sou · H0B352 · 2012-08-24 00:00:00 — 5Kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen Utredningens bedömning: Utredningen har i enlighet med direktiven föreslagit två huvudalternativ – avveckling av bostads- taxeringen och förenkling av fastighetstaxeringen. Avvecklings- alternativet innebär även att en ny modell för beräkning av kom- munal fastighetsavgift och fastighetsskatt måste utarbetas efter- som taxeringsvärden inte längre utgör grund för beräkningen. De två förslagen kan även kombineras på följande sätt. Avvecklingen av bostadstaxeringen är huvudalternativ, men de delar av förenklingsförslagen som är relevanta för övriga taxerings- enhetstyper samt förenklingar avseende organisation och förfar- ande genomförs också. Förenklingsalternativet är huvudalternativ men den kommunala fastighetsavgiften och fastighetsskatten beräknas enligt utred- ningens avvecklingsförslag. Taxeringsvärdena finns på detta sätt kvar som grund för de samhällsfunktioner som använder dem som den nuvarande fastighetsbeskattningen för- ändras och förenklas. Detta innebär att fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruk torde kunna genomföras med glesare inter- vall t.ex. innebärande en årlig kostnadsbesparing om ca avseende minskade fullgörandekostnader för fastighetsägarna och minskade administrativa kostnader för . Förutom de två alternativa spår som utredningen enligt direktivet ska undersöka – avveckling av bostadstaxeringen och förenkling av fastighetstaxeringen av bostäder – finns ytterligare lösningar genom att på olika sätt kombinera de förslag som utredningen lagt fram. Vid ett genomförande av avvecklingsförslaget, som endast berör bostäder och lantbruk, kan många av förenklingsförslagen också in- Kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen föras på samma gång och bli tillämpliga för övriga taxeringsenhets- typer (lokalhus-, special-, industri-, täkt- och elproduktionsenheter). Dessa förslag avser främst förenklingar avseende organisation, för- farande, förberedelsearbete m.m. (jfr avsnitt 4.2–4.5). Det finns också möjlighet att behålla fastighetstaxeringen av bo- städer i förenklad form, men byta modell för den löpande beskattningen och införa den variant som lanseras i avvecklings- förslaget. Under utredningens arbete har det framkommit synpunkter från olika intressenter om taxeringsvärdenas betydelse i andra sam- manhang som inte direkt är kopplade till den löpande beskattningen (se avsnitt 7.2.1.6). Vill man behålla taxeringsvärdena men uppdatera modellen för den löpande beskattningen ser utredningen inga hinder för en sådan kombination. Avvecklingen av fastighetstaxeringen för bostäder beskrivs i avsnitt 3.1 och 3.2. Allmän och förenklad fastighetstaxering ska vid avveckling inte genomföras för bostäder (småhus, ägarlägenheter respektive fler- bostadshus med tillhörande tomtmark) och mark inom lantbruks- enheter samt ekonomibyggnader. Uppdatering av fastighetstaxerings- registret ska ändå ske i fråga om denna egendom avseende vissa egenskapsdata m.m. (inte beräkning av taxeringsvärde), men inom ramen för särskild fastighetstaxering. Med anledning av detta före- slås ändringar i den särskilda fastighetstaxeringen i 16 kap. FTL. I förenklingsförslaget (avsnitt 4.2) finns förslag till förenklingar avseende organisation. Samtliga dessa förslag bedöms som relevanta även vid en avveckling. Samma sak gäller förenklingar av förfarandet (avsnitt 4.3). I detta avsnitt föreslås förändringar av deklarations- förfarandet och frågor rörande förenklad fastighetstaxering och om- prövning. Även här är förslagen till förenklingar tillämpliga för de taxeringsenhetstyper som är föremål för allmän respek- tive förenklad fastighetstaxering. I avsnitt 4.4 finns förslag till ratio- naliseringar och moderniseringar i 16 kap. FTL. Spärrbelopps- gränserna uppdateras till en nivå som bättre stämmer överens med dagens penningvärde. De spärrbeloppsgränser som efter ett genom- förande av avvecklingsförslaget finns kvar i 2 a, 3 och 4 §§ FTL kan justeras till de modernare spärrbeloppsgränserna i förenklings- förslaget och gäller i sådant fall för de taxeringsenhetstyper som inte utgör bostäder. Slutligen konstateras att förenklingsförslagen Kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen avseende förberedelsearbetet (avsnitt 4.5) också leder till förenklingar för taxeringsenheter som inte innehåller bostäder. I övrigt kan även de förenklingsförslag som läggs fram gällande teknikneutralitet och språkliga moderniseringar användas om man bestämmer sig för att genomföra avvecklingsförslaget. 