sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Återbetalning av medlemsinsatser i denna promemoria är, som inledningsvis framgått, inte beroende av om exempelvis försäkringen aktualiseras på grund av ett inträffat försäkringsfall, utan att försäkringstagaren eller den som ärver ägar- andelen begär återbetalning av medlemsinsatsen. och avgifter kan vara utformade så att en försäkring redan initialt bidrar till överskotten i företaget. Villkoren kan för- väntas vara utformade på det sättet också i vinstutdelande livför- säkringsaktiebolag, eftersom syftet med verksamheten att skapa vinst för ägarna. Exemplen i promemorian utgår ifrån att ett initialt riskkapitaltbidrag som ger upphov till ett inbetalt insatskapital har gjorts. Vi antar att företaget vill förstärka kapitalbasen inför kom- mande solvens II-regler och att det överskott som uppkommer tillgodogörs insatskapitalet. Inga överskott delas alltså ut som vinst. Utredningen använde termen företagsrisk för att beteckna risken för att finansiella, aktuariella och operationella risker varierar och påverkar företaget såväl negativt som positivt och som inte bärs av försäkringstagarna som kunder enligt försäkringsavtalet, utan av försäkringstagarna som delägare/medlemmar i företaget.10 Bärande av företagsrisk innebär alltså del i det överskott som upp- kommer om dessa faktorer utvecklas gynnsamt. Återbäringsvillkor – som enligt utredningsförslaget ska framgå av försäkringsavtalet och vara tillräckligt tydliga och precisa – får enligt utredningen inte utformas så att rätten till återbäring påvekas 9Ett undantag skulle dock vara om överskottshanteringen helt grundas på årsredovisningen. Man kan också uttrycka det så att då fungerar balansräkningen i årsredovisningen som en överskottsbalansräkning. 10Detta förändras inte av att delägarskapet/medlemskapet uppkommer i samband med ingåendet av försäkringsavtalet. Utredningsförslaget ger också utrymme för att meddela försäkringar som inte ger upphov till medlemskap/delägarskap. av företagets resultat, solvenssituation eller liknande som innebär att försäkringstagarna står en allmän rörelserisk. Vi antar att försäkringarna är engångsutbetalda. Försäkringsföretaget är bundet av gjorda åtaganden i försäk- En fordran på garanterad eller villkorad återbäring i avtalet kan alltså inte klassificeras om till ett anspråk på överskott som kan användas för att täcka företagsrisker. Försäkringsföretaget kan inte heller förbehålla sig en rätt i avtalet att senare omklassifi- cera en fordran till ett anspråk på överskott. Vi antar att företaget är en livförsäkringsförening. 2.2Använda antaganden och tillämpade förenklingar Utgångspunkten för exemplet är att initialt av balans- räkningen motsvaras av försäkringar som tecknas av medlemmar som initialt har tillskjutit riskkapital och att övriga hänför sig till försäkringstagare som inte är medlemmar och till- skjutit riskkapital. Det finns alltså två kollektiv i exempelföretaget, ett som tillskjutit medlemskapital och ett som inte tillskjutit med- lemskapital. Tillgångsallokeringen antas vara i aktier och 30 pro- cent i räntebärande instrument för försäkringstagarportföljen sett till totala tillgångar, dvs. försäkringstagarportföljen och övriga till- gångar är investerade i i aktie och i räntebärande instrument för den totala portföljen, dvs. försäkrings- fordringar och medlemskapitalet. Skillnaden kommer av att ett belopp motsvarande medlemskapitalet antas vara investerat i ränte- bärande instrument i syfte att matcha den implicita ränterisken i företagets kapitalkrav enligt nuvarande solvensregelverk. Försäkringstagarportföljen antas vara gemensam för försäk- ringstagarkollektivet som tillskjutit riskkapital och det försäkrings- tagarkollektivet som inte gjort det. Antagandet baserar sig på utredningens ställningstagande att försäkringsintresset och ägar- intresset är separerade. Likabehandling av kollektiven i deras egenskap av försäkringstagare synes därför naturlig. I linje