sou · H0B328 · 2012-04-19 00:00:00 — Arbetare i den privata sektorn fick tjänste- pension enligt avtalet mellan SAF och LO om särskild tilläggs- pension, STP. Denna var förmånsbaserad. STP kunde tas men uttaget kunde uppskjutas till . Vid senare uttag ökade pensionen. Tidiga uttag kunde dock inte göras. ersattes STP-systemet av Avtalspension SAF-LO, vilket innebar en övergång från ett förmånsbaserat till ett avgifts- baserat system. De nya reglerna gäller för personer födda eller . De som är födda –1967 får tjänstepension efter sär- skilda övergångsregler. Intjänade förmåner enligt STP-planen fastställs när den anställde fyller . Personer födda –1967 som tillgodoräknades STP-år enligt gamla avtalet och som omfattades av STP sista , eller 48Detta är företag som nyansluts till ITP efter då dessa kan välja om deras anställda födda ska anslutas till ITP1 eller ITP2. 49Arbetsgivaren och arbetstagaren kan sluta avtal om att arbetsgivaren ska fortsätta betala in även . Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? som hade förtidspension och omfattades av STP, eller som minst hade tillgodoräknats 3,0 STP-år får pension, sjuklivränta eller förlängd livränta enligt särskilda övergångs- bestämmelser. Pension betalas ut livsvarigt och normalt från och med , men det är möjligt att ta ut pension . Avtalspension SAF-LO är en avgiftsbestämd pension som kan tas ut . Det finns ingen övre åldersgräns för hur länge den kan skjutas upp. Pensionen betalas normalt ut livsvarigt men den försäkrade kan välja att ta ut den på . Utöver den allmänna pensionen och tjänstepensionen kan individer komplettera sin pension med privata pensionsförsäkringar. Privat pensionssparande är en frivillig pensionsform som antingen är en pensionsförsäkring eller ett individuellt pensionssparande (IPS). Privat pensionssparande erbjuds av både försäkringsbolag, banker och fondbolag och är en bunden och avdragsgill typ av sparande. För att klassas som pensionsförsäkring fordras att försäkringen uppfyller vissa kvalitativa krav som ställs för att en försäkring skall definieras som pensionsförsäkring. Bestämmelserna finns i Inkomstskattelagen och Tryggandelagen. Enligt Inkomstskatte- lagen (58 kap 10, 11 §) får inte pension börja betalas ut innan den försäkrade fyller och inte än . Om utbetalningarna ska upphöra när den försäkrade fyller , får pensionen dock inte betalas ut än . Pensionen ska betalas ut med samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp. Inkomstskattelagen (Lag 2010:1277) medger att utbetalning kan göras före 55 om pensionsspararen enligt socialförsäkringsbalken har fått rätt till sjukersättning. Om det i annat fall finns särskilda skäl, får medge att pensionen får börja betalas ut innan pensionsspararen fyller . Premien för privat pensionsförsäkring avdragsgill med . Pensionen inkomst- beskattas när den betalas ut. Avdragsrätten var till en början obegränsad men infördes en begränsning till av inkomsten upp till 20 basbelopp, dock högst ett basbelopp. Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? 1995 begränsades avdragsrätten till högst ett halvt basbelopp och är den högst . Om man har inkomst av tjänst får man göra avdraget som ett allmänt avdrag. Åldersgränsen för privat pensionssparande tillhör inte det allmänna pensionssystemet eller pensionsöverenskommelsen men kan ha en betydelse för val av pensioneringstidpunkt. Cirka 93 400 personer i ålder 55 eller äldre, motsvarande av samtliga, hade privat pensionssparande som huvudsaklig försörjningskälla. Av dessa var cirka 4 600 personer , dvs. har ålder som understiger den lägsta åldersgränsen i det allmänna pensionssystemet. Majoriteten av de som försörjde sig på inkomster från privata pensionsförsäkringar var . Privat pensionssparande är en allt vanligare kompletterande inkomstkälla för pensionärer. av männen och av kvinnorna i åldersgrupp 66–70 hade inkomster från privat pensionssparande , att jämföra för åldersgrupp 71–75. Det finns ingen formell övre ålder för inbetalning