sou · GZB375d2 · 2012-01-01 00:00:00 — Utredaren bedömer att dessa borde kunna minska markant om hanteringen effektiviseras. Att införa krav på märkning och registrering av katter är enligt utredarens mening en förutsättning för denna effektivisering. Övergivna och förvildade djur Utredaren anser att det i lagen ska anges att katter ska märkas på godkänt sätt och att märkning ska vara bestående. Med bestående märkning avses tatuering eller chipmärkning. Utredaren anser inte att halsband eller liknande kan anses vara en bestående eller pålitlig metod eftersom halsband kan gå sönder och falla av. Att katter ska vara märkta ska gälla för alla katter som finns stadigvarande i , dvs. gäller inte katter som t.ex. tas in i för att delta i tävlingar och som inte kommer att stanna i landet. Det finns etablerade rutiner för märkning av katt och många kattägare märker redan sina katter. Med lydelsen att katter ska märkas på godkänt sätt avses att märkningen ska, liksom , ske i överensstämmelse med de djurskyddsbestämmelser som finns på området. får djur identitetmärkas genom inplantering av mikrochip under förutsättning att det utförs av veterinär eller av person som har genomgått utbildning som har godkänts av . Detta framgår av 5 kap. 3 § punkt 3 i Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2009:85)om operativa ingrepp samt skyldigheter för djurhållare och för personal inom djurens hälso- och sjukvård. Märkta katter ska registreras i ett centralt register. I lagförslaget anger utredaren att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska ansvara för att ett för landet centralt register över katter och kattägare förs (kattregistret). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att överlåta driften av registret till en annan myndighet eller till en organisation. Med detta avses att kan driva ett centralt kattregister eller överlåta detta på någon annan. är t.ex. redan det hundregister som driver förberett för att kunna omfatta ytterligare ett djurslag. har meddelat att IT-kost- naderna för att inrätta ett kattregister beror på om katterna införs i samma register tillsammans med hundarna eller om systemet delas upp i två delar. Kostnaderna för dessa två olika lösningar är 350 respektive 600 IT timmar vilket räknat på timmen blir respektive . Övergivna och förvildade djur Utredaren anser att kostanden för märkning och registrering ska betalas av kattägarna. Införandet, upprätthållande och hantering av registret ska ske enligt kostnadstäckningssystem. Som exempel kan nämnas att det kostar för en hundägare att registrera sin hund i hundregistret. Som utredaren ser det är detta en mycket låg kostnad och även om denna dubblerades anser utredaren att det skulle vara en mycket rimlig kostnad. Åtgärd nummer 4: Tydliggörande av ansvar och effektivare hantering av herrelösa djur, inklusive katter. Tydliggörande av ansvar för herrelösa djur och omhändertagande Utredaren har funnit att herrelösa djur omfattas av djurskyddslagen, hittegodslagen, tillsynslagen och . På grund av detta blir både länsstyrelse, polis och kommun ansvariga för hanteringen av djuren och det inbördes ansvaret mellan olika myndigheter är oklart. Utredaren bedömer att denna oklarhet är en del av orsaken till varför problemet med de herrelösa katterna blivit så stort och att detta ansvarsproblem därför måste lösas. Utredaren föreslår därför att övergivna djur ska omfattas av djurskyddslagen men också i fortsättningen enbart av denna. På så sätt blir alltid ansvarig för hanteringen av dessa djur. Utredaren anser dock att även polismyndigheten ska ha möjlighet att fatta beslut om omhändertagande av herrelösa djur. Detta kan t.ex. vara nödvändigt vid tillfällen när inte är bemannad. Om beslutet har meddelats av polismyndigheten, ska beslutet dock underställas , som ska avgöra om det ska fortsätta att gälla. Utredaren föreslår att en ny bestämmelse förs in i djurskyddslagen gällande omhändertagande av herrelösa djur. I den ska anges att om det är sannolik att ett djur är herrelöst ska eller polismyndigheten fatta beslut om omhändertagande. När djur av andra tamdjursarter än katt påträffas utan sin ägare kan man med fog anta att dessa på något sätt är borttappade eller övergivna. Eftersom dessa djur förslås omfattas av djurskyddslagen blir ansvarig för att omhänderta dessa djur. Om däremot en katt påträffas utan ägare kan man inte automatiskt dra den slutsatsen att den saknar ägare eftersom katter tillåts röra sig fritt utomhus. Enligt utredarens mening ska endast ingripa Övergivna