sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — försäkring, samt att det nya avtalet ska ha samma person som försäkrad. Även vad gäller kraven på att överföring endast får ske till ett försäkringsavtal som tecknas i samband med överföringen respek- tive att hela försäkringens värde ska överföras kan det finns ett behov av dessa begränsningar för att möjliggöra kontroll eller säker- ställande av att skatteundantaget utnyttjas så som det är avsett. Det förenklar för att kontrollera att överföringar genomförs på ett korrekt sätt när en sådan görs till ett helt nytt försäkrings- avtal, där tidigare insatta tillgodohavanden saknas. Det kan också tänkas att en flytt av hela tillgodohavandet på samma sätt innebär att det bör vara lättare att spåra tillgodohavandet och den skatte- kredit som byggts upp. Ett annat skäl för att inte tillåta delflytt är att det nya avtalet ska anses som en direkt fortsättning av det ursprungliga försäkringsavtalet i skatterättslig mening. Det framgår inte tydligt av reglerna om överföringsmöjligheten är begränsad till att endast gälla överföring av hela värdet i en enda pensionsförsäkring till en nytecknad försäkring eller om möjlighet också finns att överföra hela värdet i två eller flera pensions- försäkringar till en nytecknad sådan. Mot bakgrund av att denna fråga uppkommit i kontakten mellan och försäkrings- företag publicerade ett ställningstagande27 där det klargörs att bedömning är att lagtextens orda- lydelse inte innefattar någon begränsning av den innebörden att en överföring av värdet i två eller flera pensionsförsäkringar till en för detta ändamål nytecknad pensionsförsäkring inte skulle medges. Detta innebär att , utifrån nu gällande regler, anser att bestämmelsen också omfattar sådana fall, under förutsättning att övriga villkor för flytt är uppfyllda. I ställningstagande förtydligas också att detta ställningstagande gäller överföring av värdet i två eller flera pensionsförsäkringar tecknade såväl i ett och samma försäkringsföretag som i två eller flera olika försäkrings- företag. Det kan däremot konstateras att kravet på att ett försäkrings- sparande endast kan överföras till ett nytt försäkringsavtal som tecknas i samband med en överföring innebär en begränsning i denna möjlighet att samla sina försäkringar. En individ kan av olika anledningar ha flera försäkringar, såväl sådana som lagts i fribrev 27 Se ställningstagande från om flytt av pensionsförsäkringar, dnr 131 134617-09/111. Flytträtt – överväganden och förslag som sådana med pågående premieinbetalning. Detta kan exempelvis vara fallet om en individ bytt arbetsgivare under sitt arbetsliv och av den anledningen har flera avtal om tjänstepensions- försäkringar i fribrev hos olika eller samma försäkringsgivare.28 En individ kan också av olika anledningar ha flera privata pensions- försäkringar som denne själv tecknat. Individen kan i sådana lägen ha ett intresse av att slå samman flera försäkringar i fribrev till inte bara ett nytt försäkringsavtal utan även till en befintlig försäkring med pågående premieinbetalning, i de fall som det enligt för- säkringsvillkoren är möjligt att utöka den befintliga försäkringen. Individen kan exempelvis vara nöjd med en befintlig försäkring och av den anledning vilja föra över även andra tillgodohavanden till denna. Att i ett sådant läge tvingas teckna ett nytt försäkringsavtal kan alltså i vissa fall innebära en begränsning. En möjlighet att sammanföra flera försäkringar till en försäkring skulle också inne- bära dels att individen kan få en bättre överblick av sitt totala för- säkringssparande, dels att den totala kostnaden för sparandet kan minska i de fall det finns fasta kostnader som belastar varje försäkring. Det finns således anledning att överväga att ändra detta villkor eller lösa frågan på ett annat sätt. Vad avser kravet på att hela pensionsförsäkringens värde måste flyttas är vi av uppfattningen att det kan finnas skatterättsliga skäl av den art som vi tidigare diskuterat i detta