sou · GZB385 · 2012-01-01 00:00:00 — och egenmäktighet med barn SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utvärdera tillämpningen av brotten grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning. I uppdraget ingick också att utreda straffansvaret för egenmäktighet med barn vid gemensam vårdnad. Till särskild utredare förordnades rådmannen . Att som experter biträda utredningen förordnades kammaråklagaren , kanslirådet Axel , polisinspektören , utredaren och advokaten . ersattes av poliskommissarien . Axel ersattes av rättssakkunniga . Som sekreterare anställdes hovrättsassessorn Dina Gutrad. Utredningen har antagit namnet . beslutade regeringen om tilläggsdirektiv. ligt detta ska utredningen även se över straffskalan för brotten grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning och i det sammanhanget särskilt överväga en höjning av straffminimum. Härmed överlämnar utredningen betänkandet Fridskränkningsbrotten och egenmäktighet med barn (SOU 2011:85). Experterna har ställt sig bakom utredningens överväganden och förslag. Betänkandet har därför formulerats i vi-form. Utredningens uppdrag är härmed slutfört. Förslag till lag om ändring i ........................................ Utredningens uppdrag och arbete ................................ 1.2.1 Metod för praxisgenomgången avseende 1.2.2 Kriminalstatistik från ........ Den brottsliga handlingen............................................ Överväganden bakom reform................................... Regeringens skrivelse 2007/08:39 ........................................... Rapporter angående fridskränkningsbrotten m.m. ................ 2.6.1 Brottsförebyggande rådets rapport (2000).................. 2.6.2 Brottsförebyggande rådets rapport (2003).................. 2.6.4 för kvinnojourer och Brottsdeltagande och offer ........................................... Påföljdsval och straffmätning....................................... Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott ..... 4.2.2 Brottstyper som ingått vid utdömt ansvar för 4.2.3 Preskriptionsreglernas betydelse för vilka brottstyper som ingått i fridskränkningsbrott ............ 4.2.4 Andra brott mot samma målsägande ........................... Samtidig brottslighet mot flera personer i samma familj....... Särskilt om grov fridskränkning ............................................... 4.4.1 Grov fridskränkning mot vuxen .................................. 4.4.2 Grov fridskränkning mot barn..................................... Gärningsmannens ålder, kön och andra omständigheter....... 4.5.2 Grov fridskränkning mot vuxen .................................. 4.5.3 Grov fridskränkning mot barn .................................... Gärningsmännens tidigare brottslighet....................... Straffmätning och val av påföljd.............................................. 4.6.2 Påföljdsinventering avseende domarna från Allmänt om kränkningsersättning............................... 4.7.4 Grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning mot vuxen............................................ 4.7.5 Grov fridskränkning mot barn .................................... De särskilda rekvisiten............................................................. 4.8.2 Rekvisiten upprepad kränkning och ägnade att allvarligt skada personens självkänsla ........................ 4.8.3 Refererade avgöranden från 4.8.4 från hovrätterna .................................. Överväganden och förslag............................................ Har målsättningen uppnåtts? Slutsatser från praxisgenomgången ............................. Den nuvarande avgränsningen ..................................... Överträdelse av kontaktförbud.................................. Övergrepp i rättssak.................................................... 5.3.8 Lagteknisk utformning av föreslagna ändringar ....... Straffskalan för fridskränkningsbrotten ............................... Den nuvarande straffnivån ......................................... Preskription vid fridskränkningsbrott....................... Allmänt om preskription ............................................ 5.5.5 Bör det införas en särskild preskriptionsregel för Egenmäktighet med barn........................................... Egenmäktighet med barn............................................ 6.3.2 Tolkningen av rekvisitet egenmäktigt bortför....... 6.3.3 Bakgrunden till bestämmelsen om egenmäktighet med barn vid gemensam vårdnad ............................... 6.3.4 Regler om vårdnad, boende och umgänge................. 6.4Överväganden och förslag gällande egenmäktighet med barn vid gemensam vårdnad................................................... 