sou · GZB335d2 · 2012-01-01 00:00:00 — Av uppgifterna från läkemedelsregistret, vilka tagit fram åt utredningen framgår att antalet personer som 2009 gjorde minst fyra uttag av hypnotika, sedativa eller opioider motsvarande en förbrukning av två eller fler normala dygnsdoser i genomsnitt per dag uppgick till totalt cirka 85 000 personer i befolkningen eller äldre. Av en nationell enkätundersökning av narkotikaanvändningen i befolkningen 16 till framgår att andelen (antalet) personer som under den senaste månaden använt lugnande medel, sömn- Missbrukets utbredning och konsekvenser i medel eller smärtstillande medel utan eller i strid med läkares ordination är bland kvinnor (33 000) och bland män (15 000). Tolvmånadersprevalensen är (75 000) bland kvinnor och (49 000) bland män. Livs- tidsprevalensen är (200 000 personer) bland kvinnor och (116 000) bland män. Tabell 13.5 Inte förskriven läkemedelsanvändning Av resultaten framgår också att cirka 2 300 (0,) kvinnor och 1 500 män (0,) i åldern 16–64 uppger att de använt sömnmedel eller lugnande medel utan eller i strid med läkares ordi- nation minst . Tabell 13.6 Inte förskriven användning hypnotika och sedativa Vidare framgår att cirka 1 500 kvinnor (0,) och 1 200 män (0,) i åldern 16–uppger att de använt analgetika utan eller i strid med läkares ordination minst . SOU 2011:35 Missbrukets utbredning och konsekvenser i Tabell 13.7 Inte förskriven användning analgetika Personer med låg utbildning, sjuk- eller aktivitetsersättning, rökare och personer med riskabel alkoholkonsumtion använder i högre grad narkotikaklassade läkemedel utan ordination eller i högre dos eller oftare än vad som förskrivits (. Enligt en skattning baserad på DUDIT uppfyller av den svenska befolkningen eller 65 000 personer kriterierna för skadligt bruk eller beroende.4 (Folkhälsoinsti- tutet ). I en skattning beräknades andelen i befolkningen som är fysiologiskt tillvanda eller 92 eller 153 000 vara beroende (, s. 20–24). Utifrån uppgifter från patientregistret har utredningen skattat antalet personer som vårdas inom sjukvården för skadligt bruk eller beroende av hypnotika, sedativa och analgetika till totalt 13 000 i landet (se kapitel 12 i forskningsbilagan). Långvarig användning av narkotiska läkemedel kan ge upphov till en mängd allvarliga sjukdomssymtom, bland annat ångest, depres- sion, sömnsvårigheter, nedsatt immunförsvar, ökad infektionskäns- 4 DUDIT är ett formulär med 14 frågor som används för tidig upptäckt av problematisk användning av narkotika och läkemedel. Kriterierna innebär i korthet att personerna blir kraftigt påverkade av preparatet, att de har tagit preparatet och sedan låtit bli att göra någonting som man borde ha gjort minst en gång eller att de själva eller någon annan har blivit skadad (psykiskt eller fysiskt) på grund av läkemedelsanvändning. Missbrukets utbredning och konsekvenser i lighet, mag- och tarmbesvär, urinvägsbesvär, allmän eller kronisk trötthet, rygg- och nackbesvär, värk i muskler och leder samt hormonella förändringar (). vårdades 2 977 personer för skadligt bruk eller beroende av hypnotika eller sedativa och 4 539 personer för skadligt bruk eller beroende av analgetika (inklusive personer i läkemedelsas- sisterad behandling med metadon eller buprenorfin). upp- gick antalet till 2 392 respektive 3 444. Det innebär en ökning för hypnotika och sedativa och för analgetika . Antalet personer per 100 000 invånare som vårdas i sluten vård eller specialiserad öppen vård för missbruk (skadligt bruk) eller beroende hypnotika och sedativa varierar betydligt mellan olika delar av landet. Dopning avser otillåten hantering av sådana medel som omfattas av lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel. De dop- ningsmedel som är förbjudna enligt lagen är syntetiska anabola steroider, testosteron och dess derivat, tillväxthormon och kemiska substanser som ökar produktion och frigörelse av testosteron och dess derivat eller av tillväxthormon. Dopningsbrott