avsnitt för en sådan begränsning. Det är även av vikt i sammanhanget att i ett första led beakta att kravet på att hela tillgodohavandet ska överföras även finns i de civilrättsliga reglerna om flytt (se 11 kap. 5 § andra stycket FAL). I civilrättsligt hänseende är kravet av grundläggande betydelse eftersom flytträtten förutsätter en uppsägning och där- med avslutande av gällande försäkringsavtal samt därefter moment av återköp och överföring av försäkringens (hela) värde till ett annat försäkringsavtal. Det finns därför anledning att överväga att behålla kravet på att hela försäkringens värde ska överföras. 28 Avseende tjänstepensionsförsäkringar begränsas möjligheten till att sammanföra olika för- säkringar också av kravet på att försäkringstagaren, i dessa fall arbetsgivaren, ska teckna den nya försäkringen till vilken tillgodohavandet ska flyttas. Vi återkommer till en analys av även denna begränsning. Flytträtt – överväganden och förslag Som tidigare framgått är det i tjänstepensionssammanhang oftast arbetsgivaren som är försäkringstagare medan arbetstagaren är försäkrad.29 Att regelverket ställer krav på att det är för- säkringstagaren till den ursprungliga försäkringen som ska teckna den försäkring till vilket ett tillgodohavande ska flyttas kan därmed innebära problem för flytt av tjänstepensionsförsäkringar. Som beskrivits ovan kan en individ som haft flera anställningar hos olika arbetsgivare ha flera fribrev hos en eller flera försäkringsgivare. Kravet på att försäkringstagaren för den ursprungliga försäkringen även ska vara den som har tecknat försäkringen till vilken tillgodo- havandet ska flyttas innebär att det inte är möjligt att sammanföra tjänstepensionsförsäkringar tecknade av olika arbetsgivare. Kravet innebär också att det inte är möjligt att flytta en tjänstepensions- försäkring om försäkringstagaren inte längre finns. Det finns där- med skäl att överväga om detta krav bör revideras. Utifrån ett skatterättsligt perspektiv är det svårt att hävda att kravet på att arbetsgivaren i tjänstepensionssammanhang ska vara den som har tecknat den försäkringen till vilket tillgodohavandet flyttas grundar sig i ett behov av att kontrollera och säkerställa att skatteundantag inte utnyttjas på otillbörligt sätt. Det är visserligen arbetsgivaren som betalar in premien och som har rätt till skatte- avdraget på detta, men skattekrediten byggs upp hos det för- säkringsföretag som tillhandahåller försäkringen, och det är i slut- ändan den försäkrade som kommer att betala skatten i samband med att försäkringssparandet betalas ut. Vem som är försäkrings- tagare för den nya försäkringen bör således inte ha någon betydelse för möjligheten att uppfylla de motiv som ska ligga till grund för de skatterättsliga flytträttsreglerna. Av central betydelse för att säker- ställa att de skatterättsliga motiven till reglerna är uppfyllda är att den nya och gamla försäkringen har samma person som försäkrad. 29 Det är i detta sammanhang viktigt att betona att begreppet försäkringstagare inte finns definierat i skattelagstiftningen. I FAL däremot anges att det med försäkringstagare avses den som har ingått avtal om försäkring med ett försäkringsbolag. Av bestämmelsen framgår vidare att det som sägs om en försäkringstagare också ska tillämpas på den som vid person- försäkring har förvärvat försäkringstagarens rätt (se 1 kap. 4 § första och andra stycket FAL). För kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar är det alltid arbetsgivaren som tecknar försäkringen och som därmed är försäkringstagare (se 20 kap. 1 och 2 §§ FAL). har i en skrivelse angett att, med anledning av avsaknaden av definition i skatte- lagstiftningen, innebörden i FAL av begreppet försäkringstagare torde bli gällande även i IL (se skrivelse Försäkringstagarbegreppet i flyttregeln från , dnr 131 470881-10/111). Flytträtt – överväganden och förslag Det går därmed inte att motivera detta specifika krav utifrån de motiv som ligger till grund för flyttreglerna i skattelagstiftningen. I