sou · H0B354 · 2012-09-12 00:00:00 — En auktorisation upphör att gälla efter det att en auktoriserad fartygsskrotare har avlidit eller fått en förvaltare enligt 11 kap. 7 § , eller om en auktoriserad fartygsskrotare försätts i konkurs, när konkursen är avslutad. Om en auktoriserad fartygsskrotare avlider, försätts i konkurs eller får förvaltare enligt 11 kap. 7 § ska dödsboet, konkursförvaltaren eller förvaltaren utan dröjsmål anmäla dödsfallet, konkursen respektive förvaltarförordnandet till . En auktoriserad fartygsskrotare som inte utnyttjar sin auktorisation ska skriftligen anmäla detta till Naturvårds- verket. Förordningen ska också reglera när ska återkalla en auktorisation. Om det inträder en sådan omständighet att fartygsskrotaren inte skulle ha fått en auktorisation enligt 4 § 1, 2 och 4, fartygsskrotaren i väsentlig mån åsidosätter sina skyldigheter enligt denna förordning eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av förordningen, fartygsskrotaren i väsentlig mån åsidosätter sina skyldigheter enligt bestämmelser om tillståndsvillkor som gäller för verk- samheten enligt , (2010:900) eller föreskrifter som meddelats med stöd av dem, fartygs- skrotaren tar emot, eller påbörjar återvinning av, fartyg som saknar återvinningscertifikat eller som anläggningen inte är auktoriserad att återvinna, fartygsskrotaren inte håller auktoriseringsdokument tillgängliga till den som begär att få ta del av sådana handlingar, fartygsskrotaren inte utfärdar intyg om slutförd återvinning och rapporterar till från det att återvinningen slutfördes, eller fartygsskrotaren inte använder sig av auktorisationen ska auktorisationen återkallas. Det ska också framgå av den nya förordningen att är behörig myndighet och handlägger ansökningar om auktorisation, godkännande av ett fartygs åter- vinningsplan samt frågor kring planen för en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg. Även en fartygsskrotares övriga skyldigheter ska framgå av den nya förordningen. Bestämmelser att en fartygsskrotare ska ta fram en återvinningsplan för det fartyg som ska återvinnas och att fartygets återvinningsplan ska godkännas av Naturvårds- verket ska också föras in. En fartygsskrotare ska ta fram en plan för anläggningen med det innehåll som bestämmer. Utredningens bedömning: bör inte ha möjlighet att delegera åt annan att utfärda auktorisationer. Utöver det ovan redovisade kravet på tillstånd enligt måste en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg enligt konventionens bestämmelser också vara auktoriserad. Eftersom kravet på auktorisation inte finns reglerat måste bestämmelser om auktorisering införas. Så som ovan redogjorts för ska det framgå av en ny bestämmelse i 15 kap. 24 a § att en fartygsskrotare, utöver att ha tillstånd för verksamheten enligt , också måste vara auktoriserad för att återvinna fartyg som omfattas av den nya förordningen om anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg. Av förordningen framgår begräns- ningen till fartyg med bruttodräktighet om minst 500 och som inte är statsägda eller bara trafikerar inhemska vatten. Se även avsnitt 5.2.6. Utredningens uppdrag omfattar bara att föreslå de författnings- ändringar och andra åtgärder som är nödvändiga för att ska kunna ratificera konventionen. Således omfattas bara sådana anläggningar som kommer att återvinna fartyg som omfattas av konventionens bestämmelser av utredningens förslag. Utred- ningens förslag berör således inte återvinning av sådana fartyg vars bruttodräktighet understiger 500, är statsägda eller bara trafikerar inhemska vatten. Enligt konventionen ska en auktorisation vara tidsbegränsad och aldrig gälla än . Detta bör komma till uttryck genom att det framgår av den nya förordningen att en auktorisation ges , dock högst , och får förnyas efter ansökan. Behörig myndighet för anläggningar och auktorisering Enligt utredningen ligger det närmast till hands att Naturvårds- verket utses till behörig