sou · H0B376 · 2012-11-15 00:00:00 — Dessutom framgår av andra stycket att om inte hemkommunen och den anordnande kommunen eller kommer överens om annat ska ersättningen motsvara anordnarens självkostnad. Förslaget behandlas i avsnitt 4.6.3. 19 kap. 42 § I ett nytt tredje stycke ges den elev som har varit placerad på ett HVB och som påbörjat eller fortsatt ett nationellt program eller en nationell inriktning i vistelsekommunen en rätt att fullfölja sin utbildning i hemkommunen, om eleven återvänder dit. Förutsättningen för rättigheten är att hemkommunen erbjuder den aktuella utbildningen. Om hemkommunen inte erbjuder den aktuella utbildningen blir andra stycket i paragrafen tillämplig. Förslaget behandlas i avsnitt 4.6.3. 19 kap. 42 a § Paragrafen är ny och ger elev, som redan påbörjat ett nationellt program eller en nationell inriktning på gymnasiesärskolan och därefter placeras på ett HVB, en rätt att få fullfölja sin utbildning på en offentlig huvudmans gymnasiesärskola i den kommun där eleven vistas eller inom den kommunens samverkansområde. Förutsättningen för rättigheten är att den nya kommunen erbjuder den aktuella utbildningen. Paragrafen innebär till skillnad från 42 § att eleven inte behöver bli folkbokförd i den kommun som han eller hon vistas i för att få möjlighet att fortsätta sin utbildning i kommunen eller samverkansområdet. Elevens hemkommun ska ersätta den mottagande kommunen för dess kostnader för elevens utbildning. Bestämmelser om interkommunal ersättning finns i 43 och 44 §§. Förslaget behandlas i avsnitt 4.6.3. 23 kap. 1 § I första stycket har definitionen av entreprenad ändrats. I definitionen av entreprenad har tidigare angetts vilka som fick utföra uppgifter inom utbildning eller annan verksamhet på entreprenad. Av bestämmelsen följde att entreprenadavtal inte kunde ingås mellan exempelvis en kommun eller ett landsting och en annan kommun. Dessutom omfattade entreprenadbestämmelsen inte de statliga skolformerna. För att öppna möjligheten för fjärrundervisning och distansundervisning även i de statliga skolformerna och för att göra det möjligt för alla huvudmän inom skolväsendet att ingå entreprenadavtal med någon annan, har definitionen formulerats om. Det är ingen saklig ändring i övrigt som är avsedd. Justeringar görs i 2, 3 och 4 §§ för att samma begränsningar av möjligheten till entreprenad ska gälla även i fortsättningen i sådana fall som de paragraferna reglerar. När en skolhuvudman väljer att lägga ut viss skolverksamhet på entreprenad behåller denna huvudmannaskapet för verksamheten. Det är, exempelvis beträffande kommunala skolhuvudmän, fortfarande fråga om verksamhet som bedrivs av kommun som ansvarig för såväl utförande som kvalitet och resultat. I 8 § regleras samverkan mellan kommunerna. Samverkan innebär exempelvis att en kommun sluter avtal med en annan kommun om att denna ska ta över hela ansvaret för kommunens uppgifter, alltså ta över huvudmannaskapet och därmed ansvaret för verksamheten. Sådan samverkan ska skiljas från begreppet entreprenad. Förslaget behandlas i avsnitt 7.11. 23 kap. 2 § I paragrafen har endast lagts till i fråga om förskolan, förskoleklassen, fritidshemmet, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna, utbildning i svenska för invandrare eller sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. att uppgifter får överlämnas på entreprenad till en enskild. Ändringen i paragrafen föranleds av den ändrade definitionen av begreppet entreprenad i 1 § och någon saklig ändring är inte avsedd. Sådant överlämnande av uppgifter genom entreprenad som avses i denna paragraf ska således inte heller i fortsättningen kunna ske till exempelvis en kommun eller staten. 23 kap. 3 § I paragrafen har endast lagts till att när det gäller , grundsärskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får uppgifter som inte är hänförliga till undervisningen överlämnas på entreprenad till en enskild. Även här föranleds ändringen i paragrafen av den ändrade definitionen av begreppet entreprenad i 1 §. Någon saklig ändring är inte avsedd. Sådant överlämnande av uppgifter genom entreprenad som avses i denna paragraf ska således inte heller i fortsättningen kunna ske till exempelvis en kommun eller staten. 