sou · GZB375d2 · 2012-01-01 00:00:00 — Det är ungefär lika många som som var länsstyrelsernas första år som ansvarig myndighet för djurskyddskontrollerna (ffektivaredjurskyddskontrollharletttillfleratgardermotbristeridjurha llning.5.e01569712f24e2ca0980001002.html). När kommunerna tidigare ansvarade för kontrollen var det stora skillnader i arbetssätt och bedömning mellan kommunerna. Med länsstyrelserna som huvudman har kontrollerna blivit mer likvärdiga och rättssäkra. En tydlig skillnad är att antalet förelägganden, dvs. beslut om att djurägaren ska åtgärda brister i djurhållningen samt omhändertaganden av djur har ökat väsentligt. Antalet förelägganden ökade från 1 070 till 1 452 medan antalet omhändertaganden steg från 629 till 970. Siffrorna visar att länsstyrelserna har höjt kvaliteten och effektiviteten i sitt kontrollarbete genom att upptäckta fall som också har åtgärdats. av de genomförda kontrollerna är en följd av anmälningar som kommit in till . I ungefär två tredjedelar av dessa fall hittar brister. Många anmälningsärenden gäller sällskapsdjur. Framför allt finns det en överrepresentation av ärenden som gäller övergivna och/eller förvildade katter. Andelen planerade kontroller har ökat jämfört med , men de behöver fortfarande bli fler. drar den slutsatsen i sin sammanställning över djurskyddskontroll som utfördes att kvalitet och effektivitet i länsstyrelsernas djurskyddskontroller har förbättrats sedan förgående års kontrollarbete. Antalet åtgärder i form av förelägganden och omhändertaganden till följd av brister i djurhållningen har ökat väsentligt. Sammantaget bedöms dock inte djurhållningen generellt i landet ha blivit sämre utan först nu har det arbetet för en enhetlig och likvärdig djurskyddskontroll i hela landet börjat få ett bättre genomslag. har som central myndighet ansvar för att vägleda och samordna de operativa kontrollmyndigheterna, dvs. länsstyrelserna och så att djurskyddskontrollerna är så likvärdiga, effektiva och rättssäkra som möjligt. Kontrollvägledning till de operativa myndigheterna i form av utbildning, skriftliga checklistor och dokument är ett kontinuerligt arbete. har av regeringen anvisats under och länsstyrelserna har fått för att stärka djurskyddskontrollen. För del kommer dessa pengar att kanaliseras i ett särskilt projekt som bl.a. syftar till att likrikta och effektivisera djurskyddskontrollen. Projektet benämns och står för Offentlig Samsyn Kontroll Analys och Rutiner. I arbetet ser verket sig som en katalysator för att skapa en närmare samverkan mellan länsstyrelserna. I arbetet ingår att arbeta fram en gemensam målbild för djurskyddskontrollen, skapa samsyn, sprida best practise och genomföra utveckling av IT-stöd. Målen för djurskyddskontrollen ska belysas beträffande omfattning, riskklassificering, kompetens, effektivitet, kvalitet, uppföljning och utvärdering. Samsynen gäller frågor runt genomförande, bedömning, administration och handläggning. Kontrollvägledningar och checklistor revideras också i detta arbete beträffande innehåll, omfattning och kvalitet. I projektet kommer det också att tas fram förslag till förebyggande arbete och informationsaktiviteter. Projektet planeras löpa . deltar med 1,5 årsarbetskrafter i projektet . har också kontrolldagar för länsstyrelserna där man tar upp olika frågor för att bl.a. få samsyn och likriktning inom olika kontrollområden på djursidan. Flera utbildningsinsatser, djurskydd gris, djurskydd nöt, djurtransporter och tvärvillkor djurskydd, den senare med kontroller på plats i djurstallar. Nationellt centrum för djurvälfärd (SCAW) genomför tillsammans med Svensk Mjölk och 5 länsstyrelser ett pilotprojekt djurvälfärdsmått i den offentliga djurskyddskontrollen av svensk mjölkproduktion. Pilotprojekt kommer att använda sig av tre befintliga bedömningssystem. Den offentliga kontroll som utförs . Fråga kon som är Svensk Mjölks system. Welfare Quality® applied to dairy cows som är det system som tagits fram i ett EU-projekt (se