och förvildade djur när katten far illa eller medför någon form av problem. Det kan t.ex. handla om katter i en kattkoloni eller katter som påträffas magra eller skadade. I dessa fall ska katterna omhändertas och det ska undersökas om katterna är märkta eller inte. Om katterna är märkta kontaktas ägaren som får tillbaka katten mot den kostnad som omhändertagandet har medfört. Vill ägaren inte betala tillfaller katten staten och behandlas på samma sätt som den katt som är omärkt och andra övergivna eller borttappade djur (se nedan). Hanteringen av övergivna djur, dvs. omärkta katter och djur av andra arter som påträffas övergivna eller borttappade innebär med detta förslag att omhändertar dessa djur och placerar dem på djurhem. Om djuren inte har efterfrågats anser utredaren att djuren ska tillfalla staten och får därmed säljas, överlåtas eller avlivas. Utredaren föreslår också att bestämmelsen i 21 § tillsynslagen om att katter som med skäl kan antas vara övergivna eller förvildade får dödas (av jakträttsinnehavaren eller någon som företräder denne) tas bort. För att veta om en katt saknar ägare måste man först kontrollera om katten är märkt. Utredaren anser också att alla djur av tamdjursarter ska fångas in och omhändertas enligt nedan, inte skjutas från håll. Även bestämmelser i hittegodslagen gällande djur bör tas bort. Försäljning, överlåtelse eller avlivning Hur katter och andra herrelösa djur ska hanteras efter omhändertagande är en känslig fråga där personer har skilda åsikter. Vissa personer har framfört till utredaren att katter alltid bör tas om hand om och staten bör bekosta deras omvårdnad om inte någon vill ha dessa katter. Andra har framfört att avlivning är den bästa och mest humana lösningen för katter som inte någon vill ha. Utredaren anser att katter som är sjuka, skadade eller så förvildade att de inte mår bra av att vara i människors närhet, bör avlivas. Är katten däremot frisk anser utredaren att katterna i första hand bör säljas eller överlåtas till personer som tar väl hand om dem. Många katthem bedriver en imponerande omplacering av herrelösa katter till privatpersoner. Katthemmen har dock uppgett till utredaren att det svårt att hitta hem till alla de friska herrelösa katter som skulle kunna omplaceras. Övergivna och förvildade djur Utredaren anser därför att i andra hand, om det inte går att hitta hem till dessa katter, bör katterna avlivas. Vissa personer har framfört att det inte är etiskt acceptabelt att avliva friska djur men som utredaren ser det är det en rätt som människan har tagit sig över alla djur som hon håller. Även om utredaren anser att kattens status ska höjas i den bemärkelsen att katter ska tas om hand och inte lämnas vind för våg att klara sig själva, ser inte utredaren att det finns etiska skäl att särskilja katterna från de andra djuren avseende rätt till liv. I används ett stort antal djur för många olika syften och de allra flesta av dessa avlivas som friska djur, dvs. får inte leva till dess att de dör av ålderdom. Detta gäller t.ex. samtliga djur som föds upp till slakt inom livsmedelsproduktionen. Att särskilja katten från de andra djuren i detta hänseende anser inte utredaren är logiskt. Däremot anser utredaren som har beskrivits ovan att en mängd ansträngningar bör göras för att så få djur som möjligt ska behöva avlivas. Genom föreslagna förebyggande åtgärder kommer antalet herrelösa katter som behöver avlivas vara väsentligt färre. Som alternativ till att oönskade katter avlivas har TNR-metoden förts fram vilken innebär att herrelösa katter fångas in, kastreras och släpps tillbaka ut igen. Denna metod har väckt mycket debatt och utredaren har tagit del av både myndigheternas och olika organisationers syn på denna metod, samt studerat forskningslitteraturen på området. Mot denna bakgrund har utredaren dragit två generella slutsatser: 1.att TNR-metoden endast kan anses vara förenlig med djurskyddslagen om vissa förutsättningar uppfylls, och 2.att TNR-metoden inte avlägsnar katter från ett område, dvs. inte löser problemet om målet är att helt få bort herrelösa katter från ett visst område. Enligt utredarens mening är det förenligt med djurskyddslagen att fånga in och ta hand om herrelösa katter om det görs på ett sätt så att katterna inte skadas. Att kastrera dessa katter och släppa tillbaka dem ut i friheten igen är däremot mer tveksamt eftersom katter, i likhet med andra djur, inte får överges. Som utredaren ser det Övergivna och förvildade djur krävs det enligt djurskyddslagen att dessa