23 kap. 4 § I första stycket har på samma sätt som i 2 och 3 §§ preciserats att inom gymnasieskolan får sådana uppgifter som avses i paragrafen överlämnas endast till en enskild. Andra stycket är oförändrat. Genom ändringen av 1 § följer därför direkt av lagtexten att en fristående skola kan överlämna modersmålsundervisning på entreprenad till en kommun. Detta är inte avsett som någon ändring i sak. I skollagspropositionen (2009/10:165 s. 513) uttalade regeringen att lagstöd för detta inte behövs. 23 kap. 4 a § Paragrafen är ny och behandlar distansundervisning och fjärrundervisning. I bestämmelsen anges inom vilka skolformer uppgifter som avser distansundervisning och fjärrundervisning får överlämnas på entreprenad. Det finns inte någon begränsning av vem som får anlitas som entreprenör. Eftersom huvudmannaskapet fortfarande ligger kvar hos den huvudman som väljer att låta någon annan sköta utförandet av uppgifterna innebär entreprenaden inte annat än att elevernas rättigheter och huvudmännens skyldigheter ska vara de- samma som om verksamheten bedrivs av huvudmannen i egen regi. De bestämmelser som finns för utbildning i skollagen och andra författningar på skolområdet, exempelvis om vilka som huvudmännen får använda för undervisning i skolväsendet, gäller även vid entreprenad. 23 kap. 6 § Första stycket har ändrats i konsekvens med ändringen av definitionen av entreprenad i 1 §. En huvudman inom skolväsendet som överlämnar uppgiften att bedriva undervisning på entreprenad får således överlämna den myndighetsutövning som hör till en lärares undervisningsuppgift, exempelvis betygsättning. gäller begränsningen att det ska vara fråga om uppgifter som ankommer på en lärare, inte uppgifter som ankommer på rektorn såsom att utfärda betygsdokument. Sådana uppgifter kan i de flesta fall inte överlämnas till en entreprenör. Förslaget behandlas i avsnitt 7.11.1. 24 kap. 1 § Strecksatsen för utbildning för barn och elever som vårdas på sjukhus eller annan motsvarande institution har ändrats i och med att begreppen någon annan eller en motsvarande institution ändrats i 16 och 17 §§ till en institution knuten till ett sjukhus. 24 kap. 8 § En ny tredje mening har lagts till i det andra stycket där det anges vilka bestämmelser i skollagen som avser grundskola eller i förekommande fall grundsärskola eller specialskola som huvudmannen ska följa. I meningen anges vidare att bestämmelserna i skollagen ska gälla med de avvikelser som följer av att barnet vistas i ett särskilt ungdomshem. Med det avses att avvikelser från bestämmelserna i skollagen får ske om det beror på de begränsningar som det innebär att eleven vistas på en sluten institution. Det kan t.ex. vara att eleven inte kan genomföra vissa arbetsuppgifter inom ett ämne då eleven inte får söka information på egen hand på internet. Avvikelser från de angivna paragraferna får inte ske på grund av den vård och behandling som eleven får vid sin vistelse vid det särskilda ungdomshemmet. Förslaget behandlas i avsnitten 5.7.1 och 5.7.3. 24 kap. 9 § I första stycket har utgått att de icke skolpliktiga ungdomarna ska genom huvudmannens försorg ges möjlighet att delta i kompletterande utbildning på grundskolenivå eller motsvarande. Om hemkommunen har beslutat om förlängd skolplikt eller förlängd grundskoleutbildning för sådana elever är bestämmelserna i 8 § tillämpliga. Om en elev läser vissa grundskoleämnen inom sitt introduktionsprogram eller individuella program på gymnasieskolan respektive gymnasiesärskolan är det bestämmelserna i denna paragraf som är tillämpliga. Av ett nytt andra stycke framgår de bestämmelser i skollagen som är tillämpliga för den utbildning som SiS anordnar och som motsvarar den som erbjuds i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. För