av till privat pensionssparande. Individen har rätt att när som helst avsluta inbetalningar. I detta fall upprättas en s.k. fribrev (tillgodo- havande). Utmärkande för privat pensionsförsäkring är möjligheten att kombinera sparandet med olika försäkringsskydd. Pensionsför- säkring kan kombineras med både ett återbetalningsskydd och efterlevandeskydd. Det är bara den lägsta ålder för utbetalning av privat pension som regleras i Inkomstskattelagen. De olika förvaltarna av privat Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? pensionssparande kan därefter komplettera med egna åldersvillkor. Det är vanligt förekommande att privat pensionsförsäkring börjar betalas ut per automatik (Nordea, SPP, AMF m.fl.). Precis som i fallet tjänstepensioner gäller att individen måste meddela bolaget i förväg om utbetalningen ska ske senare än vid 65. Det förekommer även att bolagen bestämmer högsta ålder för uttag av privat pensionssparande, vilket oftast är . De åldersgränser som gäller för privat pensionssparande har påtagliga likheter med åldersgränser som gäller för tjänste- pensioner. Inte sällan förvaltas både tjänstepensioner och privata pensionsförsäkringar av samma bolag. Det finns risk att dessa åldersgränser medför att fler väljer att lämna yrkeslivet både före och . För dem som vid beskattningsårets ingång har fyllt är jobb- skatteavdraget högre.50 Syftet med ett högre jobbskatteavdrag är att ge starkare drivkrafter för äldre att stanna kvar på arbets- marknaden.51 då arbetstagaren fyller gäller även ett högre grundavdrag. Det förhöjda grundavdraget kan enligt resultera i att den genomsnittliga pensioneringstidpunkten tidigareläggs.52 De negativa effekterna uppkommer då skattesänkningen leder till att personer har råd att arbeta mindre, antingen genom att korta medel- arbetstiden eller genom att tidigarelägga pensioneringstidpunkten. bedömer dock att den negativa effekten på arbetsutbudet blir liten. När det gäller arbetsgivarnas skyldighet att betala socialavgifter utgår endast pensionsavgiften om för dem som vid utgången av året är eller äldre. Storleken på arbetsgivaravgifterna varierar med den anställdes ålder. Arbetsgivaravgifterna är sammanlagt av löne- summan . Arbetsgivaravgifterna består av ålders- pensionsavgift (10,), efterlevandepensionsavgift (1,17 5067 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229). 51Finansdepartementet Skatte- och tullavdelningen. Vissa skattefrågor inför budget- propositionen , . Yttrande på promemorian Vissa skattefrågor inför budget- propositionen (dnr Fi2011/1936). Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? procent), sjukförsäkringsavgift (5,) föräldraförsäkrings- avgift (2,), arbetsskadeavgift (0,), arbetsmark- nadsavgift (2,) och allmän löneavgift (9,). För dem som är födda betalar arbets- givaren enbart ålderspensionsavgift om , vilket leder till att lönekostnaderna sjunker kraftigt det år den anställde fyller . lämnas inte sjukersättning eller livränta och antalet dagar med sjukpenning är begränsade. Från och med det år den anställde fyller bidrar inte heller arbetsgivaren med arbetsgivaravgifter till dessa socialförsäkringar. För dem som är betalar arbetsgivaren inga sociala avgifter eller särskild löneskatt. För att ge äldre arbetskraft ekonomiska drivkrafter för att stanna kvar i arbete har skattesubventioner införts. De som är födda (fyller 2012) eller har därmed ett högre jobbskatteavdrag och grundavdrag än de som är yngre. Personer som vid ingången av året före taxeringsåret har fyllt kan tillgodoräknas en skattereduktion för fastighets- avgift. Skattereduktionen innebär att fastighetsavgiften för ett småhus som utgör den avgiftsskyldiges permanentbostad begränsas så att den inte överstiger av inkomsterna. Fastighets- avgiften får inte reduceras till ett lägre belopp än ökat eller minskat med ett belopp motsvarande prisbasbeloppets förändring mellan och det aktuella året uttryckt i procent med två decimaler. 