6.4.1 Innebörden av ett utvidgat straffansvar för Ekonomiska och andra konsekvenser .......................... 7.2.1 Ekonomiska konsekvenser av en höjning av straffminimum för grov fridskränkning och grov Andra konsekvenser av förslagen ......................................... 7.3.1 Konsekvenser för brottsligheten och det 7.3.2 Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor Konsekvenser för barn ............................................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. Förslaget till lag om ändring i .................................. Bilaga 3 Ofredande genom annat hänsynslöst beteende ........... har haft i uppdrag att dels utvärdera tillämpningen av brotten grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning i 4 kap. 4 a § , dels utreda och bedöma om straffansvaret för egenmäktighet med barn är lämpligt utformat vid gemensam vårdnad. Uppdraget avseende utvärderingen av fridskränkningsbrotten har syftat till att identifiera eventuella tolkningsproblem som uppkommit vid tillämpningen samt att undersöka om målsättningen med att införa dessa brott har uppnåtts. Efter tilläggsdirektiv har utredningens uppdrag också omfattat att se över straffskalan för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning och i det sammanhanget särskilt överväga en höjning av straffminimum. I uppdraget har ingått att ta ställning till om det finns behov av författningsändringar och i så fall lämna förslag till sådana. Målsättningen med införandet av fridskränkningsbrotten har i huvudsak uppnåtts I 4 kap. 4 a § stadgas ansvar för fridskränkningsbrott. Enligt första stycket ska den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4 eller 6 kap. mot en närstående eller tidigare närstående person dömas för grov fridskränkning till fängelse i lägst och högst , om var och en av gärningarna utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet och gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla. I andra stycket anges att om gärningarna har begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, ska i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till samma straff. Målsättningen med införandet av fridskränkningsbrotten var att inom ramen för det straffrättsliga förfarandet kunna beakta den utsatta personens hela situation när han eller hon utsatts för en serie i och för sig straffbelagda men ofta var för sig relativt lindriga gärningar. Genom fridskränkningsbrotten avsågs också att få till stånd en uppgradering av straffvärdet för sådana gärningar. Inom ramen för utvärderingen har vi genomfört en särskild genomgång av domar avseende åtal för fridskränkningsbrott som överklagats till hovrätterna . Denna praxisgenomgång visar att upprepade kränkningar (brott enligt 3, 4 eller 6 kap. ) begångna mot en närstående eller tidigare närstående person i en klar majoritet av fallen av domstolarna bedömts som fridskränkningsbrott och inte som enskilda gärningar. Detta innebär att det skett en generell höjning av straffvärdet för upprepad brottslighet i nära relationer. Det särskilt straffvärda i att utsätta en närstående eller tidigare närstående person för upprepade brott som innefattar fridskränkningar fångas på så sätt upp i den straffrättsliga bedömningen. I detta avseende har målsättningen med införandet av fridskränkningsbrotten uppnåtts. Vid genomgången av praxis från hovrätterna har utredningen noterat att det i den övervägande delen av fallen ingår förhållandevis allvarliga gärningar. Praxisgenomgången visar att åtalen för fridskränkningsbrott sällan består enbart av relativt lindriga gärningar, dvs. brott som sedda var för sig är att bedöma som brott med böter i straffskalan. Vi anser emellertid att det utifrån domstolarnas tillämpning inte kan dras några säkra slutsatser om orsakerna till detta. Av praxisgenomgången framgår att relativt lindriga gärningar i många fall utgör en del av åtalet för fridskränkningsbrott men då vanligen jämte mer allvarliga gärningar; misshandelsbrott av normalgraden förekom i nästan samtliga av de genomgånga fallen. Vår sammanfattande slutsats är att målsättningen med införandet av fridskränkningsbrotten i huvudsak har uppnåtts. Den genomgång och analys som utredningen har gjort av domstolsavgöranden avseende fridskränkningsbrott har inte gett stöd för slutsatsen att det råder någon oklarhet kring hur de särskilda rekvisiten upprepad kränkning och ägnade att allvarligt skada personens självkänsla ska tolkas eller tillämpas. Mot denna bakgrund har vi inte funnit skäl att föreslå ändringar i den lagtekniska konstruktionen av bestämmelserna om fridskränkningsbrott. I syfte att ytterligare kunna tillgodose syftet med lagstiftningen