sou · H0B326 · 2012-05-02 00:00:00 — 26Se regeringens skrivelse 2007/08:39. 2006/07:38, bet. 2006/07:SoU10, rskr. 2006/07:145. 2.3Försäkringarnas betydelse för bestämmandet av brottsskadeersättning 2.3.1Det allmänna sociala trygghetssystemet Den som på grund av t.ex. misshandel blir så skadad att han eller hon inte kan arbeta har rätt till ersättning från den offentligt finansierade sjukförsäkringen. Sådan ersättning ska avräknas när skadestånd och brottsskadeersättning beräknas (se 5 kap. 3 § skadeståndslagen och 5 och 7 §§ brottsskadelagen och vidare avsnitt 3.1.2). Ersättning till brottsoffer kan också vara att betrakta som inkomst eller tillgång när offentliga förmåner bestäms. Enligt direktiven (se bilaga) ska utredningens översyn emellertid inte omfatta frågan om beviljad brottsskadeersättning ska ingå i underlaget vid beräkningen av rätt till ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen. Utredningen utgår från att uttalandet gäller även vid beräkning av andra sociala förmåner, t.ex. enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag. Om den skadeståndsskyldige har en ansvarsförsäkring kan medel från den försäkringen ersätta den skadelidande för tillfogad skada. Privatpersoner har normalt ett sådant skydd genom att det ingår i hemförsäkringen, och av befolkningen har en hemförsäkring.28 De allmänna villkoren för en ansvarsförsäkring innebär att försäkringsbolaget åtar sig att betala det skadestånd, utöver självrisken, som den försäkrade är skyldig att utge vid person- eller sakskada. Vissa situationer är dock undantagna, ansvarsförsäkringen gäller t.ex. inte för skada som uppstått i samband med att den försäkrade (eller medförsäkrade) utfört en uppsåtlig brottslig handling.29 Även om ansvarsförsäkringar normalt inte gäller vid skada som framkallas genom brott kan de vara aktuella vid handlande av någon 28Se Boende och boendemiljö 2006-07, s. 73. 29Se betänkandet Samordning och regress, Ersättning vid personskada (SOU 2002:1), s. 192. som var allvarligt psykiskt störd eller som var under tolv år.30 Om det finns en ansvarsförsäkring som faller ut påverkar detta brottsskadeersättningen, eftersom det belopp som kommer den skadelidande till del ska avräknas när brottsskadeersättningen bestäms. 2.3.3Överfallsskyddet i hem- och villaförsäkringar Redan vid tiden för brottsskadelagens införande ingick ett överfallsskydd i de flesta hemförsäkringar, villahemsförsäkringar och reseförsäkringar. Detta överfallsskydd innebar i korthet att försäkringsbolagen betalade skadestånd som den försäkrade var berättigad till för personskada som tillfogats honom genom misshandel eller annat uppsåtligt våld. Om den försäkrade avled av skadan omfattade försäkringen skadestånd som dödsboet och den efterlevande kunde ha rätt till. Kränkningsersättning utgavs dock inte. Ersättning lämnades under förutsättning att den skadestånds- skyldige var okänd eller saknade förmåga att fullgöra sin betalningsskyldighet. Vissa begränsningar fanns också, bl.a. ersattes som regel inte skada som den försäkrade tillfogats när han utfört eller medverkat till uppsåtligt brott eller när han varit påverkad av alkohol. Försäkringen gällde inte heller skada som en försäkrad hade åsamkat en medförsäkrad, dvs. i regel en familjemedlem. Överfallsskyddet sågs som en omvänd ansvarsförsäkring, dvs. försäkringsbolagen svarade för skador som om skadevållaren hade tecknat en ansvarsförsäkring. Skyddet inskränktes till person- skador. Som personskada ersattes dock även skador på kläder och liknande. Skydd för sakskador vid överfall kunde ofta ges genom hemförsäkringarnas egendomsskydd. Försäkringsbolagens ersätt- ningsskyldighet på grund av överfallsskyddet var vid varje skadetillfälle begränsat till visst belopp, och gällde i regel med självrisk. (Jfr SOU 1977:36 s. 58 ff.) Enligt uppgift från Svensk Försäkring ingår överfallsskydd fortfarande regelmässigt i hemförsäkringar. Hos många försäk- ringsbolag har överfallsskyddet emellertid fått en annan