vidare Lagstiftningens detaljeringsgrad och struktur). Syftet med studien är att jämföra WQ® och Svensk Mjölks programs utfall av djurvälfärd/djurskydd med den ordinarie kontrollens. Frågan är om djurbaserade, jämfört med resursbaserade mått, eller kombinationen ger en bra och rättssäker djurvälfärdsbedömning? SKK uppger att deras kennelkonsulenter genomförde 1 852 besök och att deras ambition är att öka detta antal till 3 500 besök till 2013. Dessa besök gör hos de personer som har registrerats som hos SKK Inom andra branscher finns motsvarande frivilliga kontroller som rätt använda av samhället skulle vara till en god hjälp vid riskbedömningen som länsstyrelserna ska göra och vart de ska styra sina kontrollinsatser. Utredaren kan konstatera att alltsedan 1988 års djurskyddslag trädde i kraft så har kritik riktats mot kontrollen av efterlevnaden av lagen. Olika förslag har också lagts om hur en bättre, effektivare, mer likriktad och rättssäker kontroll kan erhållas. förstatligades kontrollen och flyttades från kommunerna till länsstyrelserna Efter genomförandet av flytten har det från många olika håll framförts att de avsatta pengarna inte räcker till för den kontrollfrekvens som krävs utifrån en riskbedömning av kontrollobjekten. Det har också efter hand gjorts dels omfördelningar av medlen och dels i omgångar tillförts mer medel från stadsbudgeten till verksamheten. Utredaren är också medveten om att trots att kontrollen nu är samlad på färre myndigheter än förut så finns det ändå kritik som gäller att behandlingen av djurhållarna inte är likvärdig och rättssäker. , i den statliga regin, måste handläggarna följa de regler som styr myndigheternas arbete för att resultatet ska bli mer rättssäkert, rättvist, likriktat och transparant . Nya administrativa system på grund av flytten kräver dock en inkörningsperiod för att bli effektiva. Utredaren vänder sig emot synen att om bara kontrollen var bättre så skulle situationen för djuren också bli bättre. Enligt utredarens åsikt är det alltid djurägaren eller djurhållaren som har ansvaret för djurens välfärd. Kontrollen är endast en försäkran om att detta fungerar. var rekommendationen att en animalieproducent skulle ha ett kontrollbesök . Efter flytten till så ska kontrollen vara riskbaserad utifrån en riskvärdering som görs på varje länsstyrelse. Att ett kontrollbesök med mellanrum skulle hindra katastrofer med vanvård och eventuellt döda djur som ofta kommer mycket snabbt anser utredaren inte är rimligt. Enligt utredarens åsikt går det aldrig att ta bort djurägarens ansvar genom att skylla på för långa intervall mellan kontrollbesöken. Utredaren anser också att frivillig kontrollverksamhet som t.ex. den som SKK:s kennelkonsulenter gör bör utnyttjas i en offentlig kontroll. Detta kan göras genom att den ingår som underlag i den riskbedömning som länsstyrelserna ska göra. Djurskyddslagen har ett förebyggande syfte och ambitionerna med djurskyddsarbetet bör i första hand ta sin utgångspunkt utifrån ett förebyggande perspektiv. Utredaren anser att LRF:s omsorgsgrupper har en viktig roll att fylla i detta sammanhang, eftersom en djurägare av en eller annan anledning inte klarar av sin djurhållning. Utredaren vill framhålla betydelsen av att sådan stödverksamhet finns att tillgå för djurhållare och att en utveckling av denna verksamhet bör stimuleras. Det har framförts att det stöd som LRF ger sina medlemmar har förändrats i vissa regioner. Enligt utredarens mening är omsorgsgrupperna en viktig resurs som måste tas till vara på bästa sätt och här borde det vara möjligt att utveckla denna verksamhet ytterligare genom samarbetsavtal eller liknande mellan LRF och berörda myndigheter. Både FVO och ser klara förbättringar av kontrollarbete jämfört . FVO konstaterar att den offentliga kontrollen är i ett övergångsskede till följd av den genomgångna omorganiseringen från till statlig kontroll. De verktyg och regelverk som behövs för att genomföra kontrollerna finns. Majoriteten av