sou · H0B367 · 2012-10-09 00:00:00 — 5 § En AIF-förvaltare som inte längre uppfyller villkoren i 2 § ska ansöka om tillstånd enligt 3 kap. 1 §. En sådan ansökan ska göras från den dag då tröskelvärdet överskrids, om inte överskridandet är tillfälligt. Paragrafen, som genomför artikel 3.3 tredje stycket i AIFM-direk- tivet, erinrar om att undantagsreglerna i kapitlet endast gäller så länge AIF-förvaltarens AIF-fonder inte överstiger tröskelvärdena i 2 §. I kommissionens förslag till genomförandeförordning finns bestäm- melser som innebär att en AIF-förvaltare inte behöver ansöka om tillstånd om överskridandet är tillfälligt. Enligt förslaget ska ett överskridande inte anses vara tillfälligt om det är sannolikt att det kommer att bestå än . Det är AIF-för- valtaren som ska bedöma om överskridandet är tillfälligt. Vid ett tillfälligt överskridande ska AIF-förvaltaren enligt förslaget till förordning underrätta den behöriga myndigheten utan dröjsmål och i underrättelsen beskriva varför överskridandet har bedömts som tillfälligt. 30-dagarsfristen i paragrafen börjar således löpa från den dag då AIF-förvaltaren har bedömt att överskridandet inte är tillfälligt. Tillstånd för svenska AIF-förvaltare Tillståndsplikt och tillståndets innebörd 1 § För att förvalta en AIF-fond krävs tillstånd av Finansinspek- tionen, om inte något annat framgår av denna lag. Tillstånd att förvalta en AIF-fond ska omfatta portföljförvaltning och riskhantering. I samband med förvaltning av en AIF-fond får AIF-förvaltaren 1.erbjuda och utföra administrativa funktioner och tjänster, 2.utföra verksamhet med anknytning till fondens tillgångar och förvaltning, samt 3. marknadsföra andelar eller aktier i fonden. En AIF-förvaltare får inte ägna sig åt någon annan verksamhet än vad som anges i andra stycket. En extern AIF-förvaltare får dock utföra sidotjänster enligt 2 § samt förvalta en investeringsfond, om tillstånd för sådan förvaltning har getts enligt lagen (2004:46) om investeringsfonder. Av första stycket följer att förvaltning av en AIF-fond är tillstånds- pliktig verksamhet. Ansökan om tillstånd ska, enligt artikel 7.1 i AIFM-direktivet, göras hos den behöriga myndigheten i förval- tarens hemland, om inte förutsättningar för det förenklade registre- ringsförfarandet i 2 kap. föreligger. I är behörig myndighet (1 kap. 9 §) och prövar alltså tillståndsansökningar från AIF-förvaltare med stadgeenligt säte här i landet (se 3 och 4 §§ beträffande övriga förutsättningar för tillstånd). En utländsk EES-baserad AIF-förvaltare får med stöd av sitt tillstånd i hemlandet och efter ett underrättelseförfarande förvalta en AIF-fond som hör hemma i och som inte är en special- fond, samt till professionella investerare i marknadsföra andelar eller aktier i dessa fonder, liksom i fonder som förvaltaren förvaltar i övriga länder inom EES. Sådan verksamhet kräver, till skillnad från förvaltning av en specialfond, inte tillstånd av Finans- inspektionen utan är en följd av förvaltar- och marknadsförings- passen, se 5 kap. 1–3 §§ samt avsnitt 13.2. Motsvarande rätt, att vara verksam inom hela EES, har även svenska AIF-förvaltare som, efter tillstånd, får förvalta även en AIF-fond som hör hemma i ett tredje- land, se 6 kap. 6 § och avsnitt 13.3.1. Marknadsföring till icke-professionella investerare av EES-baserade AIF-fonder som inte utgör specialfonder får ske under särskilda förutsättningar och kräver tillstånd av , se 4 kap. 4 §, 5 kap. 6 § samt avsnitt 7.4. Till dess att regelverket med förvaltar- och marknadsförings- passen för icke EES-baserade AIF-fonder och icke EES-baserade AIF-förvaltare har trätt i kraft, krävs tillstånd av även vid marknadsföring till professionella investerare i av sådana fonder. Tillståndskravet gäller både för svenska och utländska AIF-förvaltare, se 4 kap. 3 § och 5 kap.5 §. En icke EES-baserad AIF-förvaltare som förvaltar AIF-fonder hemmahörande inom EES får, efter tillstånd av , marknadsföra dessa fonder här i landet. särskilda villkor vid