5.2Förenkling och ny beräkningsmodell för löpande beskattning Taxeringsvärdena för bostäder används för en rad samhälls- funktioner utöver den löpande beskattningen. Det gäller bl.a. inhämt- ning av statistik, fastighetsvärdering, tomträttsavgälder, försäkrings- och bankverksamhet, kreditgivning, analys av den finansiella stabiliteten, bokföring, redovisning och inom kommun- sektorn. Detta beskrivs närmare i avsnitt 2.2. Vilka konsekvenser en avveckling av bostadstaxeringen skulle få i dessa avseenden har analyserats i avsnitt 7.2.1.6). Det kan konstateras att flertalet av intressenterna anser att förslaget att frångå användandet av taxe- ringsvärdet skulle leda till en i vissa fall kostsam och tidskrävande omställning, samt svårigheter att finna en motsvarande uppgift som håller samma kvalitativa nivå och är lika accepterad i samhället. De flesta av organisationerna kan, för det fall taxeringsvärdena slopas, godta utredningens förslag avseende normeringstal som alternativ till taxeringsvärde, men de anser dock det vara en klar försämring gentemot nuläget. har emellertid påtalat ett flertal svårigheter med en sådan lösning. Om man bestämmer sig för att förenkla fastighetstaxeringen av bostäder i stället för att avveckla den, finns det möjlighet att ändå genomföra en förändring av den löpande beskattningen enligt den nya modell som föreslås i avsnitt 3.3. Fördelarna med förslaget till löpande beskattning som grundar sig på bostädernas yta i stället för deras taxeringsvärde är att systemet är väsentligt enklare och endast kräver ett fåtal grunduppgifter om bostadsfastigheterna, storlek och ålder. Dessa parametrar är dessutom konstanta över tiden och den oförutsägbarhet som finns avseende taxeringsvärdenas ut- veckling beroende på prisutveckling elimineras. Genom den före- slagna modellen för att beräkna fastighetsavgiften kommer man även ifrån den osäkerhet som alltid finns avseende taxeringsvärdets storlek. Görs den löpande beskattningen oberoende av taxerings- värdet kan fastighetstaxeringen ses som en fristående och renodlad Kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen värdering som syftar till att tillhandahålla fastighetsvärden som kan användas i olika sammanhang. I stället kan avgift och skatt tas ut beroende av storlek och yta på hus och tomt samt var fastigheten är belägen. Det är ett sätt att helt frångå den gamla kritiserade fastighetsbeskattningen som baseras på taxeringsvärden. bevaras de fördelar som finns med värdering av fastighetsbeståndet i offentlig regi. Skulle ett sådant system väljas kan fastighetstaxe- ringen genomföras med avsevärt glesare intervall. Kraven på nog- grannhet och aktualitet skulle i detta fall grunda sig på den använd- ning som taxeringsvärdet har för övriga samhällsfunktioner, och inte som där den huvudsakliga användningen är underlag för be- skattning. Genom att kraven på precisionen i värderingen minskar kan även systemkostnaden (administrativa kostnader och fullgörande- kostnader, jfr avsnitt 7.2.1) för att genomföra allmän och förenklad fastighetstaxering av bostäder sänkas. Skulle taxeringen av bostäder och lantbruk genomföras , i stället för som , kan den årliga kostnadsminskningen för administration för och fullgörande för fastighetsägaren översiktligt kunna uppskattas till . Siffrorna är en grov uppskattning utifrån de siffror som presenteras i konsekvens- analyserna. engångskostnader gällande utskick