med detta belastas båda kollektiven med en och samma garantiavgift om av försäkringskapitalet.11 Överskottet från avgifterna tillfaller medlemmarna, dvs. de försäkringstagare som tillskjutit riskkapital och måste täcka kostnaden för garantier som antas upp- komma år tre i exemplet. Vad som sagts ovan sammanfattas i illustration 1 nedan. Belopp motsvarande medlemskapitalet antas investeras i obligationer för att tillse företaget sammantaget matchande ränterisk i åtagandena. Avkastningen på aktieportföljen antas vara utom år 2 då portföljer minskar i värde . två i illustrationen är en garantikostnad med. Garanti- kostnaden innebär att försäkringskapitalet för respektive försäk- ringstagare det året inte räckt till för att betala samtliga utfallande garanterade belopp. Utbetalningen minskar tillgångarna i ÖB och dessa understiger försäkringsfordringar varvid ett underskott upp- kommer i belastar medlemskapitalet i , som framgått ovan. Men det beror på principerna i företagets bolagsordning eller stadgar (se förslagen till 12 kap. 11 § och 13 kap. 6 § FRL) hur ett sådant underskott ska beaktas i överskottsammanhang vid åter- betalning av delägar- eller medlemsinsatser efter begäran om inlö- sen av dessa. Om återbetalningen i bolagsordningen eller stadgarna villkorats av att kapitalkraven i solvensreglerna uppfylls kan en återbetalning av insatser vara möjlig trots det beräknade under- skottet i ÖB. tre uppstår en förlust i driftskostnadsrörelsen. I exemplet minskar förlusten medlemkapitalet. I i illustrationen åskådliggörs effekten av ränte- rörelser, år fyra stiger räntan till och år fem sjunker den till . 11 Därmed kan också avgifterna för förvaltningen av portföljden bestämmas enhetligt. Men vi har bortsett från sådana avgifter och andra avtalade kostnader i vårt exempel. Exemplet utgår ifrån att det i företaget endast finns placeringstill- gångar och att bolagets enda skuld motsvaras av avtalade förpliktel- ser enligt försäkringsavtal (försäkringstagarfordringar). Enligt reg- lerna i bolagsordningen/stadgarna ska medlemmarna dels ha lika del i överskott och underskott i förhållande till storleken på insatt och tillgodofört insatskapital, dels tillföras samma belopp oavsett om det är fråga om vinstutdelning eller insatsemission. Överskot- ten tillgodogörs i exemplet genom insatsemission i sin hel- het medlemskapital och det finns inget annat riskkapitalanspråk på företaget (t.ex. i form av anspråk på återbetalning av förlagsinsat- ser). Försäkringsfordringarna är i ÖB uppdelad på garanterade för- säkringsfordringar (benämnd FTA i illustrationerna) och villkorade försäkringsfordringar (benämnd VÅB i illustrationerna). Villkorad återbäring är i detta sammanhang beräknad som skillnaden mellan värdet av försäkringstagarportföljen och garanterade försäkrings- fordringar Återbäringen ska regleras genom tydliga och precisa villkor i avtal. Men kan också behöva omnämnas av bolagsord- ningen eller stadgarna som enligt förslaget ska ange hur överskottet enligt FRL bestäms. Det antas inte finnas försäkringar med underskott där värdet av försäkringskapitalet understiger värdet av livförsäkringsavsätt- ningen beräknad enligt redovisningsreglerna eller solvensreglerna för försäkringen garanterade belopp. Hade ett sådant beräknat underskott funnits hade företaget – vid tillämpningen av åter- bäringsteknik för traditionella försäkringar – behövts göras avsätt- ningar för täcka underskottet. Den totala avsättningen skulle där- med ha överstigit värdet av försäkringstagarportföljen. Mellanskill- naden skulle i så fall ha belastat företagets riskkapital i form av ett latent kapitaltillskott (LKT). Kapitaltillskottet anses latent efter- som det inte är utbetalt utan kan komma att återföras vid en fram- tida gynnsam utveckling. Överskottsbalansräkningen syftar enbart till att ligga till grund för en rättvis och förutsägbar överskottshantering. Det beror där- för på företagets principer för överskottshantering om angivna förhållande