sou · GZB360 · 2012-01-01 00:00:00 — Tillhandahålla statliga medel för att hyra in forskare som hjälper de fackliga medlemmarna att formulera forskningsproblem. Resultat från intervjuer med forskare och avnämare inom arbetsmiljöområdet Göra upphandlingar i områden där kunskap saknas för att få fram den information som behövs för att tillfredsställa olika slags avnämare. Öka forskning om ekonomiska drivkrafter för att förbättra arbetsmiljön och förhindra olyckor. Följande förslag nämndes i intervjuerna: Större krav på forskare att deras resultat ska vara tillämpbara och kunna kommuniceras. av forskning om tjänstesektorns problem, t.ex. organisationsfrågor och delaktighet. Förmedling av evidensbaserade metodarsenaler, både för rehabilitering och förebyggande arbetsmiljöarbete. Mer salutogena aspekter och mindre av den problemorienterade syn som ofta förekommer på t.ex. . Bättre utnyttjande av branschforskningsinstituten och de yrkesmedicinska klinikerna som brygga mellan forskare och praktiker. Bättre utnyttjande av de data som inrapporteras till . Att lägger ut uppdrag till organisationer och forskare om att bevaka ett visst forskningsområde. Förmedling av rapportserie med årliga aktuella sammanställningar av olika arbetsmiljöområden. Kunskapsframställning för företagshälsovården och nationellt ansvar för utbildningarna och kunskapsspridning till dess yrkeskårer. Resultat från intervjuer med forskare och avnämare inom arbetsmiljöområdet Statliga myndigheter och departement Flera ansåg att aktörens aktiviteter inte borde sluta vid att presentera forskningsresultat utan även bearbeta informationen till en användbar form, exempelvis i kunskapssammanställningar eller årsrapporter. () hur ser kunskapsläget ut inom stressområdet, finns det något nytt framtaget? Eller vi har de här eller de där problemen. Så det är det vi ser, den här möjligheten att hitta information, att samla informationen på ett ställe men också där det finns en aktivitet att också fånga upp och sprida den informationen. Inte bara en passiv databank så att säga, utan någonting som man också självklart själv arbetar med på olika sätt och höjer kunskapen inom området. De intervjuade föreslog att en framtida aktör: Tillhandahåller ett kalendarium över forskningsrelaterade händelser av typen konferenser. Möjliggör en mötesplats eller nätverk av människor som arbetar med arbetsmiljö. Själv utför forskning och utvärderingar av olika arbetsmiljöinsatser, liksom identifierar områden som skulle behöva beforskas. Skapar kontinuitet, vilket saknas i de excellenscentra som skapats för arbetslivsforskningen på vissa lärosäten. De intervjuade föreslog att en framtida aktör skulle kunna: Ge initieringsmedel till nya initiativ för att stimulera forskning i första steget. Bidra med tvärvetenskapliga mötesplatser som omfattar dialog, arenor och policyutveckling. Hålla i den internationella bevakningen av arbetsmiljöområdet gentemot EU och världen, vilket även skulle kunna omfatta ILO-frågorna. Resultat från intervjuer med forskare och avnämare inom arbetsmiljöområdet Ansvara för översikter och sammanställningar som en mindre version av SBU. Se på behov för arbetslivet , och i världen. Undersöka kunskapsutnyttjande i praktiken, vilket även omfattar hur systemet fungerar samt vilka aktörer och möjligheter som finns. De flesta menade att en ny kunskapsaktör inom arbetsmiljöområdet är viktigt: Arbetsmiljön är ett kunskapsintensivt område där kunskaperna ständigt förnyas och förändras. Det har hänt enormt mycket sedan 1970- talet. Fältet är så vitt att ingen människa kan ha en total överblick. Det är också ett kunskapsområde som många i samhället vill ta del av på olika avancerad nivå. Arbetsmiljön röner stor medial och politisk uppmärksamhet, som arbetsmarknadens parter är aktiva. Många behöver någon form av digererad kunskap på det här området. Det är alltså ett centralt forskningsområde för samhället och det finns ett stort behov av att vidmakthålla och vårda de här kunskaperna, men finns det ingen aktör som gör detta. har kommit ganska långt på det här området. Vill vi ha kvar den positionen kan vi inte luta oss tillbaka, utan se till att hålla kunskaperna vid liv. Några var emellertid tveksamma till att gå tillbaka till en organisation som liknar : Ett nytt behövs av många olika skäl, men glöm tanken på ett nytt institut. Det går inte att gräva upp liket, det är politiskt omöjligt. Men någon form av offentligt stödd funktion som tar fram och sprider kunskap om arbetslivet är nödvändig. Jobben är den politiska huvuduppgiften och om arbetsmiljön påverkar hälsan på ett negativt sätt så innebär det enorma kostnader. I teorin ska chefer och arbetsgivare själva se till att produktionen fungerar smidigt och att man inte skadar de anställdas hälsa och därmed arbetsförmåga. Men det