sådan utbildning får numera avvikelser som följer av att den unge vistas i ett särskilt ungdomshem göras från de i paragrafen angivna bestämmelserna. Med sådana avvikelser syftas på de begränsningar som måste göras med hänsyn till att eleven vistas på en sluten institution. Det kan t.ex. vara att eleven inte får söka information på egen hand på internet och därför inte kan genomföra alla moment i läroplanen, inte får permission för att genomföra den praktik som ingår i ett introduktionsprogram. Avvikelser från de angivna paragraferna kan inte ske på grund av den vård och behandling som eleven får vid sin vistelse vid det särskilda ungdomshemmet. Förslaget behandlas i avsnitten 5.7.2 och 5.7.3. 24 kap. 16 § Begreppet någon annan institution har ändrats i paragrafen till en institution knuten till ett sjukhus. Ändringen är föranledd av att begreppet en motsvarande institution i 17 § ändrats till en institution knuten till ett sjukhus. 24 kap. 17 § Begreppet har utgått ur paragrafen. Det innebär att bestämmelsen har anpassats till hur det ser ut för de elever som får sjukhusvård. Tiden för vård av barn och unga på sjukhus har i många fall förkortats eller övergått till dagvård. Även sådana barn och ungdomar kommer att kunna få ta del av sjukhusundervisningen. Syskon till barn och ungdomar som vårdas på sjukhus har däremot inte rätt till sjukhusundervisning. Behovet av undervisningen handlar inte längre om hur länge eleven vårdas utan mer om elevens skolsituation i förhållande till vistelsen på sjukhuset och sjukdomstillståndet. För de flesta elever som vistas på sjukhuset kommer det inte att bli aktuellt med sjukhusundervisning. Begreppet en motsvarande institution har ändrats till en institution knuten till ett sjukhus. Begreppet har ändrats för att klargöra att den undervisning som i vissa fall anordnas på ett HVB inte omfattas av denna paragraf. Med att en institution är knuten till ett sjukhus avses att tydliggöra att institutionen har en koppling till en sjukhusklinik. Exempel på en sådan institution är ett behandlingshem knutet till en barn- och ungdomspsykiatrisk klinik. Förslaget behandlas i avsnitten 6.2.2 och 6.2.3. 24 kap. 20 § Paragrafen har ändrats i konsekvens med ändringen av begreppet en motsvarande institution i 17 § till en institution knuten till ett sjukhus. Av punkten framgår att ändringarna i skollagen träder i kraft och tillämpas på utbildning som påbörjas efter . För utbildning som påbörjats före ska de nya bestämmelserna i 24 kap. 8 och 9 §§ tillämpas . Således ska de nya bestämmelserna om utbildningen vid de särskilda ungdomshemmen gälla alla elever vid hemmen oavsett när de påbörjat utbildningen. Förslaget behandlas i avsnitt 9. 10.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 23 kap. 2 b § Paragrafen är ny och innebär undantag från sekretessen enligt 23 kap. 2 och 2 a §§. Undantaget kan bara tillämpas då det handlar om en uppgift i ett utbildningsdokument som ska lämnas ut till en fristående skola. Den lämnade uppgiften kommer att hos den fristående skolan omfattas av dess tystnadsplikt. Förslaget behandlas i avsnitt 3.5.6. Ikraftträdandebestämmelsen anger att lagen träder i kraft . Förslaget behandlas i avsnitt 9. Utbildning för barn och ungdomar i En särskild utredare ska klarlägga om regleringen i frågor som rör utbildning för barn och unga vid hem för vård eller boende (HVB), särskilda ungdomshem och sjukhus eller annan motsvarande institution behöver förtydligas. Utredaren ska även utreda om distansundervisning i vissa fall bör vara ett alternativ till reguljär undervisning för elever i de obligatoriska skolformerna samt gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. bedöma om det är lämpligt att det i vissa fall bedrivs undervisning vid HVB för barn och unga som är placerade vid hemmen och i så fall bl.a. föreslå vilka krav som ska ställas på sådan undervisning, analysera den nuvarande regleringen för utbildning vid särskilda ungdomshem och sjukhus eller annan motsvarande institution