sou · GZB379 · 2012-01-01 00:00:00 — FHV-delegationens betoning av tvärvetenskaplig inriktning i företagshälsovårdens arbetssätt och som central del i forskningsprogrammet har fått genomslag i forskarnas arbete. Den riktade satsningen har även stor betydelse i och med att utbildningsansvaret ligger på universitet och högskolor när det gäller professionsutbildningar inom företagshälsovården. Det tvärvetenskapliga forskningsprogrammet är en grundbult i att förbättra förutsättningarna för en forskningsanknytning av dessa utbildningar och att stärka möjligheterna till information och kunskapsspridning inom området. Det är emellertid för tidigt att avläsa vad forskningssatsningen leder till. Det är en uppgift för FAS att följa och värdera forskningssatsningen. Det tar att etablera sig och få legitimitet för att kunna utgöra forum för ett kunskapsområde. FHV-delegationen anser sig ha uppnått det målet nu mot slutet av sin verksamhetsperiod. Delegationens hemsida har utgjort ett betydelsefullt verktyg för att fylla rollen som forum. Det finns ingen självklar efterföljare till delegationen som på motsvarande nationell nivå samlar intressenterna till kunskapsområdet och arbetsfältet företagshälsovård. Detta gäller inte minst behovet av att följa utvecklingen av de nya magister- och masterutbildningarna. De är nystartade och utgör en skör struktur, vilken skulle övergångsvis kunna stärkas bl.a. genom ett fortsatt erfarenhetsutbyte utbildningsanordnarna emellan med stöd från en samlande aktör. Eftersom det är ett långsiktigt arbete att bygga ett kunskapsområde – inte minst när det gäller forskningssatsningen – återstår Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård det att se vilken effekt programmet får. Då FHV-delegationens arbete avslutas är det endast FAS som kan följa uppdraget och värdera forskningssatsningen. Den treåriga utbildningssatsningen är avslutad och förväntas generera kvalitetseffekter hos företagshälsovården. Det är dock branschen som har att svara för frågor som rör dess egen kompetens- och kvalitetsutveckling och som motsvarar vad kunder och avnämare förväntar sig av företagshälsovården. Det har varit en styrka att delegationen har haft den breda representationen av arbetsmarknadens parter tillsammans med berörda myndigheter och bransch. Att kunna samlas i sådan krets kring företagshälsovård som kunskapsområde och arbetsfält finns det behov av även fortsättningsvis inte minst från parternas sida. En samlande aktör behövs för att säkra investeringen i de nya högskoleutbildningarna för arbetsmiljö, hälsa och företagshälsovård. Ett förlängt uppdrag av FHV-delegationen förordas men även andra alternativ redovisas. För arbetsmarknadens parter och andra intressenter behövs även fortsättningsvis en plattform för att följa företagshälsovårdens kvalitetsutveckling, vilket skulle kunna uppfyllas genom ett förlängt uppdrag av FHV-delegationen. Myndigheter med föreskriftsrätt rörande företagshälsovårdens kompetens och utbildningsnivå bör uppdatera regelverket med beaktande av de nya kvalificerade utbildningarna inom det reguljära högskolesystemet. Det är angeläget att den riktade forskningssatsningen följs upp och utvärderas av FAS. Den treåriga utbildningssatsningen av företagshälsovården ger en god grund och förutsättning för branschen själv att gå vidare med sin förnyelseprocess. Den modell som tagits fram inom försöksverksamheten för specialiseringstjänstgöring i arbets- och miljömedicin borde i princip kunna byggas vidare på förutsatt att intresse finns inom företagshälsovården för denna specialistutbildning och att ansvarsfördelningen mellan stat, landsting och företagshälsovård klargörs lämpligen genom fortsatt utredning. I detta kapitel sammanfattar delegationen sina slutsatser från den bedrivna verksamheten och diskuterar i vilken utsträckning ett kunskaps- och kvalitetslyft har åstadkommits av såväl kunskaps- området som FHV-branschen. I förekommande fall lämnas rekommendationer om ytterligare åtgärder. FHV-delegationen