konstruktion. Överfallsskyddet behandlades till en början som en 30 Se 4 kap. 9 § försäkringsavtalslagen (2005:104). Där framgår bl.a. att försäkringsbolaget inte får sätta ned ersättningen på grund av handlande av någon som var allvarligt psykiskt störd eller som var . skadeförsäkring, dvs. en försäkring som ersätter faktiska utgifter och förluster i förhållande till den individuella skadan. har emellertid de flesta större försäkringsbolag31 övergått till att behandla överfallsskyddet som en summaförsäkring, dvs. en försäkring där ersättningen bestäms enligt i förväg fastställda tabeller utan att beakta de särskilda omständigheterna vid den aktuella skadan (se vidare avsnitt 2.3.7). Skillnaden blir tydlig när det gäller förhållandet till skadestånd. En summaförsäkring innebär att försäkringsbeloppet betalas ut oavsett om den skadelidande får skadestånd från gärningsmannen. En skadeförsäkring innebär att skadeståndet avräknas från försäkringsersättningen, då det bara är den faktiska kostnaden eller förlusten som ersätts. När det gäller de mindre försäkringsbolagen så finns exempel på såväl skadestånds- rättsliga försäkringsvillkor som på summaförsäkring.32 Många försäkringsbolag erbjuder en möjlighet till psykologhjälp som ett moment i överfallsskyddet. Enligt uppgift från Svensk Försäkring har det anmälts cirka 8 500–9 000 skador för rån och överfall , till en kostnad om cirka 120– . 2.3.4Privata sjuk- och olycksfallsförsäkringar Utöver de tidigare nämnda försäkringarna finns privata sjuk- och olycksfallsförsäkringar av olika slag. Många avtalsförsäkringar (se avsnitt 2.3.5) gäller bara under arbetstid och på väg till eller från arbetet. En separat olycksfallsförsäkring kan ge ersättning för olycksfall som inträffar även . Med olycksfallsskada avses enligt försäkringsvillkoren kroppsskada som drabbar den försäkrade ofrivilligt genom plötslig yttre händelse.33 Olycksfalls- försäkringar kan tecknas antingen av den enskilde eller av arbets- givaren (gruppolycksfallsförsäkring, se vidare avsnitt 2.3.5). 31Trygg , och de flesta Länsförsäkringsbolag. Försäkringsbolaget och vidtar fortfarande en skadeståndsrättslig bedömning. 32Försäkringsbolaget försäkringar bygger överfallsersättningen på skadeståndsrättslig grund medan Moderna försäkringar har summaförsäkring. Bland de minsta försäkringsbolagen gäller att bolagen tillämpar skadeståndsrättslig grund, medan bolaget har summaförsäkring. 33Se t.ex. (och ) villkor för individuell olycksfallsförsäkring, , s. 5, , VuxenOlycksfall, allmänna villkor 83:4, , Olycksfall, s. 7, försäkringsvillkor 1390, Personskadeförsäkring, s. 5 och If:s försäkringsvillkor, , Olycksfall, s. 2. Ersättning utges normalt för bl.a. kostnader, sveda och värk, medicinsk invaliditet och framtida inkomstförlust. En sjukförsäkring ger normalt ersättning vid arbetsoförmåga med ett högre belopp än vad som utgår ur den allmänna försäkringen.34 I vissa försäkringar undantas skador som den försäkrade åsamkats i samband med utövande av eller medverkan till brottslig verksamhet eller handling.35 Vid sidan av det allmänna försäkringssystemet och de privata försäkringarna finns försäkringar som tecknas i kollektivavtal mellan parterna på arbetsmarknaden (s.k. avtalsförsäkringar). Många av försäkringarna finns hos Försäkring och gäller vid sjukdom, arbetsskada, arbetsbrist, dödsfall och föräldraledighet. Sådana försäkringar är en del av anställningsavtalet och är en vanlig anställningsförmån.36 Som exempel på en avtalsförsäkring kan TFA och TFA-KL nämnas, Trygghetsförsäkring vid arbetsskada, som gäller för privatanställda samt kooperativt anställda arbetare och tjänstemän (TFA) samt anställda inom kommun, landsting, region, och vissa kommunala bolag (TFA-KL). Enligt försäkrings- villkoren () kan en anställd som drabbas av en personskada som är att anse som en arbetsskada få ersättning på visst sätt (3 §).37 Ersättning utgår dock inte för kränkning av den personliga integriteten, varför det i ett stort antal fall av arbetsskada ställs krav på brottsskadeersättning för kränkning, särskilt i fråga om bank-, post- och butiksrån.38 Ett annat exempel är PSA, Avtal om ersättning vid person- skada som gäller för statligt anställda. Enligt försäkringsvillkoren (från ) reglerar ersättning vid bl.a. skada som har föranletts av våld eller misshandel av fysisk eller psykisk art som en arbetstagare har utsatts för i eller utanför 34Sådan sjukförsäkring kan t.ex. tecknas hos (se sjukförsäkring, Allmänna villkor 2008) och (se försäkringsvillkor 640, Sjukförsäkring, ). 