har vi dock funnit skäl att överväga om det finns andra brottstyper än de nu gällande som bör kunna ingå i fridskränkningsbrotten. Ytterligare brottstyper bör kunna ingå i fridskränkningsbrotten Utredningen föreslår att brottskatalogen i 4 kap. 4 a § även ska omfatta överträdelse av kontaktförbud1 och skadegörelsebrott. Vi har övervägt om också ärekränkningsbrotten och övergrepp i rättssak bör kunna ingå i fridskränkningsbrotten men bedömt att så inte bör vara fallet. Vid våra överväganden av om ytterligare brottstyper bör kunna ingå i fridskränkningsbrotten har utgångspunkten varit att bestämmelserna om fridskränkningsbrott alltjämt bör omfatta sådana kränkningar som typiskt sett utgör direkta angrepp på den personliga integriteten. Utredningen har också tagit hänsyn till den nya straffbestämmelsen om olaga förföljelse (4 kap. 4 b § ), som tar sikte på brott som innebär upprepade eller systematiska trakasserier mot en och samma person och som trädde i kraft den 1 oktober 2011.2 Brottet olaga förföljelse har konstruerats med fridskränkningsbrotten som förebild och vi har bedömt att det finns ett intresse av att brottskatalogerna för dessa båda brott så långt möjligt överensstämmer. Vid överväganden av om brottskatalogen för fridskränkningsbrotten bör utökas har utredningen därför särskilt beaktat huruvida en viss brottstyp också kommer att ingå i det nya brottet olaga förföljelse. Straffskalan för fridskränkningsbrotten bör inte ändras Straffskalan för ett brott måste vara utformad på ett sådant sätt att den medger en adekvat bedömning av straffvärdet i varje enskilt fall. Ett fridskränkningsbrott kan innefatta gärningar av mycket varierande straffvärde. Flera av de brottstyper som kan ingå i ett fridskränkningsbrott har t.ex. böter i straffskalan och är av sådant 1Lagen om ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud trädde i kraft (se prop. 2010/11:45 och riksdagsbeslut , rskr 2010/11:236). Lagändringarna innebär bl.a. att besöksförbud i stället benämns kontaktförbud. 2010/11:45 och riksdagsbeslut , rskr 2010/11:23. slag att normalpåföljden är böter eller ett kortare fängelsestraff om brottet förekommer enskilt och ibland även vid flerfaldig brottslighet av det aktuella slaget. Enligt vår bedömning är straffskalan för fridskränkningsbrotten väl avvägd och vi föreslår inga ändringar av den. Genomgången av praxis har inte gett stöd för att reglerna om preskription annat än i enstaka fall har påverkat vilka brottstyper som har ingått i fridskränkningsbrottet. Inte heller har praxisgenomgången gett stöd för att preskriptionsreglerna föranleder tillämpningsproblem för domstolarna. Vid fridskränkningsbrott beräknas preskriptionstiden med utgångspunkt från straffskalan för de enskilda gärningar som ingår i fridskränkningsbrottet. Utredningen har bedömt att det inte bör införas en särskild preskriptionsreglering för fridskränkningsbrotten. Enligt den nuvarande lydelsen av straffbestämmelsen om egenmäktighet med barn i 7 kap. 4 § är straffansvaret olika utformat beroende av om gärningen begås av den som gemensamt med annan har vårdnaden om barnet eller av någon utan del i vårdnaden. Den som, utan att själv ha del i vårdnaden, obehörigen skiljer ett barn från dess vårdnadshavare kan dömas för egenmäktighet med barn såvida gärningen inte utgör brott mot frihet (7 kap. 4 § första stycket första meningen ). Medan uttrycket obehörigen skiljer omfattar såväl bortföranden som kvarhållanden av barnet är ansvaret för den som har del i vårdnaden om barnet begränsat till bortföranden. Ansvar för egenmäktighet med barn kan enligt straffbestämmelsen således komma i fråga om den som gemensamt med någon annan har vårdnaden om ett barn utan beaktansvärt skäl egenmäktigt bortför barnet (7 kap. 4 § första stycket andra meningen ). Om bortförandet inte skett olovligen är det alltså inte straffbart som egenmäktighet med barn att en av barnets vårdnadshavare olovligen håller kvar barnet hos sig. Utredningen har bedömt att straffansvaret för egenmäktighet med barn vid gemensam vårdnad inte är lämpligt utformat. slår att straffbestämmelsen ändras så att den även omfattar situationer när barn utan beaktansvärt skäl egenmäktigt hålls kvar av en av vårdnadshavarna. The violation of integrity inquiry has been instructed to a) evaluate the application of the offences gross violation of integrity and gross violation of a womans integrity in Chapter 4, Section 4a of the Swedish Penal Code and to b) examine and assess whether criminal liability for arbitrary conduct concerning a child is appropriately formulated for cases involving joint custody. The purpose of the remit concerning the evaluation of violation of integrity