sou · H0B317 · 2012-05-02 00:00:00 — fängelse på livstid eller en under- sökning enligt lagen (0000:00) om rättspsykiatrisk undersökning, får vistas utanför anstalt i den utsträckning som den myndig- het som ansvarar för utred- ningen eller undersökningen be- dömer är nödvändig för att ut- redningen eller undersökningen ska kunna genomföras. Ett beslut enligt 1 a kap. 1 § får endast fattas på ansökan av den dömde eller efter det att han eller hon har getts tillfälle att yttra sig i frågan. Ett sådant beslut får inte fattas utan att en rättspsykiatrisk under- sökning i fråga om förutsättning- arna för verkställighet av fängelse i en sluten stödenhet har gjorts, av vilken det framgår att den dömde uppfyller förutsättningarna i 1 a kap. 1 §. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i häkteslagen (2010:611) Härigenom föreskrivs i fråga om häkteslagen (2010:611) dels att 5 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 1 kap. 7 §. När en intagen har förts över till en undersökningsenhet för en undersökning enligt lagen (0000:00) om rättspsykiatrisk undersökning gäller denna lag endast i fråga om restriktioner enligt 6 kap. Kriminalvården får dock, i särskilda fall, om det be- hövs från ordnings- eller säker- hetssynpunkt, besluta om särskilda inskränkningar i rätten att ta emot eller skicka försändelser, att ta emot besök eller att stå i för- bindelse med utomstående genom elektronisk kommunikation. tvångsvård av den som är in- tvångsvård av den som är in- tagen finns i lagen (1991:1129) tagen finns i lagen (0000:00) om om rättspsykiatrisk vård. Om en intagen har förts över Bestämmelserna i 3 kap., 4 kap. till en sjukvårdsinrättning eller en 1–10 §§ och 6 kap. i denna lag är tillämpliga även när den intagne 6 § lagen om rättspsykiatrisk vård, har förts över till en sjukvårds- gäller denna lag endast i fråga om inrättning för frivillig psykiatrisk restriktioner enligt 6 kap. Vad som sägs där om häkte i 18–24 §§ eller förvaringslokal ska i stället lagen (1991:1128) om psykiatrisk gälla sjukvårdsinrättningen. i 8 § andra stycket lagen om rätts- psykiatrisk vård om befogenhet för Kriminalvården att besluta om särskilda restriktioner för en viss intagen ska tillämpas på en intagen som för frivillig psyki- atrisk vård eller rättspsykiatrisk undersökning har förts över till en sådan sjukvårdsinrättning eller undersökningsenhet som avses i andra stycket. Denna lag träder i kraft . 5. behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en stude- rande från högskoleutbildning,6. Transportstyrelsen behöver för prövning av någons lämplig- het att ha körkort, traktorkort eller taxiförarlegitimation enligt yrkestrafiklagen (1998:490) eller7. behövs för genomförandet av åtgärder enligt lagen (0000:00) om särskilda skyddsåtgärder.221 lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 15 § och 7 kap. 7 § patient- säkerhetslagen (2010:659) ska ha följande lydelse. Skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal m.fl. Utöver vad som annars följer av lag eller förordning är hälso- och sjukvårdspersonalen skyldig att lämna ut sådana uppgifter som 1.gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om uppgifterna i ett särskilt fall begärs av en domstol, åklagarmyn- dighet, polismyndighet, eller , 2.behövs i verksamhet för personskydd för leda- möter, statschefen och övriga medlemmar av kungahuset, statsråd, statssekreterare och kabinettssekreterare, om uppgifterna i ett en- skilt fall begärs av Säkerhetspolisen, 3. behövs för en rättsmedi- 3. behövs för (0000:00) om råd för vissa rättsliga, sociala och medicinska frågor behöver för sin verksamhet, 5. behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en stude- rande från högskoleutbildning, eller Transportstyrelsen behöver för prövning av någons lämplig- het att ha körkort, traktorkort eller taxiförarlegitimation enligt yrkestrafiklagen (1998:490). syn över säkerheten vid sjuk- tillsyn över säkerheten vid sjuk- vårdsinrättningar där det får ges vårdsinrättningar där det får ges vård enligt lagen (0000:00) om lagen (1991:1129) om rättspsyki- atrisk vård samt vid enheter för Regeringen eller den myn- Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestäm- dighet som regeringen bestäm- mer får meddela föreskrifter om mer får meddela föreskrifter om avses i första stycket. avses i första stycket. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i delgivningslagen (2010:1932) Härigenom föreskrivs att 40 § delgivningslagen (2010:1932) ska ha följande lydelse. Stämningsmannadelgivning får utföras av stämningsman eller av den som är anställd vid -allmän domstol, -allmän förvaltningsdomstol, -svensk utlandsmyndighet, och -auktoriserat delgivningsföretag. Stämningsmannadelgivning får utföras av personal vid respek- tive inrättning om delgivningsmottagaren är intagen i som avses i 5 § lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning, stycket lagen (0000:00) om rätts- avses i 6 § första stycket lagen som avses i 15 § första stycket lagen (1991:1128) om psykiatrisk stycket lagen (0000:00) om psyki- -sådant hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, eller -sådant hem som avses i 22 § lagen (1988:870) om vård av miss- brukare i vissa fall. Denna lag träder i kraft . 1Uppdraget och dess genomförande Enligt direktiven (dir. 2008:93) ska utredaren göra en översyn av LPT och LRV samt lämna förslag till ny lagstiftning på området. Ut- redaren ska med hänsyn till internationella åtaganden på området och mot bakgrund av utvecklingen när det gäller vård och stöd till personer med psykisk sjukdom analysera de etiska, medi- cinska och juridiska utgångspunkter som en ny lagstiftning på området bör ha. Utredaren ska i sitt arbete särskilt beakta de höga krav på rättssäkerhet som måste ställas på en lagstiftning av detta slag. Vidare ska utredaren ha ett anhörig- och barnperspektiv i sitt arbete. En utgångspunkt för utredarens arbete ska vara att göra lag- stiftningen så pedagogisk och lättillgänglig som möjligt och dess- utom anpassad till de etiska, medicinska och juridiska krav som bör ställas i samband med tvångsomhändertagande av personer med psykisk sjukdom. Utredaren ska även utgå ifrån att en större reform med utgångspunkt i förslag (SOU 2002:3) när det gäller psykiskt störda lagöverträdare kommer att genom- föras. En ytterligare utgångspunkt för utredarens arbete ska vara att staten ska ta över ansvaret för de kostnader inom den psykiatriska tvångsvården av psykiskt störda lagöverträdare som orsakas av kraven på samhällsskydd. Utredaren ska ta ställning till om det finns ett behov av två lagar eller om regleringen av tvångsvård för personer med psykisk sjuk- dom kan samlas i en gemensam lagstiftning. Vidare ska utredaren se över lagtextens struktur och de begrepp som används i syfte att skapa en ökad enhetlighet och lättförståelighet. Utredaren ska över- lag analysera om de krav som ställs i lagstiftningen är relevanta, en- hetliga och proportionella till behovet av förutsägbarhet och öppen- Uppdraget och dess genomförande het i förfarandet. I sitt arbete ska utredaren särskilt uppmärksamma behovet av skillnader i regleringen mellan å ena sidan personer med psykisk sjukdom och å andra sidan personer som har en psykisk sjukdom och som har begått brott. I direktiven konstateras att förfarandet – den juridiska pro- cessen – i samband med t.ex. intagning, prövning av fortsatt vård eller överklagande, ska vara så enkel som möjligt för patienten och inte uppfattas som onödigt byråkratisk som kraven på rätts- säkerhet tillgodoses. Utredaren ska analysera om det finns behov av förtydliganden och förändringar i jämförelse med dagens lagstift- ning. Andra processuella frågor som behöver belysas och analyseras är hur prövningen av olika frågor ska ske, vem som ska få fatta beslut i en viss fråga, vilka beslut som ska kunna över- klagas och hur handläggningen i domstolarna av dessa mål ska ske. I uppdraget