35Se t.ex. If:s försäkringsvillkor Olycksfall, , s. 7 och försäkringsvillkor 640, Sjukförsäkring, , s. 7. 38Se 2009, s. 14. arbetet på grund av sin anställning (2 §).39 Ersättning lämnas för bl.a. inkomstförlust, sjukvårdskostnader, sveda och värk samt lyte och annat stadigvarande men (se 4–8 §§). Rätt till ersättning finns inte om den skadelidande kan få ersättning t.ex. från en försäkringsanstalt (18 §). Ersättning ges inte för kränkning. Ytterligare ett exempel på en avtalsförsäkring är AGS, Avtalsgruppsjukförsäkring. AGS gäller för arbetare anställda inom Svenskt Näringslivs, LO:s och kooperationens avtals- områden. AGS lämnar ersättning till den som är arbetsoförmögen på grund av sjukdom eller olycksfall som kompletterar sjuk- penningen, s.k. dagersättning. Under tid med sjukersättning eller aktivitetsersättning betalas månadsersättning från AGS. (15 §. Det kan noteras att utredningens uppdrag enligt direktiven (se bilaga) inte omfattar en översyn av frågor om brottsskade- ersättning vid arbets- eller trafikskador. 2.3.6Allmänt om avräkning och praxisbildning Som kommer att framgå närmare i avsnitt 3.1.2 finns det en koppling mellan brottsskadeersättning och försäkring, både allmän och privat (se 7 § brottsskadelagen och 5 kap. 3 § skadestånds- lagen) som innebär att i princip all försäkringsersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan ska avräknas när brottsskadeersättningen bestäms. Storleken på det avräknade beloppet respektive utrymmet för brottsskadeersättning är beroende dels av den praxis som utvecklas, dels av försäkrings- bolagens villkor. Den allmänna försäkringen berörs inte i detta sammanhang. Praxis växer fram i samspel mellan domstolar, försäkrings- bolagens skadeprövningsnämnder och . Samspelet har i tidigare lagstiftningssammanhang bedömts fungera väl och det har inte ansetts finnas anledning att genom lagstiftning försöka styra prövningen till domstolarna.41 Det sätt på vilket praxis växer fram är av omedelbar betydelse för storleken på brottsskadeersättningen. har t.ex. varit drivande för att höja ersättningsnivåerna för kränkning vid våldtäkt 39Se PSA, Centrala avtal 2006:1, , . 2000/01:68 s. 60 ff. och grova sexualbrott mot barn.42 Innan en sådan praxisändring fick genomslag, dvs. då praxis låg över den nivå som tillämpades av försäkringsbolag och domstolar, innebar praxisändringen en kostnadsökning för staten i form av högre brottskadeersättningar. På samma sätt får försäkringsbolagens villkor och försäkringarnas utformning betydelse, vilket framgår översiktligt i avsnitt 2.3.7. 2.3.7Betydelsen av försäkringsvillkorens utformning Skadeförsäkringskonstruktionen bygger på den skadestånds- rättsliga grundtanken att den skadelidande ska försättas i samma situation som om skadan aldrig hade inträffat. En summa- försäkring, däremot, tar inte hänsyn till omständigheterna vid skadan i det enskilda fallet. I stället har ersättningsbeloppet bestämts på förhand till ett visst belopp. Den skadelidande kan på det sättet bli antingen under- eller överkompenserad. Försäkrings- konstruktionen kan få betydelse för en eventuell brottsskade- ersättning. Om en summaförsäkring täcker den skada som brottsoffret har lidit blir det inte aktuellt med brottsskadeersättning – all annan ersättning ska ju avräknas när brottsskadeersättningen bestäms.43 Det finns inte något som hindrar att en skadelidande som har flera summaförsäkringar kan få ersättning från