sou · H0B323 · 2012-04-11 00:00:00 — Till dessa belopp kan läggas en värdering av de insatser som görs av ideella krafter enbart inom området trygghet och säkerhet. Totalt handlar det i ekonomiska termer om inom fotbollen och inom ishockeyn. Som en rimlig timkostnad för det ideella arbetet har använts /timme, inklusive sociala avgifter. Adderas kostnaderna för säkerhetsarbetet 2011 och det beräknade värdet av de ideella insatserna blir total- summan . Denna nästan orealistiskt höga summa fördelar sig synnerligen snett mellan de aktuella lagen. Det är mot denna bakgrund frågan om tillkommande kostnader för polisbevakning måste ses. Hur stora kan då kostnaderna för polisbevakningen antas bli för ett IdrottsAB under ett normalår? Med tanke på att till ishockeyn hör slutspel har antagits att två Stockholmslag går till slutspel men bägge slås ut i kvartsfinal utan att de ställs mot varandra. Detta innebär enligt min mening att kostnaderna kan vara tilltagna i underkant. Polisen antas ta betalt såväl vid högriskmatcher som vanliga matcher. Frågan om beräk- ningsunderlag har ställts till såväl idrotten som polismakten. Fram träder då följande bild: Ser man på kostnaderna för enskilda matcher kan det handla om för en högriskmatch i fotboll i och för motsvarande match i ishockey. i anser sig inte kunna göra en kalkyl över kostnaderna för ett normalår, som man menar kan variera beroende på hotbild m.m. Används de schablonbelopp som tidigare angett för högrisk- respektive icke hög- Ordningslagen (1993:1617) vad avser kostnader för polisbevakning riskmatcher blir beloppen de jag angivit ovan. Som framgår av tabellen ger bägge beräkningssätten ungefär samma totala kost- nadsnivå på helår. I summan ingår också kostnaderna för Fotboll och för ishockeyklubbarna och Redhawks. Totalt för de båda sporterna innebär enligt bägge beräk- ningssätten ett fullt kostnadsansvar för polisbevakningen för ett IdrottsAB att säkerhetskostnaderna i princip fördubblas. Kalkylen slår relativt sett hårdare mot ishockeyn. Å andra sidan skulle en uppgradering till högrisknivå av ytterligare några allsvenska matcher i fotboll snabbt ändra den bilden. Detsamma gäller om Stockholmslagen i ishockey lyckas bättre i slutspelet än de beräk- ningsmässiga antaganden som här gjorts. Jag har även undersökt säkerhetskostnadernas andel av den totala fasta kostnaden för att arrangera matcher 2011. I Elitserien ligger kostnadsnivån för ett större IdrottsAB på . Härav är säkerhetskostnaderna , dvs. Motsvarande storleks- ordning för ett större IdrottsAB i fotbollen är respektive . Procentandelen blir i detta fall Med anledning av det mönster som framträder kan följande kommentarer göras: Bilden av att klubbarna inte satsar på området säkerhet och trygghet är inte korrekt. Klubbarnas kostnadsökningar har varit betydande och risken är uppenbar att om också aktuella polis- kostnader ska bäras av vissa klubbar kommer detta att gå ut över de insatser som görs på säkerhetsområdet. Gapet i kostnader mellan IdrottsAB och övriga kommer att bli påtagligt. Denna obalans kommer framför allt att drabba men även Fotboll och Lakers. Något tillspetsat kan det bli en överlevnadsfråga, både i sportslig och i ekonomisk mening. har biljettpriserna höjts med anledning av att polisen börjat ta betalt för sin övervakning. Med nuvarande tillfälliga tak i ersättningskraven – av kostnaden debiteras till halvårs- skiftet 2012 – har priset på högriskmatcher i höjts med (gäller endast AIK), vilket också anges på biljetten. I vilken omfattning åren framöver systemet med ett i förväg angivet takpris för klubben kommer att anges från polisens sida samt vilka riskbedömningar som kommer att göras ligger helt i Ordningslagen (1993:1617) vad avser kostnader för polisbevakning Någon oberoende instans att rikta ett över- klagande till angående polisens resursdimensionering finns inte i systemet på samma sätt som förekommer i t.ex. . En sammanfattning av det redovisade kring hanteringen av poliskostnaderna