och, om det bedöms nödvändigt, föreslå hur den bör förtydligas, ta ställning till om det bör införas en reglering som möjliggör distansundervisning för elever som av medicinska, psykosociala eller andra skäl har behov av att få sådan undervisning under en kortare eller för att inte helt gå miste om undervisning och, om det bedöms lämpligt, föreslå hur detta bör ske, och lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdragen ska redovisas . Uppdraget att klarlägga om regleringen i frågor som rör utbildning vid HVB, särskilda ungdomshem och sjukhus eller annan motsvarande institution behöver förtydligas Uppdraget omfattar utbildning vid hem för vård eller boende (HVB), särskilda ungdomshem och sjukhus eller annan motsvarande institution. Särskilda utbildningsformer regleras i 24 kap. skollagen (2010:800). De särskilda utbildningsformerna ska så långt möjligt kompensera för den utbildning som eleven inte kan delta i. Uppdraget avser sådan utbildning som ges i stället för utbildning i grund- och gymnasieskolan och motsvarande skolformer. Placerade barn och unga Placerade barn och unga utgör en utsatt grupp i samhället. Av framgår att utbildning är en central faktor för att dessa barn och unga ska klara sig bra senare i livet. Barn och unga som presterar bättre i skolan riskerar i mindre utsträckning att drabbas av till exempel psykisk ohälsa, hamna i kriminalitet och missbruk och få försörjningssvårigheter. I rapporten framgår dock att placerade barn och unga inte alltid får sin rätt till utbildning tillgodosedd. Oavsett längd på placering, ålder vid placering eller placeringsform har placerade barn och unga generellt lägre utbildningsnivå i vuxen ålder än jämnåriga. Det är en betydligt större andel som har varit placerade i samhällets vård som endast uppnår grundskolenivå som högsta utbildningsnivå än av dem som inte har varit det. Ungefär ett barn i varje skolklass har erfarenhet av samhällsvård före myndighetsdagen, vilket motsvarar av alla barn och unga. Att yngre barn placeras beror vanligen på brister i hemmiljön, medan äldre barn oftare placeras på grund av det egna beteendet. De placeringsformer som finns är familjehem, HVB och särskilda ungdomshem. De yngre barnen placeras oftast i familjehem, medan placering i HVB är vanligare för de äldre barnen. statistik visar att det finns ca 400 HVB. Dessa drivs till i privat regi och de resterande har huvudman. Därutöver finns det 25 särskilda ungdomshem som (SiS) är huvudman för. Det finns ingen tydlig reglering av den undervisning som bedrivs vid hemmet för elever som är placerade vid HVB. Av Statens skolinspektions rapport vid Hem för vård eller boende, HVB – Elever får inte den undervisning de har rätt till (Rapport 2010:2) framgår att Skolinspektionen har bedömt att undervisning vid HVB kan ske i enlighet med bestämmelsen om särskild undervisning vid sjukhus eller annan motsvarande institution i 10 kap. 3 § skollag (1985:1100). Inte heller i den nya skollagen (2010:800) finns tydliga bestämmelser om särskild undervisning vid HVB för dessa elever. Hemkommunens ansvar för att se till att skolpliktiga barn och unga får sin rätt till utbildning tillgodosedd regleras i skollagen. Enligt 7 kap. 21 § skollagen har hemkommunen ansvar för att se till att skolpliktiga barn som inte går i dess grundskola eller grundsärskola på något annat sätt får föreskriven utbildning. Barn och unga som placeras vid HVB kan få sin rätt till utbildning tillgodosedd på flera sätt. En majoritet av dem deltar i undervisningen vid en reguljär skola i den kommun där hemmet är beläget. Några barn och unga får sin undervisning i hemmets lokaler av lärare från närliggande kommunala grundskolor. Det finns HVB som har godkännande som fristående skola och som anordnar undervisning vid hemmet. Det finns också en mindre andel elever som får undervisning vid hemmet, eftersom det har bedömts att dessa elever av olika anledningar inte klarar av att delta i ordinarie undervisning. Av Skolinspektionens granskning av