myndighet för anläggningar och därmed relaterade frågor. Detta får till följd att blir ansvarig för att utfärda eventuellt framtida auktoriseringar. Enligt konventionen ska en anläggning alltid besiktigas innan en auktorisation kan beviljas. I den nya förordningen ska det framgå att prövar ansökningar om auktorisation och i samband därmed genomför en besiktning av återvinningsanlägg- ningen. Det ska också framgå vilka uppgifter en ansökan om auktorisation ska innehålla. Enligt konventionen är det möjligt för en behörig myndighet att låta annan utfärda auktoriseringar i dess ställe. Utredningen anser att det är bra att konventionen möjliggör en delegering, men anser inte att ska kunna delegera hela eller delar av auktoriseringsförfarandet . Det saknas anläggningar för återvinning av sådana fartyg som konventionen avser och därmed är det inte lämpligt att från början skulle ha möjlighet att delegera en ny uppgift så som auktoriseringen av en fartygsskrotare skulle vara om det dyker upp en sådan i . För det fall regeringen vill möjliggöra för att överlåta auktorisering av anläggningar till någon annan krävs det dock stöd i lag. Det saknas dock skäl att införa en sådan möjlighet. För det fall skulle ges möjlighet att överlåta åt annan att utfärda auktoriseringar ska IMO meddelas om vilka fysiska eller juridiska personer som är behöriga att utfärda sådana auktorisationer. Upphörande och återkallande av en auktorisation Utöver villkor för att kunna bli auktoriserad ska den nya förordningen också reglera under vilka omständigheter en auktorisering upphör att gälla eller ska återkallas. Det är lämpligt att en fartygsskrotares auktorisation upphör att gälla om en auktoriserad fartygsskrotare avlider, får en förvaltare utsedd enligt eller försätts i konkurs. Eftersom det är fartygsskrotaren som innehar auktoriseringen är det viktigt att förändringar som påverkas av förhållanden hänförliga till fartygs- skrotarens person återspeglas i upphörande- eller återkallelse- grunder. När det är fråga om dödsfall eller förvaltare enligt är det rimligt med en viss övergångstid. Således bör auktorisationen upphöra efter dödsfallet eller från det att en förvaltare utses. På motsvarande sätt bör auktorisationen upphöra att gälla när konkursen är avslutad. Det bör föras in en bestämmelse att dödsboet, förvaltaren eller konkursförvaltaren ska anmäla dödsfallet, konkursen respektive förvaltarförordnandet till utan dröjsmål. Det är även rimligt att en fartygsskrotare som inte utnyttjar sin auktorisation ska anmäla det till . Denna bestämmelse ska kompletteras med en skyldighet för Naturvårds- verket att återkalla en auktorisation om en fartygsskrotare inte använder sig av den. Båda förhållandena ska regleras i den nya förordningen. Det borde vara lätt för att upptäcka om en fartygsskrotare inte längre använder sin auktorisation då godkännande av fartygs återvinningsplaner borde upphöra att inkomma till för godkännande. Det är lämpligt att först kontaktar en till synes overksam fartygsskrotare innan ett förfarande att eventuellt återkalla fartygsskrotarens auktorisation inleds. Detta då det är mycket svårt att uppskatta en fartygsskrotare bör vara overksam för att bedömas inte längre använda auktorisationen. Med tanke på hur få fartyg som återvinns inom EU är det inte rimligt att uppställa en gräns på ett lägsta antal skrotningar för att anses verksam. Det får istället vara en fråga för att i det enskilda fallet utreda, om auktoriserade fartygsskrotare kommer att verka i . ska också återkalla en auktorisation om det framkommer att en fartygsskrotare tar emot ett fartyg som saknas återvinningscertifikat eller som fartygsskrotaren inte är auktoriserad att återvinna. Återvinningen får heller inte påbörjas innan ett återvinningscertifikat är utfärdat. En fartygsskrotares övriga skyldigheter Förutom de olika krav som hänger samma med en fartygsskrotares auktorisation ska en återvinningsanläggning enligt konventionen ta fram