har utgjort ett forum för att stödja utvecklingen inom området företagshälsovård och organiserat kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan högskolor, arbetsmarknadens parter, myndigheter och FHV-branschen för att utveckla en kvalitetsdiskussion som blir vägledande för kunskapsområdet företagshälsovård. redovisade FHV-delegationen en lägesbild över uppdragets olika delar till och . I skrivelsen togs upp behovet av att nationellt följa frågornas utveckling efter det att delegationen avslutat sitt uppdrag . Det behovet kvarstår. Företagshälsovård är en fråga som tenderar att hamna mellan stolarna till följd av sin tvärdisciplinära karaktär och i avsaknad av koordinerande aktör på nationell nivå. En organisation med motsvarande breda partsrepresentation, såsom i delegationen och med möjlighet att följa områdets utveckling kommer saknas framöver. Vi förordar att delegationen får förlängt uppdrag för att även fortsättningsvis kunna utgöra ett forum för kunskapsområdet företagshälsovård. FHV-delegationen har genomfört verksamhet som bidrar till ett kunskaps- och kvalitetslyft av företagshälsovården. finns en infrastruktur för högre utbildning och forskning i och om företagshälsovård. Kunskapsområdet företagshälsovård är inrättat såsom ett nytt forskningsområde med egen professur. Kompetensutveckling har genomförts för branschen och verktyg har tagits fram för dess eget förnyelsearbete. Det har emellertid gått för att kunna avläsa effekterna av insatserna, men de ger goda förutsättningar till ett kunskaps- och kvalitetslyft för såväl kunskapsområdet som arbetsfältet företagshälsovård. För forskning och bransch är det angeläget att följa och utvärdera företagshälsovårdens kvalitet och nyttiggörande bl.a. mot bakgrund av nämnda insatser. 3.1Högskoleutbildningar för arbetsmiljö, hälsa och företagshälsovård Utvecklings- och integreringsarbetet har lett till att universitet och högskolor i , , och har tagit ett samlat grepp över utbildningar för olika yrkesgrupper inom företagshälsovården. De tidigare FHV-utbildningarna har konverterats till avancerad nivå vilket ger magister- eller masterexamen. faktorer för de nya utbildningarna beror framför allt på hur väl företagshälsovården och andra arbetsgivare efterfrågar kompetens inom dessa områden. De studerandes intresse för utbildningarna hänger samman med detta men också i vilken utsträckning företagshälsovården uppfattas som en attraktivt framtidsbransch. En annan faktor som främjar utbildningarna är marknadsföring och lättillgänglig information t.ex. via hemsidor hos högskolor och (Föreningen Svensk Företagshälsovård). Vid FHV-delegationens seminarium redovisades läget för dessa utbildningar. Söktrycket så här långt har fallit väl ut. Jämfört med tidigare uppdragsutbildningar för företagshälsovårdens personal ställs högre förkunskapskrav. Med stöd från delegationen har lärosätena getts möjlighet till erfarenhetsutbyte i samband med uppbyggnaden. När nu respektive universitet och högskola har genomfört detta och startat utbildningarna, ökar behovet av gemensamt utbyte kring delvis nya frågeställningar. Önskan om ökat samarbete mellan utbildningsanordnarna och stöd via en plattform och ett forum, såsom delegationen utgjort, framkom vid seminariet . Utbildningsansvariga vittnar om att det finns viss problematik med praktiska moment under utbildningens gång. Det har inte varit/är inte helt enkelt att få tillgång till företagshälsovården för VFU (verksamhetsförlagd utbildning) samt uppsats- och examensarbeten men goda exempel uppvisas också. I professionsinriktad utbildning behöver studenterna få bra möjligheter att träna uppgifter i så verklighetsnära miljöer och/eller med så autentiska fall som möjligt. Detta blir än viktigare när studenter utan erfarenhet från företagshälsovården eller motsvarande arbetslivserfarenhet antas till programmen. Vid har ett utvecklingsarbete bedrivits med stöd av delegationen vilket syftat till att ta fram metoder och verktyg för att träna på överförande