sammanhanget bör dock beaktas att oavsett om pensions- utfästelsen har sin grund i kollektivavtal eller utgör en ensidig utfästelse från arbetsgivaren torde det strida mot både allmänna avtals- rättsliga principer och syftet bakom arbetsgivarägda tjänstepensions- försäkringar att som huvudregel införa en flytträtt för den försäkrade (se avsnitt 9.5.2 i den del som behandlar andra överväganden kring den försäkrades förfoganderätt över en tjänstepensionsförsäkring). Det är inte lämpligt att införa flytträtt för den försäkrade så länge arbetsgivarens huvudsakliga åtagande enligt pensionsutfästelsen kvarstår. När premiebetalningen till en premiebestämd lösning upphört till följd av att den anställde slutat sin anställning har arbetsgivaren emellertid inte längre samma ansvar och intresse av kontroll över avtalet. Som tidigare kunnat konstateras bör den för- säkrade i en sådan situation kunna förfoga över försäkringen utan arbetsgivarens medgivande (se avsnitt 9.5.2 i den del som behandlar när det kan anses lämpligt att ge den försäkrade flytträtt avseende tjänstepensionsförsäkringar). I dessa situationer bör den försäkrade ges flytträtt. 9.6.2Krav på inlämnande av kontrolluppgift Skattelagstiftningen ställer krav på att kontrolluppgift ska lämnas om pensionsförsäkring. Innan etableringskravet utvidgades ställdes krav på att kontrolluppgift skulle lämnas av försäkringsgivaren för varje kalenderår närmast följande kalenderår. I samband med utvidgningen utökades kravet till att den avgivande försäkringsgivaren ska lämna kontrolluppgift även i samband med överföring av en pensionsförsäkrings värde. Kontrolluppgiften ska lämnas för juridiska personer och fysiska personer av den försäkrings- givare som överfört värdet i försäkringen. I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om det överförda värdet samt identifikationsuppgifter för försäkringstagaren, den försäkrade och den mottagande för- säkringsgivaren. Kontrolluppgift ska lämnas senast från den dag då omständighet inträffat som utlöser kontroll- uppgiftsskyldigheten (se 58 kap. 16 a § första stycket IL samt 22 kap. 9 § och 24 kap. 2 § skatteförfarandelagen [2011:1244]). Om kontrolluppgifterna i samband med överföringen inte lämnas ska avskattning ske. Försäkringen ska i ett sådant fall avskattas i Flytträtt – överväganden och förslag inkomstslaget tjänst vid överföringstidpunkten (se 58 kap. 19 a § första och andra stycket IL samt prop. 2007/08:55 s. 98). I samband med utvidgningen av etableringskravet konstaterades att förslaget inte skulle innebära att grundprinciperna för skatte- reglerna för pensionssparande ändras, utan avdragsrätten för pensionssparande skulle fortfarande begränsas till sparande med verkligt pensioneringssyfte. Det fastslogs däremot att en utvidg- ning innebär ändringar i förutsättningarna för att upprätthålla pensioneringssyftet eftersom verkan av reglerna inte längre skulle begränsas till . Med hänsyn till att de då befintliga kontroll- och styrverktygen bedömdes som otillräckliga när det blir möjligt att överföra försäkringskapital till försäkringar som är meddelade utanför , ansågs det särskilt viktigt att snabbt kunde få information om transaktioner som innebär att en för- säkring flyttas utanför svensk jurisdiktion. Detta var således det huvudsakliga skälet till införandet av krav på inlämnande av kontrolluppgift till om överföring av försäkrings- kapital.30 Att kontrolluppgift även ska lämnas i samband med att överföringen av försäkringens värde sker motiverades med att en överföring av en försäkrings värde till en ny försäkring kan ske under och att det är viktigt att villkoren för pensionsförsäkring är uppfyllda vid vart och ett av dessa tillfällen. Om skyldighet att lämna kontrolluppgift skulle begränsas till att endast behöva lämnas skulle risken finnas att en kedja av överföringar och överlåtelser skulle kunna göras som skulle vara omöjlig att rekonstruera (se prop. 2007/08:55 s. 62). Införandet av en tidsfrist för inlämnandet av