en fartygsspecifik återvinningsplan för ett uttjänt fartyg. Ett fartygs återvinningsplan ska godkännas av innan återvinningen av fartyget får påbörjas. Skyldigheten för fartygs- skrotaren att ta fram en återvinningsplan för ett fartyg ska framgå av den nya förordningen. Om en fartygsskrotare inte tar fram återvinningsplaner för fartyg ska auktorisationen kunna återkallas. Utöver fartygs återvinningsplaner ska fartygsskrotaren också ta fram en plan för återvinningsanläggningen. Innehållet i anlägg- ningens plan ska framgå av föreskrifter. Om en fartygsskrotare underlåter att ta fram en plan för anläggningen ska återkalla auktorisationen. Innehållet i planen för återvinningsanläggningen följer av regel 18 och behandlas nedan i avsnitt 5.2.39. 5.2.38Regel 17 Generella krav Utredningens förslag: Den nya förordningen om anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg ska innehålla föreskriftsrätt för . får meddela föreskrifter om innehåll och övriga frågor kring de olika planer och rapporter som i enlighet med 4, 5 och 13 §§ ska upprättas eller vidtas av en fartygs- skrotare, om vilka uppgifter en fartygsskrotare behöver för att kunna ta fram ett fartygs återvinningsplan, om besiktning och inspektion av anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg, och om ytterligare uppgifter som en ansökan om auktorisation ska innehålla. Innan meddelar föreskrifter om vilka uppgifter en fartygsskrotare behöver för att kunna ta fram ett fartygs återvinningsplan ska höra Transport- styrelsen. Utredningens bedömning: De krav på bland annat lednings- system, processer och metoder som uppställs på en fartygsåter- vinningsanläggning enligt konventionen, i syfte att minimera risken att orsaka skador på anställda, människor bosatta i närheten av anläggningen eller miljön, följer till stor del av tillståndsregler. ska som behörig myndighet ha rätt att föreskriva om innehåll och övriga frågor kring de olika planer och rapporter som ska upprättas eller vidtas av en fartygsskrotare. Det är främst ett fartygs återvinningsplan och plan för återvinningsanläggningen som det handlar om. En anläggningsplan ska hållas uppdaterad och aktuell. Hur och när eventuella förändringar ska rapporteras får föreskriva om. Innan meddelar föreskrifter om punkten 2 ska höra Transport- styrelsen eftersom uppgifterna som fartygsskrotaren behöver härstammar från fartyget och Transportstyrelsen utfärdar före- skrifter om bland annat fartygs konstruktion och certifikat. Att Transportstyrelsen ska höras medför att myndigheterna måste ha en kontakt. Se vidare avsnitt 5.2.39 om innehållet i anläggnings- planen. 5.2.39Regel 18 Plan för återvinningsanläggningen Utredningens förslag: Skyldigheten för en fartygsskrotare att ta fram en plan för anläggningen med det innehåll som bestämmer förs in i den nya förordningen. får meddela föreskrifter om innehåll och övriga frågor kring en anläggnings plan. Den plan som en auktoriserad fartygsskrotare är skyldig att ta fram för återvinningsanläggningen ska regleras i den nya förordningen. Skyldigheten för fartygsskrotaren att ta fram en plan för anläggningen förs in i den nya förordningen. Eftersom en stor del av det som ska ingå i anläggningsplanen följer av arbetsmiljölagstiftningen regleras inte innehållet i planen i den nya förordningen. får däremot föreskriva om innehållet i anläggningens plan och övriga därmed relaterade frågor som exempelvis hur den ska hållas uppdaterad. Eftersom det saknas en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg och det enligt utredningens bedömning inte är troligt att en sådan anläggning kommer att uppföras inom överskådlig tid saknas det anledning att utreda frågan ytterligare. Utredningen noterar dock att de krav som enligt konventionen uppställs på en anläggningsplan redan till stor del är reglerade genom arbetsmiljölagstiftningen. 