17.6Åldersgränser i arbetsrättslig lagstiftning Åldern för avgångsskyldighet höjdes från till . Regeln var dispositiv fram till . Via avtal hade de flesta en avgångsskyldighet . En lagändring genomfördes som innebar att avtal som föreskriver avgångsskyldighet inte ska gälla utan att avgångsskyldigheten i sådana fall ska vara . För dem som täcktes av ett kollektivavtal som ingåtts före gällde den avtalade åldern för avgångsskyldighet till dess att avtalet löpt ut, dock längst till . I praktiken innebar det att åldern för avgångsskyldighet för merparten höjdes till från och med den 1 januari 2003.53 Den Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? åldersgränsen tillhör inte pensionssystemet i sig men är en väsentlig del av pensionsreformen och för möjligheten till en rörlig pen- sionsålder. Gränsen ingår därför som en del av pensionsöverens- kommelsen. I överenskommelsen ingår även att gränsen ska kunna höjas ytterligare. 17.6.1 Rätt att kvarstå i anställningen54 Svensk rätt innehåller ingen regel om att anställningsförhållandet automatiskt upphör när arbetstagaren kan börja ta ut pensions- förmåner. När det gäller anställningsskyddslagen måste man skilja mellan arbetstagares respektive arbetsgivares möjligheter att avsluta anställningen. LAS hindrar inte en arbetstagare från att säga upp sig. En tillsvidareanställd arbetstagare måste dock iaktta viss uppsägnings- tid (11 § LAS). På motsvarande vis måste en tidsbegränsat anställd normalt invänta att anställningstiden löper ut innan denna slutar (4 §). LAS hindrar alltså inte arbetstagare från att sluta sin an- ställning, vare sig före eller efter att denne fyllt . Däremot innehåller anställningsskyddslagen regler som be- gränsar arbetsgivarens möjligheter att avsluta anställningen. Man måste här skilja mellan före, vid, respektive efter . Enligt 32 a § LAS har arbetstagare har rätt att kvarstå i anställ- ningen till utgången av den månad då han eller hon fyller , om inte annat följer av den lagen. Den väsentliga innebörden av be- stämmelsen är att kollektivavtalsbestämmelser och villkor i per- sonliga avtal är ogiltiga om de föreskriver att anställningen ska upphöra vid en viss ålder. Sådana kollektivavtalsbestämmelser var tidigare vanliga. Bestämmelsen infördes i syfte att stärka enskilda arbetstagares möjlighet att arbeta till och där- med kunna höja sin pension. Fram till dess arbetstagare fyller omfattas dessa alltså fullt ut av anställningsskyddslagens regler. Av anställningsskyddslagen följer bl.a. att det krävs saklig grund för att säga upp arbetstagare. 54 Bygger på underlagsrapport av , Anställningsskyddet och pensionsåldern, , . Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? Vid uppsägning på grund av arbetsbrist måste arbetsgivaren följa vissa turordningsregler. Arbetstagare som sägs upp på grund av arbetsbrist har också under vissa närmare förutsättningar före- trädesrätt till återanställning. Ett centralt syfte med LAS var att förebygga en uppdelning av arbetsmarknaden i skilda grupper, där äldre och sjuka riskerade att som det uttrycktes stampas ut ur produktionen och ställas vid sidan av välfärden. I förarbetena berördes särskilt fallet att an- ställda på grund tilltagande ålder får svårt att fullgöra de arbets- uppgifter som lagts på denne. Detta synsätt upprätthålls alltjämt i Arbetsdomstolens praxis. En arbetsgivare får, i vart fall om det inte rör sig om övergående brister, som regel säga upp arbetstagare vars arbetsprestationer väsentligt understiger vad arbetstagare normalt borde klara eller när arbetstagarens brister vållar arbetsgivaren påtaglig skada. Samman- hänger bristerna i arbetstagarens prestationer emellertid med dennes ålder blir bedömningen en annan. Nedsatt arbetsförmåga till följd av ålder är inte saklig grund för uppsägning med mindre arbetstagaren kan utföra arbete av någon betydelse för arbetsgivaren. I sådana fall ställs särskilt stora krav på arbetsgivaren att anpassa arbetet till arbetstagarens förutsättningar (se t.ex. AD 2002 nr 32). Anställningsskyddslagen