undervisning vid hemmet för de barn och unga som är placerade vid HVB framgår att deras rätt till utbildning inskränkts vid nästan alla granskade institutioner. Det var t.ex. vanligt att barn och unga som placeras på HVB endast fick undervisning i ett fåtal ämnen, att tillgången till behöriga lärare var begränsad och att undervisningen inte anpassades efter barnens individuella behov. Enligt Skolinspektionens rapport fanns i flera fall inte någon rektor som hade ansvar för undervisningens kvalitet. Hemmen hade inte heller automatiskt tillgång till nationella prov. Att bestämmelserna om betyg inte gäller sådan undervisning som bedrivs vid hemmen ledde ofta till en otillfredsställande hantering av betygssättningen. Vidare omfattas inte elever som får sin undervisning vid hemmet av bestämmelserna om elevhälsa i skollagen, och tillgången till studie- och yrkesvägledning i hemmen var oklar. Skolinspektionens rapport visar att regleringen av undervisning vid HVB är otillfredsställande. För att eleverna ska få sin rätt till utbildning tillgodosedd behöver det utredas om undervisning i vissa fall ska kunna ske vid HVB och hur den i så fall lämpligast bör utformas. bedöma om det är lämpligt att undervisning för barn och unga som är placerade vid HVB i vissa fall ska kunna bedrivas vid hemmet eller om kommunen där hemmet är beläget bör ansvara för undervisning för placerade barn och unga inom den ordinarie skolverksamheten, om det bedöms lämpligt att HVB bör få bedriva undervisning, föreslå dels i vilka fall det bör vara möjligt, dels ett tillståndsförfarande när det gäller rätt att bedriva sådan undervisning och dels vilka krav som ska ställas på sådan undervisning, bedöma om det är lämpligt att undervisningen vid särskilda ungdomshem, sjukhus och HVB regleras samlat och, om det bedöms lämpligt, föreslå hur detta bör ske, klarlägga hur kommuner som placerar barn och unga vid HVB i andra kommuner lämnar ekonomisk ersättning till vistelsekommunens skolor och överväga om regleringen av hur sådan ersättning ska lämnas bör förtydligas, och lämna nödvändiga författningsförslag. Enligt 10 kap. 34 § skollagen ska en kommun som tar emot en elev i sin grundskola från en annan kommun ersättas för sina kostnader av elevens hemkommun. En utgångspunkt för förtydligandet av regleringen av ersättning för undervisning av barn och unga vid HVB ska vara att hemkommunernas ansvar för de placerade barnens eller ungas skolgång kvarstår. Undervisning vid särskilda ungdomshem I 24 kap. 8 och 9 §§ skollagen regleras undervisningen vid särskilda ungdomshem. Enligt bestämmelserna ska skolpliktiga barn eller unga, som inte lämpligen kan fullgöra sin skolplikt på annat sätt, fullgöra den genom att delta i undervisning vid det särskilda ungdomshemmet. Den som är skolpliktig och som inte lämpligen kan fullgöra skolgång på annat sätt, ska ges möjlighet att delta i kompletterande utbildning på grundskolenivå eller motsvarande eller i utbildning som motsvarar sådan utbildning som erbjuds i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. I förordningen (1983:28) om undervisning av barn och unga som vistas vid särskilda ungdomshem anges i vilken omfattning bestämmelser i skollagen, skolförordningen (2011:185) och gymnasieförordningen (2010:2039) ska tillämpas på undervisningen vid hemmen. (SiS) ansvarar för undervisningen vid de särskilda ungdomshemmen. inspekterade sex av de 33 hemmen som drevs av SiS för att bedöma hur huvudmännen tog ansvar för verksamheten. Vid inspektionen framkom att SiS hade högt ställda ambitioner när det gällde undervisningen, som dock inte alltid uppfylldes. Kvaliteten på skolverksamheterna varierade mellan de olika ungdomshemmen. På flertalet av hemmen nådde eleverna goda kunskapsresultat med hänsyn till deras individuella bakgrund och förutsättningar. Alla hem bedrev dock inte undervisning i samtliga ämnen och omfattningen av undervisningen varierade mellan hemmen. Vid ett av hemmen förekom i stort sett ingen lärarledd undervisning. De