av kunskap mellan teori och praktik genom att utgå från verkliga fall. En nationell casedatabas för utbildningssituationer är under uppbyggnad. Detta redovisades vid FHV-delegationens seminarium . Även den studiehandbok med tillhörande film (SOU 2011:63) som delegationen har publicerat kan fungera som en länk mellan utbildning och företagshälsovård. Inom de nystartade utbildningarna sker ett kontinuerligt utvecklingsarbete för att stärka utbildningarnas relevans och kvalitet. Det är önskvärt att denna utveckling kan följas på nationell nivå. Från högskolornas antagningsarbete framkommer också att intresset för de fristående kurserna är stort. Dessa fungerar bl.a. som vidareutbildning för redan yrkesverksamma och bidrar positivt till ett ökat studentunderlag. Om tendensen håller i sig att de yrkesverksamma intresserar sig mer för enstaka kurser medan de som har en akademisk grundutbildning utan motsvarande arbetslivserfarenhet söker sig till programmen, behöver inte vara något problem men förhållandet bör uppmärksammas. Vad yrkesverksamma personer de facto söker för vidareutbildning har bl.a. sin grund i vad även arbetsgivaren värderar som angeläget. Här kan myndigheternas reglering om företagshälsovårdens kompetenskrav spela in. Både och har föreskrifter som rör kvalifikationerna hos företagshälsovården. I anslutning till förordning 2009:14231 får föreskriva om företagshälsovårdens kompetens vilket bl.a. ska ligga till grund för godkännande av anordnare av företagshälsovård. Föreskrifterna och utbildningskraven togs fram i ett läge när de nya högskoleprogrammen inte var klara. när de nya programmen och kurserna ingår i högskolans reguljära utbildning finns det anledning för myndigheterna att se över sina föreskrifter och pröva relevansen av dessa i förhållande till det regelrätta utbildningsutbudet. Det är rimligt att statens ambitioner att understödja ett kompetens- och kvalitetslyft av företagshälsovården även får sin motsvarighet i det statliga regelverket på området. FHV-delegationen konstaterar att målet om integrering av FHV-utbildningarna i reguljär högskoleutbildning har nåtts, samt att utbildningarna har kommit igång och lockar studenter. Universiteten har lyckats mycket väl. bör noteras att utbildningarna inte har varit i gång så länge utan merparten startade först . Hur framgångsrika dessa program och kurser blir återstår att se. Än så länge utgör de nya utbildningarna en skör struktur. Den skulle övergångsvis kunna stärkas bl.a. genom ett fortsatt erfarenhetsutbyte utbildningsanordnare emellan och av andra gemensamma insatser t.ex. marknadsföring. Vi menar att det är angeläget att säkra denna lyckosamma investering genom ett gemensamt forum för högskolorna och förordar i första hand förlängning av uppdraget till FHV-delegationen. Förslaget i betänkandet Ett nationellt för arbetsmiljö, SOU 2011:60 skulle kunna utgöra en alternativ lösning. 1 Förordning (2009:1423) om bidrag till företagshälsovård med vissa insatser inom rehabiliteringsområdet. hetsområdena för kunskapscentret omfattar emellertid inte en långsiktig bevakning av arbetsmiljöutbildningen men skulle kunna vara en uppgift i ett senare skede enligt betänkandet. Svagheten är att betänkandet är under beredning och det kan ta innan något sådant nationellt centrum finns för nämnda utbildningsfrågor. Förslaget svarar således inte upp mot behovet av en omedelbar lösning för att säkra de nya magisterprogrammen men skulle däremot kunna utgöra en långsiktigt hållbar struktur . En annan lösning som delegationen har diskuterat är att något av de universitet som deltagit i utvecklingsarbetet, får i uppdrag att ta sig an rollen som värd för ett sådant nätverk/forum. Ett annat alternativ kan utgöras av Kompetenscentret för företagshälsovård som inrättats i samarbete mellan () och KTH (se 2.5.3 och 3.2). Dess uppgift skulle framför allt vara att i det här sammanhanget understödja erfarenhetsutbytet utbildningsanordnarna emellan och kunna informera om utvecklingen till berörda