som regleras i 2 kap. 15 och 16 §§ förordningen om är det däremot inte tydligt att det handlar om förvaltningsbeslut (jfr förslaget till ändring av 6 kap. 9 och 20 §§ högskoleförordningen). Eftersom det är utbildningsanordnaren som utfärdar bevisen ligger det dock utanför utredningens uppdrag att föreslå några författningsändringar här. 6.3Förordningen (1993:221) för Utredningens förslag: ska ha bemyndigande att meddela föreskrifter om sin interna organisation. Ett bemyndigande för att i vissa fall meddela föreskrifter om vilka områdesbehörigheter som ska gälla förs in i 5 kap. 2 d § förordningen för . Bemyndiganden för att meddela föreskrifter om tillstånd att använda särskilda prov som urvalsgrund och föreskrifter om undantag från högskoleförordningens regler om andelarnas storlek vid platsfördelningen förs in i 5 kap. 2 e §. I bilagan till förordningen ska ändringar göras på motsvarande sätt som föreslås för bilaga 2 till högskoleförordningen. Utredningens bedömning: De bestämmelser i förordningen som ger rätt att fatta förvaltningsbeslut är lämpligt utformade. Utredningen gjorde i avsnitt 4.2 bedömningen att bestämmelsen i 2 kap. 5 § högskolelagen som ger högskolorna beslutanderätt angående sin interna organisation i praktiken innebär att högskolorna ges rätt att meddela föreskrifter om organisationen. Slutsatsen var därför att bemyndigande för föreskrifter om den interna organisationen skulle finnas på förordningsnivå. Ett sådant bemyndigande ska därför föras in i förordningen för , lämpligen sist i förordningens första kapitel. Bemyndiganden i några andra författningar För utbildning på grundnivå eller avancerad nivå vid gäller i stora delar högskoleförordningen. I 5 kap. finns dock några särskilda bestämmelser om utbildningen vid . När det gäller särskild behörighet till utbildning gäller att kraven ska anges i områdesbehörigheter. Det är som meddelar föreskrifter om vilka områdesbehörigheter som ska finnas och vilka som ska gälla för ett utbildningsprogram som vänder sig till nybörjare och som leder till en sådan yrkesexamen som anges i bilagan till förordningen. För andra utbildningar än dessa anges i 5 kap. 2 d § att , i den mån särskild behörighet krävs, får bestämma vilka områdesbehörigheter som ska gälla. En högskolas krav på särskild behörighet utgör rimligtvis föreskrifter även när det sker genom att högskolan beslutar att vissa områdesbehörigheter ska gälla. Dessutom framgår det av bemyndigandena för att det anses vara föreskrifter när bestämmer vilka områdesbehörigheter som ska gälla för de i bilagan angivna utbildningsprogrammen. Det bör därför finnas ett motsvarande bemyndigande för att meddela föreskrifter i övriga fall. I 5 kap. 2 e § finns bestämmelser dels om att får besluta om tillstånd att använda särskilda prov som urvalsgrund, dels om att undantag får göras från reglerna i 7 kap. 13 § första stycket högskoleförordningen om hur stora andelar som vid platsfördelningen ska fördelas på grundval av betyg, resultat från högskoleprovet och av högskolorna bestämda urvalsgrunder. Det förstnämnda fallet innebär att meddelar föreskrifter. Paragrafen ska därför kompletteras med ett bemyndigande som täcker detta. När det gäller undantagen från högskoleförordningens regler om platsfördelning framgår det inte klart om det rör sig om undantag i enstaka fall eller mer generella undantag. En jämförelse kan dock göras med bestämmelsen i 7 kap. 16 § högskoleförordningen om högskolornas möjlighet att i enstaka fall besluta om undantag från reglerna om platsfördelning. Där är det uttalat att det handlar om enstaka undantag, som alltså innebär förvaltningsbeslut av högskolan. I den här paragrafen är undantagsmöjligheten däremot inte begränsad till enstaka fall. Det innebär att enligt ordalydelsen har möjlighet att mer generellt göra undantag från reglerna om storleken på de olika andelarna vid platsfördelningen. Eftersom det då blir fråga om föreskrifter ska Lantbruks- Bemyndiganden i några andra författningar ha ett bemyndigande för detta. Skulle avsikten med bestämmelsen vara någon annan får regeringen ta ställning till om bemyndigandet behövs. Till förordningen för finns också en bilaga med förteckningar över examina och examensbeskrivningar. Den är utformad på samma sätt som bilaga 2 till högskoleförordningen, Examensordningen. Det innebär att det i bilagan finns samma formuleringar som i högskoleförordningens bilaga i fråga om inriktningar samt de preciserade kraven för en examen. Enligt utredningens bedömning bör formuleringarna i den här bilagan ändras på motsvarande sätt som föreslås för bilagan till högskoleförordningen. I förordningen finns också en del bestämmelser som ger rätt att fatta förvaltningsbeslut. Bl.a. finns det några bestämmelser i 4 kap. om anställningar vid . Dessa är lämpligt utformade. 