personalen har också den kompetens som krävs. Till följd av omorganiseringen så har länsstyrelserna ännu inte utfört tillräckligt många inspektioner utifrån de riskvärderingar och kontrollplaner som de har upprättat. drar den slutsatsen i sin analys av djurskyddskontroll att det har blivit en bättre kvalitet och en effektivare kontroll som djurskyddsläget i landet inte har försämrats. Utredaren delar denna slutsats. Utredaren konstaterar också att satsningen på forskning inom djurskyddsområdet inte verkar prioriteras. Detta är mycket olyckligt eftersom utredarens förslag utifrån kommittédirektivet för utredningen bygger på att alla förändringar i den nya lagstiftningen ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. 2010, Djurvälfärd och lönsamhet – var står vi (Rapport 2010:4). et al , , E. , L. Lidfors, 2009. Behaviour in female mink housed in enriched standard cages during . 121, 222–229. , och , 2003, Djurhälso- och djurskyddsaspekter på inhysning av avelskalkoner, SLU, , Specialarbete 20. Bruun N 2011, Externt rättsutlåtande om djurskyddskrav i offentlig upphandling, Rapport 2011:1. 2011/2012, utgiftsområde 23 sid 56. DANMAP 2009; EFSA journal (2010) 8(7):1658. Ds 2004:11, Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn. EFSA 2000, European Commission (2000) The Welfare of Chickens Kept for (Broilers). EFSA 2001, The Welfare of Animals Kept for , Report of on 12–, European Commission, Health and consumer Protection Directorat-General, – Scientific Opinions. EFSA 2004, Scientific Panel for Animal Health and Welfare (2004) Welfare Aspects of the Castration of Piglets. 91: 1–18. EFSA 2005, 2005 197, 1–23, The welfare aspects of various systems of laying hens. EFSA 2006, Report of the Task Force on Zoonoses Data Collection on proposed technical specifications for a co- ordinated monitoring programme for Salmonella and Campylobacter in broiler meat in the EU Scientific Report of EFSA – Published: . EFSA 2007a, Report of the Task Force on Zoonoses Data Collection on a proposal for technical specifications for a baseline survey on the prevalence of Methicillin Resistant aureus (MRSA) in breeding pigs [1] Scientific Report of EFSA – Published: EFSA 2007b, Report of the Task Force on Zoonoses Data Collection on a proposal for technical specifications for a baseline survey on the prevalence of Salmonella in breeding pigs [1] Scientific Report of EFSA – Published: 2 2007 EFSA 2010, Scientific Opinion on the welfare aspects of the management and housing of the grand-parent and parent stocks raised and kept for breeding purposes, 2010; 8(7): 1667. , C. och Keeling, L. Modified cages and get-away cages for laying hens. 2010, Protein Supply in Organic Broiler Production Using Fast-Growing Broilers – Welfare and Performance Aspects. I, 2009. Behaviour and environmental enrichment in broiler breeders. In: Biology of breeding poultry. CABI, Wallingford, UK. et al , , , , T.N. , , J., , B.M., 2003. Fibres in mink feed in the period. NJF-seminar n.354, , , October 8th –10th et al , , , , , B.M., 2007. Do double cages and access to occupational materials improve the welfare of farmed mink? Animal Welfare 2007, 16: 63–76. och 2006 a, , , , M.B., 2006a. Demand for swimming water and running wheel with of access per reward. 98 (1–2), 145–154. och 2006 b, , , , M.B., 2006b. Quantitative evaluation of the motivation to access a running wheel or a water bath in farm mink. 98 (1– 2), 127– 144. Lidfors, L. 1995, et al. 2003, 2007, HP. Semin Vet Med Surg (Small Anim) 1995; 10: 109–14. 1993, Djurens beteende och orsakerna till det. , LT:s förlag. 2000, Uppdrag om hålland av chinchilla för pälsproduktion, dnr 34-2197/00. 2005, Merkostnader och mervärden i svenskt jordbruk (Rapport 2005:3). 2007, Redovisning av uppdrag om kastrering av smågrisar, dnr 31-9289/07. 2008, Mervärde för svenskt kött (Rapport 2008:5). 2008 a, Ett djurskydd i förändring. (Rapport 2008:24) 2009, Merbetalning för kött – var hamnar de? (Rapport 2009:1) 2010 a, Kostnader och intäkter i svenskt jordbruk – en jämförelse med och (Rapport 2010:18). 