sou · H0B350 · 2012-08-21 00:00:00 — 1Kalifornien, beläget på är med sina knappt 40 miljoner invånare den över- lägset mest befolkade delstaten i . I finns åtta av 50 mest befolkade städer. I bor drygt 6 miljoner människor och den största staden, , har knappt en miljon invånare. Detta enligt U.S. (2011). 2Cannan (1997). Relance pour la Ville (fördraget om nysatsning på städerna), med syfte att förbättra den ekonomiska och sociala utvecklingen i vissa stadsområden. Politiken för städerna formas av ett särskilt ministerråd, Comité interministériel des (), som leds av premiärministern. Som ett rådgivande organ har man också tillskapat Conseil national des (CNV) som består av valda representanter från lokala politiska organisationer, fackförbund, företag och andra organisa- tioner. Även detta organ leds av premiärministern. Verkställigheten och utvärderingen av politiken sköts av myndigheten du Comité interministériel des (SGCIV). har man inom ramen för denna poli- tik arbetat med olika typer av prioriterade områden och 1993 fastställdes den första listan över Zones (ZUS), utsatta områden som enligt lagstiftningen kännetecknas av höghusbebyggelse och/eller nedgångna områden och där förhål- landet mellan antalet boende och antalet sysselsatta befinner sig i avsevärd obalans.3 Antalet ZUS var ursprungligen 546 men genom lagstiftning ökades antalet zoner till 743. De numera 751 zonerna, som beräknas omfatta knappt fem miljoner invånare (dvs. av de cirka 65 miljoner invånarna i ), är huvudsakligen belägna i storstadsområden men några av dem utgör delar av mindre städer och några ligger i de franska departementen utanför , t.ex. i , , , och Mayotte.4 Att ett område utsetts till ZUS medför inte automatiskt några förändrade villkor för dess invånare eller de företag som är etablerade i området utan är avsett som en politisk signal att området bör prioriteras.5 I vissa ZUS bedrivs också verksamhet av olika halvstatliga och privata sam- arbetsorganisationer i syfte att öka företagandet och utbildnings- nivån samt minska arbetslösheten och fattigdomen. Av de 751 ZUS utgör 416 Zones de redynamisation (ZRU), områden för urban förnyelse. Dessa områden utses enligt en författning6 av SGCIV med hänsyn till antalet invånare, andelen arbetslösa, andelen personer , andelen personer som inte nått en sådan utbildningsnivå att de är behöriga att söka utbild- ningar över grundskolenivå samt skatteförmågan i området. 3Loi n°96-987, art. 2. 4Listan över de områden som utgör ZUS fastställs i en författning, Décret n°96-1156. 5Se angående hela detta stycke, Délégation Interministérielle à la Ville et au Développement Social (2003). som är verksamma i ZRU har under vissa förutsättningar rätt till skattelättnader av begränsad omfattning. Regleringen om ZRU är enligt uppgift från de franska myndigheterna på väg att slopas.7 5.2.2Det franska systemet med skattefria områden Genom en lag fastställdes att 44 av de utsedda ZRU fr.o.m. skulle utgöra Zones Franches (ZFU), skattefria områden. I dessa områden erhöll företagen skattefrihet eller andra lättnader, som beskrivs närmare nedan. Denna första generation av ZFU utgjordes av områden som till- sammans omfattade ungefär 700 000 invånare. Inledningsvis var avsikten att projektet skulle upphöra –2002, vilket det också gjorde. Systemet återinfördes dock i sin tidigare form och har utvidgats och förlängts . tillskapades 41 nya ZFU av områden som tidigare utgjort ZRU (den andra generationens ZFU) och ytterligare 15 (den tredje generationens ZFU). finns alltså 100 ZFU, varav 93 i . I samband med den senaste utvidg- ningen av antalet zoner förlängdes också giltighetstiden för de 85 zoner som då redan existerade. De aktuella bestämmelserna gällde vid denna förlängning till utgången av 2011. angav inför återinförandet av systemet 2003 att den beräknade totala budgeten för ZFU då uppgick till avseende åren 2003–2007. var det totala antalet invå- nare i ZFU 1 622 000, vilket utgjorde av totala befolkning.9 åtnjöt 14 959 företag lättnad avseende sociala avgifter, vilket utgjorde en minskning med 1 817 företag och 9 187 anställda i förhållande till år 2009.10 Kostnaderna för det franska systemet redogörs för i avsnitt 5.2.6 nedan. överlämnades till den franska ministern för städer en rapport från en arbetsgrupp för utvecklingen av ZFU.11 I rapporten görs en utvärdering av utvecklingen i ZFU och olika alternativ föreslås för bevarande och utveckling av systemet. Den franska regeringen beslutade att förlänga systemet 7Uppgifter lämnade vid utredningens möte med SGCIV . 