kontroll- uppgift vid överföring grundades på att det ansågs nödvändigt att uppgifterna om transaktionerna blir tillgängliga för i nära anslutning till en överföring. Detta dels för att avskattning ska ske vid överföringstidpunkten, dels som ett sätt att säkerställa effektiviteten i de samlade förslagen. Tidsfristen kritiserades i sam- band med att förslagen remitterades. Bland annat lade remiss- instanser fram att de stora volymer överföringar som det handlar om, liksom det faktum att många försäkringar administreras genom valcentraler skulle göra det svårt att lämna kontrolluppgift inom den föreslagna tiden. Lagstiftaren gjorde trots detta bedömningen 30 Motsvarande bestämmelser infördes även för överlåtelse eller överföring av försäkrings- avtal. Flytträtt – överväganden och förslag att det mot bakgrund av den stora betydelse som möjligheten att följa transaktionerna har för den praktiska möjligheten att säkra pensioneringssyftet och beskattningen i ett system med ett utvidgat etableringskrav var motiverat med en sådan tidsfrist. Utöver detta lyfte lagstiftaren fram att en överföring av försäkringens värde från en försäkring till en annan inte är en transaktion som sker över disk samt att de svenska försäkringsbolagen normalt förbehåller sig en karenstid på mellan tiden för ansökan hos det överlämnade försäkringsföretaget och den full- bordade överföringen. Detta ansågs vara faktorer som innebär att det bör vara möjligt för det överförande bolaget att förbereda kontrolluppgiften (se prop. 2007/08:55, s 62 f.) Även kravet på vilken information som kontrolluppgiften ska innehålla ansågs vara för långtgående då försäkringsgivaren inte nödvändigtvis vet vem som är försäkringstagare och vice versa. Lagstiftaren menade dock på att denna information måste föreligga någonstans för att ett avtal ska komma till stånd. Om informa- tionen finns hos organisationer som förmedlar eller administrerar försäkringarna snarare än hos den avgivande försäkringsgivaren menade man att dessa borde kunna vara behjälpliga med att samman- ställa de kontrolluppgifterna som ska ha. I samman- hanget betonades också, för det fall att t.ex. en arbetsgivare inte ska känna till den anställdes val av leverantör, att den information som ska lämnas till är föremål för skattesekretess (se prop. 2007/08:55 s. 63). I samband med utvidgningen av etableringskravet ändrades också kontrolluppgiftsskyldigheten till att även gälla för juridiska personer. Detta motiverades med att juridiska personer inte sällan kan ha tecknat försäkringar som representerar stora värden, t.ex. när försäkringen tryggar tjänstepensionslöften. Sådana försäkringar innefattar naturligtvis också stora skattekrediter. För att skydda skattekrediten och upprätthålla pensioneringssyftet ansågs det där- för finnas skäl för att inte begränsa uppgiftsskyldigheten till att endast avse fysiska personers försäkringar (se prop. 2007/08:55 s. 63). Kontrolluppgiftsskyldigheten och tidsfristen för inlämnandet av denna kritiseras fortfarande, och då främst avseende skyldigheten att lämna uppgifter för flytt av kollektivavtalsgrundade tjänstepensions- försäkringar. Precis som var fallet vid införandet av reglerna rör den huvudsakliga kritiken dels kravet på att ange försäkringstagare, dels tidsfristen . Det konstateras att det ibland kan saknas Flytträtt – överväganden och förslag uppgift om försäkringstagare för varje enskild inbetald del av en individs pensionsrättigheter. Avsaknaden av dessa uppgifter beror enligt branschföreträdare på en kombination av dels en administra- tiv praxis som gällt , dels på att kravet på att lämna denna uppgift till tidigare inte fanns. Det har därför inte funnits skäl att ta fram denna förrän etableringskravet utvidgades. Med anledning av att uppgiften saknas för många försäkringsavtal riskerar kontrolluppgiften som lämnas in att inte vara korrekt. I många fall kan det avgivande försäkringsföretaget endast ange den senaste försäkringstagaren, dvs. en individs senaste arbetsgivare. Att