6.4Förordningen (2007:432) om behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor Utredningens bedömning: Bemyndigandet i 8 § förordningen (2007:432) om behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor är lämpligt utformat. För behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor finns det inte några krav på att det ska upprättas en kursplan eller utbildningsplan. I 8 § anges i stället att ett universitet eller en högskola får meddela föreskrifter som omfattar en plan över förutbildningen. Vidare anges att planen ska innehålla uppgifter om utbildningens benämning, dess huvudsakliga innehåll och de krav på särskild behörighet som ska gälla för att bli antagen till förutbildningen och den därpå följande högskoleutbildningen. Den får också innehålla de övriga föreskrifter som behövs. Under rubriken i förordningen ges i 6 § beträffande eventuella krav på särskild behörighet en upplysning om att högskolans krav på särskild behörighet anges i planen över förutbildningen. Bemyndiganden i några andra författningar Det innebär att förordningen i stort sett har den systematik för bemyndiganden att meddela föreskrifter i planen över förutbildningen som utredningen föreslagit när det gäller högskoleförordningens reglering av kursplaner, utbildningsplaner och allmänna studieplaner (se avsnitt 5.3). Enligt utredningens bedömning är bemyndigandet i 8 § förordningen (2007:432) om behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor lämpligt utformat. 6.5Förordningen (2007:1164) för Försvarshögskolan Utredningens förslag: Hänvisningarna till högskoleförordningen i 1 kap. 3 § förordningen för Försvarshögskolan ska omfatta även det föreslagna bemyndigandet att meddela föreskrifter om den interna organisationen följd av dessa ändringar ska 2 kap. 5 § upphöra att gälla. Bemyndiganden för Försvarshögskolan att meddela föreskrifter om undantag från högskoleförordningens regler om andelarnas storlek vid platsfördelningen samt om vilka områdesbehörigheter som ska gälla förs in i 4 kap. 5 respektive 6 § förordningen för Försvarshögskolan. I bilagan till förordningen ska ändringar göras på motsvarande sätt som föreslås för bilaga 2 till högskoleförordningen. Utredningens bedömning: Bemyndigandena i 2 kap. 4 §, 4 kap. 4 § och 5 kap. 2 § är lämpligt utformade. Försvarshögskolan berörs också av utredningens slutsatser som rör föreskrifter om den interna organisationen. (Se avsnitt 4.2). Enligt utredningens förslag ska bemyndigande för högskolorna om den interna organisationen föras in i högskoleförordningen och i förordningen för . Eftersom förordningen för Försvarshögskolan är uppbyggd så att den hänvisar till högskoleförordningen i fråga om allmänna bestämmelser är det dock tillräckligt att låta hänvisningen omfatta även det föreslagna bemyndigandet. Ändringarna får betydelse också för 2 kap. 5 §. Där anges nu att det följer av 2 kap. 5 § högskolelagen att Försvarshögskolan beslutar om sin interna organisation utöver styrelsen, rektorn och forsknings- och utbildningsnämnden. Bemyndiganden i några andra författningar slag innebär att 2 kap. 5 § högskolelagen ska ändras så att den endast innehåller upplysningar om var föreskrifter om den interna organisationen som huvudregel finns ska den hänvisningen strykas ur förordningen för Försvarshögskolan. För tillträde till utbildning som leder till officersexamen anges i 4 kap. 4 § förordningen för Försvarshögskolan att Försvarshögskolan får meddela föreskrifter om den särskilda behörighet som krävs. I övrigt gäller enligt 4 kap. 5 § till stora delar tillträdesreglerna i 7 kap. högskoleförordningen. Försvarshögskolan har dock enligt andra stycket möjlighet att besluta om undantag från reglerna i 7 kap. 13 § första stycket högskoleförordningen om hur stora andelar som vid platsfördelningen ska fördelas på grundval av betyg, resultat från högskoleprovet och av högskolorna bestämda urvalsgrunder. Det framgår inte om det handlar om beslut i enstaka fall eller om Försvarshögskolan har möjlighet att besluta om mer generella undantag från bestämmelserna om platsfördelning. Det förstnämnda fallet innebär ett förvaltningsbeslut medan det senare kan innebära att högskolan meddelar föreskrifter om andelarna vid platsfördelningen. En motsvarande bestämmelse finns i 5 kap. 2 e § förordningen (1993:221) för (se avsnitt 6.3). Utredningen gjorde då bedömningen att ordalydelsen inte hindrar generella undantag från 7 kap. 