9Se beträffande hela detta stycke, dEtat N 70/A/2006. 10Onzus (2012). 11Raoult(2011). med ZFU , dvs. till utgången av 2014. I samband med förlängningen skärpte man det krav beträffande anställning av boende i området som ställs på företagen för att erhålla stöd (se nedan). 5.2.3Utformningen av det franska systemet12 Den exakta geografiska avgränsningen av de olika ZFU beslutas av SGCIV i samarbete med den lokala förvaltningen i respektive region. Avgränsningen av en ZFU överensstämmer ofta med den för en eller några ZRU men avgränsningen är flexibel och området inkluderar ibland kringliggande områden eller delar av dessa. Ett område som utgör ZFU måste ha mer än 8 500 invånare (var kravet dock 10 000). I valet av vilka områden som ska utgöra ZFU tar man hänsyn till antalet invånare, andelen arbets- lösa, andelen personer , andelen personer som inte nått en sådan utbildningsnivå att de är behöriga att söka utbildningar över grundskolenivå samt skatteförmågan i området. Särskild vikt läggs dock vid arbetslöshetsnivån.13 Inför den geografiska avgräns- ningen låter man en särskilt utsedd kommitté studera riskerna för snedvridningar i konkurrensen i respektive område. Man går igenom vilka företag som är belägna på olika platser i och utanför den tänkta zonen och försöker undvika att oönskade snedvridningar upp- kommer.14 Ett företag kan framföra klagomål angående avgräns- ningen av en zon hos den lokala förvaltningen och hos SGCIV, som dock beslutar slutligt om avgränsningen. Zonerna är framför allt lokaliserade i storstadsregionerna Ile-de-France (omkring , 26 zoner), Rhône-Alpes (omkring , 7 zoner) och Nord Pas- de-Calais (omkring , 10 zoner). I övrigt är de utspridda i landet, i eller i anslutning till en stad.15 Varje ZFU administreras lokalt under ledning av en projektchef som tillsätts av den lokala förvaltningen, som också finansierar denna administration. I vissa ZFU bedriver halvstatliga och privata samarbetsorganisationer aktivt arbete för att vägleda företag till 12Se beträffande hela detta avsnitt, dEtat N 70A/2006. För en översikt över de lätt- nader som det franska systemet erbjuder företagen, se Chambre de Commerce et dIndustrie de (2011). 13Aide dEtat N 70A/2006. 14Information som framkommit vid utredningens möte med SGCIV . 15Se, för en förteckning över ZFU, SIG du Secrétariat Général du . etablering i ZFU och tillhandahålla viss service efter etablering. Chambre de commerce et dindustrie de (handelskammaren i ) bedriver t.ex. i några ZFU utanför omfattande verk- samhet med s.k. plantskolor för företag. Denna verksamhet finan- sieras dels av handelskammaren själv, dels av den statliga finansiella institutionen des Dêpots och dels av medel från EU:s social- fond (se avsnitt 7.11).16 Kraven på företag i I de olika generationerna av ZFU har kraven på företagen varierat något. Nedan beskrivs de regler som gäller för den senaste gene- rationen (i kraft ). För att omfattas av de lättnader som f.n. erbjuds i en ZFU ska ett företag vara lokaliserat i en ZFU och omfattas av den gemenskapsrättsliga definitionen av mikro- företag eller små företag. Det senare kravet innebär att företaget inte får ha mer än 50 anställda och inte heller ha en årsomsättning som överstiger . Inte heller får företaget till ägas eller stå under inflytande av ett annat företag eller en koncern i vilket antalet anställda överstiger 250 eller har en årsomsättning som överstiger . Företaget måste också