marknadsföring till icke-professionella inve- sterare av icke EES-baserade AIF-fonder liksom vid marknads- föring av alla slags AIF-fonder som förvaltas av icke EES-baserade AIF-förvaltare (se 4 kap. 4 § fjärde stycket och 5 kap. 6 § tredje stycket). Det avsedda regelverket med förvaltar- och marknads- föringspassen för icke EES-baserade AIF-fonder och icke EES- baserade AIF-förvaltare behandlas i avsnitt 13.4. Verksamhet som drivs med stöd av denna lag är alltså sådan som antingen fordrar tillstånd av eller är undantagen från tillståndsplikten men får påbörjas först efter ett underrättelse- förfarande och informationsutbyte mellan och behöriga myndigheter i andra länder inom EES (förvaltar- och mark- nadsföringspassen) respektive tillsynsmyndigheter i ett land utanför EES (särskilt tillståndskrav). Ett tillstånd enligt denna lag innebär alltså en rätt att förvalta en eller flera AIF-fonder. Enligt definitionen innebär förvaltning av AIF-fonder tillhandahållande och utförande av investeringsförvalt- ningsfunktioner, dvs. portföljförvaltning och riskhantering (1 kap. 4 §). En AIF-förvaltare får dock inte ges tillstånd att utföra port- följförvaltning utan att även utföra riskhantering och vice versa. Detta framgår av andra stycket i förevarande paragraf, och det anges också uttryckligen i skäl 21 i AIFM-direktivet. Det ligger i sakens natur att en AIF-förvaltare, i samband med den kollektiva förvaltningen av en AIF-fond, har anledning att er- bjuda och utföra vissa andra funktioner och tjänster som är relate- rade till fondförvaltningen eller fondens tillgångar. I andra stycket anges vilka tjänster eller verksamheter som en AIF-förvaltare får erbjuda och utföra i samband med förvaltningen av en AIF-fond. Det är för det första fråga om administrativa funktioner eller tjänster (punkten 1). Sådan administration inbegriper exempelvis juridiska tjänster, redovisningstjänster avseende fondförvaltningen, hante- ring av förfrågningar från kunder, värderings- och prissättnings- uppgifter, inklusive kontrolluppgifter avseende skatter, övervak- ning av regelefterlevnad, upprätthållande av andels- eller aktieägar- register, fördelning av intäkter, emission och inlösen av andelar eller aktier, affärsavveckling, inklusive utskick av certifikat och register- föring. Därutöver får en AIF-förvaltare ägna sig åt sådan verksam- het som har anknytning till en AIF-fonds tillgångar eller förvaltning (punkten 2). Härmed avses tjänster som är nödvändiga för att AIF- förvaltaren ska uppfylla sina skyldigheter som förvaltare, resurs- förvaltning, fastighetsförvaltning, rådgivning till företag om kapital- struktur, industriell strategi och därtill hörande frågor, rådgivning och tjänster som rör fusioner och företagsförvärv samt andra tjänster med anknytning till förvaltningen av AIF-fonden och de företag eller andra tillgångar som den har investerat i. En förvaltare får alltså utföra all sådan verksamhet som behövs och är nödvändig för själva förvaltningen av fonden och dess tillgångar. I tillståndet ligger också en rätt att marknadsföra andelar eller aktier i de AIF-fonder som förvaltas (punkten 3). Definitionen av marknadsföring finns i 1 kap. 11 § 15. Av 4 kap. 1 § och 6 kap. 1 § framgår dock att AIF-förvaltaren först efter fullföljt underrättelse- förfarande får marknadsföra AIF-fonden till professionella inve- sterare i förvaltarens hemland eller i andra EES-länder, se avsnitten 6.2 och 13.2.1. Rätten att erbjuda och utföra dessa funktioner och tjänster samt att marknadsföra AIF-fonder förutsätter att AIF-förvaltaren har getts tillstånd att förvalta en AIF-fond. Det är alltså inte möjligt att få tillstånd som AIF-förvaltare enbart för att erbjuda eller utföra de i andra stycket angivna funktionerna eller tjänsterna utan att sam- tidigt tillhandahålla portföljförvaltning och riskhantering. Tillståndets innebörd och omfattning beskrivs i avsnitten 5.1.1 och 5.1.2. Enligt tredje stycket är en AIF-förvaltare förhindrad att ägna sig åt någon annan verksamhet