ingår även att analysera om de nuvarande kriterierna – allvarlig psykisk störning och oundgängligt behov av psy- kiatrisk vård som inte kan tillgodoses på annat sätt än genom att patienten är intagen på en sjukvårdsinrättning för kvalificerad psy- kiatrisk dygnetruntvård – är lämpliga för att bedöma om en person ska omfattas av den psykiatriska tvångsvården. I detta ligger även att analysera och beskriva vilka tillstånd och situationer som är sådana att de bör omfattas av tvångsvårdslagstiftningen. Utredaren ska också analysera om de nuvarande kriterierna innebär att tröskeln för intagning till tvångsvård är på en lämplig, för hög eller för låg nivå och om det finns behov av ändringar i förutsättningarna för intagning. Även behovet av kriterier för bl.a. intagning, byte av vård- form, konvertering och upphörande av vården ska analyseras. Utredaren ska analysera om det är lämpligt att ha olika kriterier för sluten respektive öppen vård inom den psykiatriska tvångs- vårdslagstiftningen samt behovet av och förutsättningarna för en fortsatt sådan särreglering. Dessutom ska utredaren ta ställning till om det vore lämpligt att kunna omhänderta en person för att omedel- bart kunna vårda honom eller henne i den öppna vårdformen utan att vården först har inletts på sjukhus. Vidare ska utredaren ta ställ- ning till möjligheten/lämpligheten av att ställa ytterligare krav i lagstiftningen på att det s.k. samhällsskyddet – primärt intresset av att förhindra brott – ska beaktas vid intagning till psykiatrisk tvångs- vård. I uppdraget ingår även att överväga om de tvångsåtgärder som regleras i den nuvarande lagstiftningen är adekvata och står i pro- portion till de syften som de avser att uppnå. Uppdraget och dess genomförande sera om det finns ett behov av andra eller ytterligare tvångsåtgärder som på ett bättre sätt skulle kunna uppfylla syftet med vården samt under vilka förutsättningar tvångsåtgärder bör få vidtas. Utredaren ska dessutom överväga om det finns ett behov av att kunna vidta tvångsåtgärder utanför sjukvårdsinrättningen, t.ex. i samband med permission och den öppna vårdformen inom den psykiatriska tvångs- vården. Utredaren ska analysera tillämpningen av bestämmelserna om säkerhet på och utanför sjukvårdsinrättningen samt överväga be- hovet av nya bestämmelser i denna del. Vidare ska utredaren analy- sera vilka ordnings- och säkerhetsregler som bör kunna föreskrivas i samband med psykiatrisk tvångsvård respektive rättspsykiatrisk vård, såsom visitation av besökare liksom allmänna förbud mot t.ex. mobiltelefoner. Utredaren ska även se över bestämmelserna om besöksinskränkningar i lagen (1996:981) om besöksinskränkningar vid viss tvångsvård och särskilt överväga om de bör föras in i den nya lagstiftning som föreslås av utredningen. I uppdraget ingår även att se över bestämmelserna i och LRV om polismyndighetens befogenhet att tillfälligt omhänderta personer samt skyldighet att i vissa fall lämna hälso- och sjukvården biträde. Utredaren ska i detta sammanhang även se över polismyndighetens behov av information från hälso- och sjukvården i samband med att t.ex. biträde lämnas. Utredaren ska även ta ställning till vilka villkor som bör kunna före- skrivas vid permissioner och i samband med den öppna psykiatriska tvångsvården och vilka sanktionsmöjligheter som bör vara möjliga att vidta vid en eventuell överträdelse av uppsatta villkor. Enligt direktiven ska utredaren genomgående beakta om tvångsåtgärder och bestämmelser om säkerhet bör skilja sig åt beroende på om tvångsvården avser personer med en psykisk sjukdom eller psykiskt störda lagöverträdare. Utredaren ska lämna förslag till hur den som dömts för ett brott och som lider av en psykisk störning ska omhändertas inom den psykiatriska vården vid ett genomförande av en större reform med utgångspunkt i förslag (SOU 2002:3). I samband med en sådan reform aktualiseras också frågan om åtgär- der mot den som har begått en straffbar gärning, men