gör de inte och därför är det värt ganska mycket pengar för samhället att stötta det. En forskare var helt negativ till att bilda en ny organisation och menade att det redan finns resurser i landet som tillgodoser behoven: Det finns kunskapsförmedling vid universitet och högskolor och därmed goda möjligheter att få fram kunskap, inte minst vid de arbets- och miljömedicinska klinikerna. Resultat från intervjuer med forskare och avnämare inom arbetsmiljöområdet och dess regionala kontor. Prevent är också en väsentlig aktör här. Därför tycker jag inte att det behövs en ny central aktör på det här området. Jag tror att det är bra med den här spridningen. () var väldigt Stockholmscentrerat och det som gjordes ute i landet negligerades ofta. Möjligen kunde det behövas en samordnande funktion, men den kunde ligga på . Dessutom kan behöva en nationell representant i sådana här sammanhang och då tycker jag man kan ge i uppdrag att utse personer med lämplig erfarenhet till det. Följande informationsrelaterade aktiviteter föreslogs av olika forskare: ta över och höja kvaliteten på de existerande tidskrifterna och hälsa samt Arbetsliv i omvandling; ge ut ett nyhetsbrev, bland annat med skyddsombuden som målgrupp; skapa en gemensam projektdatabas med arbetsmiljöprojekt finansierade av , FAS, och andra. Vidare föreslogs att organisationen borde följa utvecklingen av svenska arbetsmiljöutbildningar, undersöka behovet av förbättringar av existerande utbildningar och skapa nya. Det föreslogs även att aktören skulle kunna bevaka tillväxten av forskare genom att finansiera en forskarskola samt postdoc- och doktorandtjänster. Som del i aktörens samhällsservice föreslogs dels en rådgivningsfunktion under ledning av kunnig personal, dels översikter av svensk arbetsmiljö för att olika aktörer ska kunna identifiera problem och kunskapsluckor. Somliga menade att personalen borde ha forskarkompetens: Sedan är det en annan sak var ett sådant ska ligga och hur det ska organiseras. Jag har väldigt svårt att se hur de här kunskapsförmedlande uppgifterna ska ske från en aktör som är helt frikopplad från forskning. Det blir sällan bra kunskapsförmedling om man inte håller på med forskning också. På hade vi ett fantastiskt bibliotek med närhet till forskarna och som hela världen hade kontakt med. Det går inte att bygga upp igen, men många som söker kunskaper vill vända sig direkt till källan, det vill säga forskarna. Några forskare menade att ett framtida måste ha bra resurser och vara pådrivande och utvecklande genom att föra en bred debatt om arbetsmiljö om strategier för en förbättrad arbetsmiljö. En del menade att en nära koppling är önskvärd mellan organisationen och politikerna så att inriktningen på arbetet leder till kunskap som är av nytta för regering och riksdag: Tillsyn och inspektion är en sak, men kunskapsspridning behövs också. Jag vill se en central funktion för normbildning och för att Resultat från intervjuer med forskare och avnämare inom arbetsmiljöområdet presentera konkreta lösningar, men också föra att hålla koll på vad vi vet och vad vi inte vet. Det vore ett mycket effektivt sätt att använda skattepengar och ett viktigt inslag i arbetslinjen. På det internationella planet förslogs att aktören borde fungera som lobbyist inom EU samt att man borde återupprätta arbetsmiljöattachéerna och skicka ut dem i världen. Vidare föreslogs att man borde vidareutveckla det utvecklingsarbete som länge bedrivit i låg- och medelinkomstländer och som , i mindre skala, sker genom de arbets- och miljömedicinska klinikerna Till slut påpekades vikten av ett helikopterperspektiv och att stödja tvärvetenskaplig forskning. Det framfördes även att organisationen borde bidra till att mer forskning kommer till nytta genom att minska avståndet mellan forskning och praktik samt omformulera praktikernas problem till frågor som går att forska på. Följande aktörer intervjuades april–av och enligt en intervjuguide som återfinns i Appendix B. Organisationer inom arbetsmiljöpraktik och arbetsmiljöpolitik (intervjuade av ) (f.d. anställd) Arbetsmiljöforskare (intervjuade av ) , Arbets- och miljömedicin , Avdelningen för samhällsvetenskap, , Avdelningen för arbets- och miljömedicin KTH, Skolan för teknik och hälsa , Arbets- och miljömedicin / , Metalund , För intervjuerna användes följande intervjuguide överväganden om inriktningen för en nationell aktör: anser att den kunskap som avses definieras av de områden/utfall där vi vet att arbetsmiljön har en väsentlig betydelse. Det betyder att kunskapen inte är avgränsad till typiska arbetsmiljöresultat som hälsa och ohälsa i arbetslivet, utan även innefattar kunskap om arbetsmiljöns betydelse för exempelvis produktion och kvalitet, lönsamhet och framgång för företag, individens och organisationens utveckling, och