2010 b, Priserna till de svenska grisköttsproducenterna utvecklar sig som i konkurrentländerna, . 2011, De ekonomiska verkningarna av de svenska djurskyddsreglerna för grisar . Künzel et al. 2003, Künzel W, , Oppel M. Morphometric investigations. 2004, , J. K., and P. Humane strategies for controllingferal cat populations. 225:1354–1360. Lidfors et al. 2010, Lidfors, L., , H., Thierfelder, T., , S.W. & , E.2010. Effects of increased fibre content and enriched climbing cages to female mink during the . NJF Seminar no. 440, –1 October 2010, , . 2010, Djurskydd vid slakt – Ett kontrollprojekt (Rapport 16 – 2010) Manimalisrapporten , SLU och (). 2002/03:1, Proposition 2002/03:1 prop 2002/03 1 d21 Reepalu E 2008, Reepalu E., 2008. Minkvalpars beteende i större och berikade burar vid olika gruppstorlek. Examensarbete 2008:76 , 2008, . RiR 2003, Hur effektiv är djurskyddstillsynen? 2008, , S.A. (2008) A review of feral cat control. , 10(4), 366–75 SLU 2004, Hästen i – betyder mer än du tror, främjande. SOU 1996:13, Offentlig djurskyddstillsyn SOU 2002:86, Etisk prövning av djurförsök SOU 2002:117, Polisverksamhet i förändring SOU 2003:86, Djurens välfärd och pälsdjursnäringen SOU 2003:107, Etisk prövning av djurförsök – genteknik och bioteknik på djur SOU 2007:57, Etiskt godkännande av djurförsök – nya former för överprövning SVARM (Svensk Veterinär ) 2010, Waldenstedt , En kartläggning av rörelsestörningar och benhälsostatus hos svenska kycklingar. Wall och Tauson, 2010, Utformning av inredda burar med fokus på alternativa gruppstorlekar, reden och ströbad. , Lundeheim N, Ehlorsson C-J 2011, Friska grisar – lönsamma och miljövänliga, Svensk veterinär tidning . et al , , van Leeuwen J., Spruijt B.M, 2005. Juvenile farmed mink (mustela vison) with additional access to swimming water play more frequently than animals housed with a cylinder and platform, but without swimming water. Animal Welfare 14: 53–60. et al , , , Mononen J., Korhonen H, , Mohaibes M., M., Spruijt B.M., 2008. To swim or not to swim: An interpretation of farmed mink`s motivation for a water bath. 111, 1–27. 2011, Drömmer du om trettio avvanda grisar per årssugga? 4Etiska utgångspunkter för en ny djurskyddslagstiftning Utredaren anser att djur har moralisk status och ska visas hänsyn. Att förfoga över djur medför skyldigheter och ansvaret för ett djurs välfärd vilar på den som äger, sköter, håller eller på annat sätt förfogar över djuret. Utredaren anser att vetenskap och beprövad erfarenhet ska ligga till grund för bestämmelser i djurskyddslagstiftningen och för de avvägningar mellan ekonomi och djurvälfärd som måste göras. Gränsen för vad som är acceptabel djurhållning anges i djurskyddslagstiftningens bestämmelser och dessa ska enligt utredaren vara en produkt av en dialog mellan myndigheter, forskare samt bransch- och intresseorganisationer. Utredaren anser att i frågor där kunskapsläget är osäkert så ska försiktighetsprincipen gälla för djur likaväl som gäller för t.ex. miljö. Utredaren föreslår att fokus i djurskyddslagstiftningen bör inriktas mer mot en god djurvälfärd än endast frånvaro av lidande. Utredaren anser att begreppet djurvälfärd innehåller alla olika aspekter som påverkar djurets välbefinnande, dvs. inkluderar såväl hälsa och biologisk funktion som beteendebehov och känslor. 