som inte får dömas på grund av sitt psykiska tillstånd. Utredaren har till uppgift att överväga om ett alternativ till förslag om samhällsskyddsåtgärder kan utgöras av ett omhändertagande inom den psykiatriska tvångsvården, såväl för den som inte får dömas för brott som för den som är straffrättsligt ansvarig för sina gärningar Uppdraget och dess genomförande när denne ska friges från ett fängelsestraff. Utredaren ska bl.a. ta ställning till förutsättningarna för tvångsvård, beslutsordningen och formerna i övrigt för tvångsvård i dessa fall, t.ex. hur ett omhänder- tagande ska ske när domstolen finner att den tilltalade inte får dömas på grund av sitt psykiska tillstånd eller när den tilltalade ska friges från ett fängelsestraff. Enligt direktiven ska utredaren också överväga regleringen om psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård för den som verk- ställer eller ska verkställa ett fängelsestraff eller annars är frihets- berövad. Vidare ska utredaren ta ställning till hur ett överlämnande till tvångsvård bör ske för att säkerställa att vården kan komma till stånd utan dröjsmål. Utredaren ska överväga vilket rättspsykiatriskt eller motsvaran- de underlag som behövs vid ingripanden i de olika situationer som kan vara aktuella, bl.a. vid ett omhändertagande inom den psy- kiatriska tvångsvården av personer som inte kan dömas för brott, vid frigivning från fängelsestraff och under pågående verkställighet av fängelsestraff. Enligt direktiven ska utredaren analysera om det med hänsyn till skyddet av brottsoffer finns anledning att frångå sjukvårdshuvud- männens frihet att besluta i frågor som rör placeringen av patienter som riskerar att begå allvarliga brott. I direktiven konstateras att samarbetet inom och mellan olika huvudmän, främst mellan landsting och kommuner, är ett återkom- mande problem inom den psykiatriska vården och tvångsvården samt att man från lagstiftarens sida har försökt vidta ett antal åtgärder för att underlätta samarbetet. Utredaren ska överväga om ytterli- gare åtgärder kan behöva vidtas från lagstiftarens sida för att under- lätta samarbetet och därmed vården av de patienter som ges psy- kiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård. Enligt direktiven bör utredaren generellt sett beakta frågor om gränsdragning och sam- arbete mellan olika myndigheter som på olika sätt kan komma i kontakt med patienten . Det gäller särskilt patienter som skulle kunna omfattas av annan tvångsvårdslagstiftning, t.ex. LVM och LVU. Utredaren ska även analysera om det för personer som omfattas av den psykiatriska tvångsvårdslagstiftningen finns behov av ändrade sekretessregler mellan landsting och kommuner, liksom i förhållande till andra myndigheter, t.ex. Kriminalvården, SiS och polismyndigheterna. Utredaren ska ta ställning till om det finns möjlighet att under- lätta insatser vid permissioner och i samband med Uppdraget och dess genomförande den öppna psykiatriska tvångsvården i de fall det finns en risk för att en person är farlig för sig själv eller andra. Utredaren ska också överväga om det behövs lagändringar till skydd för de som utför uppdrag som kontaktperson, stödperson, personligt ombud, förval- tare och god man för personer med ökad risk att begå brott. Det konstateras i direktiven att tillhandahållaransvaret för den psykiatriska tvångsvården av psykiskt störda lagöverträdare i första hand fortsatt bör ligga kvar hos sjukvårdshuvudmännen och att detta bör gälla även vid en kommande större reform med utgångspunkt i förslagen i betänkande (SOU 2002:3). Utredaren ska dock överväga om tvångsvården i särskilda fall bör få bedrivas av någon annan än landstingen och och vilka särskilda förutsättningar som i så fall bör gälla. Vidare ska utredaren analysera lämpligheten och behovet av att inom Kriminal- vården i undantagsfall kunna bedriva psykiatrisk tvångsvård, t.ex. för att tillgodose ett akut behov av vård innan patienten kan föras över till vård