offences has been to identify problems of interpretation that may have arisen in application and to examine whether the objective of introducing these offences has been met. After an additional directive the Inquiry remit also includes a review of the scale of penalties for gross violation of integrity and gross violation of a womans integrity and in that context to give special consideration to raising the minimum penalty. The remit also included determining whether there is a need for legislative amendments and, if so, to make proposals to that end. Violation of integrity offences The objective of introducing violation of integrity offences has on the whole been met Chapter 4, Section 4a of the Swedish Penal Code prescribes liability for violation of integrity offences. According to the first paragraph, a person who commits criminal acts as defined in Chapters 3, 4 or 6 of the Swedish Penal Code against a person with whom they have, or have previously had, a close relationship will be sentenced for gross violation of integrity to imprisonment for at least six months and at most six years if each of the acts were part of a repeated viola- tion of the persons integrity and the acts were liable to severely damage the persons self-esteem. The second paragraph states that if the acts were committed by a man against a woman to whom he is, or has been, married or with whom he is, or has been, cohabiting under circumstances comparable to marriage, he will instead be sentenced for gross violation of a womans integrity to the same punishment. The objective of introducing violation of integrity offences was to enable criminal proceedings to take account of the abused persons entire situation when he or she has been subjected to a series of albeit punishable but often individually relatively minor acts. The violation of integrity offences were also intended to bring about an upgrading of the penal value of such acts. Within the framework of the evaluation, we have conducted a special case-law review of violation of integrity prosecutions that were appealed to the appeal courts in 2009. This review shows that repeated violations (offences under Chapters 3, 4 or 6 of the Swedish Penal Code) committed against a person who has, or has previously had, a close relationship with the perpetrator were deemed by the courts in a clear majority of cases to be violation of integrity offences and not isolated acts. This means that there has been a general increase in the penal value of repeated offences in close relationships. The particular punishability of subjecting a close relative or previous close relative to repeated offences that include violation of integrity is thus recognised in the assessment of criminal liability. In this respect the objective of introducing violation of integrity offences has been met. In reviewing the rulings of the courts of appeal, the inquiry has noted that the majority of cases concern relatively serious offences. The case-law review shows that prosecutions for violation of integrity offences rarely involve relatively minor acts alone, i.e. acts that taken in isolation would be punishable by a fine. However, we are of the opinion that firm conclusions on the reasons for this cannot be drawn from the practice of the courts. The case-law review shows that in many cases relatively minor acts form part of the prosecution for violation of integrity offences but usually along with more serious offences; moderately serious assault was found in almost all of the reviewed cases. Our general conclusion is that the objective of introducing violation of integrity offences has on the whole been met. The inquirys review and analysis of judicial decisions regarding violation of integrity offences does not support the conclusion that there is some uncertainty regarding the interpretation and application of the specific stipulations repeated violation and liable to severely damage the persons self-esteem. Against this background, we have found no reason to propose amendments to the way the provisions on violation of integrity offences are formulated. To further meet the objective of the legislation, we have however found grounds to consider whether there are other types of offences that should also be included in violation of integrity offences. Additional types of offences should be included in violation of integrity offences The inquiry proposes that infringement of a non-contact order1 and vandalism be added to the offences listed in Chapter 4, Section 4a of the Swedish Penal Code. We have also considered whether defamation offences and interference in a judicial matter should be included in violation