flera försäkringar, och alltså bli överkompenserad. Försäkringsbolaget får inte regressrätt i förhållande till gärningsmannen.44 Eftersom det försäkringsbelopp som utges ur en summa- försäkring är schabloniserat, är det inte säkert att den skadelidande får ersättning för hela den verkliga skadan. Då finns det utrymme för brottsskadeersättning avseende den resterande delen. I den mån detta är vanligt förekommande innebär det högre kostnader för staten jämfört med en skadeförsäkringskonstruktion, som på samma sätt som brottsskadeersättningen ska beräknas utifrån skadeståndsrättsliga principer. 42Se nyhetsbrev nr 2, 1999 och nr 2, 2001, tillgängliga på . 43Avräkning sker dock inte i den mån ersättningen motsvarar ett sparande (se 7 § första stycket andra meningen brottsskadelagen). Bestämmelsen har enligt inte tillämpats på ersättning som utgår ur en summaförsäkring. Hela försäkringsbeloppet avräknas därför när brottsskadeersättningen bestäms. 44Se 16 kap. 10 § försäkringsavtalslagen (2005:104) och prop. 2003/04:150 s. 575 f. Det är inte enbart konstruktionen av försäkringen som får betydelse. Även andra inskränkningar i försäkringsbolagens villkor kan få genomslag när det kommer till att bestämma brottsskade- ersättning. Som exempel kan nämnas att arbetsskadeförsäkringarna normalt inte lämnar någon ersättning för kränkning. Det innebär att den skadelidande är hänvisad till att ansöka om brottsskade- ersättning hos för den delen. På motsvarande sätt har vissa försäkringsbolag valt att inte ersätta den skadelidande för framtida inkomstförlust utan endast låtit medicinsk invaliditet omfattas av överfallsskyddet.45 Den skade- lidande är då hänvisad till att ansöka om brottsskadeersättning till den del skadan avser framtida inkomstförlust. Slutligen kan det bli aktuellt att avräkna en fiktiv försäkrings- ersättning – som alltså inte har betalats ut – vid bestämmande av brottsskadeersättning för skada på egendom (8 § andra stycket brottsskadelagen). Det gäller egendom som enligt vedertaget bruk borde ha hållits försäkrad mot skaderisken men som den skade- lidande har försummat att försäkra (typexemplet är avsaknaden av hemförsäkring som omfattar brand).46 2.3.8Backabranden i – försäkringsersättning och brottsskadeersättning Skaderegleringen efter den s.k. Backabranden, eller Göteborgs- branden, är ett praktiskt exempel på hur samspelet mellan försäkringar och brottsskadeersättning kan se ut. anlades en brand i en fastighet vid i . Den kvällen roade sig närmare 400 ungdomar på ett diskotek i en lokal som var dimensionerad för 150 personer. Fyra unga män anlade branden i ett trapphus genom att tända eld på stolar som ställts ut i trapporna. När någon kände brandlukt och öppnade en dörr från diskoteket ut till trapphuset började rök välla in i lokalen. Ingen stängde dörren vilket gjorde att elden fick syre och snabbt spred sig in i diskoteket. Panik uppstod och många deltagare sprang mot den enda utgången i den motsatta delen av lokalen. Eftersom dörren var smal blev utgången snabbt 45 Se försäkringsvillkor Hem och villa, , punkterna A 70 och A 71 under . 16–17) och (och ) försäkringsvillkor Villahemsförsäkring, , s. 32. 46 Se , Brottsskadelagen, Kommentar och rättsfall (1989), s. 71 f. Många dog av brandröken. Andra dog när de desperat kastade sig ut från fönstren mot asfalten ner. Totalt omkom 63 unga människor och ett par hundra skadades i det som betecknas som den största brandkatastrofen i . Gärningsmännen dömdes för grov mordbrand. Brottsoffer- myndigheten och flera försäkringsbolag kom att ansvara för den efterföljande skaderegleringen. Det fanns möjlighet till försäkrings- ersättning från brandoffrens hem- och olycksfallsförsäkringar. beslutade också att betala ut ersättning från ansvars- försäkringar som tre av gärningsmännen hade. Från deras försäkringar lämnades framför allt ersättning för kostnader, sveda och värk samt kränkning med schablonbelopp. Den totala ersättningen från ansvarsförsäkringarna uppgick