kan leda till fängelsestraff upp till . Missbruk av dopningsmedel har sitt ursprung inom elitidrotten. Över tid har dock dopning spridit sig även till andra grupper, till exempel personer som använder dopningsmedel för att förverkliga kroppsliga estetiska ideal. Det råder betydande osäkerhet om dopningens utbredning i . Utredningen har därför bland annat skattat antalet frek- venta användare av dopningsmedel (se kapitel 13 i forsknings- bilagan). Tillgängliga undersökningar indikerar att andelen unga och unga vuxna i som har använt dopningsmedel, företrädesvis anabola androgena steroider, uppgår till mellan (CAN 2008, jfr och , 2005). Missbrukets utbredning och konsekvenser i befolkningen som helhet ligger i den nedre delen av intervallet, . –2010 har mellan av poj- karna och flickorna i årskurs 9 respektive andra året i gymnasie- skolan använt anabola androgena steroider (CAN 2010). I internationell jämförelse framstår användningen av dopnings- medel i ha en utbredning som är i nivå med den som råder i flertalet länder i , men mindre än i och länder i östra (ibid.). Uppgifter som utredningen inhämtat från och Dopningslaboratoriet i , som analyserat förekomsten av dopning bland personer misstänkta för narkotikabrott och trafikbrott samt i några fall slumpmässiga tester på arbetsplatser, kan tyda på att förekomsten av dopning är mer utbredd än vad som framkommer av tillgängliga undersökningar, företrädesvis skol- undersökningarna. I en studie skattades antalet personer som har använt anabola androgena steroider till mellan 50 000 och 100 000, eller av totala befolkning om drygt 9 miljoner invånare (m.fl. 2008). Användningen av dopningsmedel är starkt koncentrerad till yngre män i åldern 20–. Detta bekräftas bland annat av sta- tistik från Dopingjouren. Antalet personer som har aktuell erfarenhet av användning av ana- bola androgena steroider har skattats till mellan 8 000 och 40 000 (2008). Utredningen har skattat antalet frekventa användare av dop- ningsmedel i den svenska befolkningen till 10 000 personer (se kapitel 13 i forskningsbilagan). Detta överensstämmer med en aktuell skattning av ettårspreva- lensen för missbruk av dopningsmedel (). Även i anslutning till bedömdes antalet så kallade frekventa användare av anabola androgena steroider upp- gå till cirka 10 000 personer (SOU 2008:120, bilaga 5). Missbrukets utbredning och konsekvenser i Missbruk av dopningsmedel medför en förhöjd risk för sjukdom och skador, men till skillnad från många andra läkemedel har dock inte anabola androgena steroider en dokumenterat akut giftighet vid överdosering. Utöver kroppsliga förändringar kan dopning medföra effekter i form av bland annat nedsatt fertilitet, ofördel- aktig blodfettsprofil samt diverse hjärtrelaterade komplikationer. Vidare kan dopning medföra psykiska effekter i form av humör- och personlighetsförändringar, depressiva symptom och aggressi- vitet. Dessutom kan dopning ha sociala effekter, till exempel i form av kriminalitet och relationsproblem (jfr ). Utredningen har låtit göra en rättskemisk undersökning av förekomst av dopningsmedel hos ett 100-tal personer vars död av rättsläkaren bedömts sannolikt vara orsakad av missbruk. Resul- taten visar att 3 av 100 av de undersökta personerna hade använt dopningsmedel. Utifrån dessa resultat och tidigare forskning kan slutsatsen dras att våldsam död till följd av användning av dopningsmedel är förhållandevis ovanlig och att blandmissbruk som inkluderar dopningsmedel är relativt ovanligt (se kapitel 13 forskningsbilagan). En genomförd utvärdering av patienter vid Resurs- centrum för hormonmissbrukare i visar på en kraftigt förhöjd dödlighet vid dopningsmedelsmissbruk. Sju av 102 män som besökt resurscentrum för vård och behandling har avlidit jämfört med en förväntad dödlighet på 0,72, det vill säga tio gånger högre än förväntat (, 2011). Kriminalitet är en social konsekvens även av dopning. –2007 har antalet lagförda brott enligt lagen om förbud mot vissa