påverkar ÖB genom att värdet på garanterade försäk- ringsfordringar ökar och beräknat överskott minskar. Alternativet är att förhållandet beaktas i tillgängliga överskott genom avdraget vid en återbetalning av medlemskapitalet genom att återbetalningen villkorats av att kapitalkraven i solvensreglerna uppfylls. I så fall kan en återbetalning vara möjlig trots det beräknade underskottet i årsredovisningen. Hur överskottet enligt försäkringsrörelselagen bestäms ska enligt utredningsförslaget framgår av bolagsord- ningen/stadgarna. Av illustration 2 framgår att villkorad återbäring minskar från 20 2 till 12 3. Minskningen är en konsekvens av aktie- fallet om (se illustration 1). Hela garantiförlusten som uppkommer år två belastar medlemskapitalet. Uppdelning av försäkringsfordran, medlemskapital och över- skott innebär att en försäkring som upphör på grund av att försäk- ringstagaren/medlemmen avlider inte behöver utbetalas omedel- bart, utan att det sker efter uppsägning. Enligt lagen om ekono- miska föreningar finns en rätt för den som ärver andelsrätten att bli medlem. Vi antar att bolaget inte vill förhindra en sådan möjlighet men annars är inlösen enda alternativet, om inte stadgarna medger att insatsen kvarstår utan att innehavaren är försäkringstagare. Detta visar att det i vissa situationer kan finnas en försäkringsrisk för den enskildes anspråk på överskott. Denna risk är emellertid inte annorlunda än när en medlem i vanliga ekonomiska föreningar avlider och efterlevande varken kan eller vill bli medlem varför insatser måste lösas in. Det är alltså inte fråga om försäkringsrisk i egentlig mening. Optionsföretag behöver emellertid överväga dessa frågor liksom hur den bör hanteras inom ramen för bolagsord- ningen/stadgarna. År fyra och fem förändras avsättningen eftersom räntan som används för diskontering sjunkit resp. stigit. Denna marknadsrisk täcks, liksom vid förluster inom aktier, i första hand av villkorad återbäring. Förtydligandet av avtalen antas medföra användande av villkorad återbäring En hantering enligt optionen innebär sannolikt att livförsäkrings- avsättningen ökar jämfört med ett livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst. Det är inget som utredningen föreslår ska vara tvingande utan avtal med villkorad återbäring i stället för med- lemsinsatser är något företag antas föredra med hänsyn till att åter- bäring och överskott ska särskiljas i kommunikationen med försäk- ringstagare och vissa skillnader i skattehänseende. Villkorad åter- bäring innebär att solvenskvoten blir lägre än om motsvarande belopp, som , skulle tas upp i konsolideringsfonden. Options- företagen får inte ha någon konsolideringsfond enligt utrednings- förslaget. En övergång till villkorad återbäring, vid en övergång till vinst- utdelning, har även andra konsekvenser än att ett belopp mot- svarande konsolideringsfonden omklassificeras till villkorad åter- bäring (genom att företaget reglerar rätten till tillgångar och andra värden motsvarande beloppet i avtalet). I bolas som bedrivs enligt ömsesidiga principer görs ingen avsättning motsvarande LKT (som beskrivits ovan) i solvensbalansräkningen eller årsredovis- ningen. Avsättningen för LKT är nämligen konsekvens av vissa risker inte längre utjämnas inom försäkringstagarkollektivet, utan i stället bärs av en annan part. I befintliga vinstutdelande livförsäk- ringsaktiebolag är den andra parten aktieägaren. I den av utred- ningen förslagna modellen för företag som tillämpar optionen är den andra parten delägare/medlemmar, dvs. Genom tydliggörandet av att ett försäkringstagarkollektiv som tillskjutit delägarinsatser/medlemsinsatser har två roller – försäk- ringstagare och delägare/medlemmar – uppkommer LKT om för- säkringarna har villkorad återbäring. En övergång till villkorad återbäring innebär emellertid att ytterligare krav på kapital ställs på företaget på grund av behovet av att sätta av för LKT Företaget torde formellt kunna meddela riskförsäkringar