4.1Människan och de andra djuren Ur ett naturvetenskapligt perspektiv är människan (Homo sapiens) en art bland de andra djuren och tillhör familjen hominider och ordningen primater. Inom många kulturer och religioner har dock människan getts en moralisk särställning och vad som skiljer människan från de andra djuren (i fortsättningen endast angivna som djuren) har diskuterats inom moralfilosofin . Inom etiken används ofta begreppet moralisk status när frågan om vilka hänsyn som människor ska visas diskuteras. Inom etiken utgår man från att människor är moraliska aktörer, vilket betyder att de har ansvar för hur de agerar i olika situationer. Att ha moralisk status och vara en moralisk aktör måste dock inte vara sammankopplat. Ett spädbarn eller en dement människa har moralisk status och är någon som andra människor tar hänsyn till. Däremot är de inte några moraliska aktörer med ansvar för sina handlingar. På samma sätt skulle djur kunna ha moralisk status även om de inte är moraliska aktörer. Etiska frågor är därför om djur kan anses ha moralisk status och om människan ska anses ha en högre moralisk status än djuren? Historiskt sett har ett antal olika skäl framförts för att motivera att människan ges en högre moralisk status än djur. Inom judendom, kristendom och islam anses exempelvis människan vara skapad till avbild. Människor har också vissa egenskaper eller förmågor som skiljer dem från djuren. Exempel på sådana förmågor som har lyfts fram är människans förmåga till ett komplicerat språk, till ett abstrakt tänkande och till ett självmedvetande. Filosofer som (384–) och (1724–1802) ansåg att det mänskliga förnuftet var grunden för rätt att göra moralisk skillnad mellan människor och djur. Andra filosofer som t.ex. (1748–1832) har dock ifrågasatt att just dessa egenskaper skulle vara det avgörande för om djur har moralisk status eller inte. Enligt är det inte förnuft eller kommunikationsförmåga som är avgörande för om djuren ska ges moralisk status och bli visade hänsyn. I stället ansåg han att det var djurens förmåga att lida som skulle vara avgörande. (The question is not, can they reason? nor, can they talk? but, can they suffer? , 1823). Uppfattningar om vilken moralisk status som djuren bör ges kan ses som något på en skala mellan två ytterligheter. Den ena ytterligheten är att ge djuren jämförbar hänsyn som människan, den andra, att djur inte har någon moralisk status och att människan därför inte behöver visa djur någon hänsyn för djurens egen skull. Att visa djur hänsyn ansåg dock t.ex. borde göras för djurägarens skull och för att inte människor skulle bli avtrubbade mot mänskligt lidande. Uppfattningen att djur inte har några rättigheter och människan inte några skyldigheter mot dem anser vissa forskare ha varit dominerade i ett historiskt perspektiv (Carruthers ). Andra forskare ifrågasätter dock ett sådant synsätt och anser att det har funnits en mer djurvänlig syn inom både teologi och filosofi genom den västerländska historien (Preece 2005, Röcklinsberg 2001, 2002, Spalde och 2005, 2005). Bland dem som har uppfattningen att djur har rättigheter på samma sätt som människor kan aldrig djurens lidande uppvägas av mänsklig nytta. Så argumenterar t.ex. Regan, som menar att kännande djurs inneboende värde ska respekteras och allt användande av djur går emot detta (Regan 1999). använder inte termen rättigheter men anser att alla kännande varelsers intressen ska hanteras med samma hänsyn. Jämlika intressen ska visas jämlik hänsyn (1999, 2002). Att sätta människans intressen före djuren är en form av artpartiskhet som kan likställas med rasism (1999, 2002, Regan 1999). Mellan dessa ytterligheter på skalan finns uppfattningen om att människan har rätt att använda djuren så länge som människan tar hänsyn till djurens välfärd i den utsträckning som djuren har förmåga att lida (1994). Andra forskare betonar vikten av att djuren ges möjlighet att utföra naturligt beteende och ges ett långt gott liv (Röcklinsberg 2001, 2002). En annan uppfattning är att människan får använda djur men endast för viktiga ändamål och att gränser för detta användande ska sättas med hänsyn till djurens intresse (Midgley 1983, 2010). 