sou · H0B359 · 2012-09-11 00:00:00 — Genom Nordvisionssamarbetet bistår länderna varandra med finansiering, förköp och samverkan i produktionen. Som tabell 4.1 nedan visar samproducerades totalt inom Nordvision sammanlagt 1 027 program med en sändningstid på totalt 2011. Programutbytet omfattade 2 627 program med en sändningstid på . En jämförelse med 2007 visar att samproduktionerna har minskat medan programutbytet har ökat. Programutbytets volym har ökat även på , åtminstone . Källa: Nordvisions årsberättelser 2007 och 2011/2012. Antalet program eller sändningstid är mått på omfattningen av Nordvisionssamarbetet, men får förstås i sitt sammanhang. Exem- pelvis är barnprogram ofta korta men många till antal, medan dramaproduktioner är längre men färre till antal. Övergripande visar statistiken som presenteras i Nordvisions årsberättelser på ett djupt nordiskt samarbete inom flera olika programkategorier. Andra viktiga dimensioner i det nordiska samarbetet, som fram- hållits av såväl SVT som Nordvision, är programutveckling, strate- giskt samarbete och gemensam kunskapsutveckling. Samarbetet inom ramen för Nordvision är omfattande och betydelsefullt för stärkandet av den nordiska kulturgemenskapen samt för möjligheten för SVT att vara med och producera och visa högkvalitativa program. Det finns en rad fördelar med detta sam- arbete. Det ekonomiska bidraget vid samproduktioner bidrar till att fler produktioner av hög kvalitet når de svenska tv-tittarna. Från Nordvisions sida framhålls att samarbetet innebär att respektive lands finansiering av public service kan utnyttjas mer effektivt. länderna tillsammans utgör också en relativt stor tv-marknad, vilket kan ge fördelar för de nordiska bolagen när det gäller inköp och rättigheter. I vissa fall har bolagen också kunnat samarbeta kring den internationella bevakningen. Enligt Nordvision finns det svårigheter att få till stånd avtal om rättighetsersättningar på nivåer som möjliggör ett programutbyte. Programutbytet sker under devisen vi delar allt vi äger. Att förvärva rättigheterna för hela , med en befolkningsbas på cirka 25 miljoner personer, är mer kostsamt än att förvärva rättig- heterna för ett enskilt land. Ersättningsnivåerna uppges vara särskilt höga inom drama, vilken är en av de viktigaste kategorierna för pro- gramutbytet och stärkandet av den nordiska kulturgemenskapen. Digitaliseringen ökar visserligen möjligheterna att fördjupa samarbetet inom Nordvision, men rättighetsfrågan begränsar möjligheterna till gemensamma beställtjänster för . Nordvision bedömer att även krav på en ökad utläggning på externa producenter och en annan fördelning av rättigheter kan få följder för det nordiska sam- arbetet. SVT är partner i Nordisk , vars syfte är att främja nordisk film- och tv-produktion av hög kvalitet genom finansiellt stöd till projektutveckling och produktion av spelfilm, tv-fiktion och kreativ dokumentärfilm. Genom fonden finansieras även distribution och dubbning av nordisk film och filmkulturella initiativ av nordiskt intresse. Fonden består av 18 partners, förutom SVT bl.a. , TV4 och Kanal . Diskussioner om en samnordisk kulturkanal Det har förts diskussioner på nordisk nivå om att starta en samnordisk tv-kanal. beslutade att rekommendera de nordiska ländernas regeringar att etablera en oberoende kultur-tv-kanal i samarbete med nordiska public service- företagen. Enligt rekommendationen bör kanalen antingen få en egen kanalplats eller sändas i någon av de befintliga public service- kanalerna. Rådet hänvisar till en utredning kring möjligheterna att starta en nordisk kulturkanal, benämnd Arte , i samarbete med den fransk-tyska kulturkanalen De nordiska public service-företagen har i en gemensam skrivelse uppmanat att inte gå vidare med planerna kring Arte med motiveringen att projektet inte är realistiskt utifrån ekonomiska, distributionsmässiga och publikunderlagsmässiga grunder. De hänvisar bl.a. till att det redan finns ett fungerande samarbete i Nordvision genom