och låta samtliga överskott återgå till försäkringstagarna som vinst- utdelning i förhållande till storleken på medlemsinsatser. Vi tror inte på en sådan utveckling av flera skäl. Utredningens förslag innebär att det inte är tillåtet att kommunicera den samlade avkast- ningen som återbäring till försäkringstagarna. Dessutom är rättig- heterna, som framgått ovan, separerade. Företag får inte heller i försäkringsavtalet koppla samman premieinbetalningar och utbe- talningar av medlemsinsatser, eftersom villkoren inte får innefatta att försäkringen bär allmän rörelserisk. Utbetalningarna av med- lemsinsatserna ska dessutom regleras i bolagsordning och vi ser inget utrymme för att de får innehålla regler som kopplar utbetal- ningar av medleminsatser till inbetalningar av . Det finns således ingen regleringsmässig möjlighet att säkerställa att en viss persons överskott från en viss försäkring tillfaller samma person vid vinstutdelning eller återbetalning av medlemsinsatser. Ett för- säkringsföretag vänder sig dessutom till ett stort antal kunder och konkurrerar med andra företag som säljer livförsäkringar där man prissätter olika risker och behöver ett brett produktutbud. Vi bedömer att såväl regleringsmässiga som affärsmässiga skäl motverkar en sådan utveckling som antyddes. Situationen är i varje fall inte unik för optionsföretagen, utan skulle på motsva- rande sätt kunna åstadkommas i ett aktiebolag där försäkrings- tagarna är aktieägare. Utredningens modell synliggör effekten av nya som fram- går av illustration 5. Som framgår kan en värdering av försäkrings- åtagandena med en marknadsränta ge ett högre överskott än en värdering av samma försäkringsåtaganden enligt solvens 2. Det kan således finnas anledning för optionsföretag att överväga hur de ska fastställa överskotten mer i detalj i stället för att luta sig emot sol- vensreglerna. Om en beräkning enligt solvensreglerna leder till ett lägre överskott än enligt av företaget fastställa principer för över- skottshanteringen så innebär detta en utbetalningsbegränsning som måste beaktas av företaget. I exemplen nedan visas hur olika scenarior slår på överskottshante- ringen för olika försäkringar som har olika stark garanti och med- lemskapital. Båda försäkringarna har totalt 100 i kapital vardera, den första har 90 i FTA och den andra 75. Försäkring 1 har alltså en starkare garanti. Båda försäkringarna betalar en garantiavgift, men eftersom garantin är olika stark betalar Försäkring 2 en avgift om av kapitalet och Försäkring 2 en avgift på . I första fallet har företaget villkor i bolagsordningen som inne- bär relativt blygsamma medlemsinsatser och därmed ett lågt med- lemskapital. Enligt avtalsvillkoren har försäkringstagarna utöver vad som har garanteras vid försäkringsfall rätt till villkorad åter- bäring (försäkringsfordran). Medlemskapitalet antas här vara inve- sterat i korta riskfria räntepapper med derivatinstrument som han- terar den implicita durationen i kapitalkravet. Försäkringstagarkapitalet investeras i aktier och res- terande i obligationer. För att illustrera dynamiken visar vi utvecklingen för de båda för- säkringarna och medlemskapitalet . Räntorna ligger helt still och genererar en avkastning om per, vilket också avsättningen ökar med. avkastar dessutom aktier medan aktierna genererar en negativ avkastning om . , med positiv aktieavkastning, utvecklas kapi- talet avseende Försäkring 2 bättre än Försäkring 1, på grund av den lägre avgiften. slår den negativa avkastningen på aktier så hårt att hela den villkorade återbäringen på Försäkring 1 raderas ut (förlusten antas även realiseras och inte endast ge upp- hov till LKT). Kapitalet i understiger avsättningen och detta belastar medlemskapitalet. Omföringen av kapital från medlemskapitalet innebär dock att kapitalet hänförligt till Försäk- ring 1 får en positiv utveckling. I det andra scenariot strävar företa- get efter att utforma sitt samlade erbjudande så att en låg andel villkorade