ha minst en heltidsanställd i sina lokaler inom zonen eller alternativt, förutsatt att vissa andra förutsätt- ningar är uppfyllda, erhålla av sin årsomsättning från kunder som är etablerade i zonen. Det måste också finnas en fysisk etablering i form av ett kontor, en butik, en verkstad eller liknande. Där ska också finnas utrustning för att bedriva verksam- heten eller varulager. För företag som etablerar sig i ZFU efter gäller att minst hälften (tidigare en tredjedel) av alla anställda i företaget ska vara boende i någon av ZFU eller någon av de ZUS som ligger i samma geografiska område (unité ) som den ZFU i vilken företaget är verksamt. Företaget får inte heller ha brustit i sina åtaganden mot myndigheten (del- vis motsvarande ). Företaget får t.ex. inte ha skulder avseende sociala avgifter.17 Företag som är verksamma inom stålindustrin eller med far- tygskonstruktion, syntetfiber, bilkonstruktion eller transport av varor är helt undantagna från systemet. Chambre de Commerce et dIndustrie de (2012). 17Circulaire interministérielle No DSS/DIV/DGFAR/2004/366. Lättnader som erbjuds i ZFU De företag som kommer i åtnjutande av lättnader i en ZFU erhåller ett antal skattemässiga fördelar i form av undantag från eller ned- sättningar av olika skatter. När det gäller beskattning av bolagets vinst kan bolag inom ZFU undantas från beskattning . Undantaget avser intäkter som förvärvats i zonen upp till ett beskattningsbart belopp om per 12-månadersperiod, ökat med per anställd med heltidsanställning som är bosatt i en ZUS. Vinstbeskattningen för företag i är i genomsnitt och det teoretiska max- taket för detta undantag blir således (=100 000 + (50 × 5 000)) × 0,333). Det totala undantaget gäller , varefter det sker en gradvis minskning av nedsättningen. Takten på den gradvisa minskningen beror på antalet anställda i företaget. Ett företag som har färre än fem anställda erhåller under det sjätte t.o.m. det elfte året nedsättning , under det tolfte och trettonde och därefter t.o.m. det femtonde året. För ett företag med fem eller fler anställda gäller nedsättning år sex, år sju och 20 pro- cent år åtta. Under samma perioder och under samma villkor erhåller de företag som omfattas nedsättning av en särskild scha- blonskatt för företag. Denna schablonbeskattning är dock på väg att avskaffas och beskrivs därför inte närmare här. Företag som omfattas erhåller vidare en total nedsättning av fastighetsskatten med en övre begränsning av det skattepliktiga beloppet (uppgick detta takbelopp till ). erhåller företagen en total nedsättning av den skatt som benämns contribution économique territoriale vilken bl.a. baseras på värdet av fast egendom i bolaget upp till en övre begränsning (uppgick detta takbelopp till ). När det gäller sociala avgifter omfattar stödet en total nedsätt- ning avseende avgifter för de anställda som är verksamma i ZFU. För att erhålla lättnad avseende sociala avgifter gäller särskilda krav för de anställda för vilka avgifter undantas. De ska vara tillsvidare- anställda eller anställda . Den anställde måste helt eller delvis utöva sitt arbete i den ZFU där företaget har sin verksamhet. Detta kan anses uppnått genom att den anställde utför sitt arbete helt eller delvis i ZFU eller genom att den anställde tid- vis vistas i företagets lokaler i för att hämta utrustning och lagervaror eller rapportera och få instruktioner. För att undantag ska få göras avseende dessa anställda krävs dessutom, som tidigare angetts, att hälften eller en tredjedel av dem är boende i ZUS eller ZFU i området (beroende på när företaget etablerats i ZFU).18 Helt undantag från sociala avgifter gäller med viss övre begränsning i förhållande till en indexbaserad minimilönenivå. Under vissa förutsättningar kan också nedsättning av sociala avgif- ter avseende sjuk- och föräldraförsäkring erhållas. finns under vissa förutsättningar möjlighet till förlängning enligt samma modell som för vinstbeskattningen, som beskrivits ovan. De lättnader avseende