vilket en stor andel drama- och kulturprogram når en bred publik via företagens huvudkanaler. Efter möte mellan de nordiska kulturministrarna och representan- ter för har frågan mynnat ut i att en bredare studie om möjligheterna för och önskemål om ökad spridning i olika medier av nordiskt kultur nu genomförs. Studien beräknas vara färdig . SR och public service-företagen i , och har ett etablerat journalistiskt och publicistiskt samarbete i samband med större nyhetshändelser. Exempel på sådana är det danska valet, terrordåden i och . SR:s utrikeskorrespondenter och SR:s nyhetsmaterial har använts både av NRK och YLE. Det finns även direkta samarbeten i regioner som gränsar till de andra nordiska länderna. Exempel på sådana är P4 Västs programpunkt Hallå , där en norsk programledare rapporterar i det lokala morgonprogrammet, eller P4 samarbete med regionala redaktioner i . Ett annat område där det finns ett direkt samarbete mellan public service-bolagen på nordisk nivå är radioverksamheten för den samiska folkgruppen som är delad mellan flera stater. SR Sameradio har ett omfattande samarbete med norska och finska sameradion (SR:s public service-redovisning 2011, s. 75). SR har framhållit att förutsättningarna för ett nordiskt program- utbyte är andra för radio än tv. På grund av språkskillnader sänds sällan program eller programinslag från övriga nordiska länder. 1 Utredningen finns tillgänglig på webbplats: . UR har som nämnts inte något uppdrag att stärka den nordiska kulturgemenskapen, men deltar som associerad medlem i Nordvision och flera av dess arbetsgrupper. Via Nordvisionsfonden kan UR söka stöd för nordiska samproduktioner. UR har 2011 varit huvudproducent för sex samproducerade tv-serier och samproducent till ytterligare ett antal produktioner. Syftet med UR:s engagemang i Nordvision är detsamma som för SVT, det vill säga programutbyte, samproduktion, strategisk samverkan, programutveckling och kunskapsutbyte. 4.4SVT:s roll för svensk filmproduktion I detta avsnitt redogör vi för hur vi följt arbetet med att få till stånd en ny branschsamverkan för svensk film i de delar som rör SVT. Vi tar också ställning till om det finns behov av att fortsatt stärka SVT:s uppdrag när det gäller utvecklingen av svensk filmproduktion. Vårt arbete i denna del har utförts bl.a. genom kontakter med SVT, (), Film- och TV-producenterna och den särskilde utredare som har haft i uppdrag att få till stånd en branschsamverkan för svensk film (Ku 2011:01). 4.4.1SVT, kulturuppdraget och svensk film Inom ramen för de statliga filmpolitiska insatserna ska SVT enligt sitt sändningstillstånd bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion. Detta ansvar nämns i samband med företagets övergripande kultur- uppdrag vilket i stora drag handlar om att bevaka, producera och tillgängliggöra kultur (se avsnitt 4.2). SVT:s verksamhet på filmområdet bidrar på olika sätt till att fullgöra kulturuppdraget. Detta görs t.ex. i form av bevakning av film, genom presentationer av filmer i samband med visningar, via recensioner i kulturbevakande program och på företagets webbplats. Uppdraget att tillgängliggöra kultur kommer bl.a. till uttryck genom att SVT visar betydande mängder fiktion, drama och dokumentärer i både lång- och kortfilmsformat. visades totalt 600 svenska och utländska långfilmer (SVT:s public service-redovisning 2011, s. 15). Av de 198 svenska långfilmer som sändes på tv visades 126 i någon av SVT:s kanaler (Svenska Filminstitutets verksamhetsberättelse 2010). Den svenska filmpolitiken förverkligas huvudsakligen genom film- avtal. Det första avtalet mellan staten och filmbranschen slöts 1963 och har filmavtalet omformulerats och omförhandlats omkring . Det nuvarande avtalet började gälla och var avsett att löpa fram till och med . Efter en förlängning löper avtalet ut . Genom avtalet genereras medel till produktionsstöd samt stöd till distribution och visning av film. Filmavtalsmedlen kommer svensk filmproduktion till del genom