katter får en likvärdig skötsel som andra hållna katter, dvs. tillsyn och mat samt veterinärvård i den utsträckning som specificeras i djurskyddslagstiftningen. Myndigheter, veterinärer och forskare har ställt sig tveksamma till om det går att uppnå sådan tillsyn och skötsel som motsvara de krav som djurskyddslagen ställer med TNR-metoden. Utredaren delar denna tveksamhet och bedömer att det i praktiken är svårt att bedriva nödvändig tillsyn över katter som hålls i TNR-projekt. Det andra problemet med TNR-metoden är att den inte innebär att de herrelösa katterna försvinner från ett visst område. I och med att katterna kastreras så kan de inte föröka sig men de kommer ändå leva kvar där. TNR-metoden förutsätter alltså att herrelösa katter är önskvärda i vissa områden och detta anser utredaren kan ifrågasättas. Utredaren bedömer att dessa katter kan störa såväl boende i området som det vilda djur- och naturlivet. Även om många anser att man i ett samhälle får stå ut med att andras katter rör sig över ens tomt anser inte utredaren att man kan ta för givet att alla finner en hög koncentration av frispringande katter angenäm. Forskare har framfört att detta kan ses som en form av djurhållning utan inhägnader där man låter sina djur röra sig fritt över andra personers mark. Som utredaren ser det skulle detta behöva lämplighetsbedömas utifrån boendemiljön i varje enskilt fall om det skulle tillåtas. På samma sätt måste det också vägas in om detta är lämpligt från miljösynpunkt. Forskning visar att katter i höga koncentrationer kan vara ett hot mot vissa vilda djurarter. Sammanfattningsvis anser utredaren inte att det är bevisat att man med TNR-metoden kan ge katter i kattkolonier en tillräcklig tillsyn för att den ska anses vara förenlig med djurskyddslagstiftningen. Som utredaren ser det krävs det mer forskning innan metoden kan godkännas från djurskyddssynpunkt. Om metoden därefter kan godkännas måste en sådan katthållning ändå prövas av i varje enskilt fall utifrån den skada som de frispringade katterna kan orsaka på det vilda djur- och växtlivet samt utifrån det obehag de kan orsaka de boende i området. Åtgärd nummer 5: Föreskrifter om hållande av katt I samband med att krav på märkning och registrering av katter införs i lagen så anser utredaren att även ska föreskriva om hållande av katter. Övergivna och förvildade djur melser bör det bl.a. framgå att om katten tillåts vistas ute utan uppsikt så måste ägaren sätta in åtgärder så att den inte kan fortplanta sig okontrollerat. Detta kan åstadkommas på olika sätt, antingen genom kirurgisk kastrering eller genom medicinsk behandling (t.ex. p-piller). Denna åtgärd kan motverka en stor del av den förnyelse av populationen av förvildade katter som djuren själva står för. Åtgärden kommer också att minska tillgången av oplanerade kattungar som är en av orsakerna till varför kattungar är så billiga och enkla att skaffa sig. Utredaren anser att en stor del av problemet med de herrelösa katterna kommer från att kattägare inte har kontroll över fortplantningen hos sina husdjur. Att en djurart tillåts sköta sin fortplantning och förökning helt utanför sin ägares kontroll är ett fenomen som inte accepteras inom någon annan djurhållning. Ansvaret är djurägarens och utredaren anser att det är djurägarna som måste förhindra uppkomsten av oönskade avkommor. Övergivna och förvildade djur Adamec, R.E. The interaction of hunger and preying in the domestic cat (Felis catus): an adaptive hierarchy? 18:263–272. , S.A., & , S.M. 1994. Characteristics of animals adopted from an animal control center whose owners complied with a spaying/neutering program. 205(3), 472-6. Algar, D. & Burrows, N.D. Feral cat control research: Western Shield review. Conservation Science Western 5: 131–163. Akucewich, L., H., Philman, K. , A., , J., Kunkle, G., Nicklin, C. F. & Greiner, E. Prevalence of ectoparasites in a population of feral cats from north central during the summer. 109:129–139. , , , B.J. & Roemer, G.W. Use of matrix population models to estimate the efficacy of euthanasia versus trapneuter-return for management of free-roaming cats. 225:1871– 1876. , M., Loberg, J., , P. Djurhemmens verksamhet i : Med fokus på katter. SLU, Inst. för husdjurens miljö och hälsa. , Slutrapport till . Bailey, G. Parting with a pet survey. for Companion Animal Studies. 4(3), 5–6. Baker, P. J., R. J. , P. A. Dodds, C. E. , & S. . Factors affecting the distribution of small mammals in an urban area. 33:95–100. Banks, P.B. Predation by introduced foxes on native bush rats in : do foxes take the doomed surplus? 