visar enlig min mening att det egentligen utkristalliserar sig två huvudalternativ. Det ena är att nuvarande reglering består. Detta alternativ innebär vid planerat fullt genom- förande sannolikt så stora ekonomiska konsekvenser att IdrottsAB i nuvarande form måste avvecklas. Idrottsrörelsen tvingas i detta läge finna andra – och gissningsvis mer svårframkomliga – vägar för att attrahera t.ex. externt kapital. Den andra lösningen är att ta fasta på lagstiftarens grundtanke, nämligen att ideella föreningar under vissa villkor ska befrias från att bära kostnaderna för polisbevakningen. Detta sker för den bedövande majoriteten av lagen i de två högsta divisionerna. I denna senare lösning blir det viktigt att villkoren för IdrottsAB utformas på sådant sätt att idrottsrörelsen både har full kontroll över sina bolag, att dessa mycket tydligt styrs av den ideella föreningen och att villkoren i övrigt inte ger en otillbörlig konkur- rensfördel. Vissa anhängare av den nuvarande regleringen menar att idrotten ska bära sina kostnader för det behov av polisinsatser som uppstår. Det finns andra uppgifter för polisen som får stryka på foten när idrottsarrangemang dränerar polisen på resurser. Enligt denna skola bör idrotten också betala för de kostnader som uppstår när ideella föreningar står som arrangör. Detta är i sig naturligtvis en intellektuellt hållbar synpunkt men den faller utanför ramen för mitt utredningsuppdrag. Andra menar att idrotten gjort sitt vägval, nämligen att av kom- mersiella skäl välja driftformen IdrottsAB. Då får man stå stå sitt eget kast och också acceptera avigsidorna med att uppträda som kommersiell aktör på en marknad. RF var redan i sin utredning inne på detta spår. Även denna argumentationslinje följer logikens lagar. Min sammanfattande bedömning är dock att den reella skill- naden mellan arrangemang på elitnivå som drivs av en ideell förening som eller ett IdrottsAB som i Ordningslagen (1993:1617) vad avser kostnader för polisbevakning fall är marginell. Det finns samma vinstsyfte, samma vilja att nå idrottsliga framgångar och samma önskan att ge underhållning. Till detta kommer att man lagstiftningsmässigt bör kunna reglera villkor under vilka ett IdrottsAB ska arbeta. Enligt min mening talar tunga skäl för att inte skapa en eko- nomisk och konkurrensmässig klyfta mellan IdrottsAB och övriga klubbar i de högsta serierna Som framgått ovan var syftet med att undanta ideella föreningar från betalningskravet för polisbevakning, att idrottsorganisa- tionerna skulle undantas. Eftersom idrottsorganisationerna endast var verksamma i ideella föreningar när undantaget infördes, så fördes inget resonemang om vikten av att det just är associations- formen ideella föreningar som undantas. Att associationsformen ideell förening har valts kan å ena sidan ses som en grundläggande förutsättning och knutet till de undantag och privilegier som gäller för ideella föreningar i allmänhet. Å andra sidan kan det också vara möjligt att man, när undantag för ideella föreningar från betal- ningsansvar utreddes, inte kunde föreställa sig att idrottsorganisa- tionerna skulle kunna finnas i andra associationsformer än ideella föreningar och därför knöt man undantaget till dessa. Grundtanken var dock, enligt de utredningar som behandlats ovan, att samtliga idrottsorganisationer skulle omfattas av undantaget. Stöd för det sistnämnda alternativet är de diskussioner som fördes inför ändringen av allmänna ordningsstadgan 1974. Där påpekas att man inte bör göra undantag från den föreslagna betalningsbefrielsen för de arrangemang som inbringar stora inkomster samt där det krävs stora polisresurser till bevakningen. Man menade att det dels finns en avgränsningssvårighet, dels att inkomsterna ofta går till att finansiera annan verksamhet i föreningen och dels att långtifrån alla stora idrottsarrangemang renderar stora inkomster för anordnaren. 