sociala avgifter som erbjuds företagen i får inte kombineras med andra lättnader av sociala avgifter, arbetsmarknadsstöd eller lättnader för vissa yrkesgrupper. Lättna- den av sociala avgifter får utnyttjas för som mest 15 anställda vid . För att myndigheterna ska kunna kontrollera att företagen lever upp till kraven beträffande sociala avgifter måste varje företag som vill erhålla denna lättnad redovisa uppgifter om sina anställda till den ansvariga myndigheten. Vid nyanställning måste en särskild redovisning lämnas in.19 Beträffande alla former av undantag och lättnader gäller att företag som redan var etablerade i ett område vid beslutet om att utse området till ZFU, omfattas av lättnaderna i en begränsad omfattning beroende på att man för dessa företag tillämpar förord- ningen om stöd av mindre betydelse. Detta innebär enligt nu gällande bestämmelser att ett stöd som beviljas ett företag inte får överstiga om tre beskattningsår.20 Utvärdering och utveckling av systemet med ZFU Myndigheten SGCIV ansvarar som tidigare nämnts för utvärdering och uppföljning av politiken för städerna. För att mäta och obser- vera utvecklingen i ZUS, ZRU och ZFU har man inrättat ett stat- ligt organ, LObservatoire national des zones sensibles (Onzus), administrerat av SGCIV, som lämnar en rapport över utvecklingen i zonerna vad avser sysselsättning, företagande, boende, m.m. 18Circulaire interministérielle No DSS/DIV/DGFAR/2004/366 och URSSAF. 19Se beträffande detta och de två närmast föregående styckena, Circulaire interministérielle No DSS/DIV/DGFAR/2004/366. 20Se avsnitt 4.4.4. I sin ansökan om godkännande av den senaste förlängningen av systemet med ZFU som gjordes uttalade den franska regeringen uppfattningen att man först efter en period bör kunna se effekterna av systemet. 5.2.4Kommissionens behandling av det franska systemet notifierade systemet med ZUS, ZRU och ZFU (Pacte de relance pour la ville) hos kommissionen 1996. Systemet god- kändes inledningsvis för perioden – 31 december 2001.21 Vid varje utvidgning och förlängning av systemet med ZFU har därefter vänt sig till kommissionen på nytt. Kom- missionen har med anledning av dessa notifieringar godkänt återinförandet av det godkända systemet och den utvidgning av systemet som då skedde med ytterligare 41 ZFU. gav kommissionen god- kännande beträffande ytterligare förlängning och utvidgning av systemet, som gällde fram till den 31 december 2011.24 I sitt beslut om att godkänna Pacte de relance pour la ville angav kommissionen bl.a. sina motiv för att godkänna systemet i de delar som gäller ZFU. Inledningsvis noterade kom- missionen särskilt att de områden som skulle utgöra ZFU hade valts ut enligt objektiva kriterier, att invånarna i dessa utgjorde en mycket liten del av befolkning (vid det tillfället ) och att de företag som skulle erhålla nedsättningar skulle uppfylla SMF-definitionen.25 Vidare noterade kommissionen att den kumulerade nivån på lättnaderna inte skulle gå utöver vad kommissionen ansåg acceptabelt för stöd som medges SMF-företag enligt bestämmelsen i nuvarande artikel 107.3 c) FEUF. Samman- fattningsvis angav kommissionen att det franska systemet, med hänsyn till den begränsade tidsperioden, nivåerna på nedsättning- arna, begränsningen till att gälla SMF-företag och de objektivt 21Aide dEtat N 159/96. 22Aide dEtat N 766/2002. 23Aide dEtat N 211/2003. 24Aide dEtat N 70A/2006. 25Se Kommissionens rekommendation (2003/361/EG). utvalda zonerna, inte skulle påverka handeln på ett sätt som kunde anses oförenligt med den inre marknaden. Systemet kunde därför godkännas. I sin genomgång inför godkännandet av återinförandet av ZFU år 200326 inledde kommissionen med att konstatera att det rörde sig om en stödordning som finansierades av allmänna medel. Stödet var enligt kommissionen selektivt då det gynnade små företag i specifika geografiska områden i förhållande till likadana företag i andra delar av . Att stödordningen riktade sig till vissa företag medförde också att den