folkhälsan. Även kunskaper om hur arbetsmiljön kan utvecklas, både naturligt och genom målmedvetna insatser, ingår. anser dessutom att en nationell aktör bör ha en inriktning som sträcker sig vidare än kunskapsförmedling i betydelsen att ta in information, fram för allt från arbetsmiljöforskningen, och på olika sätt föra ut den – eventuellt i en tolkad skepnad – till avnämare i arbetslivet, politiken eller FoU- sektorn. Ytterligare eftersatta behov är långsiktig kunskapsbevakning och kunskapsvård. Kunskapsbevakning innebär att ha tillgång till och vara uppdaterat på aktuell kunskap som tas fram av andra aktörer, kunskapsvård innebär att bejaka och bevara tidigare insamlad kunskap. För var och en av 11 nedan stående uppdrag/aktiviteter/intresseområden ställs frågor om följande (utom för aktivitet 11, för vilken endast C-frågan är relevant): A.Hur väsentlig tycker du att aktiviteten är ur ditt eget avnämarperspektiv (hur mycket använder / skulle du själv eller din organisation ? B.Hur väsentlig tycker du att aktiviteten är för i en vidare mening, dvs. bortom de specifika behov som din egen organisation har? C.Vilka är dina befintliga källor om du vill få fram just denna typ av information (där frågan är relevant)? D.Hur tycker du att aktiviteten/uppdraget/området sköts i ? Vad gör din egen institution/organisation? 1.Nyhetsbevakning av nationell och internationell arbetsmiljöforskning. 2.Upprätta och underhålla publikationsdatabaser över svensk arbetsmiljöforskning. 3.Upprätta och underhålla register över svenska forskargrupper inom arbetsmiljöområdet. 4.Tillhandahålla webbportal/länksamling med svenska aktörer på arbetsmiljöområdet. 5.Erbjuda biblioteksservice på arbetsmiljöområdet 6.Samordna/bevaka nationella register/databaser med relation till arbetsmiljön. 7.Genomföra återkommande nationella arbetsmiljöundersökningar. 8.Ta fram och underhålla litteraturdatabaser med arbetsmiljörelevans. 9.Ta fram kunskapssammanställningar om aktuella och relevanta arbetsmiljöfrågor 10.Arrangera kunskapsmöten/workshops/konferenser/seminarier för avnämare i arbetslivet. internationell kontaktpunkt inom arbetsmiljöområdet. Efter genomgången av de 11 aktiviteter ovan ställs frågor som rör eventuella ytterligare aktiviteter: Anser du att det finns ytterligare aktiviteter som en sammanhållande nationell aktör för kunskapsförmedling, kunskapsvård och kunskapsbevakning inom arbetsmiljöområdet borde ägna sig åt? Är detta i så fall aktiviteter som redan finns i , men i en ineffektiv/okoordinerad form, eller finns de inte alls? – Objectives and Activities (English translation of chapter 1) The following text gives a summary of the viewpoints and suggestions of () regarding a coordinating agent for the dissemination of work environment knowledge1 or, in the words of , a has developed these suggestions with due consideration to the opinions of a multitude of stakeholders in work environment practice and research as interviewed by in late spring , and with consideration to policy documents2 behind the Governments 2010 action plan3 for the work environment policy. Needs and opportunities for a In earlier reports has shown that a good work environment and wise routines for managing the work environment are decisive factors for profitability, efficiency, and competitive power in both business and public organisations4, and for increasing the feasibility for groups with demonstrated diffi- 2009/10:248. 2In particular Ds. 2009/10:248. 4God arbetsmiljö – en framgångsfaktor? SOU 2009:47 (in Swedish with summaries in English). culties in attaining or retaining a job to be part of working life5. A wise and effective work environment management requires that up- to-date knowledge from researchers and practitioners is appropriately disseminated, and that those receiving the information recognize the importance of work environment issues. has concluded that the current level of dissemination of knowledge is dissatisfactory, a view supported by a majority of the interviewed stakeholders who represent worker representatives and employers, practitioners and researchers. Several stakeholders did, indeed, demonstrate knowledge dissemination, but did so from their own standpoint to meet specific commissions rather than in response to a recognized national need. In many cases, these endeavours lacked long-term stability in commitment, economy and focus. A solid dissemination of knowledge at a national level requires a long-term perspective regarding access to information on the work environment as well as an understanding of the long-term development of the work environment. is therefore of the opinion that there is both a need and a responsibility at the national level to develop, manage, update and support a strong centralized knowledge base concerning work environment