försäkringsfordringar uppstår och att en större andel tillgångar motsvarar medlemskapital (överskott). Försäkringstagarnas portfölj investeras här mer defensivt, 20 pro- cent aktier, men eftersom bolaget är väldigt väl kapitaliserat inves- teras i aktier. Totalt får försäkringstagarna olika aktieexponering eftersom de har olika mycket medlems- kapital, Försäkring 1 och 2 har totalt respektive 36 pro- cent aktieexponering initialt. Garantiavgiften för de båda försäkringarna är nu densamma eftersom garantin är lika stark, men pga. defensiv tillgångsalloke- ring sätts avgiften för garantin till . I princip förstärks effekten av det som sagts ovan av att medlem- men med Försäkring 2 på grund av företagets princip för investe- ringar av tillgångar som motsvarar överskott har en högre total- exponering mot aktier genom den högre andelen medlemskapital. 2.4De tre olika balansräkningarna När det är relevant för överskottshanteringen i det enskilda företa- get kan företaget ha en skyldighet att beakta värden som inte reflekterats i årsredovisningen. Utredningens förslag är härvidlag neutralt i förhållande till de redovisningsprinciper som tillämpas. Huruvida det finns en sådan skyldighet att beakta andra affärs- värden än de tagits upp i redovisningen är såldes avhängigt vilka grunder för överskottsfördelningen som företaget har antagit. För att exemplifiera att det kan finnas skillnader mellan över- skott i olika balansräkningar – utan att ta ställning till vilka de är – redovisas nedan några tänkbara skillnader mellan tre olika balans- räkningarna för Överskott, Årsredovisning och Solvens 2. Termen överskottsbalansräkning (ÖB) används av framställ- ningstekniska skäl. Utredningsförslaget innebär inget formellt krav på att upprätta en sådan balansräkning, även om företagets över- väganden i praktiken behöver reflekteras i en sådan balansräkning av bl.a. interna kontrollskäl. Utgångspunkten nedan är att värdet på tillgångarna är detsamma i samtliga balansräkningar. Det behöver det naturligtvis inte vara i praktiken. Tillgångar för vilka försäkringstagarna bär risk för är värderade till verkligt värde i ÖB enligt principerna i bolagsordningen. LKT kommer av att olika ränteantaganden används i balansräkningar och att företaget bedömt att överskotten måste bestämmas utifrån en aktuell marknadsränta i stället för enligt ränteföreskrift eller solvens 2. Ytterligare en skillnad är att företa- get i sin överskottshantering anser att värdet av framtida avgifts- uttag på försäkringsfordringar ska beaktas i överskottshanteringen. Skälet för företaget att beakta sådana värden är att anskaffade för- säkringar är tillgångar i företaget, även om det kan finnas begräns- ningar i solvensreglerna för att beakta sådana värden. 2.5Vissa frågor kring tillämpningen av optionen Optionen ger upphov till vissa frågor om vad som gäller när försäk- ringen upphör på grund av återköp och flytt eller försäkringsfall. Utgångspunkten för överskottshantering som bygger på lagen om ekonomiska föreningar innebär att insatsen och eventuell ackumu- lerad avkastning utbetalas skilt från försäkringen såsom ett engångsbelopp vid flytt eller avgång efter särskild begäran om inlö- sen och/eller uppsägning av ägarskapet i samband med att försäk- ringsfall sker. Något hinder mot att det utfallande beloppet helt eller delvis används för att teckna en försäkring i ett annat företag finns inte, även om det finns skattemässiga aspekter som gör att resultatet blir ett annat än om försäkringsfordran och överskotts- anspråket hållits samman och flytten skett från ett livförsäkrings- företag som inte får dela ut vinst. Flytträtt av försäkringsfordran synes emellertid underlättas eftersom det är just försäkringsfordran som flyttas och inte medlemskapitalet som i stället omfattas av reglerna om återbetalning av insatser och eventuellt överskott enligt lagen om ekonomiska föreningar med en specialregel för beräkningen i FRL och närmare villkoren i stadgarna. Medlems- kapitalet