vid övergång till nytt system och omställningen av FAS-datasystemet samt en eventuell besparing för domstolarna är inte medräknade i siffran ovan. 6Särskilda frågor om löpande beskattning 6.1Flera byggnader på samma värderingsenhet mark Utredningens förslag: Jämförelse och eventuell begränsning sker för varje värderingsenhet bestående av ett uppfört småhus med tillhörande tomtmark. Beloppet jämförs således med ett belopp motsvarande av småhusets bygg- nadsvärde och tomtmarksvärde. När det finns flera värderingsenheter småhus på samma vär- deringsenhet tomtmark ska tomtvärdet hänföras till det upp- förda småhus som har det högsta byggnadsvärdet. Samma princip ska gälla om samtliga uppförda småhus har halverad avgift på grund av nyproduktion. Tomtmarken ska vid tillämpningen av 6 § andra stycket lagen (2007:1398) om kom- munal fastighetsavgift hänföras till det småhus som har det högsta byggnadsvärdet. Frågan om hur man ska se på taxeringsenheter som innehåller flera småhusbyggnader med tillhörande gemensam tomtmark har varit oreglerad i lagen (2007:1398) om fastighetsavgift (FavL) eller åtminstone föremål för olika tolkningar. Det finns därför skäl att i lagtexten tydliggöra hur denna situation ska hanteras. har i ställningstagandet Fastighetsavgift – taxerings- enhet med flera småhus från , diarienr 131 295054- 08/111 redogjort för hur verket praktiskt hanterar frågan. Utred- ningen anser att synsätt är bra och ska utgöra grund för det förslag som lämnas i frågan. Enligt 3 § FavL är avgiften för varje värderingsenhet uppfört små- hus med tillhörande värderingsenhet tomtmark på småhusenhet Särskilda frågor om löpande beskattning eller lantbruksenhet för . Avgiften får dock högst uppgå till av byggnads- och markvärdet. Första frågan gäller vad som utgör underlag för begränsningen när det inom samma taxeringsenhet finns flera småhus med tillhörande tomtmark. Antingen är det hela småhusenhetens värde eller endast den del av värdet som avser varje småhus med till- hörande tomtmark som utgör underlag. Nästa fråga gäller hur tomt- marken ska behandlas i de fall det på samma tomtmark finns flera uppförda småhus. Antingen ska markvärdet fördelas mellan de olika småhusen eller i sin helhet hänföras till ett av dem. Motsvarande frågeställning uppkommer också om tomtmarken är gemensam för flera småhus som på grund av nyproduktion har halverad fastig- hetsavgift. För vissa situationer finns särskilda bestämmelser om vart gemen- sam tomtmark ska hänföras. I 5 § FavL anges att om det på en vär- deringsenhet för tomtmark finns ett eller flera småhus som är upp- förda och ett eller flera småhus som är under uppförande, ska tomt- marken anses höra till det eller de småhus som är uppförda. I 6 § andra stycket FavL regleras situationen när det på samma vär- deringsenhet tomtmark finns flera värderingsenheter småhus varav något, eller några, eller samtliga, har någon grad av minskad avgift p.g.a. nyproduktion. Om samtliga småhus har minskning på grund av nyproduktion ska tomtmarken hänföras till det eller de småhus som har lägst grad av minskning. Varken 5 eller 6 § FavL anger emellertid hur tomtmarken ska behandlas om det finns flera små- hus i samma kategori på en gemensam tomtmark. Utredningens förslag är att i 3, 5 och 6 §§ FavL kodifiera den modell som redan använder sig av. Jämförelse och even- tuell begränsning sker för varje värderingsenhet uppfört småhus med tillhörande tomtmark. Beloppet jämförs således med ett belopp motsvarande av småhusets byggnadsvärde och tomtmarksvärde. När det gäller taxeringsenheter med flera småhus med gemen- sam tomtmark anger systematiken i 5 och 6 §§ FavL en inriktning från lagstiftaren att inom samma taxeringsenhet undvika en upp- delning av tomtmarksvärdet eftersom tomtvärdet i första hand i sin helhet hänförs till en viss kategori småhus. Med hänsyn till det an- ser utredningen att när det finns flera värderingsenheter småhus på samma värderingsenhet tomtmark ska tomtvärdet hänföras till det uppförda småhus som har det högsta byggnadsvärdet. Särskilda frågor om löpande beskattning Samma princip ska gälla om samtliga uppförda småhus har halverad avgift på grund av nyproduktion. Tomtmarken ska vid tillämp- ningen av 6 § andra stycket FavL hänföras till det småhus som har det högsta byggnadsvärdet. 