än förvaltningen av AIF-fonden och de funktioner och tjänster som anges i andra stycket. Härifrån görs endast undantag för sådan sidoverksamhet för vilken en extern för- valtare kan ges tillstånd enligt 2 §. Ett tillstånd som AIF-förvaltare utgör inte heller något hinder för en extern AIF-förvaltare att för- valta investeringsfonder, förutsatt att förvaltaren har getts tillstånd till detta enligt LIF. Detta framgår uttryckligen av tredje stycket. En följd av bestämmelsen i tredje stycket är att värdepappers- bolag och kan ges tillstånd att förvalta specialfonder. Sådana bolag och institut kan däremot på uppdrag av en AIF-förvaltare utföra uppgifter avseende förvaltningen av en AIF-fond utan något särskilt tillstånd enligt denna lag, se vidare i avsnitt 5.1.3. Paragrafen genomför artikel 6.1 första stycket, 6.2, 6.3, 6.5.c, 6.5.d och artikel 7.1 samt bilaga I till AIFM-direktivet. 2 § En extern AIF-förvaltare med tillstånd enligt 1 §, får av Finans- inspektionen ges tillstånd att utföra diskretionär förvaltning av inve- steringsportföljer. En förvaltare med tillstånd till diskretionär förvaltning av investe- ringsportföljer får, efter tillstånd av 1.förvara och administrera andelar eller aktier i företag för kollek- tiva investeringar, 2.ta emot medel med redovisningsskyldighet, 3.ta emot och vidarebefordra order i fråga om finansiella instru- ment, och Vid erbjudande och tillhandahållande av tjänster enligt första och andra styckena ska 8 kap. 1, 9–12, 14, 19–23, 26, 27, 34 §§ och 35 § första stycket lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden tillämpas. Medel som tas emot med redovisningsskyldighet enligt andra stycket 2 ska avskiljas från förvaltarens egna till- gångar. Av första stycket framgår att en extern AIF-förvaltare (se definition i 1 kap. 3 §) inte är förhindrad att, efter tillstånd av Finansinspek- tionen, bedriva förvaltning av investeringsportföljer med fullmakt från enskilda investerare på diskretionär grund, inbegripet port- följer som ägs av pensionsfonder och tjänstepensionsinstitut som omfattas av direktiv /41/EG (individuell portföljförvaltning). Beträffande innebörden av sådan verksamhet, se avsnitt 5.1.2. I 1 kap. 4 § LIF finns en motsvarande möjlighet för fondbolag att, efter tillstånd, utföra diskretionär portföljförvaltning avseende finansiella instrument. Bakgrunden till den bestämmelsen beskrivs närmare i prop. 2002/03:150 s. 145 ff. Av andra stycket följer att en AIF-förvaltare som har ett tillstånd för individuell portföljförvaltning också får beviljas tillstånd att ta emot andelar eller aktier i företag för kollektiva investeringar för förvaring och administration, ta emot medel med redovisningsskyl- dighet, ta emot och utföra order avseende finansiella instrument, samt lämna investeringsråd. Bestämmelsen har utformats med 7 kap. 1 § LIF som förebild, och i likhet med den paragrafen får förval- taren också ges tillstånd att ta emot medel med redovisnings- skyldighet (jfr även 2 kap. 2 § lagen om värdepappersmarknaden). Att ta emot medel med redovisningsskyldighet har ansetts utgöra ett naturligt inslag i verksamhet avseende förvaltning av investe- ringsportföljer på diskretionär grund och underlättar denna verk- samhet, se prop. 1990/91:142 s. 118. Beträffande uppgiften förvaring och administration får sådan förvaring inte avse andelar eller aktier som ingår i en AIF-fond som förvaltaren förvaltar med stöd av sitt tillstånd enligt 1 §, utan enbart sådana aktier eller andelar i företag för kollektiva investeringar som ingår i förvaltning som AIF-förvaltaren utför enligt sitt tillstånd till individuell portföljförvaltning. Detta följer av att ett tillstånd för sidotjänsterna i andra stycket förutsätter att förvaltaren har till- stånd för individuell förvaltning av investeringsportföljer (se arti- kel 6.5.b). Det är också en följd av bestämmelsen i 9 kap. 8 § (mot- svarar artikel 21.4.a), där det anges att en AIF-förvaltare inte får utses som förvaringsinstitut. Ett tillstånd får