dopningsmedel ökat (se figur 13.9). Missbrukets utbredning och konsekvenser i Figur 13.9 Misstänkta för brott enligt lagen om dopningsmedel 1993–2009 Källa: , och . Det är vanligt förekommande att personer med missbruk eller beroende använder flera olika substanser, till exempel att de använder flera olika narkotiska medel eller både narkotika och alkohol. Därtill kan missbruk av alkohol eller narkotika kombineras med olämpligt bruk av läkemedel eller dopningsmedel. Många narkotikaanvändare har en hög alkoholkonsumtion. kartläggning av narkotikamissbrukets utbredning konsta- terades att av personerna som missbrukade narkotika missbrukade alkohol. En något högre andel män än kvinnor hade problem med blandmissbruk i denna form, 43 respe- ktive (m.fl. 2001). Av de drygt 900 personer som tvångsvårdats enligt LVM framgår av intagningsintervjun i DOK att en dryg tredjedel har använt mer än en psykoaktiv substans. har använt alkohol i kombination med narkotika och narkotika i kombination med läkemedel (2009). Missbrukets utbredning och konsekvenser i Bilden av att blandmissbruk är utbrett styrks också av den analys av ASI-dokumentation som utredningen låtit göra. Av klien- terna har enligt nämnda studie problem med alkohol, med narkotika och problem med både alkohol och narkotika. En något större andel män än kvinnor har problem med både narkotika och alkohol (se kapitel 6 forskningsbilagan). Även mellan användning av dopningsmedel och andra droger finns ett starkt samband. Undersökningar av personer som sökt vård för missbruk av dopningsmedel i har visat att av de sökande använt andra substanser tillsammans med anabola androgena steroider (Skårberg 2009). Andra studier, företrädesvis från andra länder, har visat att anabola androgena steroider i första hand kombineras med läkemedel (tillväxthormon, insulin, etc.) och i andra hand med narkotika (jfr , s. 37). Utredningen har gått igenom forskning och andra uppgifter rörande förekomsten av samsjuklighet mellan missbruk eller beroende och psykisk eller somatisk sjukdom (se kapitel 8 och 9 forskningsbilagan). Mellan av de personer som söker vård för missbruk eller beroende har också prevalens för psykisk sjukdom. Bland dem som söker vård för psykisk ohälsa har mellan missbruk eller beroende. Mellan av de personer som söker vård för missbruk eller beroende har medicinska kroniska sjukdomar eller riskfaktorer. Mellan av dem som söker somatisk vård har missbruk eller beroende. Ande- len varierar kraftigt mellan olika delar av den somatiska vården. Inom tvångsvården enligt LVM har studier visat att av klienterna uppfyller kriterierna för psykiatrisk diagnos (Gerdner och 2007). Av patienter vårdade enligt LPT eller LRV, som definitionsmässigt lider av allvarlig psykisk störning, hade vid en endagscensus 2008, kända problem med missbruk eller beroende och aktuella problem (Gerdner och 2009, s. 19). Missbrukets utbredning och konsekvenser i Den analys av ASI-data som utredningen låtit göra visar att av missbruksklienterna, företrädesvis inom , uppfyller kriterierna för svår psykisk störning (se kapitel 6 forskningsbilagan). 13.8Barn i familjer med missbruksproblem Uppgifterna om hur många barn som lever i familjer med missbruksproblem är osäkra. Av en aktuell kartläggning framgår att av papporna och av mammorna har en riskabel alkoholkonsumtion. Detta innebär att cirka 380 000 barn lever i en familj med minst en förälder som har en riskabel konsumtion. Det går inte att bedöma antalet föräldrar med missbruk eller beroende. Cirka 25 000 föräldrar har vårdats inom hälso- och sjukvården för alkohol- eller narkotikadiagnos (). 