kan också hållas kvar för att skydda bolagets kapitalsitu- ation som flytt ändå medges av försäkringsfordran. Vid första påseende kan detta synas vara en nackdel för en försäkrings- tagare jämfört med en sammanhållen överskottshantering enligt dagens livförsäkringsteknik. Sammantaget torde det emellertid vara en fördel så till vida att hanteringen i livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst innebär att det görs ett definitivt avdrag enligt företagets överskottsregler i samband med flytt om företaget har behov av riskkapitalet, medan en ordning med medlemsinsatser öppnar för lösningar där medlen som inte kan betalas ut vid flytt kan utbetalas senare när företagets kapitalsituation förbättrats. Möjligheten att genom medleminsatser låta anspråk på över- skott stå kvar även efter att en försäkringsfordran är helt utbetald öppnar även för att hantera generationsfrågor på motsvarande sätt. I ett försäkringsföretag där överskotten hänför sig till äldre försäk- ringstagare, men måste hållas kvar för att säkerställa kapitalsitua- tionen, kan värdet i kvarhållna insatser vara ett sätt att överskotten åtminstone delvis tillkommer de försäkringar som bidragit till över- skotten i bolaget. I den mån insatsen kan göras överlåtbar (torde endast vara relevant för frivilliga medlemsinsatser och förlagsinsat- ser) förbättras även möjligheten att övervärden kan realiseras. 1.Tre blir två! Två nya myndigheter inom utbildningsområdet. 2.Framtidens högkostnadsskydd i vården. 3.Skatteincitament för riskkapital. 4.Kompletterande regler om person- uppgiftsbehandling på det arbetsmarknadspolitiska området. 6.Åtgärder mot fusk och felaktigheter med assistansersättning. 7.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick. 8.Skadeståndsansvar och försäkringsplikt vid sjötransporter – Atenförordningen och försäkringsdirektivet i svensk rätt. 9.Förmån och fälla – nyanländas uttag av föräldrapenning. 10.Läsarnas marknad, marknadens läsare –en forskningsantologi. 12.Penningtvätt – kriminalisering, förverkande och dispositionsförbud. 13.En sammanhållen svensk polis. 14.Ekonomiskt värde och samhällsnytta –förslag till en ny statlig ägarförvaltning. 15.Plan för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning. 16.Att angöra en kulturbrygga – för stöd till nyskapande kultur. 17.Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straff- ansvar och samhällsskydd. 18.Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. –den mjuka infrastrukturen på väg. 19.Nationella patent på engelska? 20.Kvalitetssäkring av forskning och utveckling vid statliga myndigheter. 21.Här finns mer att hämta – it-användningen i småföretag. 22.Mål för rovdjuren. 23.Mindre våld för pengarna. –riksrekryterande gymnasial utbildning för vissa ungdomar med funktionsned- sättning. 25.Enklare för privatpersoner att hyra ut sin bostad med bostadsrätt eller äganderätt. 26.En ny brottsskadelag. –en utvecklad flygtrafiktjänst. 28.Längre liv, längre arbetsliv. Förutsättningar och hinder för äldre att arbeta längre. 29.Sveriges möjligheter att ta emot internationellt stöd vid kriser och allvarliga händelser i fredstid. 31.Sänkta trösklar – högt i tak Arbete, utveckling, trygghet. 33.Gör det enklare! 34.Nya påföljder + kort presentation. 35.Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. 36.Registerdata för forskning. 37.Kulturmiljöarbete i en ny tid. 38.Minska riskerna med farliga ämnen! Strategi för arbete för en giftfri miljö. 39.Vägar till förbättrad produktivitet och innovationsgrad i anläggningsbranschen + Bilagedel. 40.Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar – en preliminär delrapport. 41.Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar iförordningen (2006:196) om register över hälso- och sjukvårdspersonal. – ett framtida konsumentstöd. 44.Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott. 45.Kvinnor och barn i rättens gränsland. Tydliga regler och effektiv tillsyn. Möjligheter att använda månadsuppgifter