alltså inte ges för dessa sidotjänster om AIF- förvaltarens tillstånd omfattar enbart förvaltning av en AIF-fond (dvs. tillstånd enligt 1 §). Vidare gäller att individuell portföljför- valtning och eventuella sidotjänster får tillhandahållas bara vid sidan av fondförvaltningen. Förutsättningar för tillstånd för sidoverksam- het redovisas i avsnitt 5.1.2. I tredje stycket anges vilka bestämmelser i lagen om värdepappers- marknaden som ska tillämpas på sidoverksamhet enligt denna para- graf. Det är framför allt regler om skydd för investerare och andra rörelseregler i 8 kap. lagen om värdepappersmarknaden. Av detta stycke framgår också att om AIF-förvaltaren har tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet ska, på motsvarande sätt som enligt 7 kap. 1 § LIF, sådana medel genast avskiljas och sättas in på bank för investerarens räkning. Paragrafen genomför artikel 6.4, 6.5.a och 6.5.b. 3 § ska ge en AIF-förvaltare med stadgeenligt säte i tillstånd enligt 1 § om 1.förvaltaren har sitt huvudkontor i , 2.förvaltaren har tillräckligt startkapital och tillräcklig kapital- bas enligt 7 kap., 3.förvaltarens aktieägare eller medlemmar, som har eller kan för- väntas få kvalificerade innehav, bedöms lämpliga att utöva ett väsent- ligt inflytande över AIF-förvaltarens ledning, 4.de personer som ingår i ledningen för förvaltarens verksamhet har tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av en AIF-förvaltare samt även i övrigt är lämpliga för en sådan uppgift, och 5.det finns skäl att anta att den planerade verksamheten kommer att bedrivas enligt bestämmelserna i denna lag och andra författ- ningar som reglerar förvaltarens verksamhet. Om tillståndet avser förvaltning av en specialfond ska, utöver vad som anges i första stycket, de villkor som följer av 12 kap. 5 och 13 §§ vara uppfyllda. Paragrafen innehåller regler för tillståndsprövningen och anger vad som krävs för att en svensk AIF-förvaltare ska beviljas tillstånd enligt 1 §. Motsvarande bestämmelse i LIF finns i 2 kap. 1 § som enligt förslaget inte längre kommer att omfatta specialfonder, utan bara ange tillståndsförutsättningarna för förvaltning av investerings- fonder (enligt begreppets nya, begränsade innebörd). Av förevarande paragraf framgår att den sökande AIF-förvaltaren, utöver att ha sitt stadgeenliga säte i , måste ha sitt huvud- kontor här. Därtill måste kraven på startkapital och kapitalbas en- ligt 7 kap. vara uppfyllda. Vid sidan av dessa grundläggande förutsättningar för tillstånd ska också göra en lämplighetsprövning av både dem som faktiskt leder verksamheten och av dem som, genom ett kvalificerat innehav, utövar väsentligt inflytande över AIF-förvaltaren. (Se definitionen av kvalificerat innehav i 1 kap. 11 § 14.) Lämplighetsprövningen av dem som innehar ett kvalificerat innehav i en AIF-förvaltare ska göras utifrån behovet av att säker- ställa en sund och ansvarsfull ledning av förvaltaren. De lednings- ansvariga ska ha erforderligt gott anseende och tillräcklig insikt och erfarenhet. Detta utgör kriterier också enligt t.ex. UCITS-direk- tivets regler om ägar- och ledningsprövning. Vägledning för vad som avses med formuleringen gott an- seende kan hämtas i förarbetsuttalandena i samband med genom- förandet av nya och ändrade bestämmelser i förvärvsdirektivet, där samma formulering används. Vid bedömningen ska bl.a. tidigare affärsbeteenden beaktas men även sådana omständigheter som är direkt diskvalificerande enligt befintliga regler på området. Som exempel på det sistnämnda anges väsentligt åsidosättande av ålagda skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägen- heter, allvarlig (ekonomisk) brottslighet, eller att personen har varit föremål för konkursförfarande. Det påpekas dessutom att begreppet anseende bör kunna tolkas vidare än så, och t.ex. avse en bedöm- ning av förvärvararens laglydighet, erfarenhet och omdöme i övrigt, se prop. 2008/09:155, s. 133 f. Att en person som har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet eller på annat sätt åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet inte kan anses lämplig som lednings- ansvarig och inte heller bör få inneha ett kvalificerat innehav kan motiveras av att tilltron till fondförvaltare och hela fondmarknaden riskerar att påverkas om personer som i sin tidigare verksamhet har försummat grundläggande skyldigheter eller begått andra överträd- elser av väsentliga bestämmelser tillåts utöva väsentligt inflytande över verksamheten (jfr prop. 1995/96:173 s. 69 f.). Kravet på till- räcklig erfarenhet gäller även i fråga om de investeringsstrategier som avses tillämpas för AIF-fonderna. måste också göra en bedömning av om den sökande AIF-förvaltaren kommer att kunna uppfylla lagens övriga krav. Det är en förutsättning att en förvaltare som getts tillstånd enligt denna lag fortlöpande uppfyller tillståndsvillkoren. Detta an- ges uttryckligen i artikel 6.1 andra stycket i AIFM-direktivet. Om en AIF-förvaltare under verksamhetens gång inte uppfyller förut- sättningarna för tillstånd ska ingripa. I enlighet med vad som gäller enligt bl.a. LIF och lagen om värdepappers- marknaden, ska prövningen beträffande juridiska personer avse dessas ställföreträdare. För aktiebolag bör prövningen omfatta dem som ingår i styrelsen samt verkställande direktören. I fråga om andra juridiska personer bör personer i motsvarande ställning omfattas av prövningen, jfr prop. 1995/96:173 s. 72. Genom andra styckets hänvisning följer att vissa ytterligare villkor ska vara uppfyllda för tillstånd som avser förvaltning av en specialfond. I 12 kap. 5 § görs en hänvisning till 4 kap. 8–9 b §§ LIF, vilket innebär att vid tillståndsprövningen ska specialfondens fondbestämmelser godkännas av . Enligt LIF är det först då som fonden är etablerad och kan börja förvaltas samt marknadsföras (jfr 4 kap. 1 § och kommentaren till den paragrafen). Bestämmelsen i 12 kap. 13 § har överförts från 6 kap. 2 § LIF, som genom förslaget till ändring av LIF har upphävts. I 12 kap. finns också särskilda bestämmelser om hur fondverk- samhet som avser specialfonder ska bedrivas och som gäller utöver övriga krav som uppställs i denna lag. Som en följd av att regle- ringen av specialfonder ska gälla oförändrad vid marknadsföring till icke-professionella investerare ser informationskraven olika ut be- roende på AIF-förvaltarens avsedda kundkrets, se 12 kap. 9–12 §§ samt avsnitt 7.6 och kapitel 11. Om det i fondbestämmelserna inte särskilt anges för vilken eller vilka investerarkategorier som fonden är öppen, får det anses innebära att icke-professionella investerare inte är uteslutna för marknadsföring. Paragrafen genomför artikel 8.1. 4 § En AIF-förvaltare som är ett aktiebolag ska ha en styrelse med minst tre ledamöter samt en verkställande direktör. Andra AIF- förvaltare ska ha en ledning som består av minst tre personer. Enligt AIFM-direktivet ska ledningen av AIF-förvaltares verksam- het bestå av minst två personer som uppfyller de villkor som anges i 3 §. Enligt annan svensk, finansiell lagstiftning fordras dock en styrelse med minst tre ledamöter. Exempel på detta finns i 2 kap. 3 § andra stycket LIF och 3 kap. 5 § lagen om värdepappersmark- naden. Enligt dessa bestämmelser ska styrelsen i ett fondbolag respektive ett värdepappersbolag bestå av minst tre styrelseleda- möter. Både i UCITS-direktivet och i MiFID föreskrivs emellertid att styrelsen i ett företag av det aktuella slaget, t.ex. ett fondbolag eller ett värdepappersbolag, ska bestå av minst två personer. Ändå har det i den svenska lagstiftningen föreskrivits krav på fler styrelse- ledamöter. Mot denna bakgrund uppställs även för en AIF-för- valtare ett krav på att styrelsen, i de fall förvaltaren är ett aktie- bolag, ska bestå av minst tre styrelseledamöter och en verkställande direktör, och, i övriga fall, att ledningen ska bestå av minst tre (fysiska) personer (jfr prop. 2002/03/150 s. 158). Paragrafen genomför artikel 8.1.c, delvis. Ansökan om tillstånd och tillståndsprövning 5 § En