ger uttryck för synsättet att arbets- givaren har ett särskilt strängt ansvar för arbetstagare med lång anställningstid och som till följd av normalt åldrande kan utföra en del av arbetsuppgifterna. Den tanke som tycks ligga bakom denna utgångspunkt är att det normalt inte är acceptabelt att verksamheten organiseras på ett sådant sätt att arbetstagarens arbetskraft tas i anspråk under de mest produktiva åren för att därefter lämnas utan skydd. Ett sådant sätt att organisera verksam- het skapar inte bara svårigheter för de drabbade individerna, utan även kostnader för samhället. Redan i förarbetena till anställningsskyddslag kopplas denna syn på anställningsskyddet för äldre arbetstagare samman med arbetsgivarens möjlighet att avsluta anställningen. Det fram- hålls att det normala vid nedsättning av arbetsförmågan på grund av ålder eller sjukdom bör vara att anställningen kan bringas att upp- höra först när arbetstagaren erhåller pension eller rätt till sjuk- bidrag eller förtidspension. Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? I samband med att arbetstagaren uppnår kan arbets- givaren avsluta anställningsförhållandet genom att ge arbetstagaren besked om detta minst en månad i förväg (33 § LAS). Något krav på saklig grund uppställs inte och inte heller behöver någon upp- sägningstid iakttas. Anställningsskyddslagen ger alltså arbetsgivare en rätt att avsluta anställningen i samband med att arbetstagaren fyller . Anställningen upphör däremot inte automatiskt. I stället ligger det i arbetsgivarens hand att bestämma om anställningen ska upphöra eller inte. Den arbetsgivare som vill att arbetstagaren ska arbeta kvar, kan helt enkelt låta bli att ge arbetstagaren besked om att anställningen ska upphöra. Om arbetsgivaren inte utnyttjar möjligheten att avsluta anställning- en när arbetstagaren fyller fortsätter anställningen. Arbetstagarens anställningsskydd är dock i dessa fall mer be- gränsat. Arbetstagaren har inte rätt till längre uppsägningstid än en månad och omfattas inte av reglerna om turordning och företrädes- rätt. Vid arbetsbrist kan arbetsgivaren därför välja att säga upp arbetstagare som fyllt även om de har längre anställningstid än andra arbetstagare inom turordningskretsen. Om arbetstagaren däremot sägs upp av personliga skäl måste en prövning göras av om det föreligger saklig grund för uppsägning. Lagstiftaren har dock förutsatt att domstolarna vid bedömningen av kravet på saklig grund för uppsägning påverkas av den om- ständligheten att den gräns som ansetts naturlig för avgångs- skyldighet med pension har överskridits. Det anställningsskydd som arbetstagare åtnjuter är i praktiken starkt begränsat. Om arbetsgivaren vill minska personal- styrkan kan denne fritt välja att säga upp den äldre arbetstagaren, med en månads uppsägningstid. Detta gäller även om arbetsgivaren i nära anslutningen till uppsägningen anställt nya arbetstagare inom turordningskretsen (AD 1987 nr 34). Om arbetsgivaren, efter att den äldre arbetstagaren sagts upp, vill nyanställa saknar denne företrädesrätt till återanställning. Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? Det finns även en särskilt möjlighet att anställa arbetstagare som fyllt med tidsbegränsad anställning (5 § LAS). En arbetsgivare kan således ge arbetstagare som ska fylla besked att an- ställningen ska upphöra (enligt 32 a §) och i samband härmed erbjuda arbetstagaren en tidsbegränsad anställning (enligt 5 § LAS). 