13 § första stycket högskoleförordningen. Eftersom sådana undantag utgör föreskrifter var slutsatsen att skulle ha ett bemyndigande för detta. Slutsatsen blir densamma för Försvarshögskolans möjligheter till undantag. Även 4 kap. 5 § förordningen för Försvarshögskolan ska alltså kompletteras med ett bemyndigande. När det gäller tillträde till övrig utbildning på grundnivå eller avancerad nivå gäller enligt 4 kap. 6 § att stora delar av 7 kap. högskoleförordningen ska tillämpas. Till skillnad från vid tillträde till en utbildning som leder till officersexamen finns det här inte något bemyndigande för Försvarshögskolan att meddela föreskrifter om särskild behörighet. I stället anges att Försvarshögskolan får bestämma vilka områdesbehörigheter som ska gälla för utbildningen. Precis som när meddelar föreskrifter om vilka områdesbehörigheter som ska gälla krävs det ett bemyndigande för Försvarshögskolan att göra detta. Samma bedömning har gjorts både när det gäller högskolor i allmänhet (avsnitt 5.3) och (avsnitt 6.3). Bemyndiganden i några andra författningar I förordningens bilaga anges vilka examina som får avläggas vid och vilka krav som ska uppfyllas för respektive examen. Precis som bilaga 2 till högskoleförordningen, Examensordningen och bilagan till förordningen för inleds den med bestämmelser om examensbenämningar och om översättning. Därefter följer en förteckning över examina med bl.a. bestämmelser som ger Försvarshögskolan utrymme att bestämma om inriktningen på de kurser som en examen omfattar och om vilka preciserade krav som ska gälla. Enligt utredningens bedömning bör formuleringarna i den här bilagan ändras på motsvarande sätt som föreslås för bilaga 2 till högskoleförordningen och bilagan till förordningen för . Slutligen kan nämnas att 2 kap. 4 § innehåller ett bemyndigande för Försvarshögskolan att meddela närmare föreskrifter om vilka personer som är valbara som ledamöter i forsknings- och utbildningsnämnden, vilka som är röstberättigade och om valförfarandet. Bemyndigandet är enligt utredningens bedömning lämpligt utformat. Detsamma gäller bemyndigandet i 5 kap. 2 § för föreskrifter om avgiftens storlek vid avgiftsbelagd utbildning. 6.6Några bemyndiganden som rör urval Utredningens bedömning: Korrekt utformade bemyndiganden för högskolorna att meddela föreskrifter om urvalsgrunder finns i 8 § förordningen (2005:568) om särskild utbildning av lärare i yrkesämnen, i 6 § förordningen (2008:1101) om högskoleutbildning som kompletterar avslutad utländsk utbildning och i 11 § förordningen (2011:689) om vissa behörighetsgivande examina för legitimation som lärare och förskollärare och om högskoleutbildningar för vidareutbildning av lärare som saknar lärarexamen. I avsnitt 5.5 behandlades högskoleförordningens regler om urval, urvalsgrunder och platsfördelning. Där konstaterade utredningen att det krävs bemyndiganden för högskolorna att meddela föreskrifter om vilka urvalsgrunder som ska användas och hur platsfördelningen ska göras. Bemyndiganden i några andra författningar Flera andra författningar innehåller liknande regler om urval. I några fall har högskolorna också getts uttryckliga bemyndiganden att meddela föreskrifter. Så är fallet i 6 § förordningen (2008:1101) om högskoleutbildning som kompletterar avslutad utländsk utbildning, där det anges att högskolan med vissa inskränkningar får meddela föreskrifter om vilka urvalsgrunder som ska användas och vilken platsfördelning som ska göras. Detsamma gäller 8 § förordningen (2005:568) om särskild utbildning av lärare i yrkesämnen och 11 § förordningen (2011:689) om vissa behörighetsgivande examina för legitimation som lärare och förskollärare och om högskoleutbildningar för vidareutbildning av lärare som saknar lärarexamen, där det finns bemyndiganden för högskolan att meddela föreskrifter om vilka av de i paragrafen uppräknade urvalsgrunderna som ska användas. 6.7Några bemyndiganden som rör anmälan till utbildningen Utredningens förslag: 12 § förordningen (2011:689) om vissa behörighetsgivande examina för legitimation som lärare och förskollärare och om högskoleutbildningar för vidareutbildning av lärare som saknar lärarexamen ska kompletteras med bemyndiganden för högskolorna. Liksom frågor om urvalsgrunder och platsfördelning aktualiseras frågan om tid och ordning för anmälan till en utbildning i flera författningar. I avsnitt 5.4 behandlades högskoleförordningens regler om anmälan till utbildningen. Utredningen konstaterade då att högskolorna skulle ha bemyndigande att meddela föreskrifter om inom vilken tid och på vilket sätt anmälan till en utbildning ska göras.