myndigheter och departement. I avsnitt 2.5 redovisas arbetet till stöd för företagshälsovården som ett tvärsektoriellt kunskapsområde. FHV-delegationen och FAS (för arbetsliv och socialvetenskap) har samarbetet om ett forskningsprogram Företagshälsovård för en sexårsperiod. FAS har ansvarat för utlysning och tillsättning av en professur, vilken gick till vid KI. Även två programstöd och två nätverksstöd har beslutats. Det övergripande syftet har varit att lyfta fram företagshälsovård som ett tvärsektoriellt kunskapsområde. Verksamhetsfältet innefattar företags- och organisationsspecifika insatser för att bidra till goda villkor i arbetslivet, minska sjukskrivningar och stödja återgång i arbetet. Satsningen har stor betydelse nu när utbildningsansvaret ligger på universitet och högskolor när det gäller professionsutbildningar inom företagshälsovården. Det tvärvetenskapliga forskningsprogrammet är en grundbult i att förbättra förutsättningarna för en forskningsanknytning av dessa utbildningar och att stärka möjligheterna till information och kunskapsspridning inom området. FHV-delegationen och FAS anordnade en konferens i samarbete med KI där forskarna gjorde en redo- visning av den omfattande verksamhet som kommit igång på . Inom ramen för programstöden har KI och KTH gått ihop om att bilda Kompetenscentret för företagshälsovård med devisen forskning till nytta för FHV och deras kunder. Forskning om företagshälsovård har varit mycket begränsad i men mot bakgrund av den lovande starten hyser FHV- delegationen förhoppning om att programmet leder till att sådan forskning etableras och lever vidare. Uppföljning och utvärdering av denna riktade satsning blir närmast en uppgift för FAS. 3.3Utbildning till specialistkompetent företagsläkare I avsnitt 2.4 redovisas det uppdrag FHV-delegationen har haft att följa införandet av den nya specialiseringstjänstgöringen i arbets- och miljömedicin (SOSFS 2008:17) samt att bilda ett forum för utbildningen av företagsläkare . I likhet med de utbildningar som ges inom ramen för reguljär högskoleutbildning, har det för FHV-delegationen varit lika angeläget att verka för ett kvalitetslyft även för företagsläkare. Det har varit en lång övergångstid för den gamla företagsläkarspecialiteten, en period , vilket borde ha inneburit stora möjligheter för företagshälsovården att förbereda sig för förändringen till den nya studieordningen. Förmodligen har varit så lång att den fått motsatt verkan, förstärkt av att den gamla företagsläkarkursen erbjudits . Den nya specialiseringstjänstgöringen utgår ifrån att 21 delmål ska nås. I avsnitt 2.4 redogörs för försöksverksamheten i arbets- och miljömedicin (projektet). Projektet avsåg att systematisera erfarenheter av att lägga upp och genomföra specialiseringstjänstgöringen, särskilt vad gäller tidsåtgång och kostnader för deltagarna. Projektet syftade också till att bygga en nationell utbildningsstruktur och främja en lärande- och utvecklingsprocess av den nya specialistläkarutbildningen hos de berörda aktörerna, främst företagshälsovård och arbets- och miljömedicinska kliniker. Försöksverksamheten presenterades och diskuterades vid regionala träffar med personer från företagshälsovården och vid möten med arbets- och miljömedicinska kliniker. Preliminära anmälningar begärdes in och villkoren för deltagande preciserades. Under hela processen var stödet från inblandade parter mycket positiv. när verksamheten skulle dras igång på allvar minskade intresset drastiskt och större avhopp gjordes från de större FHV-koncer- nerna. I samband med återbuden framfördes olika praktiska skäl såsom problem med ersättare och behov av längre planeringstid. Trots att försöket innebar ett statligt stöd motsvarande ungefär halva lönen för den deltagande, bedömdes kostnaderna i flera fall för stora. Av mer principiellt intresse är synpunkten att den nya specialistutbildningen är för lång och krånglig. Kritik framkom också om att landstingen, som svarar för specialistläkarutbildningen, inte