SFI. Dåvarande ingick 1974 ett avtal med SFI för att stödja svensk filmproduktion efter att en statlig utredning hade föreslagit att företaget borde ta ett ansvar för filmen. SVT blev 1993 en avtalspart i filmavtalet. Målen med filmavtal som gäller är att: stödja och stimulera förnyelse och utveckling av värdefull svensk filmproduktion samt distribution och visning av film i hela landet, verka för att svensk filmproduktion ska utgöra en dynamisk till- växtbransch, förbättra kvinnliga filmskapares villkor, främja arbetet mot olovlig hantering av film i alla visnings- former, verka för att svensk film ska spegla hela landet, verka för att svensk film ska nå en större publik i alla visnings- former både i och internationellt, samt att verka för att antalet biobesök i ska öka. Bland parterna i nuvarande filmavtal finns ett antal tv-företag: SVT, TV4, MTG och C . Kanal var tidigare avtals- part men valde att inte skriva under den tvååriga förlängning av avtalet som gjordes 2010. Som tabell 4.2 visar uppgick SFI:s intäkter inom ramen för film- avtalet till 2011, varav knappt hälften utgjordes Tv-företagen bidrog med , varav från SVT. Källa: Svenska Filminstitutets verksamhetsberättelse 2011. I tillägg till de direkta bidragen till SFI garanterar tv-företagen ett visst angivet belopp, kallat garantibelopp, som ska användas till samproduktioner, medfinansiering och köp av visningsrätter av nya svenska långfilmer och nya svenska kort- och dokumentärfilmer. Enligt avtalet uppgår garantibeloppen i genomsnitt till för SVT, för TV4, för MTG samt för Kanal och C . Till skillnad från de övriga tv-företagen har SVT och TV4 ytterligare åtaganden genom att de ska redovisa till SFI hur garantibeloppen har använts. I garantibeloppen inkluderas inte medel som SVT och TV4 använder till egna filmproduktioner. SVT satsade totalt på svensk filmproduktion, utöver bidraget direkt till SFI på (se tabell 4.3). Det är mer än det belopp som SVT garanterat enligt avtalet. Källa: SVT:s redovisning till 2011. SVT:s totala satsningar på svensk filmproduktion har ökat . Som en jämförelse satsade företaget totalt fördelat på 87 titlar 2007 och fördelat på 92 titlar 2010 (SVT:s redovisningar till SFI ). SVT:s roll i kommande filmavtal skrev ett antal parter under en avsiktsförklaring om ett nytt filmavtal som ska gälla (se bilaga till regeringsbeslut , Ku2012/119/RFS). Avsikten är att filmavtalet ska undertecknas i samband med att regeringen lämnar över budgetpropositionen till . Avsikts- förklaringen undertecknades med förbehåll för regeringens god- kännande. Bland de som undertecknat finns tv-företagen SVT, TV4, MTG, SBS TV och C . I princip har inga nya aktörer tillkommit utöver de grupper av aktörer som är parter i nu gällande avtal. På grund av ändrade ägarförhållanden har den tidigare avtalsparten Kanal ersatts av SBS TV. Enligt avsiktsförklaringen är det nya avtalets övergripande mål att främja en svensk filmproduktion av hög kvalitet och hög attraktionskraft, såväl nationellt som internationellt, samt en stark och dynamisk filmbransch. Parterna är överens om att fortsatt aktivt verka för utökad finansiering av avtalet genom tillkommande parter. Parter som främst bör knytas till avtalet anses vara aktörer som visar eller på annat sätt exploaterar film. Avtalet har delvis nya mål och innebär en ökad satsning på barn- och ungdomsfilm samt på kort- och dokumentärfilm. Medel kommer även att kunna tilldelas s.k. cross media-projekt, dvs. projekt där olika media konvergerar. Viss teknikneutralitet uppnås också genom att kravet på att filmer som får stöd ska ha biografpremiär slopats. SVT ska enligt det nya avtalet lämna ett årligt bidrag till SFI på . Därutöver lämnar bolaget ett garanti- belopp på för samproduktion, med- finansiering och köp av visningsrätter vad gäller nya svenska lång- filmer samt nya svenska kort- och dokumentärfilmer. SVT:s ekonomiska åtaganden uppgår alltså till högre belopp än vad som gäller enligt dagens avtal. 