ansökan om tillstånd enligt 1 § ska innehålla 1.uppgifter om vilka som ingår i ledningen för AIF-förvaltaren, 2.en ägarförteckning, där kvalificerade innehav och storleken av dessa framgår, 3.en verksamhetsplan med AIF-förvaltarens organisationsstruk- a)ersättningssystem enligt 8 kap. 23 §, och b)rutiner för att delegera eller vidaredelegera funktioner enligt 8 kap. 15–18 §§, 5.information om vilken eller vilka investeringsstrategier som ska användas, 6.uppgift om var mottagar-AIF-fonden är etablerad, i de fall den förvaltade fonden är en matar-AIF-fond, 7.fondbestämmelser eller bolagsordning eller motsvarande hand- lingar, 8.rutiner för hur förvaringsinstitut ska utses, samt 9.en informationsbroschyr enligt 10 kap. 1 §. Om verksamheten avser förvaltning av specialfonder ska an- sökan också innehålla ett faktablad enligt 10 kap. 2 §. Om AIF-förvaltaren har getts tillstånd att förvalta en investe- ringsfond enligt lagen (2004:46) om investeringsfonder, behöver en ansökan enligt första stycket inte innehålla sådan information som har lämnats in i det tidigare ansökningsärendet, om dessa uppgifter är aktuella. Första stycket innehåller en uppräkning av vilken information som ska finnas med i en tillståndsansökan. Genom uppgifterna i punkterna 1 och 2 ska det, för det första, stå klart vilka personer som utgör den faktiska ledningen av AIF- förvaltarens verksamhet och, för det andra, vara möjligt att identi- fiera de fysiska eller juridiska personer som direkt eller indirekt är aktieägare eller medlemmar i och innehar kvalifi- cerade innehav (kvalificerat innehav definieras i 1 kap. 11 § 14) Även storleken av sådana innehav ska framgå. Förvaltarens ledning ska, enligt 4 §, bestå av minst tre personer. I artikel 8.1.c anges att namnen på de personer som ingår i ledningen samt namnen på var och en som efterträder dem, utan dröjsmål ska meddelas den be- höriga myndigheten i förvaltarens hemmedlemsstat, jfr bestämmelsen om väsentliga ändringar i 10 §. Punkten 3 innebär ett krav på att det till ansökan ska fogas en verksamhetsplan, av vilken den sökande AIF-förvaltarens organisa- tionsstruktur ska framgå. Av planen ska vidare kunna utläsas hur förvaltaren avser att uppfylla kraven i lagen. Punkterna 5–9 tar sikte på de AIF-fonder som AIF-förvaltaren avser att förvalta, och uppgiftskraven gäller för varje AIF-fond. Med uppgifter om investeringsstrategier avses bl.a avsedd typ av underliggande fonder för en s.k. fond-i-fond, riktlinjer för använd- ning av finansiell hävstång samt riskprofiler och andra uppgifter om de AIF-fonder som sökanden förvaltar eller avser att förvalta. Enligt punkten 6 ska ansökan innehålla uppgifter om mottagar- AIF-fondens hemland i de fall den förvaltade fonden är en matar- AIF-fond. Förvaltaren ska enligt artikel 7.3.e i AIFM-direktivet överlämna eventuell ytterligare information enligt artikel 23.1 för varje AIF-fond. I sistnämnda artikel anges vilken information som en AIF-förvaltare ska tillhandahålla vid marknadsföring av förval- tade AIF-fonder innan investerare investerar i fonden. Denna arti- kel genomförs i 10 kap. 1 §. Villkoret i artikel 7.3.e får därmed an- ses innebära att en förvaltare till sin ansökan om tillstånd ska foga sådan information som ska ingå i AIF-fondens informationsbroschyr. Detta följer av punkten 9. Av andra stycket framgår att för specialfonder ska ansökan där- utöver innehålla ett faktablad för den förvaltade fonden. Motsvarande krav gäller om det är fråga om marknadsföring till icke-professio- nella investerare av övriga AIF-fonder, se 4 kap. 2 och 5 §§ samt 5 kap. 5 och 6 §§. För att förenkla och effektivisera ansökningsförfarandet är det möjligt att utesluta viss information, om de angivna förutsättningarna i tredje stycket är uppfyllda. Mer detaljerade bestämmelser om tillståndsansökans innehåll kan förväntas när kommissionen har antagit en delegerad akt enligt artikel 7.6. och genom eventuella, ytterligare verkställighetsföre- skrifter, se avsnitt 5.2.1 och 16 kap. 1 §.