ta fram uppgifter om tidigare arbetsgivare skulle kräva extra utredning och merkostnader för företaget. Det har därmed lämnats önskemål om att undanta kollektivavtalsgrundade tjänstepensions- försäkringar som flyttas från skyldigheten att i kontrolluppgiften ange vem som är försäkringstagare till försäkringsavtalet. I likhet med vad som angetts ovan avseende kravet på att den nya försäkringen vid en flytt ska ha samma försäkringstagare som den gamla går det inte heller att utifrån ett skatterättsligt perspektiv motivera behovet av information om tidigare arbets- givare i samband med en flytt. Relevant information vid flytt är däremot vem som är försäkrad, då det är denna individ som i sam- band med utbetalning av pensionsförsäkringen ska betala skatt för denna. Även information om det mottagande försäkringsföretaget är viktigt då det är där som skattekrediten byggs upp. Det bör därför övervägas om kravet på kontrolluppgift i detta hänseende ska ses över. I det sammanhanget måste emellertid även regleringen av avkastningsskatt beaktas (se utredningens bedömning i avsnitt 9.8.6). Avseende kravet på att kontrolluppgift ska lämnas syftar tidsfristen på att säkerställa att får tillgång till nödvändig information i nära anslutning till att överföringen utförs. Frågan är om denna tidsfrist är orimligt kort. Detta gäller inte minst med tanke på att skattekonsekvenserna kan bli mycket kännbara för en individ som drabbas av att försäkringsföretaget inte kan uppfylla detta krav. måste man i bedömningen ta hänsyn till att det, för att tillsyn ska vara effektiv, kan vara motiverat med en inte allt för lång tidsfrist. I enlighet med vad som lades fram i samband med införandet av kraven gäller detta inte minst då en överföring i de flesta fallen är känd för det avgivande försäkringsföretaget innan den faktiska överföringen av till- Flytträtt – överväganden och förslag Mot denna bakgrund finns det inte anledning att förlänga tidsfristen. Det är flera faktorer som gör det angeläget att en individ som står i begrepp att teckna en personförsäkring, eller som redan har tecknat en försäkring, får tillgång till information. Detta gör sig gällande med särskild styrka för livförsäkringens del. Den viktigaste orsaken till detta är att avtalen om sådana försäkringar, till skillnad mot vad som typiskt sett gäller i fråga om skadeförsäkring, kan löpa . Ingås avtal under felaktiga förutsättningar från individens sida, kan det få allvarliga ekonomiska konsekvenser för denne eller dennes anhöriga. Försäkringsprodukterna kan vara mer eller mindre omfattande och komplexa. Gemensamt för dem är att de är abstrakta – de får sitt innehåll beskrivet genom villkor – och relaterade till hypotetiska situationer. Försäkringen tar sikte på att något visst kommer att hända (t.ex. ett dödsfall) men ovisst när. Eller så handlar det om att något ovisst kan komma att hända (t.ex. en olyckshändelse eller ett sjukdomsfall eller att den försäkrade kommer att uppnå en viss ålder). Försäkringen kan också ta sikte på en kombination av båda situationerna. Likaså kan en försäkring i det enskilda fallet utgöra en kombination av olika försäkringsformer. Så kan en olycksfalls- försäkring exempelvis ha ett livförsäkringsmoment. Vidare kan försäkringen täcka vissa risker men inte andra. En förutsättning för att en individ ska kunna göra välgrundade val är givetvis att denne har tillgång till relevant information om vilka alternativ som står till buds. Detta gäller såväl i samband med nytecknande av en försäkring som vid flytt. Det kan först och främst konstateras att den komplexitet som kännetecknar många försäkringsprodukter innebär att det är svårt för en individ att utan viss information från försäkringsföretagen på egen hand utvärdera och välja en passande försäkringsprodukt. Individens möjlighet att på rätt grunder välja försäkringsgivare och försäkringsprodukt är därmed i hög grad beroende av att försäkrings- givaren lämnar relevant och tydlig information om försäkringen. I detta