4.4.3Ytterligare verksamhet relaterad till svensk filmproduktion SVT har utöver sina åtaganden enligt filmavtalet samarbeten med tv- och filmdramatiker, med regionala aktörer såsom , , Filmregion och Filmpool Nord. Vidare uppges att företaget har en aktiv roll i de övriga nordiska ländernas filmmiljö (SVT:s public service-redovisning 2011, s. 17). SVT deltar också i samarbetet i Nordisk Film (se avsnitt 4.3). SVT är även en aktör i filmbranschen genom investeringar i svenska filmproduktioner som går utöver överenskommelsen i filmavtalet. Investeringarna görs utifrån företagets uppdrag att bidra till utvecklingen av svensk film. SVT:s engagemang kring film är mångfacetterat och företaget bidrar till utvecklingen till svensk film på en rad olika sätt. På flera områden är det svårt att skilja företagets engagemang i filmproduktion från tv-produktion. Bedömning: Det finns inte behov av att ytterligare stärka SVT:s uppdrag när det gäller utvecklingen av svensk filmproduktion. SVT ska enligt sitt sändningstillstånd bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion. Vi konstaterar att företaget är en central aktör för svensk film som uppfyller detta villkor på flera sätt, genom att bevaka, skapa och tillgängliggöra film. Vi anser att SVT även fort- satt bör bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion. Den svenska filmpolitiken genomförs i stora delar genom film- avtalet. SVT tar genom sitt deltagande i nuvarande avtal ett stort ansvar för filmproduktion. Vi anser att företaget ska fortsätta att ta detta ansvar under den kommande tillståndsperioden, oavsett om filmpolitiken regleras via ett filmavtal eller på annat sätt. Vi ser därför positivt på att SVT har undertecknat den avsiktsförklaring som träffats rörande nytt filmavtal för perioden –2015. Mot denna bakgrund ser vi inget behov av att lämna förslag i syfte att ytterligare stärka SVT:s uppdrag när det gäller svensk film. Det skulle enligt vår bedömning dessutom vara mindre lämpligt att i sändningstillståndet förstärka eller på annat sätt detaljreglera SVT:s uppdrag på filmområdet. En sådan reglering skulle kunna snedvrida partsförhållandena vid de förhandlingar inför ett nytt filmavtal som sannolikt kommer att äga rum mitt under kommande tillståndsperiod, vilken enligt vårt förslag ska löpa fram . SVT:s engagemang för svensk filmproduktion redovisas i public service-redovisningarna och, i de delar som rör filmavtalet, till SFI. Om ett nytt filmavtal trots avsiktsförklaringen inte träffas förutsätter vi att SVT redovisar sitt engagemang för svensk filmproduktion i public service-redovisningarna. 4.5Digitalisering och tillgängliggörande av arkiv I direktiven konstaterar regeringen att det finns ett rikt kulturarv i programföretagens arkiv som består av radio- och tv-program. Det härstammar från flera decennier och dessa program har i huvudsak producerats med medel från radio- och tv-avgiften. Regeringen skriver att det är önskvärt att detta material i större utsträckning kan göras tillgängligt för allmänheten. Regeringen konstaterar vidare att det infördes en ny avtalslicensbestämmelse i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. Denna gör det lättare att få till stånd heltäckande avtal om återutnyttjande av det material i radio- och tv-företagens arkiv som sänts före . Vårt uppdrag är att bedöma om, och i så fall hur, ansvaret när det gäller digitalisering och tillgängliggörande av programföretagens arkiv behöver tydliggöras. I arbetet ingår bl.a. att kartlägga kostnader och möjliga sätt att finansiera eller göra prioriteringar som säkerställer tillgång till arkiven för allmänheten. Regeringen beslutade om en nationell strategi, Digit@lt kulturarv, för arbetet med att digitalisera, digitalt bevara och digitalt tillgängliggöra kulturarvsmaterial och kulturarvsinformation –2015. Målet med strategin är att kulturella verksamheter, samlingar och arkiv i ökad utsträckning ska bevaras digitalt och tillgängliggöras elektroniskt för allmänheten. Den huvudsakliga bakgrunden till