sou · H0B31 · 2012-01-17 00:00:00 — 8Ibid samt Nyckeltal för OH-kostnader. ESV 2005:3, s. 9. ESV skiljer i sina resonemang på OH som är gemensam, mellan och individuell. Med individuell OH avses t.ex. tid för avdelningsmöten, kompetensutveckling etc. Detta har inte beräknats här. 9Förslaget bygger på att myndigheten förutom ramanslaget får resurser från andra källor (lärosäten, Sida, EU m.m.) i samma omfattning som . En ny myndighet för högskoleservice och internationellt samarbete SOU 2012:1 Förslag till ekonomisk ram för servicemyndigheten (2013 års Bedömning av utländska utbildningar och betyg 4.2.13Den nya myndighetens namn Utredaren har mottagit ett relativt stort antal förslag till namn på den nya servicemyndigheten. Namnförslagen har också diskuterats i olika sammanhang. Namnet bör tydligt spegla verksamheten utan att vara för långt. Utredarens förslag är att den nya servicemyndigheten ges namnet Myndigheten för högskoleservice och internationellt samarbete. Detta namn speglar flera av kärnverksamheterna. Antagningsverksamheten kopplar till ordet högskoleservice och den verksamhet som bedrivs av IPK samt den som avser bedömning av utländsk utbildning kan sägas vara kopplad till begreppet internationellt samarbete. 10Uppräkning har skett för . 11Utgår från en stab på tio personer samt myndighetschef och administratör. 12Avser system som används av . 13Avser system som stöder bedömningsverksamhet och informationsverksamhet vid , 14Här ingår även myndighetsgemensamma kostnader för IT, telefoni etc. 15Avser cirka tio årsarbetskrafter till stöd för de sakverksamheter som saknar kommunikatörer, för vissa myndighetsgemensamma uppgifter samt för att hantera uppgiften att informera om högre utbildning. 16Bygger på en dimensionering om cirka 211 arbetsplatser till en snittkostnad av . 17Utredaren förutsätter att ramanslaget, i likhet med vad som gäller för IPK:s ramanslag , kommer att innehålla en anslagspost om som ska användas för bidrag och som inte får användas för drift. En ny myndighet för högskoleservice och internationellt samarbete Utredningens direktiv är tydligt med att universitetens och högskolornas inflytande över antagningsverksamheten även ska säkerställas. Det framgår vidare att den nya servicemyndigheten därför även fortsättningsvis ska vara en styrelsemyndighet och ha en tydlig förankring hos användarna. Sammansättningen i styrelsen ska även spegla myndighetens olika verksamhetsområden. Utredaren vill gärna understryka detta och betona vikten av att styrelsen ges en sammansättning som täcker hela det breda uppdrag som den nya servicemyndigheten kommer att få. Styrelsen bör därvid även innehålla representation från studenterna. Inflytandet från de olika intressentgrupperna kommer enligt utredarens bedömning även att utövas genom de olika arbetsgrupper och nätverk som de nuvarande myndigheterna har och som kommer att leva kvar i den nya servicemyndigheten. 5Verksamhet som bör föras till annan huvudman eller kan utgå Utredaren föreslår att uppgifter enligt 7 § i myndighetens instruktion, att främja chefsutvecklingen i högskolan inte förs över till någon av de nya myndigheterna som regeringen avser att inrätta. Uppgiften att ansvara för en introduktion för nya rektorer bör i stället genomföras inom ramen för det introduktions- och chefsutvecklingsprogram som ansvarar för beträffande andra statliga myndighetschefer. Utredaren föreslår vidare att uppdrag enligt 8 § i myndighetens instruktion, att inom sitt verksamhetsområde motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter, inte förs över till någon av de nya myndigheterna som regeringen avser att inrätta. I linje med regeringens inriktning mot ökad autonomi för högskolor och universitet bör ansvaret för att motverka diskriminering och främja lika rättigheter och möjligheter tydligt vila på lärosätena själva. Den nya granskningsmyndigheten bör dock kunna ges uppdrag i regleringsbrev eller i särskild ordning att följa upp eller utvärdera detta arbete. 5.2Skälen för utredarens förslag har enligt 7 § i instruktionen i uppdrag att främja chefsutvecklingen inom högskolan. genomför ett introduktionsprogram för nya rektorer, främst Verksamhet som bör föras till annan huvudman eller kan utgå bestående av ett antal seminarier under ledning av en ledarskapskonsult. Verket genomför även en årlig rektorskonferens och har inlett ett samarbete med i . Enligt vad redovisat till utredningen läggs cirka 0,2 årsarbetskrafter på detta uppdrag. De budgeterade kostnaderna 2011 uppgår till exklusive lönekostnader. För chefer för övriga myndigheter under regeringen finns ett chefsutvecklingsprogram som i sin nuvarande form har bedrivits . Nyutnämnda myndighetschefer får genom programmet både allmän och individanpassad introduktion med utgångspunkt i den verksamhet som chefen är satt att leda. Varje departement ansvarar för att lägga upp ett individuellt introduktionsprogram för sina nyutnämnda myndighetschefer. arbetsgivarpolitik planerar och arrangerar såväl individuell som gemensam introduktion för nyutnämnda myndighetschefer samt ansvarar för ett gemensamt chefsutvecklingsprogram för alla myndighetschefer. Utredarens bedömning är att det saknas skäl att ha ett särskilt program för chefsutveckling av myndighetschefer som är rektorer vid de statliga lärosätena. Det torde vara fullt möjligt att ge en lika god introduktion till arbetet som rektor och myndighetschef inom ramen för det chefsutvecklingsprogram som finns för övriga nyutnämnda myndighetschefer. Även effektivitetsskäl talar för att nuvarande ordning bör upphöra och att synergieffekter bör kunna uppstå genom att inordna rektorsutbildning i det ordinarie statliga chefsutvecklingsprogrammet. De eventuella särdrag och särskilda utmaningar som kan finnas i att vara chef för en myndighet som är en högskola bör kunna hanteras inom ramen för de individuella delarna av chefsutvecklingsprogrammet. 5.2.2Högskoleverkets uppdrag att inom sitt verksamhetsområde motverka diskriminering m.m. ska enligt myndighetens instruktion, inom sitt verksamhetsområde motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller Verksamhet som bör föras till annan huvudman eller kan utgå Verket ska också bistå med uppgifter om förhållanden i högskolans verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn enligt diskrimineringslagen (2008:567). har valt att arbeta med detta uppdrag genom att integrera frågorna i verksamheten vid verkets sakavdelningar. Verket deltar även i nätverk, har genomfört analyser samt publicerar nyhetsbrevet i högskolan. Till verket finns även knutet ett jämställdhetsråd. Enligt vad redovisat till utredningen läggs cirka 0,6 årsarbetskrafter direkt på detta uppdrag. De budgeterade kostnaderna 2011 uppgår till exklusive lönekostnader. Eftersom uppgiften delvis genomförs integrerad i annan verksamhet vid myndigheten är de faktiska kostnaderna dock svåra att bedöma. har också ett särskilt regeringsuppdrag att följa upp hur jämställdheten vid universitet och högskolor har utvecklats till följd av lärosätenas ökade frihet och självbestämmande i fråga om läraranställningar fr.o.m. . Vidare ska , med utgångspunkt i Delegationen för jämställdhet i högskolans betänkande samt slutredovisningarna från de projekt som fått stöd från delegationen, sammanställa, analysera och på lämpligt sätt sprida erfarenheterna av delegationens samlade projektverksamhet. Uppdragen ska redovisas i två separata rapporter till senast den 1 april 2014.1 har tagit steg mot ökad autonomi för högskolor och universitet, främst vad beträffar lärosätenas organisation och rekryteringen av lärare. Statsmakternas detaljstyrning har minskat och högskolor och universitet har därmed fått större ansvar för att utforma verksamheten. Regeringen har vidare i budgetpropositionen för uttalat att det är en högskolepolitisk ambition att ytterligare fortsätta att öka lärosätenas frihet och självbestämmande. Minskad statlig detaljstyrning leder dock även till ett ökat behov från statsmakternas sida att i efterhand följa upp och utvärdera den verksamhet som bedrivs. Detta synsätt ligger t.ex. till grund för det nya kvalitetssäkringssystem för utvärdering av utbildningar som på regeringens uppdrag genomför , samt även för det nya uppdrag som verket kommer att få att följa upp effektiviteten i högskolans resursutnyttjande. 1 Uppdrag om jämställdhet i högskolan. , U2010/5703/UH. Verksamhet som bör föras till annan huvudman eller kan utgå uppdrag enligt instruktionen framstår i jämförelse med andra statliga myndigheter som unikt. Av andra myndigheter som utredaren jämfört med så har länsstyrelserna ett förhållandevis omfattande uppdrag inom detta område.2 Arbetsförmedlingen ska utforma sin verksamhet så att den ökar mångfalden och motverkar diskrimineringen i arbetslivet.3 ska integrera ett jämställdhetsperspektiv i sin verksamhet vilket också gäller för Skolinspektionen, Specialpedagogiska skolmyndigheten och , med ett tillägg om perspektivet mänskliga rättigheter.4 I högskolelagen finns bestämmelsen att i högskolornas verksamhet skall jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas.5 Utredarens bedömning är att det i konsekvens med inriktningen mot ökad autonomi inte längre bör vara ett särskilt uppdrag för en förvaltningsmyndighet under att inom hela högskolesektorn motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter. arbete har inneburit ett stöd för högskolorna men de egentliga effekterna är svåra att bedöma. Frågorna är dock mycket angelägna och det finns därför skäl för statsmakterna att ytterligare framhålla och tydliggöra det ansvar som ligger på högskolorna. Det finns också skäl att, såsom regeringen redan har gjort till , i regleringsbrev eller i särskilda regeringsuppdrag, ge den nya granskningsmyndigheten i uppdrag att granska, analysera och följa upp olika aspekter av hur väl högskolorna bedriver arbetet med att motverka diskriminering och främja lika rättigheter och möjligheter. Att ansvarsfördelningen därigenom blir tydligare skulle kunna ge positiva effekter i form av ökat ansvarstagande från högskolornas sida, på samma sätt som motsvarande tydliggörande inom området kvalitetssäkring av högre utbildning lett till att fler lärosäten nu tar ett ökat ansvar för det interna arbetet med kvalitetssäkring. Utredarens förslag är därför att denna uppgift i instruktion inte förs över till någon av de nya myndigheterna. 2Se 3, 5, 44 §§ i förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. 33 § i förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. 42 §, 11 p i förordningen (2009:1174) med instruktion för samt 13 § förordningen (2011:555) med instruktion för , 16 § i förordningen (2011:130) med instruktion för Specialpedagogiska skolmyndigheten och 7 § i förordningen (2011:556) med instruktion för . 51 kap. 5 § i högskolelagen (1992:1434). Verksamhet som bör föras till annan huvudman eller kan utgå ska vidare enligt 8 § i instruktionen bistå med uppgifter om förhållanden i högskolans verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn enligt diskrimineringslagen (2008:567). Enligt det underlag som har lämnat till utredaren så bedrivs dock inget egentligt arbete med denna uppgift. I samtal med företrädare för () har utredaren inhämtat att DO heller inte efterfrågat några uppgifter från . Utredaren kan vidare konstatera att motsvarande uppdrag inte kan återfinnas i andra förvaltningsmyndigheters instruktioner. Med ledning av detta gör utredaren bedömningen att det saknas skäl att föra över denna uppgift till någon av de två nya myndigheterna. De uppgifter som ansvarar för och som finansieras av anslaget 2:53 bör inte föras över till den nya servicemyndigheten utan tillsvidare fortsatt utföras av . vill utredaren betona att frågan om internationell mobilitet inom utbildningsområdet är mycket angelägen. Det finns därför skäl att se vilka möjligheter som finns för att stärka det arbete som bedrivs i och tydliggöra respektive aktörs uppdrag. 6.2Skälen för utredarens förslag har till uppgift att sprida information och kunskap om i utlandet och främja samarbete och långsiktiga relationer med andra länder inom områdena kultur, utbildning och forskning och demokrati samt samhällsliv i övrigt. I uppdraget enligt myndighetens instruktion ligger vidare att hantera statliga stipendier och bidrag för att främja internationellt utbyte inom områdena kultur, utbildning och forskning. Vidare ska myndigheten öka kunskaperna om och intresset för och det svenska språket genom stöd för undervisning i svenska på högskolenivå i andra länder och ansvara för den övergripande samordningen av det statliga stödet för svenskundervisning utomlands för icke-svenska medborgare. ska vidare informera om och marknadsföra svensk högre utbildning i andra länder med syfte att öka kunskaperna om och intresset för utbildning och forskning i hos studenter och forskare i utlandet.1 Delar av verksamheten vid som avser information om och främjande av svensk högre utbildning utomlands finansieras av anslaget 2:53 Särskilda utgifter inom universitet och högskolor m.m. I verksamheten ingår drift, underhåll och utveckling av en informationsportal (). I samband med att avgifter för utländska studerande (utanför EU/EES) införts i så har regeringen ökat tilldelningen till för informationsinsatser om svensk högre utbildning i utlandet till . samordnar även projektet där ett trettiotal lärosäten deltar. Projektet syftar bland annat till att utveckla den internationella marknadsföringen av som studiedestination. Vidare finansieras från anslaget 2:53 åtgärder för att främja undervisning i svenska och undervisning om svenska förhållanden på högskolenivå i utlandet. Verksamheten ska främst vara inriktad mot länder utanför EU/EES och . för detta ändamål uppgick till . Slutligen finansieras via anslaget 2:53 stipendier för studier vid och insatser i samband med programmet för student- och lärarmobilitet benämnt North2north inom ramen för Arktiska rådets universitetssamarbete UArctic. för detta ändamål uppgick till . Vid myndigheten är cirka 8 årsarbetskrafter direkt knutna till den verksamhet som finansieras av anslaget 2:53. framhölls i betänkandet Advantage (SOU 2000:92) att ansvarsfördelningen mellan svenska myndigheter var något oklar när det gällde frågan om utländska studenter i . En skärpt ansvarsfördelning och en tydlig strategi behövdes enligt utredningen, som dock inte föreslog förändrat huvudmannaskap för den verksamhet som ansvarade för.2 Internationella kulturutredningen föreslog att Svenska 1Förordning (2007:1224) med instruktion för . SOU 2000:92, s. 60. institutets uppgifter skulle renodlas till att avse Sverigeinformation och Sverigepresentation, ambassadservice samt service till och information om internationella kultur- och forskningsinstitut. De uppgifter som institutet hade inom utbildnings- och forskningsområdet (förutom svenskundervisningen i utlandet) föreslogs överföras till andra myndigheter och institutioner under . Skälet för detta angavs vara att institutets anslagsstruktur därmed skulle förenklas och att dess profil också skulle framträda tydligare.3 Utredningen föreslog dock inte till vilken myndighet som uppgifterna borde överföras. tog , , upp frågan igen och framhöll att den föreslagna förändringen låg i linje med den ansvarsfördelning som gällde i (CIMO) och i (Cirius, Styrelsen for international utdannelse). föreslog att IPK borde ta över ansvaret för bl.a. de stipendier som ansvarade för.4 Frågan om gränsdragningen mellan och utreddes i viss utsträckning av som lämnade sitt betänkande . Utredningen valde dock att inte föreslå en förändrad ansvarsfördelning mellan myndigheterna med hänvisning till de krav som det då nya EU-programmet skulle ställa på IPK och att en del av verksamheten var på väg att omlokaliseras till . När lokaliseringsfrågan var avslutad så var det enligt angeläget att frågan om ansvarsfördelningen mellan IPK och blev föremål för översyn. framhöll i sitt betänkande att den verksamhet som ansvarade för, bl.a. genom webbplatsen måste utökas och att webbplatsen borde bli ett permanent inslag i institutets verksamhet.5 Utredningen om svenskundervisning i utlandet framhöll i sitt betänkande att den såg svenskundervisningen som en del av det allmänna Sverigefrämjandet och att även i fortsättningen borde ha det övergripande ansvaret för detta.6 SOU 2003:121, s. 13 och 186–187. SOU 2004:124, s. 35. 5Studieavgifter i högskolan. Betänkande av studieavgiftsutredningen 2006:7, s. 68. 6Svenskan i världen. Betänkande av utredningen om svenskundervisning i utlandet. SOU 2007:9, s. 7. 6.2.3För- och nackdelar med att föra över verksamhet från Utredaren har i samtal med företrädare för , IPK och högskolesektorn diskuterat vad ett förändrat huvudmannaskap skulle innebära för verksamheten och vilka för- och nackdelar som finns med detta. Från framhålls att uppdraget att informera om som studiedestination är nära kopplat till myndighetens övriga Sverigefrämjande uppdrag. har bred kompetens och erfarenhet när det gäller att samverka och bygga nätverk på internationell nivå vilket är en tillgång i arbetet med att främja som studiedestination. Institutet har vidare stor erfarenhet att hantera individuella stipendier för utländska studenter. Enligt Svenska institutets bedömning finns det synergier i att låta arbetet med att attrahera kompetens till hänga samman. framhåller också värdet av den upparbetade samverkan som finns med utlandsmyndigheterna. Stödet till svenskundervisning i utlandet har varit en del av Svenska institutets uppdrag. Även här ser institutet värdet i samverkan med utlandsmyndigheterna och kopplingen till offentlig diplomati och utrikespolitik. IPK framhåller att myndigheten har stor vana och bred kunskap att arbeta med internationalisering inom utbildningsområdet. Att myndigheten sorterar under torde vara en fördel och det är också rimligt, framhåller IPK, att uppdraget att marknadsföra svensk utbildning utomlands är placerat vid en myndighet under . IPK framhåller att myndigheten har väl uppbyggda och starka nätverk när det gäller internationalisering av högre utbildning. Informationsuppdraget skulle enligt detta perspektiv gagnas av att svenska lärosäten har en kontaktpunkt kring såväl inkommande som utgående mobilitet. IPK ser också synergier med arbetet i Forum för internationalisering, där IPK och delat på ordförandeskapet sedan starten , och som kommer att placeras i den nya servicemyndigheten. IPK framhåller också att flera andra länder, t.ex. , och valt att låta den programansvariga myndigheten även ansvara för studieinformation i utlandet. Regeringen berörde i propositionen Konkurrera med kvalitet – studieavgifter för utländska studenter studieavgifts- Regeringen gjorde då bedömningen att Svenska institutets uppdrag att informera om svensk högre utbildning i utlandet borde utvecklas och utökas. Arbetsfördelningen mellan svenska lärosäten å ena sidan och å andra sidan var enligt regeringens bedömning ändamålsenlig och borde därför bestå.7 Projektet har blivit föremål för extern utvärdering. Bedömningen i utvärderingen är att de uppsatta målen nåtts i hög grad men att målen varit otydliga för många deltagare. Utvärderingen har inte haft som fokus att överväga förändrat huvudmannaskap för uppdraget att informera om högre utbildning utomlands. I utvärderingen framhålls dock att dagens ansvarsfördelning inte är den enda möjliga och att den kan framstå som fragmentiserad i jämförelse med hur andra länder har organiserat sig. I Utvärderingen nämns i detta sammanhang, förutom , , , , Tillväxtanalys och forskningsstiftelsen som aktörer på arenan internationell mobilitet inom utbildningsområdet.8 Utredaren konstaterar att frågan om dessa verksamheters hemvist har berörts i flera tidigare utredningar. Goda argument kan anföras för båda alternativen – att låta verksamheten vara kvar vid respektive att föreslå att den förs över till den nya servicemyndigheten. Vid bedrivs verksamheten som en mer eller mindre självklar del av myndighetens allmänna Sverigefrämjande uppdrag. I den nya servicemyndigheten skulle verksamheten placeras i ett sammanhang med utbildning och internationell mobilitet i fokus. Det kan knappast råda något tvivel om att verksamhetens hemvist framstår som rimlig i båda alternativen. är det svårt att med ledning av de argument som framförts säga att det ena alternativet är avgjort bättre än det andra. I det läget framstår det trots allt som mest rimligt att låta de verksamheter det rör sig om vara kvar vid . Enligt utredarens bedömning synes verksamheten fungera förhållandevis väl och det kan också vara en styrka för helheten i 2009/10:65, s. 32–33. 8Lars Geschwind & : Utvärdering av projektet . Svenska institutets uppdrag att den finns kvar vid myndigheten. kan anföras att den kommande servicemyndigheten kommer att få hantera en fusion av verksamheter som kommer från tre olika myndigheter, med olika traditioner och kulturer. Därtill kommer den nya myndigheten att ställas inför utmaningen att dels vara en uppdragsfinansierad , dels en anslagsfinansierad myndighet med uppdrag från regeringen. Myndigheten måste också vara att hantera de krav som EU och andra uppdragsgivare inom programverksamheten ställer. Stora arbetsinsatser kommer att krävas för att få detta att fungera väl och att skapa en sammanhållen myndighet för de verksamheter som förs över från IPK, VHS och . I detta läge kan det vara klokt att inte föra in ytterligare verksamhet från en fjärde myndighet. Därför bör de uppgifter som diskuterats ligga kvar vid . vill utredaren betona att frågan om internationell mobilitet inom utbildningsområdet är mycket angelägen. Det finns därför skäl att se vilka möjligheter som finns för att stärka det arbete som bedrivs i och tydliggöra respektive aktörs ansvar. 7Föreskriftsrätt enligt förordningen (2008:353) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare Utredaren föreslår att uppgiften att enligt förordningen (2008:353) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare inte förs över till den nya servicemyndigheten. I stället bör uppgiften överföras till . 7.2Skälen för utredarens förslag Enligt EU:s gästforskardirektiv /71/EG av , artikel 5, ska ett forskningsorgan som vill ta emot en forskare ha förhandsgodkänts av medlemsstaten i enlighet med dess nationella lagstiftning. Det ankommer på medlemsstaten att själv bestämma hur ett system med förhandsgodkännande ska utformas. Målet med direktivet är att tredjelandsmedborgares inresa, vistelse och rörlighet i forskningssyfte ska underlättas och att EU på så sätt ska attrahera fler forskare från hela världen. Mot denna bakgrund beslutade om en lag (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare.1 Lagen trädde i kraft och innebär att den statliga myndighet, fysiska eller juridiska person, som bedriver 2007/08:74, bet. 2007/08 UbU14, rskr. 2007/08:183. Föreskriftsrätt enligt förordningen (2008:353) om forskningsverksamhet och planerar att ta emot en forskare från tredje land måste godkännas för detta. Enligt förordningen (2008:353) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare, ska pröva frågor om godkännande. har godkänt fem nya forskningshuvudmän.2 Verket har till utredningen redovisat att arbetet med detta tagit omkring i anspråk. Som underlag för regeringens proposition i frågan låg gästforskarutredningen som presenterade sitt betänkande . Utredningen förslog att skulle vara den myndighet som skulle ha beslutanderätt i frågor om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare. motiverade detta på följande sätt: Frågan om vilken myndighet som är mest lämpad för att hantera ärenden om ackreditering av forskningsorgan har utretts i samråd med , och .