som ges av . I direktiven konstateras att det finns starka principiella skäl för att tillhandahållaransvaret och ansvaret för finansiering bör bäras av samma huvudman och att den hälso- och sjukvård inom ramen för tvångsvården som ges till psykiskt störda lagöverträdare också fort- satt bör finansieras av sjukvårdshuvudmännen. Utredaren har till uppgift att beräkna kostnaderna för den rättspsykiatriska vården. I den uppgiften ingår bl.a. att beräkna de kostnader inom den psy- kiatriska tvångsvården av psykiskt störda lagöverträdare som orsakas av kraven på samhällsskydd och lämna förslag till formerna för en statlig finansiering av dessa kostnader. Utredaren ska vidare analy- sera om ett genomförande av en större reform med utgångspunkt i förslag kan medföra ökade förväntningar eller krav på psykiatrisk vård för personer som genomgår en fri- hetsberövande påföljd och som har en psykisk sjukdom och vilka konsekvenser detta kan få för t.ex. Kriminalvården respektive lands- tingen. Utredaren ska även analysera vilka andra eventuella ekono- miska konsekvenser ett genomförande av betänkande kan få för den psykiatriska vården. Utredaren ska överväga frågan om en alternativ verkställighets- form av fängelse för personer som har begått brott och som har en utvecklingsstörning, autism eller liknande tillstånd eller en hjärn- skada som förvärvats i vuxen ålder. och Nationell psykiatrisamordning har lämnat olika förslag till en sådan verkställighetsform. Enligt direktiven kräver dessa förslag ytter- Uppdraget och dess genomförande Utredaren ska, med utgångspunkt i att slutet boende ska vara en form för verkställighet av fängelse och med be- aktande av remissinstansernas synpunkter, fördjupa analysen i denna del och överväga och lämna förslag i fråga om vilken huvudman av staten eller landstingen som bör svara för verkställigheten av slutet boende. Utredaren ska också vid behov överväga och föreslå de kompletteringar som kan krävas när det gäller vilka förutsättningar som i övrigt ska gälla för verkställigheten, t.ex. vad som bör gälla för överföring till det slutna boendet. Utredningen ska enligt sina tilläggsdirektiv (dir. 2009:93) över- väga vilka regler som bör gälla i fråga om en intagen som har förts över från en anstalt eller ett häkte till en vårdinrättning eller en undersökningsenhet för frivillig psykiatrisk vård eller rättspsykiatrisk undersökning. Vidare ska utredningen uppmärksamma de barn som vårdas inom den psykiatriska tvångsvården. Utredningen ska enligt tilläggsdirektiven också redogöra för de följder som utredningens förslag har på hälso- och sjukvård och socialtjänst ur ett patient- och brukarperspektiv samt ur ett organisatoriskt perspektiv. Direktiven återges i sin helhet som bilaga 1–4. Vi har inhämtat underlag för vårt arbete genom studier av relevant lagstiftning, lagförarbeten, tidigare lagförslag, rättspraxis och litte- ratur. Vi hade vårt första sammanträde med experter och sakkunniga och har därefter haft tjugo sammanträden, varav ett har skett i form av ett internatsammanträde. Däremellan har utredaren och sekreterarna träffat sakkunniga och experter i tre mindre arbets- grupper för att diskutera frågor som rör psykiskt störda lagöver- trädare, frågor som rör de delar av uppdraget som regleras i LPT samt konsekvens- och organisationsfrågor. Inom utredningen har det även funnits en arbetsgrupp som har behandlat frågor med straff- rättslig anknytning. Till den arbetsgruppen har en referensgrupp varit knuten. Vi anordnade en hearing. Vid denna närvarade bl.a. representanter för sjukvårdsinrättningar, myndigheter, univer- sitet, patient-, brukar- och anhörigorganisationer och statliga utred- ningar. Vid hearingen lämnade deltagarna synpunkter i frågor som utredningen har att behandla. Uppdraget och dess genomförande Studieresor har gjorts till och . Den särskilde ut- redaren och delar av sekretariatet har också besökt de region- psykiatriska klinikerna i och . Vi har vidare