5.2.40Regel 19 Förebygga negativa effekter på människors hälsa och miljön Utredningens bedömning: Regler om hur en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg ska arbeta för att förhindra olyckor, arbetssjukdomar, emissioner, explosioner, brand och andra olyckor eller förhållanden som kan orsaka skada på människors hälsa eller miljön regleras i arbetsmiljöförfatt- ningarna och . Några förslag bedöms därför inte nödvändiga. Kravet på återvinningsanläggningen att förebygga negativa effekter på människors hälsa och miljön följer redan av regelverket inom arbetsmiljöområdet och tillståndsreglerna enligt . Någon ytterligare reglering bedöms inte behövas. 5.2.41Regel 20 Säkert och miljöriktigt omhändertagande av avfall Utredningens bedömning: Skyldigheten för en återvinnings- anläggning att hantera avfall på ett säkert och miljöriktigt sätt följer av bestämmelser i . Eftersom en anläggning inte får tillstånd enligt för verksamheten om inte avfallet också omhändertas på ett säkert och miljöriktigt sätt behövs ingen ytterligare reglering då redan uppfyller konventionens krav. ska tillämpas så att bland annat människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägenheter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller annan påverkan. Enligt 2 kap. 3 § ska alla som bedriver, eller avser att bedriva, en verksamhet eller vidta en åtgärd utföra de skydds- åtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. Vid yrkesmässig verksamhet ska bästa möjliga teknik användas för att uppnå samma syfte. Utöver detta ska enligt 2 kap. 4 § även alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd undvika att använda eller sälja sådana kemiska produkter eller biotekniska organismer som kan befaras medföra risker för människors hälsa eller miljön, om de kan ersättas med sådana produkter eller organismer som kan antas vara mindre farliga. Motsvarande krav gäller i fråga om varor som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt eller bioteknisk organism. Dessutom är alla som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller vidtagit en åtgärd som medfört skada eller olägenhet för miljön enligt 2 kap. 8 § ansvarig till dess skadan eller olägenheten har upphört för att denna avhjälps i den omfattning det kan anses skäligt enligt 10 kap. . I den mån det föreskrivs i kan i stället skyldighet att ersätta skadan eller olägenheten uppkomma. För att en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg ska få verka krävs det tillstånd enligt bestämmelser. I tillståndsansökan måste det redogöras för hur avfall ska tas om hand. Således måste en anläggning omhänderta avfallet på ett säkert och miljöriktigt sätt för att få tillstånd för verksamheten och några ytterligare bestämmelser bedöms inte nödvändiga. 5.2.42Regel 21 Krisberedskap och krishantering Utredningens bedömning: Kraven på en anläggnings krisberedskap och krishantering följer redan av arbetsmiljöför- fattningarna och reglering då de krav som uppställs på en anläggning till stor del handlar om den utrustning som ska finnas på plats och de utrymningsövningar som ska genomföras för att personalen och miljön ska skyddas. Några förslag behövs därför inte. Den plan om krishantering och krisberedskap som en anläggning ska ta fram enligt konventionens regler motsvarar sådan arbets- miljörättslig reglering som redan uppfyller dessa krav, se även avsnitt 5.2.43 och 5.2.44. Även skyddet för miljön vid en akut situation eller olycka regleras redan genom och tillhörande författningar. Enligt utredningens bedömning behövs därför inga förslag. 5.2.43Regel 22 Anställdas säkerhet och utbildning Utredningens bedömning: Konventionens krav på personlig skyddsutrustning och utbildning för arbetsuppgiften uppfylls redan genom arbetsmiljölagen (1977:1160) och Arbetsmiljö- verkets föreskrifter och föranleder därmed inga förslag. Enligt 3 kap. 2 § arbetsmiljölagen (1977:1160) ska en arbetsgivare vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att en arbetstagare utsätts för ohälsa eller olycksfall. Enligt 3 kap. 3 § arbetsmiljölagen ska en arbetsgivare förvissa sig om att arbetstagaren har den utbildning som behövs för att kunna undvika de risker som arbetet kan medföra. Arbetsgivaren ska se till att bara arbetstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. Enligt konventionen ska en anläggning för återvinning av fartyg se till att personlig skyddsutrustning såsom exempelvis andnings- skydd finns och används. 