16.9Förslag till ändring i ordningslagen Om lagstiftarens tanke var att samtliga idrottsarrangemang skulle behandlas på ett likartat sätt, kan det finnas anledning till viss justering av nuvarande reglering. Jag föreslår följande förändring i nuvarande ordningslag: Ordningslagen (1993:1617) vad avser kostnader för polisbevakning lag om ändring av ordningslagen (1993:1617) anordnar en offentlig tillställ- anordnar en offentlig tillställ- ning skall ersätta polismyndig- ning ska ersätta polismyndig- hetens kostnader för att hålla hetens kostnader för att hålla ordning vid tillställningen. ordning vid tillställningen. det finns särskilda skäl får också det finns särskilda skäl får också den som i vinstsyfte anordnar den som i vinstsyfte anordnar en allmän sammankomst åläggas en allmän sammankomst åläggas Ersättningsskyldigheten gäller inte sådana ideella föreningar som anges i 7 kap. 7 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229). Ersättningsskyldigheten gäller inte heller aktiebolag som deltar i seriespel anordnade av specialför- bund inom , som uppfyller de krav som ställs på ideella föreningar i 8 §, 9 § och 13 § inkomstskattelagen (1999:1229), och till ägs av en ideell förening i vilken det bedrivs ungdomsverk- samhet, och där mer än 50 pro- cent av aktiebolagets inkomster delas ut till den ideella föreningen som äger aktiebolaget. Ersättningsskyldigheten enligt första stycket får sättas ned eller efterges, om det finns särskilda skäl. beslutar om ersättningsskyldighet. Därvid får det högsta belopp som har bestämts enligt 11 § inte överskridas. Ordningslagen (1993:1617) vad avser kostnader för polisbevakning SOU 2012:23 Regeringen får meddela före- Regeringen får meddela före- hållning skall beräknas. hållning ska beräknas. I tredje stycket undantas vissa aktiebolag från ersättningsskyldighet enligt första stycket. Undantaget har begränsats till aktiebolag inom idrotten som deltar i seriespel anordnade av special- idrottsförbunden inom RF. Denna avgränsning är gjord i avsikt att begränsa frågan till rena IdrottsAB. Undantaget i tredje stycket är knutet till de paragrafer i inkomst- skattelagen, i vilka förutsättningar för att undanta ideella föreningar från skatt, behandlas. Detta för att ideella föreningar och aktiebolag ska undantas på samma villkor. Av samma stycke framgår vidare att ett krav för att ett aktiebolag ska undantas från ersättnings- skyldighet, är att bolaget måste ägas till minst hälften av en ideell förening i vilken det bedrivs ungdomsverksamhet, samt att av aktiebolagets inkomster ska gå till den ideella verk- samheten. Detta krav utgår från de särskilda förutsättningar som aktiebolag inom idrotten har. En förutsättning från för att få vara ett aktiebolag för idrottsverksamhet, är att minst hälften av aktierna ägs av en ideell förening med ungdoms- verksamhet. Kravet om att av aktiebolagets inkomster ska gå till den ideella verksamheten, syftar till att jämställa aktiebolagen med ideella föreningar och komma från den generella förut- sättningen att aktiebolag enligt aktiebolagslagen ska vara vinst- drivande. Kravet syftar också till att jämställa aktiebolag med ideella föreningar och ekonomiskt gynna verksamheten i den ideella förening som aktiebolaget ägs av. Ett alternativ till lösning hade varit att enbart utgå från de möj- ligheter som finns att bilda aktiebolag med särskild vinstutdel- ningsbegränsning enligt 32 kap. aktiebolagslagen (2005:551). En sådan begränsning skulle innebära att värdeöverföringar, exempel- vis vinstutdelning, under löpande räkenskapsår inte får överstiga summan av ett belopp motsvarande räntan – beräknad som den statslåneränta som gällde vid föregående räkenskapsårs utgång med ett tillägg om en procentenhet – på det kapital som aktieägare vid Ordningslagen (1993:1617) vad avser kostnader för polisbevakning föregående räkenskapsårs utgång har tillskjutit till bolaget som betalning för aktier. Härtill kommer rätten att dela ut ett belopp, motsvarande vad som enligt ovan har varit tillgängligt för värde- överföring vid årsstämma under vart och