särskilda ungdomshemmen uppvisade också brister när det gällde dokumentation av särskilt stöd, åtgärdsplaner och individuella utvecklingsplaner. SiS har med anledning av vidtagit flera åtgärder för att förbättra skolverksamheten. Myndigheten har bl.a. infört en ny ledningsorganisation med regionala skolledare, beslutat om timplan för grundskoleverksamheten samt infört ett dokumentationssystem för samlad dokumentation av elevernas lärande och uppföljning av skolverksamheten. visar dock att det finns ett behov av att se över reglering när det gäller undervisning vid särskilda ungdomshem. En central uppgift vid en sådan översyn är att säkerställa att undervisningen blir mer likvärdig över landet. analysera den nuvarande regleringen av undervisningen vid särskilda ungdomshem och, om det bedöms nödvändigt, föreslå hur regleringen kan förtydligas för att eleverna ska få en undervisning som så långt möjligt motsvarar den ordinarie undervisning som de inte kan delta i, och lämna nödvändiga författningsförslag. En utgångspunkt ska vara att förslagen kan genomföras inom SiS finansiella ramar. Undervisning på sjukhus eller annan motsvarande institution I 24 kap. 17–19 §§ skollagen regleras undervisningen för barn och unga som inte kan delta i vanligt skolarbete på grund av att de vårdas på sjukhus eller annan institution. För dessa barn och unga ska särskild undervisning anordnas på sjukhuset eller institutionen. Sådan undervisning ska så långt möjligt motsvara den undervisning som erbjuds i förskoleklass, fritidshem och i grund- och gymnasieskolan och motsvarande skolformer. Med den nya skollagen har ansvaret för att undervisningen kommer till stånd överförts från skolhuvudmannen till den kommun där sjukhuset är beläget. Sjukhusundervisning finns inom den somatiska barn- och ungdomssjukvården och den barn- och ungdomspsykiatriska vården. Totalt fanns 85 verksamheter 2009. genomförde 2005 en granskning av särskild undervisning vid sjukhus. Granskningen visar bl.a. att det i vissa fall saknades formella beslut om särskild undervisning och att hemkommunen inte alltid följde upp om eleven fick sin rätt till utbildning tillgodosedd under sjukhusvistelsen. Granskningen visar också att det fanns behov av att utveckla arbetssätt och arbetsformer för att undvika en treämnesskola, dvs. att undervisningen koncentreras på ämnena svenska, engelska och matematik. Även Specialpedagogiska skolmyndigheten har följt upp den särskilda undervisningen på sjukhus. Av rapporten av särskild undervisning vid sjukhus 2009 framgår bl.a. att rektorerna efterlyser ett förtydligande av det som omfattas av begreppet särskild undervisning. Skolmyndigheternas rapporter visar att det finns ett behov av att med utgångspunkt i varje barns rätt till utbildning se över den reglering som gäller undervisning vid sjukhus eller annan motsvarande institution. En viktig uppgift vid en sådan översyn är att se till att undervisningen blir mer likvärdig över landet. analysera den nuvarande regleringen av den särskilda undervisningen vid sjukhus eller annan motsvarande institution och, om det bedöms nödvändigt, föreslå hur regleringen kan förtydligas för att eleverna ska få en undervisning som så långt möjligt motsvarar den ordinarie undervisning som de inte kan delta i, och lämna nödvändiga författningsförslag. I 7 kap. 21 § skollagen anges att hemkommunen ska se till att skolpliktiga barn som inte går i dess grundskola eller grundsärskola på något annat sätt får föreskriven utbildning. Skolinspektionens granskning av undervisning vid HVB, och inspektionens riktade tillsyn av hur kommunerna försäkrar sig om att eleverna vid sådana hem får den utbildning som de har rätt till, visar att skolhuvudmännen ofta brister i sitt ansvar när det gäller dessa elevers skolgång. Skolhuvudmannen är ofta passiv under placeringen och följer inte upp att eleven får sin rätt till skolgång tillgodosedd. Skolhuvudmannen är sällan delaktig i överlåtandet av ansvaret för undervisningen till det mottagande hemmet.