2 kap. arbetsmiljölagen reglerar på olika sätt kraven på arbetsmiljön. Generellt gäller att arbete ska planläggas och utformas så att arbetet kan utföras i en sund och säker miljö (2 kap. 2 §). En arbetslokal ska enligt 2 kap. 3 § vara utformad så att den är lämplig från arbetsmiljösynpunkt. Skydds- åtgärder ska enligt 2 kap. 3 § vidtas mot skada genom fall, ras, brand, explosion, elektrisk ström eller liknande. Enligt 2 kap. 4 § ska arbetshygieniska förhållanden så som luften, ljud, ljus, vibrationer och liknande vara tillfredsställande. Ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall får bara användas under sådana förhållanden som ger betryggande säkerhet enligt 2 kap. 6 §. Bara om betryggande skydd mot ohälsa eller olycksfall inte kan uppnås på annat sätt ska personlig skyddsutrustning användas enligt 2 kap. En arbetsgivare i har således många krav på arbetsmiljöns utformning att uppfylla innan personlig skydds- utrustning ens blir aktuellt. Utöver lagens krav på en arbetsplats utformning finns även föreskrift AFS 2001:3 Användning av personlig skyddsutrustning och AFS 2009:2 Arbetsplatsens utformning. Sammanfattningsvis är konventionens krav på rätt utbildning för arbetsuppgiften och personlig skyddsutrustning redan uppfyllda i svensk rätt och föranleder inga förslag. 5.2.44Regel 23 Rapportering av incidenter, olyckor, arbetssjukdomar och kroniska besvär Utredningens bedömning: Enligt arbetsmiljöförfattningarna är en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg i egenskapen av arbetsgivare skyldig att anmäla olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet, liksom tillbud som har inneburit allvarlig fara för liv eller hälsa till . Någon ytterligare reglering bedöms inte nödvändig. En anläggning för återvinning av uttjänta fartyg ska enligt konventionen rapportera incidenter, olyckor, arbetssjukdomar och kroniska besvär. Enligt 2 § arbetsmiljöförordningen (1977:1166) ska en arbets- givare genast anmäla olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet som har föranlett dödsfall eller svårare personskada eller drabbat flera arbetstagare till . Även tillbud som har inneburit allvarlig fara för liv eller hälsa ska anmälas av arbetsgivaren till . Således föreligger viss anmälningsskyldighet för anläggningar för återvinning av fartyg i dess egenskap av arbetsgivare. Utöver en arbetsgivares anmälningsskyldighet har även läkare en skyldighet enligt 2 a § arbetsmiljöförordningen att till Arbetsmiljö- verket anmäla sjukdomar som kan ha samband med arbete och som är av intresse från arbetsmiljösynpunkt. Läkaren ska också lämna upplysningar och biträde åt . Således finns reglering som syftar till att värna anställdas hälsa och säkerhet samt förbättra arbetsmiljön. Det bedöms därmed inte behövas någon ytterligare reglering. För det fall en anläggning för återvinning av uttjänta fartyg skulle anläggas i återstår att reglera hur i egenskap av behörig myndighet för anlägg- ningar ska få kännedom om andra myndigheters agerande och tillsyn inom sina respektive ansvarsområden och som även berör en anläggning. Utredningens förslag: Det föreslås framgå av den nya förordningen om anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg att ska skicka en mottagningsbekräftelse efter det att en ansökan att få en återvinningsplan för ett fartyg godkänd har inkommit. Kopia på mottagnings- bekräftelsen ska skickas till Transportstyrelsen, fartygsägaren och fartygsskrotaren. Det ska också föras in en bestämmelse om att ska skicka en kopia på beslut om ett fartygs återvinningsplan till