of integrity offences but found that this should not be the case. In considering whether additional types of offences should be included in violation of integrity offences, our starting point was that the penalty provision should continue to cover violations that typically constitute a direct assault on personal integrity. The inquiry has also taken account of the new penal provision on unlawful harassment (Chapter 4, Section 4b of the Swedish Penal Code), which focuses on offences involving repeated or systematic harassment of the same person and entered into force on 1 October 2011.2 The crime of unlawful harassment has been modelled on violation of integrity offences and we have found that there is an interest in the offence lists of both offences being in agreement as far as possible. When considering whether the offence list for violation of integrity offences should be extended, the inquiry has therefore paid particular attention to whether a particular type of crime will be included in the new offence of unlawful harassment. 1The Act on amending the Restraining Order Act (1988:688) entered into force 1 October 2011 (Govt. 2010/11:45 and Riksdag decision , rskr 2010/11:236). The legislative amendments mean, among other things, that restraining order is called non-contact order instead. 2Govt 2010/11:45 and Riksdag decision , rskr 2010/11:236. The scale of penalties for violation of integrity offences should not be changed The scale of penalties for a crime must be designed in such a way as to allow an adequate assessment of the penal value. A violation of integrity offence may include acts of highly varied penal value. For example, several of the types of crime that may be included in violation of integrity offences carry fines in the scale of penalties and are of such a nature that the normal penalty is a fine or a short period of imprisonment if the crime is an individual occurrence and sometimes even in the case of repeated offences of the type in question. In our opinion the scale of penalties for violation of integrity offences is well-considered and we do not propose any amendment to it. Statutory limitation of violation of integrity offences The case-law review did not support the view that the provisions on statutory limitation have affected the types of offences that have been included in the violation of integrity offence, except in a few cases. did it support the view that the statutory limitation provisions give rise to problems of application for the courts. With violation of integrity offences, the starting point for calculating the statutory limitation period is the scale of penalties for the individual acts included in the violation of integrity offence. The inquiry has found that special statutory limitation provisions should not be introduced for violation of integrity offences. Arbitrary conduct concerning a child Under the current wording of the penal provision on arbitrary conduct concerning a child in Chapter 7, Section 4 of the Swedish Penal Code, the punishable act is differently formulated depending on whether the act is committed by a person who has joint custody of the child or by a person who does not have a share in custody. A person who does not have a share in custody who without authorisation separates a child from the person who has custody can be sentenced for arbitrary conduct concerning a child provided that the act does not constitute a crime against personal (Chapter 7, Section 4, first paragraph, first sentence, Swedish Penal Code). the term without authorisation separates comprises both removal and retention of the child, the liability of a person who has a share in the custody of the child is limited to removal. Thus, liability for arbitrary conduct concerning a child can, according to the penal provision, arise if a person who jointly with another person has custody of a child under fifteen years of age without good reason arbitrarily removes the child (Chapter 7, Section 4, first paragraph, second sentence, Swedish Penal Code). If the removal was not unlawful, it is consequently not punishable as arbitrary conduct concerning a child if one of the persons who have custody of the child unlawfully retains the child with them. The inquiry has found that criminal liability for arbitrary conduct concerning a child in cases of joint custody is not appropriately formulated. We propose that the penal provision is amended to also include situations where the child is arbitrarily retained without good reason by one of the persons who have custody. lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om att 4 kap. 4 a § och 7 kap. 4 § ska ha följande lydelse.