17.6.2Åldersgränser i LAS och EU-arbetsrätt utgör åldersdiskriminering en del av EU-arbetsrätten. Rådets Direktiv /78/EG om inrättandet av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet innefattar förbud mot åldersdiskrimi- nering med stöd i dåvarande Artikel 13 i fördraget. är det enligt Diskrimineringslagen (2008:567) även i förbjudet att diskriminera på grund av ålder. Skyddet mot ålders- diskriminering är klart svagare än det skydd som gäller för övriga grunder i den svenska lagstiftningen. Det är begränsat till att gälla arbetslivet och närliggande områden (arbetsmarknadspolitisk verk- samhet, start och bedrivande av näringsverksamhet och medlem- skap i vissa organisationer) samt utbildning. Men även här är utrymmet för undantag stort särskilt när det gäller arbetslivet. Att 33 § LAS tillåts i svensk lagstiftning beror på att de regler som förbjuder åldersdiskriminering – både på EU-nivå och i den svenska diskrimineringslagstiftningen – innefattar en relativt generellt hållen ventil för situationer där särbehandling på grund av ålder ändå kan tillåtas. Det bör poängteras att vid en eventuell ändring av åldersgränsen i LAS måste samordning ske med diskrimineringslagstiftningen i frågan om äldre arbetskraft. Såväl den nuvarande regleringen, en höjning av åldersgränsen till som att arbetstagare undantas från centrala delar av anställningsskyddet innebär ett missgynnande av arbetstagarna på grund av deras ålder. Reglerna innebär att arbetstagare som uppnått viss ålder inte omfattas av samma anställningsskydd som yngre arbetstagare. Frågan är om detta kan anses strida mot förbudet mot ålders- diskriminering i rådets direktiv /78/EG om inrättandet av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet (arbetslivsdirektivet).55 Direktivet förbjuder direkt och indirekt diskriminering på grund av 55 Det kan tilläggas att i en tvist har begärt förhandsbesked från EU- domstolen i denna fråga. Se mål C-141/11 (Europeiska unionens officiella tidning , C 152/16). Se även AD 2012 nr 3. Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? ålder, bl.a. i fråga om anställnings- och arbetsvillkor, inklusive av- skedande. Med avskedande ska förstås som alla former av av- slutande av anställning. får inte ha eller införa lagstiftning som strider mot direktivet. Det är helt klart att de här diskuterade reglerna prima facie strider mot förbudet mot åldersdiskriminering i det aktuella direktivet. Av direktivet framgår emellertid att det är möjligt att i viss mån rättfärdiga särbehandling på grund av ålder. I artikel 6 anges följande: medlemsstaterna [får] föreskriva att särbehandling på grund av ålder inte skall utgöra diskriminering om särbehandlingen på ett objektivt och rimligt sätt inom ramen för nationell rätt kan motiveras av ett berättigat mål som rör särskilt sysselsättningspolitik, arbetsmarknad och yrkesutbildning, och sätten för att genomföra detta syfte är lämpliga och nödvändiga. Bestämmelsen har givit upphov till en omfattande praxis från EU- domstolen.56 Det avgörande för om regler om anställningens upphörande vid uppnådd pensionsålder kan rättfärdiga särbehandling på grund av ålder är om dessa 1) kan motiveras av ett berättigat mål och 2) om särbehandlingen på grund av ålder är proportionell i förhållande till målet/syfte med regeln. Av praxis följer att det är angeläget att medlemsstaterna, om deras lagstiftning ifrågasätts inför EU-dom- stolen, tydligt kan förklara syftet med reglerna. Allmänna hän- visningar till att en viss regel ingår i sysselsättningspolitiken är inte tillräckligt.57 Det är också medlemsstaten som har bevisbördan för att åtgärden är proportionell. Å andra sidan har betonat att medlemsstaterna har ett stort utrymme att sköns- mässigt bedöma vilka åtgärder som kan tänkas medföra att den aktuella målsättningen förverkligas. Det är i första hand medlems- staterna som ska göra avvägningen mellan de olika intressen som föreligger, men de får inte gå utöver vad som är lämpligt och nödvändigt för att uppnå de berättigade målen.58 56Se vidare t.ex. i till , Iustus 2010, s. 439 ff. och samma författare i m.fl. (red) Nedslag i den nya arbetsrätten, Liber 2012 (under utgivning) 57Se t.ex. C-388/07 2009, s. I–1569. 