Transportstyrelsen. Naturvårds- verket har även rätt att meddela föreskrifter om innehåll och övriga frågor kring olika planer och rapporter. Utredningens bedömning: Transportstyrelsen har rätt att meddela föreskrifter om hur och när en fartygsägare ska rapportera att en återvinning av ett fartyg planeras, om uppgifterna som ska meddelas och hur långt i förväg Transport- styrelsen behöver kännedom om planerna på att återvinna det uttjänta fartyget. Det är lämpligt att Transportstyrelsen får föreskriva om alla de uppgifter som ett fartyg ska meddela i samband med att fartygets återvinning börjar planeras eftersom det är Transportstyrelsen som utfärdar återvinningscertifikat. Transportstyrelsen bör meddela när ett återvinningscertifikat utfärdats. På motsvarande sätt är det lämpligt att får föreskriva vilka uppgifter en anläggning ska rapportera när anläggningen förbereder ett mottagande av ett uttjänt fartyg som ska återvinnas. De uppgifter som får från en anläggning bör Transportstyrelsen också få kännedom om. föreskriftsrätt bör framgå av förordningen om anläggningar för återvinning av uttjänt fartyg. Utredningens förslag: Skyldigheten för en anläggning för återvinning av uttjänt fartyg att utfärda ett intyg om slutförd återvinning för fartyget räknat från det att återvinningen avslutades i det formulär som återfinns i konventionens appendix 7 bör framgå av den nya förordningen om anläggningar för återvinning av uttjänta fartyg. När en anläggning för återvinning av uttjänt fartyg har slutfört återvinningen ska ett intyg om slutförd återvinning utfärdas och skickas till . Intyget ska uppställas enligt formuläret i konventionens appendix 7. När får ett intyg om slutförd återvinning ska också skicka en kopia på intyget till Tranportstyrelsen. Naturvårds- verkets skyldighet att vidarebefordra intyget bör också framgå av den nya förordningen. Intyget ska även innehålla uppgifter om eventuella incidenter och olyckor under återvinningsarbetet. Detta påverkar inte den befintliga rapporteringsskyldigheten enligt arbetsmiljöförfattningarna. Genom intygets rapportering om eventuella incidenter och olyckor för kännedom om sådana händelser, vilket konventionen kräver enligt regel 23. 5.3Överväganden och bedömning med anledning av utkastet till EU-förordningen Utredningens bedömning: Med hänsyn till att förhandlings- arbetet inom EU bara har påbörjats när detta betänkande går till tryck och det därför är mycket osäkert hur förordningen kommer att se ut när den eventuellt träder i kraft, är det inte möjligt för utredningen att lägga några förslag med anledning av utkastet till EU-förordning om återvinning av fartyg. Då det är okänt hur EU-förordningens innehåll kommer se ut om och när den träder i kraft är det inte möjligt för utredningen att lägga några förslag baserat på det förslag till förordning om återvinning av fartyg som beslutades av kommissionen . De fartyg som omfattas av EU-förordningen är desamma som omfattas av konventionens bestämmelser. Nedan följer några reflektioner med anledning av utkastet till förordning. 5.3.1Farliga ämnen och material Utredningen ser inga hinder att förbjuda ytterligare farliga material och ämnen än de som konventionen upptar då konventionens krav är minimikrav. Även de i förordningen föreslagna skärpta förbuden av ämnen kan regleras genom Transportstyrelsens befintliga föreskriftsrätt för att på så sätt förbjuda förekomsten av nämnda material på fartyg. Förbudet att installera och använda nämnda material på fartyg medför också att varv, hamnar, reparationsvarv och offshoreterminaler inte kan installera eller använda materialen på fartyg. 5.3.2Kontrakt mellan fartygsägaren och en fartygsåtervinningsanläggning Kravet på ett kontrakt medför inga förslag då det regleras i en EU- förordning som blir direkt gällande när den träder i kraft. Enligt förslaget till EU-förordning får ett fartyg bara återvinnas på en återvinningsanläggning som är upptagen i den europeiska förteckningen.