sammanhang bör också betonas att den utveckling som skett på försäkringsmarknaden, med allt fler och mer heterogena för- säkringsprodukter, bidrar till att det har blivit allt svårare för den Flytträtt – överväganden och förslag enskilde att jämföra produkter. Behovet av god information kan därmed sägas ha ökat . Behovet av god information är om möjligt större i samband med en flytt än vid den initiala avtalstidpunkten. Orsaken till detta är att försäkringstagaren vid en flytt har behov av att utvärdera inte bara det nya försäkringsavtalet som den mottagande försäkringsgivaren tillhandahåller utan han eller hon måste också göra en bedömning av konsekvenserna för sparandet av att det ursprungliga avtalet sägs upp. Det kan för vissa försäkringsformer även vara viktigt att bedöma hur det försäkringsskydd som kan ingå i avtalet förändras vid en flytt, exempelvis vad avser en eventuell premiebefrielse- försäkring som kan ingå i försäkringslösningen. Sammantaget är god informationsgivning från försäkringsgivare – och eventuell mellanhand i form av säljare eller förmedlare – till individen av central betydelse för att en flytt ska ske på goda grunder och således en förutsättning för att säkerställa ett gott konsumentskydd. Märk i det sammanhanget rådgivningslagens och försäkringsförmedlings- lagens konsumentskyddsbestämmelser. Det kan konstateras att regler om information i samband med tecknandet av en försäkring respektive flytt av densamma finns såväl i civilrätten som i näringsrätten. Nedan redogörs för gällande rätt. Utifrån detta och en bedömning av vilken information som en individ behöver för att göra välgrundade val, görs i ett andra steg en bedömning av behovet av översyn av gällande informationsregler. 9.7.1Gällande rätt avseende information innan försäkringen tecknas och i samband med flytt av försäkringens värde Civilrättsliga bestämmelser om information För individuella personförsäkringar regleras försäkringsföretagets informationsskyldighet innan en försäkring meddelas (förköps- informationen) i 10 kap. 2 § FAL. Där föreskrivs att försäkrings- givare ska lämna information som underlättar kundens bedömning av försäkringsbehovet och val av försäkring. Försäkringsföretaget är således skyldigt att lämna information om huruvida för- säkringens värde får flyttas till annat försäkringsföretag (se prop. Flytträtt – överväganden och förslag 2003/04:150 s. 488).31 Bestämmelsen anger vidare att informationen på ett enkelt sätt ska återge det huvudsakliga innehållet i de försäkringsvillkor som kunden behöver ha kännedom om för att kunna bedöma kostnaden för och omfattningen av försäkringen. Även viktiga begränsningar av försäkringsskyddet ska framgå tydligt.32 Om försäkringsföretaget inte lämnar föreskriven information kan marknadsrättsliga sanktioner tillgripas enligt marknadsföringslagen (2008:486), förkortad MFL (se 10 kap. 10 § FAL). En näringsidkare som vid sin marknadsföring låter bli att lämna information som är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt får enligt 24 § MFL åläggas att lämna sådan information. I fall som inte är av större vikt får meddela ett informationsföre- läggande och i andra fall väcka talan vid om åläggande att lämna informationen. Talan om förbud eller ålägganden får väckas såväl av som av en näringsidkare som berörs av marknadsföringen och en sam- manslutning av konsumenter, näringsidkare eller löntagare (se 28 § första stycket 2 och 47 § MFL). Det saknas i civilrätten några närmare informationskrav i sam- band med flytt av värdet av en försäkring. För kollektivavtalsgrundade personförsäkringar gäller särskilda informationskrav i FAL. Av 20 kap. 3 § framgår att när en överens- kommelse som medför skyldighet för en arbetsgivare att teckna en kollektivavtalsgrundad personförsäkring har ingåtts, ska försäkrings- företaget och de arbetsmarknadsparter som har slutit det kollektiv- avtal som försäkringsvillkoren anger på lämpligt sätt informera de arbetsgivare och anställda som berörs av överenskommelsen.