snedvred eller hotade att snedvrida konkurrensen. Vidare uttalade kommissionen att vissa av företagen som berördes agerade på den gemensamma eller internationella marknaden och att alla företag i vart fall kom att stärkas på den lokala marknaden, vilket medförde att stödet kom att påverka handeln mellan medlemsstaterna. Stödordningen utgjorde således enligt kommissionen statligt stöd i den mening som avses i artikel 87 i fördraget (numera artikel 107 FEUF). Efter att ha konstaterat detta övergick kommissionen till en redogörelse för syftet med ZFU och den juridiska grunden för system och påminde om att kommissionen, vid tillämp- ning av fördragets bestämmelser på statligt stöd, har utrymme för en skönsmässig bedömning vars utövande inbegriper ekonomiska och sociala bedömningar som ska ske med hänsyn till ett gemen- skapssammanhang.27 Därefter konstaterades att kommissionen på detta område har meddelat riktlinjer om hur man avser att göra dessa skönsmässiga bedömningar och att dessa måste följas vid bedömningen av en anmäld stödåtgärd. Systemet stod enligt kommissionen inte i överensstämmelse med riktlinjerna för statligt stöd för regionalt ändamål,28 även om det förelåg en viss överensstämmelse. Inte heller kunde stödåtgär- den anses falla inom ramen för förordningen om statligt stöd till små och medelstora företag.29 Vidare erinrade kommissionen om de rambestämmelser för statligt stöd till företag i missgynnade stor- 26Aide dEtat N 766/2002. 27Kommissionen hänvisar här till dom i mål C-730/79, , jfr avsnitt 4.4.3. 28De då tillämpliga riktlinjerna, EGT C74, 10.3.1998, s. 9. Se avsnitt 4.4.4. 29Kommissionens förordning (EG) nr 70/2001. stadsområden som gällde –2002 och vad man konstaterat i meddelandet om rambestämmelsernas upphörande (se avsnitt 4.4.4). Kommissionen konstaterade att systemet med ZFU inte kunde anses rymmas inom ramen för några av de riktlinjer som då var i kraft och övergick därför till en prövning av systemet i förhållande till bestämmelsen i dåvarande EG-för- dragets artikel 87.3 c), numera 107.3 c) FEUF. Efter att ha erinrat om de principiella slutsatser om statligt stöd som antogs av konstate- rade kommissionen, med hänvisning till uttalanden i struktur- fondsförordningen31 och ett meddelande från kommissionen om gemenskapsinitiativet ,32 att den ekonomiska och sociala förnyelsen av missgynnade stadsdelar är ett viktigt medel för att uppnå ekonomisk och social gemenskap, vilket också är ett mål som statligt stöd måste riktas mot att uppnå. Kommissionen note- rade också att de åtgärder som avser att vidta genom systemet är en del i en större strategi för att uppnå en fullständig förnyelse av de aktuella stadsdelarna. Mot denna bakgrund fann kommissionen, efter en genomgång av detaljerna i systemet med ZFU, att denna stödåtgärd stod i överensstämmelse med bestämmelsen i nuvarande artikel 107.3 c) FEUF. Vid genomgången av det franska systemet hänvisade kom- missionen till den bedömning som gjorts i samband med godkän- nandet 1996. När det gäller zonerna angav kommissionen också bl.a. att man fäste vikt vid att de till stor del beboddes av unga, att andelen arbetslösa i zonerna var mycket hög, framför allt bland unga, och att zonerna tappat många invånare, ibland . När det gäller åtgärderna i systemet framhöll kommissionen bl.a. att samtliga företag som kunde komma i åtnjutande av lättna- der omfattades av SMF-definitionen och att de franska myndighet- erna utfäst sig att respektera SMF-förordningen33. Vidare konstate- rade kommissionen att det franska systemet innehåller begräns- ningar beträffande kumulation av olika stöd från staten och att detta kan kontrolleras av de franska myndigheterna. Slutligen note- rade kommissionen att de franska myndigheterna ska ta fram årliga rapporter om tillämpningen av stödordningen och att man förbun- 30Se meddelande från kommissionen till Rådet, KOM (2002) 555. 31Rådets förordning (EG) nr 1260/1999. 32Kommissionens meddelande till medlemsstaterna av . 