tar ansvar för specialiteten arbets- och miljömedicin. Delegationen erfor att branschorganisationen (Föreningen Svensk Företagshälsovård) fått synpunkter om behov av kortare kurs för att bl.a. kunna motsvara kompetenskraven för att få erbjuda medicinsk kontroll enligt föreskrifter. Viss oklarhet råder om branschens intresse av att, som avsikten var, se specialistläkare i arbets- och miljömedicin som alternativet till den gamla företagsläkarspecialiteten. De större företagen motiverar sitt bristande intresse av att delta i försöksverksamheten i en skriftlig motivering att marknaden är inte beredd att betala för den högre kompetensen. reagerade mot företagshälsors avhopp från försöksverksamheten och menade att den kompetenshöjning som ligger i den nya specialiteten är välmotiverad. Projektet åstadkom emellertid en hel del innan avhoppen kom: en struktur för samarbete etablerades, teoretiska kurser planerades och handledarkurser genomfördes. För att inte tappa denna investering var det angeläget att fullfölja huvuddragen i försöksverksamheten. FHV-delegationen bedömde att projektet i mindre skala med de fåtal personer som fanns kvar skulle bidra med ytterligare erfarenheter inte minst vad gäller den flexibilitet om hur utbildningstjänstgöringen kan läggas upp för att nå de 21 delmålen. Projektet skulle också kunna medverka till bättre insikt i vad den nya specialistutbildningen i realiteten kräver av företagshälsovård och kliniker och pengar. FHV-delegationen gjorde därför en överenskommelse med arbets- och miljömedicinska kliniken i att ta över projektet. Den nya basspecialiteten i arbets- och miljömedicin erbjuder företagshälsovården en möjlighet till kompetenslyft. går det inte att erhålla någon annan läkarspecialitet där sambandet mellan arbete och hälsa utgör kärnområde än just denna basspecialitet. Den nya specialistläkarutbildningen borde enligt delegationens meningen inte stå i motsättning till att företagsläkare också erbjuds annan förkovran av kortare slag. Båda typerna av kompetensutveckling främjar företagshälsovårdens kvalitet. Huruvida specialistläkare i arbets- och miljömedicin ska bli framtidens specialister inom företagshälsovården går inte att besvara. Det är företagshälsovården själv som bestämmer vilken kompetens man vill ha och innan det är meningsfullt att gå vidare med frågan måste branschen klargöra sin inställning till den. FHV-delegationens bedömning är att den modell som tagits fram inom försöksverksamheten i princip borde kunna utgöra en grund för ett permanent utbildningssystem för specialistläkare inom företagshälsovården. Emellertid kräver detta att ansvarsfördelningen mellan stat, landsting och företagshälsovård klargörs lämpligen genom fortsatt utredning. Dagens situation är problematisk då specialistutbildningen i arbets- och miljömedicin inte under nuvarande förhållanden förser företagshälsovården med tillnärmelsevis det antal specialistläkare som den gamla företagsläkarutbildningen gjorde. Den utredningsdel som förlagts till arbets- och miljömedicinska kliniken i är inriktad på att utreda de kostnader för arbets- och miljömedicinsk klinik och företagshälsovård som är förknippad med specialisttjänstgöringen samt vilken flexibilitet i uppläggningen som är möjlig. Vi anser att utredningsarbetet med att föreslå en långsiktigt hållbar modell för specialistläkarutbildningen inom företagshälsovården bör fullföljas inom ramen för ett förlängt uppdrag till delegationen. Detta är ett arbete som tidsmässigt kan bedrivas parallellt med och även länkas samman med projektet i respektive pågående översyn av läkarnas specialitetsindelning. Den senare beräknas vara klar . 