ett av de föregående fem räkenskapsåren med avdrag för den värdeöverföring som har skett. Att kräva att IdrottsAB, utöver andra krav, måste vara ett aktie- bolag i enlighet med 32 kap. aktiebolagslagen, vore en ytterligare begränsning i deras verksamhet. Det skulle innebära att kraven på IdrottsAB blir större än de som finns för ideella föreningar, vilket inte är önskvärt. Jag har därför valt att knyta lagförslaget till de förändrade reglerna för beskattning av ideella föreningar m.m. där det avseende vinstutdelning anges att en ideell förenings inkomster till största delen måste gå till den ideella verksamheten. En alternativ möjlighet är att inte begränsa undantaget till aktie- bolag inom idrotten med anledning av att söka undvika de avgräns- ningssvårigheter som diskuterades när ideella föreningar skulle undantas i allmänna ordningsstadgan. Det kan finnas aktiebolag inom andra områden som kan anses ha samma behov av undantag som aktiebolag inom idrotten. Det faller dock utanför mitt upp- drag att bedöma om detta också kan ses som en angelägen fråga. Landshövdingarna i och län bör ges samma regionala samordningsuppdrag som landshövdingen i . De centrala organisationerna inom fotboll och ishockey föreslås ta fram en idrottsbalk, dvs. ett dokument med olika lagar kopplade till idrotten. Idrottens eget ansvar får inte lyftas bort. Frågor om ändrad sekretesslagstiftning och den del av ordnings- lagen som hanterar begreppet ohörsamhet mot ordnings- makten får prövas i annan ordning. Legala frågor inom pyroteknik och polisens villkor för idrotts- arrangemang tas upp i slutbetänkandet. Vulgärt språkbruk kan inte lagstiftas bort. Inledningsvis konstaterade jag – liksom många andra betraktare gjort – att idrottsrelaterat våld både är ett idrotts- och samhälls- problem där bägge parter har ett ansvar. I detta betänkande ges olika förslag med viss betoning på repressiva inslag och polisarbete. Om nu samhället går in med starkare medel för att stävja ordnings- störningar måste idrottsrörelsen följa upp detta och ta ett mot- svarande ansvar. Jag är övertygad om att man vill fylla sin del av kostymen. Men det är ett balansproblem, där idrottsrörelsen har otvetydiga förpliktelser för vad som sker på och runt arenan. Det handlar här om viljan att ta kostnadsfördyringar på till exempel kameraområdet och acceptera inskränkningar i kortsiktig lönsamhet, t.ex. förläggning av matcher till dag och klockslag. Det handlar också om att ta ett ökat ansvar för den goda supporter- kulturen, där jag själv oroar mig speciellt för de uppväxande unga i flera av våra segregerade bostadsområden. Det berör också frågan att försöka minska antalet risksupportrar bland annat genom att i handling tillämpa givna instrument som lagen om tillträdesförbud. Idrottsrörelsen måste vidare ägna uppmärksamhet åt de orter som ännu inte har de problem med idrottsvåld som finns i storstäderna men som snart kan vara i en riskzon. Enligt min uppfattning måste alla röster komma till tals när vi diskuterar idrottsvåld. Som framgår av Radmanns rapport (bilaga 4) har representanter både för det offentliga (myndigheter m.fl.), för marknaden (t.ex. sponsorer) och för civilsamhället (t.ex. klubbar och supporterorganisationer) erfarenhet, kunskap och kompetens på området som är viktiga för att utveckla idrottskulturen i i positiv riktning. Inte minst är supportrarnas egna röster avgörande för att hitta konstruktiva, långsiktiga och hållbara lösningar. Det är viktigt att identifiera vilka och vems intressen som ska tas tillvara. Vem som har beslutsrätt kring vissa frågor måste klar- göras i forum där olika aktörer är representerade. idrottsvåldet måste tas i särskilt beaktande, då både allmänhet och beslutsfattare huvudsakligen verkar ha sin förståelse av idrottsvåld från media. Det är helt enkelt viktigt att bestämma vem som ska ha tolkningsföreträde och i vilka frågor detta avses. Det är min förhoppning att detta delbetänkande i någon mån kan ses som ett inlägg i denna