träffat företrädare för bl.a. psykiatrin vid i , i och . Vidare har vi träffat företrädare för patient-, brukar- och anhörigorganisationer inom det psykiatriska området. Vi har samrått med (S 2008:04), Utred- ningen om transporter av frihetsberövade personer (Ju 2009:04) och (Ju 2009:11). En sammanfattning och författningsförslag inleder betänkandet. I avsnitt 1 redovisas innehållet i våra direktiv och hur utredningen har bedrivit sitt arbete. Under avsnitt 2 finns en redogörelse för nuvarande reglering av den psykiatriska tvångsvården. I avsnitt 3 redogörs det för historik och frågans tidigare behandling och i av- snitt 4 för utvecklingen av den psykiatriska tvångsvården. I avsnitt 5 finns en redogörelse för förslag och i avsnitt 6 en redogörelse för nordiska förhållanden. I avsnitt 7 finns våra förslag som rör översynen av den psykiatriska tvångsvårdslag- stiftningen och i avsnitt 8 förslag som rör barn inom den psy- kiatriska tvångsvården. Avsnitt 9–17 behandlar frågor som rör psykiskt störda lagöver- trädare. I avsnitt 9 finns våra förslag när det gäller kravet på till- räknelighet, påföljder för psykiskt störda lagöverträdare, psykiatrisk vård i ett reformerat system och verkställighet av fängelse i en sluten stödenhet. Avsnitt 10 behandlar frågor som rör särskilda skyddsåtgärder och i avsnitt 11 finns förslag beträffande psykiatrisk tvångsvård i samband med ett annat frihetsberövande. I avsnitt 12 finns förslag beträffande vissa straffprocessuella frågor. Avsnitt 13 behandlar frågor om rättspsykiatriska undersökningar, avsnitt 14 registerfrågor och avsnitt 15 barns straffrättsliga ansvar. I avsnitt 16 finns en redogörelse för de skillnader som finns mellan våra och förslag. Under avsnitt 17 finns våra förslag när det gäller kontroll- och tvångsåtgärder i samband med en rätts- psykiatrisk undersökning och när den som är intagen i anstalt eller häkte är föremål för frivillig psykiatrisk vård eller rättspsykiatrisk undersökning. Uppdraget och dess genomförande I avsnitt 18–25 finns våra förslag i vissa frågor som rör både över- synen av LPT och LRV samt frågor om psykiskt störda lagöver- trädare. Avsnitt 18 behandlar frågor som rör placering av patienter som riskerar att begå allvarliga brott. I avsnitt 19 finns våra förslag beträffande säkerhet på och utanför sjukvårdsinrättningen. I avsnitt 20 behandlar vi frågor som rör samarbete mellan olika huvudmän och i avsnitt 21 finns våra förslag i fråga om insatser av andra än vårdpersonal. Av avsnitt 22 framgår vår bedömning när det gäller frågan om andra än landstingen och ska få be- driva psykiatrisk tvångsvård. I avsnitt 23 finns våra beräkningar av kostnaderna för och finansieringen av den rättspsykiatriska vården. Våra kostnadsberäkningar i övrigt och våra konsekvensanalyser finns i avsnitt 24. Av avsnitt 25 framgår våra förslag till ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. I avsnitt 26 finns en författnings- kommentar. Till betänkandet biläggs utredningens direktiv, ett frågeschema avseende otillräknelighet samt den konsultrapport som har använts för våra ekonomiska beräkningar och för våra konsekvensanalyser. Av 2 kap. 6 § RF framgår att varje medborgare är skyddad gent- emot det allmänna mot påtvingat kroppsligt ingrepp utöver det skydd som finns mot döds- och kroppsstraff i 2 kap. 4 och 5 §§. Varje medborgare är även skyddad mot kroppsvisitation, husrann- sakan och liknande intrång liksom mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse och mot hemlig avlyssning eller upp- tagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande. Varje medborgare är skyddad mot frihetsberövande och är även i övrigt tillförsäkrad frihet att förflytta sig inom riket och att lämna detta (2 kap. 8 § RF). Fri- och rättigheterna i 2 kap. 6 och 8 §§ RF får enligt 2 kap. 20 § RF, i den utsträckning som medges i 2 kap. 21–24 §§, begränsas genom lag. Sådana begränsningar får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle.