sou · H0B317d2 · 2012-05-02 00:00:00 — På ansökan av den myndighet som ansvarar för genomförandet av åt- gärderna får allmän förvaltningsdomstol besluta att åtgärderna därefter ska fortsätta , räknat från den dag domstolen meddelar beslut i frågan. Sådana beslut om fortsatta särskilda skyddsåtgärder får fattas avseende högst åt gången så länge det finns förutsättningar för sådana åtgärder. Om det inte längre finns förutsättningar för särskilda skyddsåtgärder ska allmän förvaltningsdomstol besluta att de ska upphöra. Åtgär- derna får inte upphöra utan att allmän förvaltningsdomstol har prövat frågan och beslutat att de ska upphöra. föreslog att en samhällsskyddsåtgärd för den som inte ska dömas till ansvar på grund av att kravet på till- räknelighet inte är uppfyllt inte ska få pågå utan att ett beslut om förlängning fattas. Rätten får efter an- Skillnader mellan våra och förslag sökan av åklagare meddela beslut om förlängning utöver i sänder. I de fall rätten beslutar om en samhälls- skyddsåtgärd som en påföljd för ett brott ska rätten i domslutet ange den minsta tiden för åtgärden (minimitiden). Minimitiden ska pågå under minst den tid som svarar mot det fängelsestraff som skulle ha dömts ut med tillämpning av 26 och 29 kap. BrB. Sam- hällsskyddsåtgärden får i det fallet inte upphävas innan två tredje- delar av minimitiden har passerats. Den får pågå som längst till minimitidens slut utan särskilt beslut om förlängning. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.4.5. Psyk- ansvarskommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 10.6.1 och 10.6.2. 16.6.5Genomförande av särskilda skyddsåtgärder Enligt vårt förslag ska särskilda skyddsåtgärder genomföras i sluten form eller i öppen form. Vid genomförande av särskilda skydds- åtgärder i sluten form ska den som är föremål för åtgärderna pla- ceras i ett särskilt skyddsboende eller, om den som ska undergå åtgärderna är , i ett särskilt ungdomshem. Särskilda skyddsåtgärder i öppen form ska förenas med villkor. Vi föreslår att en gärningsman som är föremål för särskilda skydds- åtgärder efter att ha begått en otillåten gärning som inte utgör brott eftersom han eller hon inte uppfyller kravet på tillräknelighet, alltid inledningsvis ska genomföra åtgärderna i sluten form. Den som ska genomgå särskilda skyddsåtgärder efter frigivning från ett fängelse- straff eller från sluten ungdomsvård kan inleda åtgärderna i sluten form eller i öppen form. Beslut om att särskilda skyddsåtgärder ska övergå i en annan form beslutas av allmän förvaltningsdomstol efter ansökan av den myndighet som ansvarar för genomförandet av åt- gärderna eller, om det gäller övergång till öppen form, efter ansökan av den som beslutet om särskilda skyddsåtgärder avser. föreslog att verkställigheten av en sam- hällsskyddsåtgärd ska inledas genom intagning på en sjukvårds- inrättning för rättspsykiatrisk vård, genom intagning på särskild (LVM-hem), genom slutet boende eller genom intagning i kriminalvårdsanstalt. Om den som ska tas in för verkställighet i anstalt är , ska verkställigheten i stället ske på ett särskilt ungdomshem. Beslut om verkställigheten ska fattas av respektive verkställighetsmyndighet och verkställig- Skillnader mellan våra och förslag heten ska genomföras med stöd av de bestämmelser som gäller på respektive område. Kommittén föreslog att verkställighet av en samhällsskydds- åtgärd ska kunna ske i mer öppna former som ett led i utsluss- ningen. Sådan verkställighet ska ske med stöd av de bestämmelser som gäller för respektive verkställighetsform. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.4.7–10.4.9. Psyk- ansvarskommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 10.6.2. Vi föreslår att det ska vara möjligt att vidta kontroll- och tvångs- åtgärder beträffande den som är föremål för särskilda skydds- åtgärder. En beskrivning av vilka dessa åtgärder är och våra närmare överväganden i denna del finns i avsnitt 10.4.11 och 10.4.12. Enligt Psykansvarskommitténs förslag ska beslut om det närmare verkställighetsinnehållet beslutas av respektive verkställighetsmyn- dighet och verkställigheten ska genomföras med stöd av de bestäm- melser som gäller på respektive område. Detta innebär att KvaL1 ska vara tillämplig vid verkställighet i anstalt, att LRV ska vara tillämplig beträffande verkställighet i form av rättspsykiatrisk vård, att LVM ska vara tillämplig beträffande verkställighet i LVM-hem, att den av föreslagna lagen om slutet boende för vissa funktionshindrade lagöverträdare ska vara tillämplig be- träffande verkställighet i slutet boende och att lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård ska vara tillämplig beträff- ande verkställighet i särskilt ungdomshem. överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 10.6.2. 16.6.7Ansvaret för genomförandet av särskilda skyddsåtgärder Vi föreslår att den myndighet som regeringen bestämmer ska vara ansvarig för systemet med särskilda skyddsåtgärder och också svarar för genomförandet av åtgärderna. Enligt vår bedömning bör SiS ansvara för genomförandet av särskilda skyddsåtgärder avseende den som undergår dessa i ett särskilt ungdomshem. 1 Lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt är ersatt av fängelselagen (2010:610). Skillnader mellan våra och förslag föreslår att kriminalvården ansvarar för verkställighet av en samhällsskyddsåtgärd som sker i kriminalvårds- anstalt, svarar för verkställighet som sker i LVM-hem, slutet boende eller på särskilt ungdomshem och att landsting eller annan sjukvårdshuvudman svarar för verkställig- het som sker på en vårdinrättning. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.4.14. Psyk- ansvarskommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 10.6.2. Vi föreslår att åklagaren ska vara skyldig att väcka åtal för brott även om det skulle finnas skäl som talar för att gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 12.1. har inte lämnat något förslag i denna del. 16.7.2Förundersökning vid en tillräknelighetsreglering Vi föreslår att en förundersökning ska inledas även om det finns skäl som talar för att en gärning inte utgör brott till följd av att gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet. Våra över- väganden i denna del finns i avsnitt 12.2. har inte lämnat något förslag i denna del. Vi föreslår att åklagaren ska kunna besluta att underlåta åtal (åtals- underlåtelse) även i de fall åklagaren är skyldig att väcka åtal trots att det skulle finnas skäl som talar för att gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 12.3. har inte lämnat något förslag i denna del. Skillnader mellan våra och förslag 16.7.4Talan i brottmål och brottmålsdomen Vi föreslår att ett åtal som väcks trots att det finns skäl som talar för att gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet ska handläggas som ett åtal för brott. Åklagaren ska i stämnings- ansökan uppge att det finns skäl som talar för att gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet. Finner rätten att gärnings- mannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet ska åtalet ogillas. Rätten ska dessutom genom en dom pröva om den tilltalade har begått en otillåten gärning och om han eller hon uppfyller kravet på tillräknelighet. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 12.4. har inte lämnat något förslag i denna del. 16.8.1Rättspsykiatrisk undersökning och utlåtande i fråga om gärningsmannens tillräknelighet Vi föreslår att allmän domstol ska få hämta in ett rättspsykiatriskt utlåtande i fråga om gärningsmannens tillräknelighet i syfte att kunna bedöma om en gärning inte utgör brott på grund av att gärnings- mannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet. Av utlåtandet ska det framgå om gärningsmannen till följd av en allvarlig psykisk störning, en tillfällig sinnesförvirring, en svår utvecklingsstörning eller ett allvarligt demenstillstånd har saknat förmåga att förstå gärningens innebörd i den situation i vilken han eller hon befann sig eller att anpassa sitt handlande efter en sådan förståelse. Det ska av utlåtandet också framgå om gärningsmannen i anslut- ning till gärningen själv har vållat sin bristande förmåga genom rus eller på något annat sätt. Om gärningsmannen inte bedöms vara otillräknelig ska det av utlåtandet framgå om han eller hon till följd av en psykisk störning, en sinnesrörelse eller av någon annan orsak har haft nedsatt förmåga att förstå gärningens innebörd i den situa- tion i vilken han eller hon befann sig eller att anpassa sitt handlande efter en sådan förståelse eller att kontrollera sitt handlande. Det ska av ett utlåtande i fråga om gärningsmannens tillräkne- lighet också framgå om det finns förutsättningar att ge gärnings- mannen psykiatrisk tvångsvård. har lämnat ett liknande förslag med det tillägget att en utredning i fråga om gärningsmannens tillräkne- Skillnader mellan våra och förslag lighet (ansvarsutredning) också ska innehålla en bedömning av om det finns förutsättningar för vård enligt LVM. Om förutsättning- arna för vård eller omsorg är uppfyllda enligt LRV, LVM eller lagen om slutet boende ska den ansvarige läkaren ha rätt att utfärda ett vård- eller omsorgsbeslut. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 13.2. Psykansvars- kommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 11.3.1. 16.8.2Rättspsykiatrisk undersökning och utlåtande i fråga om förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder Vi föreslår att rätten ska få hämta in ett rättspsykiatriskt utlåtande i fråga förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder. Av utlåtandet ska det framgå om det finns en påtaglig risk för att gärningsmannen eller den dömde på nytt begår gärningar som riktar sig mot eller medför fara för annans liv eller hälsa och om gärningsmannen eller den dömde har behov av vård eller omsorg i annan form. Av ett ut- låtande beträffande någon som har dömts till fängelse eller sluten ungdomsvård ska det även framgå om den dömde fortfarande lider av en allvarlig psykisk störning, en svår utvecklingsstörning eller ett allvarligt demenstillstånd. Det ska i det fallet också framgå om de särskilda skyddsåtgärderna bör inledas i sluten form eller i öppen form. har också lämnat ett förslag som ger möjlighet för rätten att inhämta en utredning i fråga om behovet av samhällsskyddsåtgärder (samhällsskyddsutredning). En sådan utred- ning ska kunna beslutas i syfte att bedöma behovet enligt de kri- terier som har föreslagit ska gälla för att sådana åtgärder ska kunna beslutas (se avsnitt 10.6.2). Av en sådan utredning ska det framgå om det föreligger en påtaglig risk för att den misstänkte återfaller i allvarliga gärningar mot någon annans liv eller hälsa. Det ska av utredningen också framgå om det finns förut- sättningar för vård eller omsorg enligt LRV, LVM eller den av kom- mittén föreslagna lagen om slutet boende för vissa funktions- hindrade lagöverträdare. Om det finns sådana förutsättningar ska den ansvarige läkaren ha rätt att utfärda ett vård- eller omsorgs- beslut. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 13.3. Psykansvars- kommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 11.3.1. Skillnader mellan våra och förslag 16.8.3Rättspsykiatrisk undersökning och utlåtande i fråga om förutsättningarna för verkställighet av fängelse i en sluten stödenhet Vi föreslår att rätten eller Kriminalvården ska få hämta in ett rätts- psykiatriskt utlåtande i fråga om förutsättningarna för verkställig- het av fängelse i en sluten stödenhet. Av ett utlåtande i fråga om en sådan undersökning ska det framgå om gärningsmannen eller den dömde på grund av en svår utvecklingsstörning, en svår autism- spektrumstörning eller någon annan stor och varaktig psykisk funktionsnedsättning har en så uttalad kognitiv funktionsnedsätt- ning att han eller hon är i särskilt behov av det stöd och den service som kan ges vid en sådan enhet. Enligt Psykansvarskommitténs förslag ska en ansvars- eller sam- hällsskyddsutredning alltid innehålla en bedömning av om det finns förutsättningar för verkställighet i ett slutet boende. Om det finns förutsättningarna för sådan verkställighet ska den ansvarige läkaren ha rätt att utfärda ett vård- eller omsorgsbeslut som avgör i vilken form verkställigheten av en samhällsskyddsåtgärd eller ett fängelse- straff ska inledas. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 13.4. Psykansvars- kommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 11.3.2. 16.8.4Läkarintyg efter en preliminär rättspsykiatrisk undersökning Vi föreslår att allmän domstol i ett brottmål ska hämta in ett läkar- intyg efter en preliminär rättspsykiatrisk undersökning i fråga om gärningsmannens tillräknelighet eller i frågan om han eller hon uppfyller förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder. Av läkar- intyget ska det framgå om det kan misstänkas att gärningsmannen uppfyller förutsättningarna för otillräknelighet eller för särskilda skyddsåtgärder. har föreslagit att en ansvars- eller sam- hällsskyddsutredning ska föregås av en mindre undersökning, mot- svarande dagens s.k. § 7-undersökning. Denna typ av utredning ska kallas mindre rättspsykiatrisk utredning. Av en sådan utredning ska det framgå om den misstänkte vid gärningstillfället led av en psykisk störning och om det finns skäl att besluta om en ansvars- eller sam- hällsskyddsutredning. Skillnader mellan våra och förslag Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 13.5. Psykansvars- kommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 11.3.1. 16.8.5Beslut om en rättspsykiatrisk undersökning Vi föreslår att allmän domstol ska få besluta om rättspsykiatrisk undersökning i fråga om gärningsmannens tillräknelighet eller i fråga om förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder endast om den misstänkte har erkänt gärningen eller om övertygande bevis- ning har lagts fram om att han eller hon har begått gärningen. Allmän förvaltningsdomstol ska enligt vårt förslag få hämta in en rättspsykiatrisk undersökning i fråga om förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder om allmän domstol genom en dom har fastställt att gärningsmannen har begått en otillåten gärning som inte utgör brott eftersom kravet på tillräknelighet inte är uppfyllt eller om allmän domstol i en dom genom vilken den tilltalade döms till fängelse eller sluten ungdomsvård har beslutat att allmän förvalt- ningsdomstol ska pröva om gärningsmannen vid frigivning från fängelsestraffet eller den slutna ungdomsvården uppfyller förut- sättningarna för särskilda skyddsåtgärder. Allmän domstol får besluta om en preliminär rättspsykiatrisk undersökning endast om allmänt åtal har väckts, den misstänkte har erkänt gärningen eller om det annars finns sannolika skäl för miss- tanken att gärningsmannen har begått gärningen. föreslår att allmän domstol ska få fatta beslut om rättspsykiatrisk utredning redan när åtal har väckts, om det gäller beslut om ansvarsutredningar eller beslut om samhälls- skyddsutredningar som utförs i kombination med en ansvarsutred- ning. Ett beslut om utredning som enbart tar sikte på frågan om behovet av samhällsskydd ska få fattas först när övertygande bevis- ning har förebragts. Enligt den av föreslagna lagen om rättspsykiatrisk utredning ska ett sådant beslut dock få meddelas också om den misstänkte har erkänt gärningen, se 7 § i kommitténs lagförslag. Även föreslår att ett beslut om en mindre rättspsykiatrisk utredning ska få meddelas om åtal har väckts, den misstänkte har erkänt gärningen eller om det annars finns sannolika skäl för misstanken om att han eller hon har begått den. Skillnader mellan våra och förslag Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 13.5 och 13.6. överväganden finns i SOU 2002:3, av- snitt 11.3.4. 