conditions and effective development strategies for the work environment, and to do so with a stable, long-term commitment also emphasizes the fact that needs an official representation in certain international bodies and networks in the work environment sector. believes there are currently favourable conditions for realizing these national needs. The Swedish government has stressed that the work environment is a national concern through its action plan for the work environment policy, and the worker representatives and employers prioritize work environment issues. Also, the high standard of Swedish work environment research continues to be reputed internationally, although underscores their anxiety for its future, as expressed in reports by other authorities6. Thus, concludes that there is a strong base for creating – in some organisational form – an eminent and effective national centre for the dissemination and preservation of work environment SOU 2009:93 (in Swedish with summaries in English). 6Svensk arbetslivsforskning – en resurs för välfärd, hälsa och tillväxt. In Swedish; research, 2009. knowledge, in co-operation and agreement with present stakeholders. Superior aims, goals and marks of the shall, from a long-term and national perspective, work to make present knowledge about the work environment accessible and useful for relevant stakeholders in working life, education and politics. The long-term goal of the activities shall be to ensure that work environment management in Swedish enterprises and organisations is based on solid and up-to-date knowledge on the effects of the work environment on health, profitability and prosperity. The activities of the shall be characterized by credibility, effectiveness and foresight. Watch the work environment shall, with a long-term perspective, follow developments of the work environment, and focus its activities on issues considered important by practitioners dealing with the work environment. shall keep track of and disseminate recent results from work environment research, in particular within the issues identified as the most important. shall facilitate contacts between work environment practitioners and researchers, and act to make relevant results from research accessible and useful for work environment practitioners. shall be responsible for reviews of work environment knowledge in areas considered important from a national perspective, and where no other stakeholder acts. This can include methodological as well as thematic issues. Be a national representative shall represent in certain international work environment bodies and networks, and act as a national reviewer on international matters within its area. In the long run, additional activities may be appropriate for the , including: initiatives towards the development of infrastructure to facilitate long-term follow-up on issues concerning the work environment, for example, national registers, and recurrent work environment surveys; and initiatives towards engagement in work environment education and debate. However, believes that the core activities outlined above represent a reasonable initial portfolio. Target groups of the The target groups for the are those with either an role in the formation of the work environment, or those who contribute to creating and disseminating work environment knowledge. This would include, but is not limited to: political decision makers on issues that directly or indirectly have a bearing on the work environment; work environment practitioners in enterprises and public organisations; teachers in education programmes related to the work environment; researchers interested in reaching practitioners in working life; and people who develop and mediate work environment products. Organisation and location of the The Advisory Committee considers it necessary to decide about the aims and activities of a before discussions on issues such as resources, organisation, and location are relevant at anything more than a hypothetical level. beslöt regeringen att bilda ett Arbetsmiljöpolitiskt kunskapsråd. Ordförande i är , professor vid , och rådets sekreterare är , professor vid . Rådet var verksamt fram . , som hade sin bas i , hade enligt sitt direktiv1 två huvudsakliga uppgifter: -att lyfta fram och belysa viktig utvecklingstendenser inom arbetsmiljöområdet -att bidra med kunskap som stöd för utformningen av arbetsmiljöpolitiken önskade departementet att få bättre insyn i forskningen om de kopplingar som finns mellan en god arbetsmiljö och ett väl fungerande arbetsliv. Departementet vill öppna upp arbetslivet för grupper som annars har svårt att ta sig in och stanna kvar i arbete, i enlighet med den övergripande idén att alla som vill och kan arbeta ska kunna få göra det. Arbetsmiljöpolitiken