strategin är att uppfylla de åtaganden som gjort genom Europeiska unionens råds slutsatser av om det europeiska digitala Europeana och bidra till att uppfylla de kulturpolitiska målen. Programföretagen omfattas inte direkt av strategin, men indirekt i förhållande till de arkivinstitutioner som har ansvar för film och ljud. (KB) är bl.a. nationalbibliotek och arkiv för ljud- och bilddokument och rörliga bilder. Enligt KB:s instruktion (2008:1421) ska myndigheten ta emot, förvara och, i enlighet med 6 § förordningen (2008:1420) om pliktexemplar av dokument, till- handahålla pliktexemplar av filmer, fonogram, videogram och vissa dokument för elektronisk återgivning.2 SR, SVT och UR är skyldiga att leverera pliktexemplar av sina program till KB. Det bakomliggande syftet med pliktleveranserna är att alla medborgare har rätt till information och kunskap samt att det finns behov inom forskning och studier av källmaterial. Pliktleveranserna används också för att bevara yttringar av svenskt liv, samhälle och kultur till eftervärlden. Hos KB finns framförallt material från SR, SVT och UR . Detta betyder att det finns luckor i bestånden avseende vår radio och tv-historia hos KB för tiden . Det är KB som har det nationella arkivansvaret för att SR:s, SVT:s och UR:s radio- och tv-program bevaras och tillgängliggörs 2 För att digitalt material inte ska gå förlorat har beslutat att införa en s.k. e-plikt, genom en ny lag om pliktexemplar av elektroniskt material. Den nya lagen träder i kraft och gäller fullt ut för elektroniskt material som publiceras efter . , bl.a. SR, SVT och UR, blir skyldiga att lämna pliktexemplar av det som publiceras efter (prop. 2011/12:121, bet. 2011/12:UbU21, rskr. 2011/12:258). för allmänheten och mer specifikt för studier och forskning. Det material som KB ansvarar för har inte sändningskvalitet, det är inte bevarat med avsikt att återsändas i radio och tv. Ett tillgänglig- görande av detta material genom återutsändningar förutsätter att programföretagen har bevarat sitt material på ett sätt som möjliggör ett redaktionellt utnyttjande. Detta betyder att det inte finns någon institution som har arkivansvar att bevara det audiovisuella kulturarvet i vad som motsvarar original- skick eller sändningskvalitet. 4.5.3Behov av digitalisering och bevarande Det finns en rad utmaningar i att bevara audiovisuella medier och programföretagen har genom olika projekt digitaliserat material för att bevara det men också för att kunna tillgängliggöra det. Mycket av de audiovisuella materialen i företagens arkiv har varit lagrade på medier som inte är arkivbeständiga. För att kunna använda och till- gängliggöra arkivmaterial på ett effektivt sätt behöver det vara digitaliserat och sökbart med hjälp av en lämplig katalogisering samt nåbart genom lättanvända och snabba tekniska system. Detta gäller både om tillgängliggörandet ska ske i den reguljära program- verksamheten och genom olika former av internetbaserade tjänster. Genom att bevara programmaterialet i digitalt skick så att det är användbart för programföretagen kan materialet tillgängliggöras för allmänheten. För att kunna använda materialet krävs dock också att rättighetsfrågorna kring nyttjandet kan lösas. Rörande äldre material finns en rad utmaningar för att lösa rättighetsfrågor. Därför infördes det en ny avtalslicensbestämmelse i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. Bestämmelsen innebär att ett radio- eller tv-företag får, om avtalslicens gäller, överföra offentliggjorda verk till allmänheten om verken ingår i egenproducerade eller av företaget beställda produktioner som har sänts ut före . Lagstiftningen är utformad för att göra det lättare att få till stånd heltäckande avtal om återutnyttjande av materialet, men det är parterna som tecknar avtalen. Avtalen tecknas utifrån respektive programföretags strategi kring hur och till vilka målgrupper som materialet är tänkt att tillgängliggöras. Kostnaderna för dessa rättigheter är en väsentlig del av den totala för kostnaden för tillgängliggörandet av arkivmaterialet. 