16.8.6Genomförandet av en rättspsykiatrisk undersökning Vi föreslår att ett utlåtande, i den del av den rättspsykiatriska under- sökningen som avser gärningsmannens tillräknelighet, ska avges av en läkare vid undersökningsenheten eller av någon läkare som huvudmannen för enheten utser. Utlåtanden i de frågor som avser förutsättningarna för verkställighet av ett fängelsestraff i en sluten stödenhet eller förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder ska avges av den myndighet som regeringen bestämmer. Skillnaden gentemot förslag är att kom- mittén föreslog att även utlåtandet beträffande en samhällsskydds- utredning ska avges av en läkare vid undersökningsenheten eller av någon annan läkare som huvudmannen för enheten utser. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 13.7. Psykansvars- kommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 11.3.3. Vi föreslår att belastningsregistret ska innehålla uppgifter om den beträffande vilken det genom en dom har fastställts att han eller hon har begått en otillåten gärning som inte utgör brott eftersom kravet på tillräknelighet inte är uppfyllt och om den för vilken sär- skilda skyddsåtgärder har beslutats. Även föreslog att belastningsregistret ska innehålla uppgifter om den som genom en dom har fastställts ha begått en otillåten gärning som inte utgör brott eftersom kravet på tillräknelighet inte är uppfyllt. Enligt kommitténs förslag ska belastningsregistret också innehålla uppgift om domar där en sam- hällsskyddsåtgärd enligt 32 kap. 2 § BrB har dömts ut (dvs. en sam- hällsskyddsåtgärd i de fall gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet). Kommittén föreslog vidare att ändamålsbestäm- melsen i 2 § lagen (1998:620) om belastningsregister ska justeras beträffande verksamheten hos de allmänna domstolarna så att den, förutom straffmätning och påföljdsval, får avse val av annan straff- rättslig åtgärd. Skillnader mellan våra och förslag Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 14. Psykansvars- kommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 13.4.1. 16.10 Barns straffrättsliga ansvar Vi bedömer att det finns ett behov av att ändra det nuvarande påföljdsförbudet i 1 kap. 6 § BrB och omforma bestämmelsen till en ansvarsfrihetsregel. Detta skulle innebär att en gärning som någon begår innan han eller hon har fyllt inte ska utgöra brott. Vi avstår dock från att lämna ett formellt förslag till lagstift- ning. lämnade ett förslag med ovan nämnda innebörd. Våra överväganden i denna del finns i kapitel 15. Psykansvars- kommitténs överväganden finns i SOU 2002:3, avsnitt 13.6. 17Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte är föremål för frivillig psykiatrisk vård eller rättspsykiatrisk undersökning Vi ska, för att tillgodose behovet av adekvata tvångsåtgärder, över- väga vilka regler som bör gälla i fråga om en intagen som har förts över från en anstalt eller ett häkte till en vårdinrättning eller en undersökningsenhet för frivillig psykiatrisk vård eller rättspsyki- atrisk undersökning. Enligt direktiven (dir. 2009:93) har nuvarande bestämmelser gett upphov till vissa tillämpningssvårigheter, inte minst vid de rättspsy- kiatriska undersökningsenheterna. Ett förslag om en annan ordning när det gäller den som är häktad har lämnats av i betänkandet Ny häkteslag (SOU 2006:17). Enligt nuvarande lag- stiftning är rätten att vidta tvångsåtgärder av ordnings- och säker- hetsskäl mer begränsad när den som är intagen i en anstalt eller i ett häkte har förts över till en vårdinrättning för psykiatrisk vård eller till en undersökningsenhet för rättspsykiatrisk undersökning än när den intagne är kvar i anstalten eller i häktet. Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte I FäL finns bestämmelser om verkställighet av fängelse i kriminal- vårdsanstalt. Lagen trädde i kraft och ersatte då KvaL. I lagens 8 kap. finns bestämmelser om de särskilda kontroll- och tvångsåtgärder som får vidtas beträffande den intagne. Han eller hon får fotograferas för att underlätta identifieringen av honom eller henne (8 kap. 1 §). Den intagnes bostadsrum, hans eller hennes tillhörigheter och andra slutna förvaringsställen som han eller hon disponerar får kontrolleras i den utsträckning det är nödvändigt för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas (8 kap. 2 §). Den som ska tas in i en anstalt ska, om det inte är uppenbart obehövligt, kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för att söka efter otillåtna föremål när han eller hon kommer till anstalten (8 kap. 3 §). Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får ske också om det finns anledning att anta att ett otillåtet föremål kommer att anträffas på den intagne eller om han eller hon återkommer efter en vistelse utanför anstalten. En annan situation då kroppsvisitation eller kropps- besiktning av den intagne kan ske är då han eller hon har haft besök som har skett utan kontroll genom att personal har övervakat besöket eller genom att besöket har ägt rum i ett besöksrum som är så utformat att det omöjliggör att föremål överlämnas. Kroppsvisi- tation eller kroppsbesiktning kan också ske i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten om den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet (8 kap. 4 §). Om det är nödvän- digt av säkerhetsskäl får den intagne, även i andra fall än de som nämnts, kroppsvisiteras för eftersökande av vapen och andra farliga föremål (8 kap. 5 §). Den intagne är skyldig att på begäran lämna urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov. Sådana prov får tas för att kon- trollera att den intagne inte är påverkad av alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälso- farliga varor (8 kap. 6 §). Skyldigheten att lämna prov gäller under förutsättning att inte annat motiveras av medicinska eller liknande skäl. Det finns vidare en möjlighet att omhänderta och förstöra så- dana föremål om de medförs av någon som ska tas in i en anstalt, Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte om de påträffas hos en intagen, om de sänds till en intagen, eller om de på annat sätt påträffas inom en anstalt och det inte finns någon känd ägare till dem. Detsamma gäller för injektionssprutor, kanyler och andra föremål som är särskilt ägnade att användas vid narko- tikamissbruk eller för annan befattning med narkotika (8 kap. 8 §). Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl får en intagen beläggas med fängsel vid förflyttning inom anstalt och vid transport eller annan vistelse utanför anstalt. Den intagne får även beläggas med fängsel om han eller hon uppträder våldsamt och det är absolut nöd- vändigt med hänsyn till den intagnes egen eller någon annans säker- het till liv eller hälsa (8 kap. 10 §). Kriminalvården får besluta att alla personer som passerar in i an- stalten ska kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll) i syfte att söka efter otillåtna föremål (8 kap. 11 §). Om det är nödvändigt för att säkerheten ska kunna upprätthållas vid en anstalt, får ett fordon i anslutning till att det passerar in i eller ut ur anstalten genomsökas efter otillåtna föremål eller personer som utan tillåtelse försöker ta sig in i eller ut ur anstalten (8 kap. 12 §). En tjänsteman inom krimi- nalvården får avvisa eller avlägsna den som obehörigen försöker ta sig in i eller vägrar att lämna en anstalt. Den som ska avlägsnas får i anslutning till ingripandet kroppsvisiteras eller beläggas med fäng- sel (8 kap. 13 §). Om den som är intagen i kriminalvårdsanstalt behöver hälso- och sjukvård ska han eller hon vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Den allmänna sjukvården ska anlitas om den intagne inte kan undersökas eller behandlas på ett lämpligt sätt i anstalten och om det behövs, ska han eller hon föras över till ett sjukhus. Ett till- stånd för den intagne att vistas utanför anstalten i samband med hälso- och sjukvård ska förenas med de villkor som behövs och, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, ska den intagne stå under bevak- ning (9 kap. 1 § FäL). Den som är intagen i kriminalvårdsanstalt kan bli föremål för psykiatrisk tvångsvård enligt särskilda bestämmelser1 i LRV.