6.2Inhämtning av antalet bostadslägenheter från lägenhetsregistret I och med införandet av lagen (2007:1398) om fastig- hetsavgift (FavL) avskaffades den statliga fastighetsskatten på bo- städer och ersattes av en fastighetsavgift. Fastighets- avgiften fastställdes till per bostadslägenhet inom värderings- enhet för uppförda bostäder i hyreshus, dock högst av den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet för bo- städer och värderingsenhet för tillhörande tomtmark. Maxbeloppet per lägenhet indexeras genom att knytas till inkomstbasbeloppet . Detta innebär att maxbeloppet ökar eller minskar med ett belopp motsvarande inkomstbasbeloppets förändring mellan och det aktuella kalenderåret uttryckt i procent med två deci- maler. Avgiften avrundas nedåt till helt krontal. Maxbeloppet är per bostadslägenhet. För att ska kunna beräkna antalet bostadslägenheter till grund för fastighetsavgiften har 9 kap. 3 § fastighetstaxerings- lagen (1979:1152) (FTL), som reglerar vilka värdefaktorer som gäller för hyreshus, kompletterats med en bestämmelse om att även antal bostadslägenheter ska bestämmas vid taxeringen. Inhämtande av uppgift om antalet bostadslägenheter sker i sam- band med fastighetsdeklarationen. Det finns knappt 60 000 en- heter med bostadslägenheter, motsvarande av be- ståndet, vilka omfattas av maxbeloppet om per lägenhet. är ett nationellt register över alla bo- stadslägenheter. Registret är en del i den statistikreform som syftar till att ersätta de tidigare folk- och bostadsräkningarna för att pro- Särskilda frågor om löpande beskattning ducera hushålls- och bostadsstatistik. Lagen (2006:378) om lägen- hetsregister trädde i kraft . Registret innehåller inte bara information om antalet bostads- lägenheter på fastigheten. För flerbostadshus finns i registret även information om antalet rum i lägenheten, kökstyp, bostadsarea och lägenhetskategori. Lägenhetskategorin är enligt förordningen (2007:108) om lägenhetsregister uppdelad i två underkategorier; vanlig bostadslägenhet och specialbostad. Lägenhetskategorin special- bostad delas sedan upp i tre ytterligare underkategorier enligt Lant- mäteriets författningssamling LMVFS 2007:3, specialbostad för äldre eller funktionshindrade, studentbostad eller övrig specialbostad. Lantmäteriet är den myndighet som ansvarar för registret men det är kommunen som ajourhåller registret och gör uppdateringar och kompletteringar. Detta kan till exempel bli aktuellt när nya lägen- heter kommer till eller befintliga ändras eller försvinner. Det är fastig- hetsägarens ansvar att lämna uppgifter till kommunen som föran- leder ändring i registret. Utredningens bedömning: Inhämtning av uppgift om antalet bostadslägenheter i hyreshusenheter ska även fortsättningsvis ske via fastighetsdeklaration. är i första hand uppbyggt per adress och i andra hand per fastighetsbeteckning. Detta skiljer sig mot fastighets- taxeringsregistret som bygger på taxeringsenheter som i sin tur är uppdelad på värderingsenheter. En taxeringsenhet kan bestå av hel-, del- eller flera fastigheter. Detta gör att vid en koppling mellan de olika systemen och databaserna kan det uppstå problem med på- förandet av lägenheter från lägenhetsregistret till taxeringsregistret. I en taxeringsenhet kan det exempelvis finnas flera olika bygg- nader (värderingsenheter) med skilda värdeår där någon har rätt till skattebefrielse enlig 6 § första stycket FavL. I de enkla fallen där en värderingsenhet finns och bildar en taxeringsenhet på en fastighet fungerar detta säkerligen utan problem. Det kan dock uppstå svårig- heter avseende taxeringsenheter som är mer komplexa och består av flera byggnader och flera fastigheter, där rätt värderingsenhet