33Kommissionens förordning (EG) nr 70/2001. dit sig att notifiera en eventuell utvidgning av systemet till flera zoner. Som tidigare nämnts skedde en utvidgning av systemet , då de franska myndigheterna avsåg att förlänga giltighetstiden för de redan existerande zonerna och att tillskapa ytterligare 15 zoner, vilket skulle resultera i dagens 100 zoner. Kommissionens prövning av denna anmälan inleddes på samma sätt som den tidigare pröv- ningen . Liksom i det beslutet prövade kommissionen systemet mot riktlinjerna för statligt regionalstöd –2013 (se avsnitt 4.4.4) men fann att dessa inte kunde tillämpas, bl.a. eftersom dessa riktlinjer avser större regioner (endast undantagsvis områden med som lägst 20 000 invånare). Vidare prövades syste- met mot förordningen om statligt sysselsättningsstöd34, vilken gällde fram till varvid konstaterades att systemet inte mötte kraven i denna förordning. Efter att även ha tagit upp förordningen om stöd av mindre betydelse (se avsnitt 4.4.4) och avfärdat tillämpningen av denna konstaterade kommis- sionen att systemet med ZFU även inte kunde anses rymmas inom ramen för några av de riktlinjer som då var i kraft och övergick till en prövning av systemet i förhållande till bestämmelsen i nuvarande 107.3 c) FEUF. Även hänvisade kommissionen till vissa uttalanden om det angelägna i att utveckla missgynnade stadsdelar som och kommissionen själva gjort i olika samman- hang, bl.a. inom ramen för och gemenskaps- initiativet och . När det gäller systemets proportionalitet noterade kommis- sionen särskilt att systemet med ZFU hör ihop med andra åtgärder som vidtas: en plan för sysselsättning av unga, ökade resurser för upprustning av områdena i fråga om bostäder, transporter m.m. samt sociala åtgärder för hälsa, utbildning och integration. Kom- missionen pekade också på att systemet inte berör mer än 2,6 pro- cent av landets invånare och att områdena valts ut med hänsyn till specifika faktorer, varav arbetslöshetsnivån särskilt framhålls. 34 Kommissionens förordning (EG) nr 2204/2002. Kommissionen ansåg, efter en genomgång av de resultat som kunde ses , att systemet haft en positiv påverkan på arbetsmarknaden i de aktuella områdena (se vidare 5.2.5 nedan). Avslutningsvis prövades i vilken utsträckning det franska systemet bedömdes påverka handeln mellan medlemsstaterna. Där- vid togs särskilt hänsyn till att -systemet riktar sig till mikroföretag och små företag enligt den EU-rättsliga definitionen och att de franska myndigheterna åtar sig att följa förordningen om statligt stöd till små och medel- stora företag35 -verksamhet som avser lastbilstransporter av varor är undantagna och att kommissionen ska notifieras särskilt om åtgärder som innebär undantag från beskattning inom andra transportsektorer. -åtgärderna begränsas till strikt avgränsade områden med en be- gränsad geografisk utbredning och ett begränsat antal invånare, -områdena valts ut enligt objektiva kriterier -merparten av företagen är verksamma inom branscherna utbild- ning, hälsa och social verksamhet. -systemet har till syfte att bekämpa socialt utanförskap i områ- den som är särskilt utsatta. -den franska regeringen strävar efter transparens beträffande utvärdering av systemet genom att publicera rapporter som utfärdas av ett för ändamålet särskilt tillskapat organ. -åtgärderna är begränsade . Mot denna bakgrund och med hänsyn till det som även i tidigare beslut angetts om kumulationskontroll och rapportering beslutade kommissionen att förlängningen och utvidgningen av det franska systemet stod i överensstämmelse med fördraget enligt nuvarande artikel 107.3 c) FEUF. Som ovan nämnts har nu beslutat att förlänga syste- met med ZFU till . Man anser nu att systemet ryms inom förordningen om stöd av mindre betydelse36 och förlängningen av systemet har alltså inte notifierats hos kom- missionen. 35Den då gällande förordningen (EG) nr 70/2001. 36Kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006, jfr avsnitt 4.4.4. 5.2.5Effekter av det franska systemet