13.9Missbruk och beroende i andra länder Förekomsten av missbruk eller beroende av alkohol och andra droger och olika former av samsjuklighet i den allmänna befolk- ningen har studerats genom epidemiologiska studier utifrån strukturerade diagnostiska intervjuer med representativa urval av invånare. Studier av detta slag har bland annat genomförts i (NSMHWB, Teesson m.fl. 2000, Burns och Teesson 2002), (SAO , Andrade m.fl. 2002), (MHSOHS, 1995), (NEMESIS, Bijl m.fl. 1998, de Graaf m.fl. 2002), (, Kringlen m.fl. 2001) och (ECA, Regier m.fl. 1990, NCS Kessler m.fl. 1997, NLAES, 1995, NESARC, m.fl. 2004, Stinson m.fl. 2005). Någon motsvarande fördjupad epidemiologisk undersökning som är generaliserbar till befolkningsnivån har inte genomförts i . Resultaten varierar mellan olika studier. Men andelen i befolk- ningen som uppfyllt kriterierna för missbruk eller beroende under livet (livstidsprevalensen) är och andelen som uppfyllt kriterierna (tolv- månadersprevalensen) är . Missbrukets utbredning och konsekvenser i SOU 2011:35 Tabell 13.8 Missbruk och beroende av alkohol och narkotika (47,3) (6,1) (47,3) 1,8 (7,5) (32,0) (11,9) 0,5 (2,9) (5,9) (10,0) 2,9 (5,9) (20,4) 3,7 (5,5) 0,8 (1,8) (11,7) (17,2) (1,5) (3,3) 6,6 (8,8) 0,6 (3,4) (14,0) (22,8) (1,9) (1,5) 4,5 (5,5) 0,6 (1,1) * Alkoholberoende i kombination med skadligt bruk eller beroende av droger. Not: prevalens (livstidsprevlanes), procent av befolkningen. Missbruk och beroende av alkohol är mest vanligt förekommande (Tabell 13.8). Tolvmånadersprevalensen uppgår till totalt . av befolkningen uppfyller krite- rierna för beroende. Missbruk och beroende av andra droger är mindre vanligt förekommande. Tolvmånadersprevalensen uppgår till mellan . uppfyller kriterierna för beroende. När det gäller läkemedel uppfyllde enligt kriterierna för beroende . Uppdelat per typ av läkemedel uppfyllde kriterierna för beroende av sedativa läkemedel, 0,05 av lugnande läkemedel och 0,11 av opioidläkemedel (exklusive metadon) (Tabell 13.9). Tabell 13.9 Missbruk och beroende av läkemedel 0,05 (0,7) 0,10 (0,9) 0,20 (0,8) 0,40 (3,1) (0,3) (0,3) (1,0) * Exklusive metadon. Not: prevalens (livstidsprevlanes), procent av befolkningen. Missbrukets utbredning och konsekvenser i Blandmissbruk är relativt vanligt förekommande (Tabell 13.8). Av dem som under sin livstid uppfyllt kriterierna för alko- holberoende uppfyller mellan även kriterierna för missbruk eller beroende av droger. Tolvmånadersprevalensen för blandmissbruk i denna form uppgår till mellan 17 och 33 pro- cent (m.fl. 2004, Stinson m.fl. 2005, Teesson m.fl. 2000, Bruns och Teesson 2002). Det är betydligt vanligare att personer med missbruk eller beroende av droger har missbruk eller beroende av alkohol än att personer med missbruk eller beroende av alkohol har missbruk eller beroende av droger (Stinson m.fl. 2005). De förhållandevis små skillnaderna mellan livstids- och tolv- månadersprevalens indikerar att missbruks- och beroendetillstånd ofta har en mycket varaktig karaktär. har det visats att många personer rör sig in och ut ur den grupp som uppfyller kriterierna för missbruk eller beroende (m.fl. 2002). Samsjuklighet mellan missbruk och beroende och andra psykiat- riska sjukdomstillstånd (depression, ångest, etc.) är också vanligt förekommande. Andelarna varierar betydligt mellan olika studier, vilket delvis förklaras av olikheter i metodik samt att olika studier screenar för olika samtidiga sjukdomstillstånd. Förekomsten av olika former av samsjuklighet är dock väsentligt lägre i den all- männa befolkningen jämfört med bland de individer som sökt vård och stöd för missbruk eller beroende. Endast en liten andel av personerna med missbruk eller beroende av alkohol eller andra droger söker vård och stöd (Andrade m.fl. 2002, Burns m.fl. 2002, Stinson m.fl. 2005, Teesson m.fl. 2000). Enligt hade av dem med missbruk eller beroende av droger, av dem med missbruk eller beroende av alkohol och av dem med samsjuklighet mellan missbruk eller beroende och annan psykisk sjukdom sökt vård och stöd (Stinson m.fl. 2005). Missbruk eller beroende är klart mer vanligt förekommande bland män än bland kvinnor medan flera andra psykiska sjuk- domstillstånd är mer vanligt förekommande bland kvinnor än bland män. Arbetslöshet och arbetsoförmåga innebär en förhöjd risk för missbruk eller beroende. Missbruk eller beroende är mycket vanligt förekommande bland yngre personer, men minskar kraftigt med stigande ålder. Det senare kanske indikerar att hög alkoholkon- sumtion bland unga bör betraktas som en del i en ungdomskultur Missbrukets utbredning och konsekvenser i snarare än ett sjukdomstillstånd (Bijl m.fl. 1998, de Graaf m.fl. 2002, Kringlen m.fl. 2001). En alternativ förklaring är oklara diagnosbegrepp. 