3.4Stöd till företagshälsovårdens egen förnyelseprocess Den treåriga utbildningssatsningen till stöd för utvecklingen av företagshälsovården beskrivs i avsnitt 2.3. Syftet med regeringens engagemang har varit statens intresse av att företagshälsovården medverkar till förbättringar dels ifråga om samordning av insatser för snabb återgång i arbetet och dels i att förbättra sjukskrivnings- Även företagshälsovårdens egen förnyelseprocess skulle främjas av denna satsning. FHV-delegationen finner att denna riktade satsning har varit framgångsrik genom att ha genomfört kurser för cirka 700 personer och arrangerat en rad välbesökta seminarier med över 1 000 deltagare. Målgruppen för kurserna har framför allt varit företagshälsovårdens personal medan seminarierna vänt sig till en bredare krets. En satsning av detta slag är svår att både hinna genomföra respektive utläsa effekter av efter så pass . En av kurserna som genomförts i delegationens regi var Rehabkoordinator i FHV, 7,5 hp. Kursen planerades med tanke på den förordning som trädde i kraft . Kursen behandlade företagshälsovårdens roll som koordinator i rehabiliteringsprocessen. Sammanlagt 10 kurser med cirka 270 deltagare realiserades och intresset från företagshälsovården var mycket stort. genomfördes en uppföljande konferens med workshop för personer som tidigare genomgått kursen. Det stora intresset för rehabkoordinatorkursen har inte hunnit få någon märkbar effekt hos företagshälsovården vad gäller utförande av koordinerande insatser. När redovisar användningen av statsbidragsmedlen för ändamålet visar det sig att nyttjandegraden är mycket låg. Preliminära resultat från utvärdering av KI och (redovisas ) som görs på uppdrag av , bekräftar också den låga nyttjandegraden av statsbidrag för koordinerande insatser. Studien är begränsad till 2010, dvs. året då reformen infördes. FHV-delegationen har strävat efter att göra utbildningsinsatser som ingen annan aktör har bidragit med. Den nämnda rehabkoordinatorkursen och kursen i arbetsförmågebedömning erbjuds även av KI men till en breddad målgrupp. Delegationen finner det tillfredsställande att värdefull kursutveckling nyttiggörs även efter 2011. FHV-delegationen har utifrån kursen företagshälsovårdskunskap, 7,5 hp tagit fram en studiehandbok företagshälsovård – möjligheter och metoder, SOU 2011:63 med tillhörande dvd och studiehandledning. Avsikten är att materialet ska kunna användas i utbildningssammanhang framför allt av högskolor, men även som stöd till företagshälsovårdens eget utvecklingsarbete. Boken kan också vara av värde för beställare och upphandlare av företagshälsovård. behandlas i avsnitt 2.3. Genom de aktiviteter som bedrivits i den treåriga utbildningssatsningen har målgruppen företagshälsovård och även dess avnämare nåtts. I så motto har satsningen varit framgångsrik. Det har emellertid gått för att avläsa om insatsen har gett några kompetenshöjande effekter hos branschen. Delegationen anser att satsningen som genomförts ger företagshälsovården en god grund för att själva gå vidare med sin förnyelseprocess. För arbetsmarknadens organisationer är företagshälsovård en angelägen partsfråga och utförare av arbetsmiljöuppgifter. En organisation med motsvarande breda partsrepresentation såsom i FHV- delegationen och möjlighet att följa områdets utveckling kommer saknas framöver. Ett förlängt uppdrag till FHV-delegationen ser vi som en lösning på detta behov. En delegation för kunskapsområdet företagshälsovård inrättas med uppdrag att övergångsvis upphandla och samordna långa utbildningar, på magister och masterutbildningar, i företagshälsovård. Delegationen ska även bilda ett forum för att stödja utvecklingen inom området företagshälsovård och organisera kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan högskolor, arbetsmarknadens parter, myndigheter och företagshälsovårdsbranschen för att utveckla en kvalitetsdiskussion som blir vägledande för kunskapsområdet företagshälsovård. Delegationen ska även verka för ökad forskning inom området. Delegationens arbete ska avslutas senast . Enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) är det arbetsgivaren som ska svara för att den företagshälsovård (FHV) som arbetsförhållandena kräver finns att tillgå. Det är arbetsgivaren som har huvudansvaret för att upphandla och anlita FHV eller motsvarande sakkunnig hjälp.