58Se bl.a. C-159/10 2011 s. 000 punkt 61–65, C-45/09 Rosenbladt, REU 2010, s. I–0000 punkt 44 och C-411/05 Palacios 2007, s. I–8531 punkt 67–71. Utgör åldersgränser ett hinder för längre arbetsliv? Som framgått i det föregående är ett av syftena med 67-årsregeln i LAS att arbetsgivaren inte ska behöva säga upp äldre arbetstagare med hänvisning till bristande prestationer och därigenom undvika att dessa förödmjukas i samband med att anställningen upphör.59 Vidare är regeln nära kopplad till principen om att bristande arbetsförmåga till följd av ålder i princip inte accepteras som skäl för uppsägning. Ytterligare ett skäl för regeln kan vara – i vart fall inom sektorer där antalet tjänster är begränsat att ge yngre en möjlighet att få anställning.60 I den avvägning som 67-årsregeln ger uttryck för ingår även att arbetstagaren är berättigad till pension, som normalt ligger på en skälig nivå.61 Det kan även noteras att 67-årsregeln inte utesluter arbetstagaren från att ta annan anställning eller annan förvärvsverksamhet.62 Som antytts genom hänvisningar till praxis har de syften och de avvägningar som bär upp 67-årsregeln till stor del accepterats av . Det enda argument som ännu inte behandlats av är regelns koppling till principen om att bristande arbetsförmåga till följd av ålder i princip inte är saklig grund för uppsägning. Denna koppling innebär att äldre arbets- tagare fram till dess de fyllt ges en särskilt gynnad ställning, men att deras anställningsskydd därefter – när de har blivit be- rättigade till pension – minskas. Det sammantagna syftet med denna reglering är att ge arbetstagarna anställningstrygghet och på lång sikt skälig pension, som arbetsgivarna ges ett viss mått av flexibilitet.63 Det måste framhållas att det i viss mån är oklart hur skulle bedöma regler av det slag som här har redo- gjorts för. 59Jfr C-45/09 Rosenbladt REU 2010 s. I-000 punkt 43. 60Se t.ex. C-250/09 och C-268/09 2010, s. I–0000 punkt 52. 61Se t.ex. C-411/05 Palacios 2007, s. I–8531. 62Jfr C-159/10 2011 s. 000 punkt 67. 63Jfr C-45/09 Rosenbladt REU 2010 s. I–000 punkt 68. har genomsnittsåldern då svenskarna tar ut den allmänna ålderspensionen stabilt legat vid . Bakom detta genomsnitt döljer sig visserligen både ett växande antal som tar ut pensionen tidigare och ett växande antal som tar ut den senare, men tycks ändå vara väl förankrat i de flestas medvetande som den normala pensionsåldern. Det är just man börjar ta ut pensionen. Pensionsbeslut och pensionsönskemål är i hög grad beroende av vad som hänt tidigare i arbetslivet. Det gäller såväl viljan som förmågan och möjligheterna att arbeta vidare. Här finns en stor och potentiellt viktig kontaktyta mellan pensionssystemen och arbets- livets trygghetsförsäkringar. 18.1Uttag av allmän ålderspension Medelåldern för uttag av allmän ålderspension har minskat något , vilket beror på en ökad spridning i åldern för uttag av ålderspension. Antalet och andelen som tagit ut inkomstrelaterad pension har ökat avsevärt (diagram 18.1). Antalet personer som valde att ta ut allmän ålderspension var dubbelt så många 2010 jämfört med . Ökningen har varit större för varje ålder. var exempelvis antalet 64 åriga pensionärer 4 gånger fler än 2000. antar i sin senaste prognos en viss avmattning av antalet personer som tar ut ålderspension före . Det är något vanligare att män gör uttag av allmän ålders- pensionen än kvinnor. Det kan finnas flera skäl till att en person väljer att ta ut sin ålders- pension . Vissa äldre väljer att sluta att förvärvs- arbeta helt eller delvis . De väljer att i stället få sin försörjning från ålderspension, oftast i kombination med tjänste- pension. Andra tar ut sin ålderspension tidigt och placerar pensions- beloppet i kapitalförsäkringar eller på annat sätt som de fortsätter att förvärvsarbeta. En del personer med sjukersättning kompletterar sjukersättningen med ålderspension. Personer som blir av med sin sjukpenning eller sjukersättning kan då välja att börja ta ut sin ålderspension. En annan grupp kan vara personer som är arbetslösa och inte har rätt till arbetslöshetsersätt- ning och därför påbörjar sitt pensionsuttag tidigt.1 I tabell 18.2 redovisas andelen äldre som valde att ta ut ålderspension , dvs. den lägsta åldern för uttag av ålderspension. 1 , anslagsuppföljning, .