debatt. Erfarenheterna av att landshövdingen i har verkat som regional samordnare mot idrottsrelaterat våld är goda. Jag föreslår att regeringen institutionaliserar denna roll och ger landshövdingarna i och län samma roll. De juridiska frågorna kring idrott i allmänhet och fotboll respektive ishockey i synnerhet är invecklade och svåra att ta till sig för många inom idrottens värld. Jag föreslår att dessa båda sporters centrala organisationer tar fram en handbok där den offentliga regleringen från olika lagar och författningar samlas i något som skulle kunna kallas en idrottsbalk, gärna kompletterad med kom- mentarer från personer i idrottsvärlden insatta i dessa frågor. Antalet legala frågor som väckts från olika aktörers sida har varit många. Generellt gäller att iaktta försiktighet, då juridiska regleringar ofta inte kan skräddarsys enbart för ett område som idrotten. De måste också ske i rimlig samklang med det syfte man vill uppnå. Denna utgångspunkt – proportionalitetsprincipen – har varit en anledning till att jag avstått från att ta upp vissa förslag till ändringar i lagstiftningen. Ett sådant exempel är ett ofta framfört önskemål från polisens sida att se över den del av ordningslagen som hanterar begreppet ohörsamhet mot ordningsmakten. Ett annat exempel är vissa sekretessfrågor. Två områden avser jag återkomma till i mitt slutbetänkande. Det ena avser frågor kring pyroteknik, där jag vill avvakta den diskus- sion som internt förs inom idrottsrörelsen. Det andra området rör polisens villkor för idrottsarrangemang. Det är dock ingen själv- skriven utgångspunkt att det här handlar om nya legala regleringar. Avslutningsvis vill jag beröra en fråga kring vilken det inte går att lagstifta och där påbud i olika former är svåra att utfärda. Jag syftar på det språkbruk som alltför ofta förekommer på läktarna. Det är inte ovanligt att s.k. oförvitliga medborgare utbrister i köns- ord, grova svordomar och tillmälen av sexistisk eller rasistisk art. Kringsittande åskådare, t.ex. en barnfamilj, blir av naturliga skäl mycket illa berörda och drar sig för att återkomma till matcher framöver. Många klubbar försöker stävja denna tragiska utveckling, t.ex. via att skapa särskilda läktare för normalt språkbruk. Andra åskådare visar stort civilkurage genom att säga ifrån på skarpen. För egen del tvingas jag i ett delbetänkande rikta en vädjan: Tänk på hur ni uppför er! I botten har jag en stark tilltro till att vi går åt rätt håll. Jag vill sluta denna rapport med ett citat från forskaren : Idrotten, och även dess problembilder, är ett uttryck för och integre- rade delar av ett internationaliserat och postmodernt samhälle. Upp- levelser av idrott och alla dess tillhörande aspekter är svåra att isolera från samhällen de formas av och även formar. Med hjälp av aktivt nyttjande av lagen om tillträdesförbud reducera antalet risksupportrar som kan få tillträde till matcherna. Det har enligt min mening tydligt framgått att en avstängning från arenan av brottsliga supportrar av dem uppfattas som ett mer kännbart straff än påföljder av annan art. Det är därför av stor vikt att några av skönhetsfläckarna kring lagen om tillträdesförbud täpps till (se kapitel 12. Arbetet för Säkerhet & Trygghet – , Föreningen , 2012 Det förväntas att man skall kunna hantera det själv, och så kan man inte det – En kvalitativ studie om föräldrar till barn som är eller har varit aktiva fotbollshuliganer, examensarbete av , , 2010 Effectiveness of Public Area Surveillance for Crime Prevention: Security Guards, Place and Defensible Space, Brå, 2010 En bedömning av turistekonomiska effekter, , 2011 Fotboll och huliganism – Utveckling, problem och åtgärdsarbete i och , avhandling av , , 2009 (Rapport 2009:2) Hot och påverkan inom svensk fotboll, , 2010 Huliganer, artikel av Idrottsrelaterad brottslighet – Nulägesbeskrivning – Förbättrings- förslag, i , 2011 Idrottsvåldets karaktär – En forsknings- och kunskapsinventering, Aage Radmann, , 2012 (se bilaga 