4.1.2Synen på djur och deras välfärd över tid En del historiker och andra forskare inom humaniora och samhällsvetenskap har målat upp en bild av att det västerländska bondesamhället i historisk tid hade en rå och okänslig syn på djur. Enligt dessa var det den borgliga eliten som införde en ny syn på djur som varelser med ett egenvärde. Bönder och adel ansåg han däremot ha en mer nyttopräglad syn på djur (1988, Tester 1991). Enligt historikern var orsaken till skillnader mellan de olika grupperna beroende av avståndet till djur. Bönderna levde nära sina djur och var beroende av dem, vilket enligt Franklin gjorde att det var nödvändigt att Etiska utgångspunkter SOU 2011:75 upprätthålla skillnaderna mellan djur och människa (Franklin 1999). Denna syn ifrågasätts dock av andra forskare som anser att det finns en benägenhet hos människor att framställa synen på djur som grymmare i förfluten tid än (Cserhalmi 2004, Dirke 2000). Cserhalmis studier av bl.a. domar från tiden –1925 visar att djurens välfärd var viktig och att allmänheten reagerade på när djur for illa. Vissa anser att också att den historiska bonden visade mer hänsyn och omsorg om sina djur än vad som görs . Filosofen redogör t.ex. i sin bok för den industrialiserade djuruppfödningen i av och dess avsaknad av omsorg för det individuella djuret, liksom även Foer (2009). I har också vissa författare lyft fram att omsorgen om det individuella djuret i det småskaliga lantbruket i historisk tid var större än den ofta är i dagens större och mer rationella lantbruk (1990, 1993). I det moderna västerländska samhället lever många människor utan kontakt med djur. Enligt Cserhalmi (2004) visar dagens samhälle upp en kluven inställning till djuren som innebär ett förgulligande av vissa djur och ett förtingligande av andra djur. Debatter i media visar att många människor har lättare för att känna empati med vissa djur såsom sälar eller grisar än andra som fiskar och ryggradslösa djur. Ett exempel på detta är den samhällsdebatt som fördes kring användande av levande fiskar som agn . I denna framställdes hänsyn till fiskens lidande ofta som löjeväckande. I andra samhällsdebatter kring t.ex. sälungar (1989) eller grisar (2010) framställdes i stället hänsyn till deras lidande som något självklart. 4.1.3Synen på djur och deras välfärd i internationell djurskyddslagstiftning Europeiska unionens grund för djurskyddslagstiftning Under de senaste 20–30 åren har det på EU-nivå såväl som i enskilda länder i tagits en mängd initiativ till en förbättrad djurvälfärd. Före Lissabonfördraget (2009) vilade grunden för EU:s djurskyddspolicy först på (1957) och sedan även på ett protokoll för djurskydd och djurvälfärd som introducerades i en bilaga i Amsterdamfördraget (1999) (Horgan & Gavinelli 2006). I framgår att förbud mot eller restriktioner för export, import eller transitering får tillåtas om de grundas på hänsyn till bl.a. allmän ordning, allmän säkerhet eller intresset att skydda människors och djurs hälsa och liv. I bilaga I till fördraget över de produkter som fördragets jordbruksbestämmelser gäller ingår bl.a. levande djur. I bilagan till Amsterdamfördraget fastslogs bl.a. att djur är kännande varelser och att alla europeiska institutioner fullt ut ska ta hänsyn till djurens välfärd när gemenskapslagstiftning formulerades och genomfördes. Fördraget tillät också medlemsstater att ha restriktioner på rörlighet av varor rättfärdigat på allmän moral (Horgan & Gavinelli 2006). I Lissabonfördraget, som trädde i kraft , har erkännandet av djur som kännande varelser fått en mer synlig plats i själva kärnan av EU:s lagstiftning genom placeringen av texten i artikel 13. Mycket talar för att detta var en effekt av ett ökat engagemang för djurs välbefinnande bland EU:s invånare (2010). Vid utformning och genomförande av unionens politik i fråga om jordbruk, fiskeri, transport, inre marknad, forskning och teknisk utveckling samt rymden ska unionen och medlemsstaterna fullt ut ta hänsyn till välfärd för djuren som kännande varelser som unionen och medlemsstaterna ska respektera medlemsstaternas lagar och andra författningar samt sedvänjor särskilt i fråga om religiösa riter, kulturella traditioner och regionalt arv. Enligt den Europeiska kommissionen intresserar sig konsumenterna alltmera för hur djuruppfödning och djurhantering går till (Horgan och Gavinelli 2006).