måste matchas med rätt antal lägenheter eftersom detta sedan påverkar Särskilda frågor om löpande beskattning Detta tekniska problem kan säkerligen elimineras för att få ett sådant system att fungera. En nackdel med dagens system är att uppgifter dubbellagras i olika register samt att fastighetsägaren kan bli tvungen att lämna samma uppgift två gånger. Vid en övergång till att använda lägen- hetsregistret som underlag för antalet lägenheter förlorar dock Skatte- verket kontrollen över påförandet av fastighetsavgift och är därmed inte registeransvarig över en mycket viktig uppgift vid själva taxe- ringen. Vid fastighetstaxeringen är antalet lägenheter endast en para- meter som sedan ska jämföras mot värderingsenhetens taxerings- värde. Även värdeår används för att kunna beräkna fastighets- avgiften. I dagens system har kontroll över samtliga delar av registret som den ansvariga myndigheten bör ha. Vidare har den första kostnadstunga insamlingen redan gjorts för både fastighetstaxeringregistret och lägenhetsregistret vilket innebär att ett sådant förslag inte skulle innebära någon kostnadsbesparing. Vid en samlad bedömning av de skäl som framförts för inhämt- ning av antalet bostadslägenheter i hyreshusenheter från lägenhets- registret, anser utredningen att övervägande skäl även fortsättnings- vis talar mot en sådan inhämtning. Utredningens förslag: Vid genomförande av förenklingsförslaget införs ett undantagssystem särskilt för studentrum i korridor. Studentrum i korridor ska efter registrering utgöra en egen lägenhetstyp. En regel införs i FavL som ger dessa studentrum en lägre avgift. En del av fastighetsbeskattningen som varit utsatt för mycket kritik är den löpande beskattningen av studentbostäder. Genom systemet där varje lägenhet har betalat lika stor avgift har stora lägenheter gynnats, särskilt i förhållande till små korridorrum för studenter. Det är naturligtvis anmärkningsvärt att avgiften för större lägen- heter med större boendenytta och plats för hela familjer har samma avgift som ett litet rum för en person med delat kök och badrum. I avvecklingsförslaget är frågan inget problem eftersom systemet görs om så att större lägenheter genererar högre avgift på grund av sin yta. Förslaget beskrivs närmare i avsnitt 3.3.4. Särskilda frågor om löpande beskattning detta förslag får man en långsiktig lösning på problemet med att fastighetsavgifterna för studentlägenheter har uppfattats som orätt- visa. Det löser även problemet när det gäller andra små lägenheter och inte bara studentlägenheter. I det renodlade förenklingsförslaget krävs emellertid ett undan- tag för att komma tillrätta med studentlägenheterna. Denna lösning utgör inte någon egentlig förenkling utan snarare ett tillägg till det befintliga regelverket. Utredningen har övervägt om alla studentlägenheter ska omfattas av skattelättnader, men fastnat för lösningen att undantaget åtmin- stone inledningsvis endast ska gälla studentrum i korridor. Andra studentlägenheter är jämförbara med vanliga små lägenheter såsom ettor och tvåor. Genom att undanta studentlägenheterna skulle i så fall studenter gynnas i förhållande till andra boende i samma typ av lägenheter. Studentrummen utgör dessutom redan en egen kategori eftersom de ofta har delade kök och badrum vilket innebär en något lägre boendenytta. Undantaget ska inte heller gälla enstaka studentrum som hyrs ut av privatpersoner i en villa eller i en större lägenhet. Dessa fastig- hetstyper ska taxeras i sin helhet enligt gällande regler. En tänkbar lösning är att varje studentkorridor taxeras som en bostadslägenhet. Det skulle dock även fortsättningsvis medföra orätt- visor eftersom korridorerna också är av mycket varierande storlek. Det är inte heller önskvärt att ha olika uppgifter i registren. Det kan leda till problem att registrera en korridor som en gemensam lägenhet i fastighetstaxeringssammanhang och som separata lägen- heter i folkbokföringssammanhang. Utredningens förslag är att föra in ett undantag i