13.10 Sammanfattning och slutsatser Missbruket är ett stort och växande problem i . Alkohol är den vanligast använda potentiella missbrukssubstansen och står också för de största negativa konsekvenserna i form av dödlighet, sjukdom och skador relaterade till konsumtion av psykoaktiva substanser. Antalet personer med riskabel alkoholkonsumtion uppgår enligt aktuella skattningar till cirka 1 000 000. Antalet personer med missbruk av alkohol uppgår enligt utredningens skattningar till cirka 330 000, och antalet med missbruk eller beroende av alkohol till cirka 780 000. Tabell 13.10 Missbrukssituationen i – Riskabel konsumtion () – Beroende (vårdade för narkotikadiagnos) – Riskbruk () – Riskabel konsumtion () – Missbruk och beroende (frekvent användning) – Tungt narkotika och alkohol – Missbruksklienter med alkohol och narkotika (ASI) SOU 2011:35 Missbrukets utbredning och konsekvenser i – Missbruk (sökt vård) och psykisk sjukdom – Psykisk sjukdom (sökt vård) och missbruk – Missbruk (sökt vård) och somatisk sjukdom – Somatisk sjukdom och missbruk Narkotikamissbruket är mer begränsat, men i vissa former mycket allvarligt. Omkring 77 000 personer har en riskabel konsumtion. Antalet personer med tungt narkotikamissbruk har skattats till 29 500. Detta innebär att det skett en betydande ökning jämfört med tidigare skattningar. Narkotikans skadeverkningar har dock inte ökat i motsvarande omfattning. Missbruk och beroende av läkemedel och dopningsmedel har tidigare inte uppmärksammats i någon större omfattning. Olämplig läkemedelsanvändning har dock en betydande utbredning. Cirka 315 000 har använt hypnotika, sedativa eller analgetika utan eller i strid med läkares ordination. Antalet personer med läkemedelsberoende har skattats till 65 000. Dopningens utbredning framstår som förhållandevis begränsad. Upp till en av befolkningen kan ha använt dopningsmedel. Antalet frekventa användare har utredningen skat- tat till cirka 10 000. Blandmissbruk av flera olika psykoaktiva substanser är vanligt förekommande, i synnerhet bland personer med allvarligare former av missbruk och beroende. Det kan konstateras att missbruk är ett stort och ökande problem. Missbrukssituationen har också förändrats från att först helt ha dominerats av alkohol och ett betydande narkotikamissbruk genom att missbruk av läkemedel och dop- ningsmedel har tillkommit. Den nya missbrukssituationen ställer krav på att utveckla vård för nya substansgrupper. Många personer med missbruksproblem lider av samsjuklighet. Mellan av de som söker vård för missbruk eller beroende har prevalens för psykisk sjukdom. Missbrukets utbredning och konsekvenser i av de som söker vård för psykisk ohälsa har missbruk eller beroende. Mellan av de som söker vård för missbruk eller beroende har somatiska problem. Mellan av dem som söker somatisk vård har missbruk eller beroende. Den utbredda samsjukligheten mellan missbruk eller beroende och psykisk eller somatisk sjukdom ställer krav på att utveckla vård för samsjuklighet. 