ses som ett redskap att nå detta mål. Dessutom framhåller man att en god arbetsmiljö innebär en framgångspotential, t.ex. vad gäller produktivitet och kreativitet. En klok arbetsmiljöpolitik som motsvarar dessa problem och möjligheter i arbetslivet tar hjälp av forskningen, som att den verkar för att de kunskaper forskningen tar fram kommer till användning i arbetslivet där så är möjligt. I ingick därför förutom rådets ordförande och sekreterare sex välmeriterade forskare, som även de var politiskt obundna. Forskarna täckte tillsammans in en arbetsmiljökunskap som räckte från skademekanismer i musklerna till nationalekono- 1 Kommittédirektiv 2008:101; miska perspektiv på arbetsmarknaden. Dessutom var företrädare för fyra viktiga arbetslivsaktörer knutna till rådet. För att nå en större publik gav ut skrifter både i tryckt och elektroniskt format. Skrifterna kan laddas ner från : . Frågor om Rådet kan riktas till Rådets sekreterare, , Arbets- och miljömedicin, (Rådets ordförande) , , (Rådets sekreterare) , Skolan för teknik och hälsa, KTH, , Sektionen för folkhälsovetenskap, , , , försäkring , för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) , Verket för innovationssystem () tankeram Arbetsmiljön och utanförskapet från 20081 lyfter särskilt fram två positiva effekter av en god arbetsmiljö: den bidrar till företagens konkurrenskraft genom att främja exempelvis produktivitet, kvalitet, närvaro och kreativitet, och den bidrar till att minska utanförskapet i arbetslivet genom att öppna för flera att kunna få ett jobb trots eventuella brister i arbetsförmåga. Arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådets skrift God arbetsmiljö – en framgångsfaktor?2 tog sig an frågan om arbetsmiljöns betydelse för företagens välmående. I skriften Inkluderande arbetsliv3 ägnade sig åt aspekter av den andra frågan: arbetsmiljöns grundläggande betydelse för om grupper som vanligtvis har svårt att få tillträde, stanna kvar eller återgå till arbetslivet kan lyckas med det. I denna tredje skrift fokuserar en avgörande förutsättning för att skapa en både lönsam och inkluderande arbetsmiljö: att den kunskap som forskare och praktiker utvecklar om arbetsmiljöfrågor bevakas, tas om hand och sprids på ett sätt som gör den tillgänglig för dem som kan och bör dra praktisk nytta av den i och organisationer, på lärosätena och i politiken. Behovet av kunskapsbevakning, kunskapsvård och kunskapsförmedling på arbetsmiljöområdet har uppmärksammats , både av arbetsmarknadens parter, av politiskt aktiva på området och av arbetsmiljöforskarna själva. hade en viktig roll i denna diskussion. I och med Regeringens skrivelse En förnyad arbetsmiljöpolitik med en nationell handlingsplan –20154 har frågan fått förnyad aktualitet. I skriften markerar Regeringen att insatser ska riktas mot fyra mål. Ett är: Medvetenhet och kunskap om arbetsmiljöfrågor ska öka i hela samhället. I diskussionen av hur detta 2009/10:248. mål kan nås pekar Regeringen på att det är svårt att följa och få grepp om aktuella forskningsrön, trots att forskningen har stor betydelse för det praktiska arbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna. Därför vill Regeringen närmare utreda behov och förutsättningar för en sammanhållande aktör för kunskapsförmedling inom arbetsmiljöområdet. vill med denna skrift ge sin värdering av behov och förutsättningar för en sådan nationell aktör; ett för arbetsmiljö. Skriften innehåller inledningsvis sammanfattande synpunkter på ett inriktning och verksamhet, mot bakgrund av att anser att det finns ett nationellt behov för en aktör som kan säkra tillgänglighet och stödja implementering av arbetsmiljökunskap. En engelsk översättning av synpunkterna finns som Appendix C. Ett följande kapitel ger en grundligare diskussion och förklaring av de insatser föreslår. Denna diskussion visar att insatserna inte bara rör kunskapsförmedling utan även bör innefatta långsiktig kunskapsbevakning och kunskapsvård som en bas för denna förmedling, och att målgrupperna för kunskapsfrämjande insatser måste vara samtliga de aktörer som färdas i och har inflytande på arbetsmiljön. I sin diskussion har tagit intryck av ett stort antal intervjuer med aktörer inom arbetsmiljöforskning och arbetsmiljöpraktik (se Appendix A), vilka sammanfattas i skriftens tredje kapitel. Intervjuerna gjordes av och på uppdrag av ; för sammanställningen svarar även sekreterare . vill gärna tacka samtliga aktörer för att generöst ha ägnat både tid och engagemang åt dessa intervjuer. Ett nationellt för arbetsmiljö syfte och verksamhet .................................................... Behov och förutsättningar för ett nationellt Kunskapscentrets övergripande syfte, mål och .................. Kunskapscentrets organisation och hemvist ...................................