lagen (2007:1398) om fastighetsavgift (FavL). Det kan ske genom att lägga till en uppgift i 9 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) (FTL) under lägenhetstyp som innebär att antal bostadslägenheter ska bestämmas. Dessutom ska det anges om de är studentrum i korridor eller inte. får sedan i verkställighetsföreskrift precisera vad som avses med studentrum. Undantaget föranleder också en ändring i 6 kap. 3 § FTL om värderingsenhet eftersom studentrum i korridor måste skiljas ut från övriga bostäder då de ska betala en annan fastighetsavgift. I FavL kan sedan beloppet () sänkas för de lägenheter som är kodade som studentrum. Avgiften per studentrum skulle kunna sänkas till en fjärdedel, men förslaget är utformat mer som en modell än en bestämd nivå. Särskilda frågor om löpande beskattning Ett problem är att studentrummen inte är registrerade i fastig- hetsregistret. Den uppgift som finns att tillgå i lägenhets- registret är av sämre kvalitet och därför inte lika tillförlitlig som uppgifterna i fastighetstaxeringsregistret. Först måste student- bostäderna kartläggas för att få uppgifter till fastighetstaxerings- registret. Fastighetsägaren måste därför ge sig till känna för att säkert påföras en lägre avgift. Förslaget resulterar inledningsvis i en krång- ligare process än vad som gäller nu eftersom uppgifterna inte från början finns i fastighetstaxeringsregistret, men utredningen anser ändå att det är den smidigaste lösningen inom ramen för den nu- varande fastighetstaxeringen, om man vill ha en lägre avgift för studentrummen. Enligt utredningen – en lägesrapport genom- förd av 2012, framkommer bl.a. följande. Det finns ca 83 000 studentbostäder i . Att avskaffa fastighets- avgiften för alla bostäder som kategoriseras som studentbostäder skulle ge minskade skatteintäkter om ca . Korridor- rummen utgör dock en begränsad andel av studentbostäderna. En- ligt en beräkning från uppgår antalet korridorbostäder till ca 29 200. har uppskattat den totala fastighetsavgiften för korridorbostäder till ca (baserat på maxbeloppet 2009 som var ). Om förslaget genomförs skulle det enligt uppgifterna i Social- departementets utredning leda till minskade skatteintäkter med ca . 1 Uppgift inhämtad från Utredningen har fått i uppdrag1 att föreslå två olika alternativ gällan- de det nuvarande regelverket för fastighetstaxering: Föreslå hur en avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruk kan genomföras samt belysa konsekvenser av detta och föreslå följdändringar i annan lagstiftning, bl.a. gällande den löpande beskattningen. Föreslå möjliga förenklingar i fastighetstaxeringen av bostäder. I detta alternativ ska fortfarande marknadsvärden (taxeringsvärden) ligga till grund för den löpande beskattningen. De två alternativen ska inte ställas mot varandra och utredningen kommer inte att förorda något av alternativen. Inom ramen för förenklingsdelen har utredningen även getts i uppdrag att närmare analysera vissa särskilda frågor om löpande beskattning. Utredningens huvudförslag är följande. Avvecklingsalternativet innebär enligt utredningens förslag att all- män och förenklad fastighetstaxering avskaffas för småhusenheter, bostäder i flerbostadshus, ägarlägenheter och lantbruksenheter. För dessa taxeringsenhetstyper kommer inte längre några taxeringsvär- den att fastställas. register kommer enbart att innehålla uppgift om bostädernas storlek och nybyggnadsår samt storleken för tomtmarken till småhus och storleken av byggrätten för fler- bostadshus. För lantbruksenheter redovisas arealen för produktiv 1 Dir. 2011:13. För ekonomibyggnader redovisas byggnadskategori och ålder. Dessa uppgifter uppdateras av . Den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastighets- skatten för bostäder beräknas med taxeringsvärdet som grund. Givet en avveckling av taxeringsvärdena för bostäder har utredningen, i enlighet med direktiven, även föreslagit en annan teknik för att beräkna den kommunala fastighetsavgiften och fastighetsskatten.