13.10.3 Kön, ålder och geografi Riskbruk, missbruk och beroende är i högre grad ett problem bland män än bland kvinnor. Av dem med missbruk av alkohol eller narkotika är ungefär en tredjedel kvinnor och två tredjedelar män. Missbruk av läkemedel förefaller dock mer vanligt förekommande bland kvinnor medan missbruk av dopningsmedel i princip endast förekommer bland män. Åldersmässigt är riskbruk av alkohol mest vanligt bland ungdomar och unga vuxna. Även experimentell användning av narkotika är mest utbredd bland unga. Medelåldern bland de som vårdats för alkoholdiagnos eller narkotikadiagnos var 51 respektive . Dopning är starkt koncentrerad till män mellan . Psykoaktiva substanser används i hela landet, även om det finns variationer mellan landets olika delar. Alkoholproblem är vanliga i hela landet. Narkotikaproblem är koncentrerade till större städer och de tre storstadsregionerna i synnerhet. Detta gäller i första hand intravenöst missbruk. Även dopning är mer vanligt före- kommande i tätbefolkade områden. Skillnaderna i bruk och problem mellan män och kvinnor respektive olika åldersgrupper ställer krav på att anpassa vården för grupper med olika vårdbehov. 14 Statlig styrning och reglering 14.1Lagstiftning, nationella riktlinjer, tillsyn De flesta personer med missbruk eller beroende av alkohol eller andra droger som erbjuds eller beviljas medicinska eller sociala insatser får dessa frivilligt enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) (HSL) och socialtjänstlagen (2001:453) (SoL). Både HSL och SoL är målinriktade ramlagar. Dessa lagar innehåller övergripande mål och ramar för verksamheten, men är inte detaljerade. Skälet för detta är bland annat att huvudmännen utifrån det kommunala självstyret ska ha en viss frihet att utforma insatserna utifrån lokala och regionala behov. I vissa undantagsfall kan emellertid huvudmännen, det vill säga landstingen (regionerna) och kommunerna, även besluta om vård utan samtycke av personer med missbruk eller beroende. Detta regleras särskilt i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (LPT) respektive lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). LVM är ett komplement till SoL och LPT är ett komplement till HSL. Nedan beskrivs kommunernas och landstingens uppgifter och ansvar enligt SoL och HSL, det vill säga för frivilliga vård-, behand- lings- och stödinsatser som individen kan acceptera eller avböja. Tvångsvårdens reglering enligt LVM och LPT redovisas i kapitel 16. Kommunen har enligt 1 och 2 §§ SoL ansvaret för inom sitt område och har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Statlig styrning och reglering ansvar innebär dock ingen inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. Undantag från vistelsekommunens ansvar i förhållande till andra kommuner finns i vissa särskilda situationer. Kommunens uppgifter inom missbruksvården fullgörs vanligen av socialnämnden. ska enligt 3 § HSL erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta i . Men även kommunen har ett visst ansvar för hälso- och sjukvård, bland annat för personer som bor i särskilt boende och som deltar i dagverksamhet samt för hemsjukvården om det finns en sådan överenskommelse med . Av 18 § framgår att kommunens hälso- och sjukvårdsansvar dock inte omfattar sådan vård som meddelas av läkare. Den hälso- och sjukvård som är speciellt inriktad på missbruk och beroende bedrivs vanligtvis vid psykiat- riska kliniker, ibland finns särskilda beroendekliniker. Landstingens och kommunernas befogenheter och uppgifter inom vård- och omsorgsområdet kan genom uttryckligt lagstöd överlåtas mellan de två huvudmännen. Ett landsting eller en kom- mun får även sluta avtal med någon annan om att utföra vissa uppgifter. Landstingen är också skyldiga att organisera primär- vården så att invånarna i landstingen fritt kan välja utförare. Detta framgår av lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV). Även kommunerna kan tillämpa LOV inom område, men detta är frivilligt. Ytterligare möjligheter att överlåta ansvaret för olika uppgifter framgår av lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. Ett landsting och en eller flera kommuner som ingår i får genom samverkan i en gemensam nämnd gemensamt fullgöra respektive kommunens uppgifter, även inom de områden som regleras av tvångslagstiftning. I förarbetena påpekas att lämpliga områden för samverkan genom gemensam nämnd kan vara verksamheter som gäller särskilt utsatta grupper, exempelvis personer med missbruk eller beroende (prop. 2002/03:20 s. 31).