till . Eftersom brottsskadeersättning kan lämnas först när alla andra ersättningsmöjligheter, t.ex. försäkringsersättning, är uttömda, kom regleringsarbete i gång på allvar först . Myndigheten inrättade en egen enhet dit alla ärenden med anknytning till branden lottades in. Ärendena avgjordes med förtur. Den avsåg regleringen framför allt ersättning till anhöriga till dem som dödats i branden. Den ersättning som lämnades i dessa fall avsåg ersättning för den psykiska personskada som de anhöriga drabbats av. Andra ärenden gällde ersättning till personer som överlevde branden men som skadades fysiskt och psykiskt. Svårt skadade ungdomar hade ofta bestående skador som gav ersättning för ärr, amputation och invaliditet. I de fall där skadorna hindrade förvärvsarbete beviljades brottsskadeersättning för inkomstförlust. Ännu pågår reglering av årlig inkomstförlust för vissa drabbade. Antalet avgjorda ärenden som har anknytning till branden passerar snart 500. Den brottsskadeersättning som har betalats ut uppgår till . (Uppgifter från , avdelningsdirektör vid myndigheten, från myndighetens hemsida .) Brottsskadelagen innehåller bestämmelser om ersättning av svenska, statliga medel för skada till följd av brott – brottsskade- ersättning (1 § första stycket brottsskadelagen). Den skadegörande handlingen måste vara straffbar. Både de objektiva brottsrekvisit och de subjektiva rekvisit på uppsåt eller oaktsamhet som ställs upp i en straffbestämmelse måste vara uppfyllda. Vidare får det inte föreligga en situation som i det enskilda fallet medför att straff- barhet är utesluten, t.ex. på grund av nöd eller nödvärn enligt 24 kap. . Att en gärningsman inte kan dömas till på- följd, t.ex. på grund av att han eller hon lider av en allvarlig psykisk störning, är inte något som hindrar att brottsskadeersättning kan utgå. Lagen är tillämplig vid brott enligt samt vid brott som regleras i specialstraffrätten. Den ersättningsgrundande skadan måste ha uppkommit till följd av brottet, vilket betyder att det måste finnas ett adekvat orsakssamband, adekvat kausalitet, mellan brottet och skadan. Däremot krävs inte att gärningsmannen har dömts eller ens åtalats för brottet.1 Lagen tillämpas på brott som har begåtts i . Vid person- skada och kränkning är lagen dessutom tillämplig om brottet har begåtts utomlands mot någon som hade hemvist i . Det- samma gäller om ett barn, med hemvist i , utomlands har bevittnat ett brott som varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i dess förhållande till en närstående person. (1 § andra stycket samma lag.) Lagen är dock inte tillämplig om brottet och den skadelidande har så ringa anknytning till att det inte är rimligt att skadan 1 Se och , Brottsskadelagen, En kommentar (2012), s. 30 f. ersätts av svenska statsmedel (tredje stycket samma paragraf). Bestämmelsen har kommit till användning i ett fall där den skade- lidande och de två gärningsmännen samtliga var polska medborgare och fast bosatta i . Den skadelidande befann sig tillfälligt i som turist. En av gärningsmännen befann sig också här i landet som turist , medan den andre gärnings- mannen hade anlänt till som misshandeln skedde. Männen träffades i en lägenhet där de drack alkohol, varefter misshandeln ägde rum. ansåg att det inte var rimligt att skadan ersattes enligt brottsskadelagen med hänsyn till att varken den skadelidande eller gärningsmännen var svenska medborgare eller hade hemvist i Sverige.2 Ett annat fall gällde försök till dråp. Gärningsmannen förpliktades av domstol att utge skadestånd till den skadelidande. avslog ansökan om brottsskadeersättning av den anledningen att den skadelidande vid skadetillfället vistades olagligt i landet och därmed saknade anknytning till . Det befanns inte vara rimligt att skadan ersattes med svenska statsmedel.3 Särskilda bestämmelser finns om s.k. europeisk brottsskade- ersättning (fjärde stycket med hänvisningar, se vidare avsnitt 3.1.4). Brottsskadeersättning betalas i första hand för