4.5.5Programföretagens strategier och arbete På förslag av regeringen i budgetpropositionen beslutade om en särskild tilldelning till program- företagen för att öka företagens tillgängliggörande av program ur arkiven (prop. 2011/12:1 utg.omr. 17, bet. 2011/12:KrU1, rskr. 2011/12:74). Enligt beslutet ska medelstilldelningen till SR, SVT och UR inkludera en särskild tilldelning på 8, 60 respektive i syfte att öka företagens tillgängliggörande av program ur arkiven. I propositionen (s. 154) angav regeringen att tillgängliggörandet är förenat med kostnader bl.a. för distribution och upphovsrättsersättningar. Regeringen motiverade förslaget att tilldela UR med att utbildningsområdet är väl avgränsat program- mässigt, tekniskt och upphovsrättsligt. UR:s program är relevanta inom utbildningen varför det är särskilt angeläget att arkiverat material är tillgängligt. Skälet till att SVT fick så mycket mer än SR var att det generellt är mer kostsamt att göra tv-sändningar tillgängliga jämfört med radiosändningar. Regeringen bedömde vidare att den extra tilldelningen för att göra arkiven tillgängliga också skulle ge SR och SVT förbättrade möjligheter att fullgöra det uppdrag som bolagen har att fördjupa, utveckla och vidga sitt kulturutbud (s. 35). I respektive programföretags anslagsvillkor anger rege- ringen att en särskild redogörelse ska lämnas för vilka satsningar som gjorts på att öka tillgängliggörandet ur respektive program- företags arkiv. Det som framförallt förenar programföretagen är att de betonar att tillgängliggörandet av arkivmaterialet grundas på publicistiska överväganden. Detta har dock resulterat i olika strategier och mål för tillgängliggörandet av arkiven. Inom SR har det pågått ett s.k. arkivprojekt. Syftet med projektet är att skapa ett nav för nyttjande av företagets arkivmaterial i den reguljära programproduktionen samt att säkerställa bevarandet av företagets totala bestånd av material från radioproduktionen. Vidare möjliggör projektet att materialet kan tillgängliggöras via internet. Projektet är inte primärt kopplat till en redaktion och webbtjänst likt SVT:s Öppet arkiv. Projektet ska avslutas . De särskilda medel om som SR tilldelats 2012 används för att finansiera en del i den tekniska kedja som möjliggör ett publicistiskt nyttjande av det digitaliserade arkivmaterialet för det löpande redaktionella arbetet. Denna del i den tekniska kedjan möjliggör tillgängliggörandet av materialet via marksändningar och internet. Via internet tillgängliggör SR arkivmaterial via SR Minnen som är en redaktionellt utformad del på webbplatsen där SR tillgänglig- gör program och klipp ur arkivet. Materialet presenteras ofta kring sammanhållna teman som aktuella händelser eller historiska skeenden. Till SR Minnen hör också en webbradiokanal som sänder material ur arkiven . Som komplement finns SR Minnen även på Facebook. SR skriver i sitt budgetunderlag att man har ambitionen att tillgängliggöra hela sitt arkiv via internet. Kostnaden för arkivprojektet uppgår, enligt SR, till sammanlagt . Förutom de SR fick i särskild medelstilldelning 2012 är projektet finansierat inom ramen för SR:s ordinarie medelstilldelning. Den framtida årliga drift- kostnaden uppskattas av SR till 12–, avseende dataservrar och lagringsdisk, utveckling och underhåll av webb- verktygen samt administrativ och redaktionell bearbetning. Däremot omfattas inte framtida rättighetskostnader. Förhandlingar för upphovsrättsersättningar och upphovsrätten närstående rättigheter som följer av visst tillgängliggörandet av materialet är inledda, men inte avslutade. SVT underströk i sitt budgetunderlag att det i arkivet finns en kulturskatt av svenska program. Denna kulturskatt grundlades och fylls kontinuerligt på. SVT menar att det finns en stor efterfrågan från publiken om att kunna se både gammalt och nytt innehåll, men att tillgängliggörandet av det gamla materialet begränsats av rättighetsskäl.