4) Kameraövervakning i brottsförebyggande syfte, Brå rapport 2003:11 Kameraövervakning och brottsprevention, Brå rapport 2007:29 Lagen, målen, domarna – Aktörer, förhållningssätt och konsekvenser inom svensk fotboll, examensarbete av , , 2011 Lägesbild 1 2011 – Idrottsevenemang, , 2011 Läktarvåld. Orsaker och åtgärder, Brå rapport 1986:3 Läktarvåldet. Resor till och från matcherna m.m., Brå rapport 1986:10 Åtgärder inom idrottsanläggningarna, Brå rapport 1986:2 Läktarvåldet. Åtgärder vid inpasseringen, Brå rapport 1985:16 Publikanalys fotboll – Allsvenskan 2011, , 2011 Rapport – Allmänheten om fotbollsvåld, Novus, 2011 Strategier mot fotbollsrelaterade ordningsstörningar, Brå rapport 2008:20 Säkerhetsarbetet inom svensk fotboll – en studie av , Tryggare , 2010 Uppföljning av tillträdesförbudslagen och övriga aktiviteter , mot idrottsrelaterad brottslighet, 2012 Vilka metoder minskar oroligheter i samband med idrotts- evenemang och hur ska kostnaderna för insatserna finansieras?, artikel av Vilka står för läktarvåldet?, Brå rapport 1985:14 Alkohol- och drogpolicy i Elitserien, , 2011 En strategi för att minska idrottsrelaterat våld 2012 – 2014, i , 2011 Ersättning för polisbevakning – Allmänna riktlinjer för uttag av ersättning för polisbevakning vid offentliga tillställningar och allmänna sammankomster, RPS, 2011 Förändringar i rutiner gällande supporterpolisresor, i , Inriktning – ersättningsskyldighet vid idrottsevenemang, i , Riktlinjer gällande laserpekare i Elitserien, , 2011 Riktlinjer gällande pyroteknik i Elitserien, , 2011 Globe Arenas Säkerhetsstrategi 2012 – 2014, 2012 Strategi mot våld i samband med fotboll och ishockey, , reviderad 2011 (se bilaga 2) Svenska Hockeyligans strategi för hantering av ordningsstörningar i Elitserien samt Handlingsplan för säkrare arrangemang, 2011 Tillträdesförbud vid idrottsarrangemang, RättsPM 2010:1, Utvecklingscentrum län – trevligaste arena, strategidokument, 2011 Blodsbröder, , 2009 Med hatet som drivkraft, , , 2000 Män av våld: (om svenska huliganer), , Bra Böcker, 2011 Va för jävla pack e ni?, , , , , 2010 Aktiva Idrottsföräldrar (foldrar) samt hemsida (), 2011 Datainspektionens beslut om undantag från förbudet att behandla personuppgifter om lagöverträdelser, 2011 Dom i Kammarrätten i ang. betalning för poliskostnader (inkl. Dom i Förvaltningsrätten i , 2010), 2011 Polisens ansvarsområden vid idrottsarrangemang, RPS, 2012 Program Supporter, folder, 2011 RPS föreskrifter och allmänna råd om ordningsvakter, 692:1, 2010 Stå upp för fotbollen, folder, 2012 Nationell samordning för att motverka brottslighet i samband med idrottsarrangemang En särskild utredare ska - i egenskap av nationell samordnare - löpande lämna förslag till hur brottslighet i samband med idrotts- arrangemang kan motverkas. Utredaren ska också medverka till en förbättrad samverkan mellan berörda myndigheter och organisa- tioner på central, regional och lokal nivå. Arbetet ska bland annat baseras på erfarenheter från utarbetandet av den strategi mot våld inom fotboll och ishockey som tagits fram under ledning av lands- hövdingen i . med utgångspunkt i befintlig lagstiftning medverka till att ansvars- fördelningen mellan berörda parter klarläggs och att samverkan och uppföljning av de insatser som görs nationellt, regionalt och lokalt förbättras, verka för en likformig modell för informationsutbyte, analysera - och vid behov lämna förslag till - vad som krävs för att idrottsarrangemang ska kunna genomföras på ett tryggt och trivsamt sätt och vad bruket av alkohol, narkotika och dopningsmedel har för betydelse för brottslighet i samband med idrottsarrangemang, göra en bedömning av den idrottsrelaterade brottslighetens omfatt- ning, orsaker och struktur, och ta initiativ till och medverka vid möten där brottsförebyggande insatser i samband med idrottsarrangemang tas upp för att informera om det pågående arbetet. Uppdraget ska redovisas . Insatser för att motverka brottslighet i samband med idrotts- arrangemang