personskada (2 § första stycket). Av samma bestämmelse framgår att skada på kläder, glasögon och liknande föremål som den skadade bar på sig vid skadetillfället ersätts som personskada – till skillnad från vad som är fallet enligt skadeståndslagen. Ersättning för personskada kan avse ersättning för sjukvårdskostnader och andra utgifter, inkomst- förlust, sveda och värk, lyte eller annat stadigvarande men samt särskilda olägenheter till följd av skadan.4 Sveda och värk avser lidande under den akuta sjukdomstiden efter skadan, dvs. till dess att skadan läks eller ett varaktigt invaliditetstillstånd inträder. Ersättningen bestäms i regel schablonmässigt med ledning av hjälp- tabeller som utformats av Trafikskadenämnden.5 Denna praxis har 2Se beslut , dnr 00282/2003 (beslut i . 3Se beslut , dnr 08670/2003 (beslut i . I ärendet gjordes en jämförelse med andra delar av samhällets sociala skyddsnät, t.ex. sjukpenning, barnbidrag, socialbidrag och bostadsbidrag. För att vara berättigad till dessa ersättningsformer måste en person befinna sig i landet legalt så att myndigheterna har vetskap om personens existens. När det gäller andra mer akuta åtgärder av social karaktär – såsom sjukvård – kan även den som vistas i landet illegalt komma i åtnjutande av sådan. 4Jfr 5 § första stycket brottsskadelagen med hänvisning till 5 kap. 1 § skadeståndslagen. Se också nedan avsnitt 3.2.3. 5Se 2009, s. 10. även godtagits av i ett flertal fall (se bl.a. NJA 2004 s. 26 och NJA 2006 s. 738). Enligt tabellerna bestäms ersättningen med utgångspunkt i ett grundbelopp , vilket varierar med hänsyn till vårdformen, skadans art och vårdtidens längd.6 Det är inte bara personskada som kan ersättas. Om någon allvarligt har kränkt någon annan genom brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet eller frid betalas brotts- skadeersättning för den skada som kränkningen innebär (2 § andra stycket). Vidare utgår brottsskadeersättning för sakskada i viss begränsad omfattning. Detta gäller när brottet har begåtts av någon som varit intagen och haft permission eller rymt från en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller ett hem för vård av närmare specificerat slag.7 Detsamma gäller om den som har begått brottet var underkastad motsvarande frihetsberövande i , , eller . (3 § första stycket.) Typiska rymlingsbrott är tillgrepp av fortskaffningsmedel och inbrott i bensinstationer, kiosker och fritidshus.8 Ersättning med anledning av sakskada omfattar ersättning för sakens värde eller reparationskostnad och värde- minskning, annan kostnad till följd av skadan och inkomstförlust eller intrång i näringsverksamhet.9 Om det finns särskilda skäl kan även en rymlingsskada i form av ren förmögenhetsskada ersättas (3 § andra stycket). förmögen- hetsskada har samma innebörd i brottsskadelagen10 som i skade- ståndslagen, och är sådan ekonomisk skada som uppkommer utan samband med att någon lider person- eller sakskada (1 kap. 2 § skadeståndslagen). Det kan finnas särskilda skäl att ersätta sådan skada t.ex. när brottet har begåtts mot arbetsgivare, familjehems- föräldrar, övervakare eller andra som står i liknande förhållande till gärningsmannen.11 Sakskada och ren förmögenhetsskada kan ersättas även i andra fall i den mån den skadelidandes möjligheter att försörja sig all- varligt har äventyrats genom skadan eller ersättningen annars 6Se NJA 2007 s. 953. 7Närmare bestämt ett hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga eller ett hem som avses i 22 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. 8Se och , a.a. s. 56. 9Jfr 5 § tredje stycket brottsskadelagen med hänvisning till 5 kap. 7 § skadeståndslagen. Se också nedan avsnitt 3.2.3. 1977/78:126 s. 42. 11Jfr a. prop. framstår som särskilt angelägen (4 §). framgår att det vid tillämpning av 4 § brottsskade- lagen främst lämnas ersättning vid åldringsbrott. Det kan röra sig om väskryckning eller annat tillgrepp från en äldre person, t.ex. i samband med post- eller bankbesök.