36: 1063–1071. Professional, ethical, and legal dilemmas of trapneuterrelease. 225:1365–1369. Övergivna och förvildade djur TNR past present and future: a history of the trap-neuter-return movement. Alley Cat , , D.C. Bester, , Bloomer, J.P., Bartlett, P.A., Muller, D.D., van Rooyen, M. & , H. Final eradication of feral house cats Felis catus from sub-Antarctic , Southern Indian . 30: 53–57. Bloomer, J.P. and Bester, . Control of feral cats on sub- Antarctic , Indian . 60: 211–219. Bradshaw, J. Behaviour of Cats. The Ethology of Domesticated Animals. 2nd Edition: An Introductory Text, ed. Brothers, N.P. Feral cat control on . Australian Rangers Bulletin. 2: 9. Brothers, N.P., Skira, I.J. & Copson, G.R. Biology of the feral cat, Felis catus (L. ), on . 12: 425–436. , D., & ., A.L. /neuter/release methods ineffective in controlling domestic cat colonies on public lands. 23:247–253. Churcher, P.B., & ., J.H. Predation by domestic cats in an English village. , 212:439–455. , & Pacin, T. Domestic cat colonies in natural areas: a growing exotic species threat. 22, 154–159. Comfort, A. Maximum ages reached by domestic cats. 37: 118–119. The ecology and control of feral cats in . 70–74, in C. (ed.) The Impact of Cats on Native Wildlife: Proceedings of a Workshop held 8–9 1991. , J.S., & S. A. Temple. On the prowl. 20:4–8. Övergivna och förvildade djur Dabritz, H.A., Atwill, E.R., , , , M.A & , P.A. Outdoor fecal deposition by free-roaming cats and attitudes of cat owners and nonowners toward stray pets, wildlife, and water pollution. 229:74–81. Dards, J.L. Home ranges of feral cats in dockyards. Carnivore Genetics Newsletter 3: 242–248. The behaviour of dockyard cats: interaction of adult males. Applied Animal Ethology. 10: 133–153. Deag, J.M., Manning, A. and , C.E. Factors influencing the mother-kitten relationship. 23–45, in D.C. and P. Bateson (eds.) The Domestic Cat: the Biology of its Behaviour. Review of cat ecology and management strategies in . A report for the . Ecology of free-living cats exploiting waste disposal sites: diet, morphometrics, population dynamics and population genetics. Det Dyreetiske Råd: Udtalelse om katte. Eierløse/forvillede katter - problembeskrivelse og forslag til løsninger. Förslag till ändringar i djurskyddslagstiftningen m.m. . Dnr: 2007-1593. , Germs and Steel: a Short History of Everybody for the Last 13,000 Years. ., , UK. Domm, S. & Messersmith, J. Feral cat eradication on a Barrier , . 338: 1–4. Driscoll, C.A., , M., Roca, A.L., Hupe, K. , W.E. Geffen, E., , E.H., Delibes, M., Pontier, D., Kitchenere, A.C., Yamaguchi, N., OBrian, S.J., & , D.W. The Near Eastern Origin of Cat Domestication Science 27 . 519–523. DOI:10.1126/science.1139518. Dryden, M.W., Magid-Denenberg, T., , , , J., Schenker, R. Control of fleas on dogs and cats and in homes Övergivna och förvildade djur with combination of oral lufenuron and nitenpyram. 2, 208–214. Foley, P., Foley, J.E. & Paik, T. Analysis of the impact of trap-neuter-return programs on populations of feral cats. 227:1775–1781. Gage, K.L., , D.T., Orloski, K.A., Ettestad, P., , , , P.J., Pape, W.J., , , , , , J.D. Cases of cat-associated human plague in the Western US 1977–1998. Clinical Infectious Diseases. 30, 893–900. Domestic cats as predators and factors in shortages of raptor prey. 86:384–396. , C., & Clout, M. The prey of domestic cats (Felis catus) in two suburbs of , . 259:309–315. Gorman, S.P., , J.K., Hampton, A.L., Collante, W.R., , A.L. & , R.G. Evaluation of porcine zona pellucida vaccine for the immunocontraception of domestic (Felis catus). 58: 135–149. Gracenea, M., Gómez, M.S. & Torres, J. Prevalence of intestinal parasites in shelter dogs and cats in the metropolitan area of (). Volume 54, Number 1, 73–77. Guttila, D.A., & Stapp, P. Effects of sterilization on movements of feral cats at a wildland–urban interface. 91(2):482–489, 2010. , I., , J., 2002. Regulation of free-roaming cat (Felis silvestris catus) populations: a survey of the literature and its application to . 11, 171–188. & , G.N. size, birth weight and growth to weaning in the cat. 60: 111–124. Harman, D.A., Halliwell, R.E., & Greiner, E.C., 1987. Flea species from dogs and cats in north central . 23, 135–140. Impact of a subsidized exotic predator on native biota: effect of house cats (Felis catus) on Övergivna och förvildade djur birds and rodents. Wildlife and Fisheries Sciences, . College Station, . Howell, P.G. An evaluation of the biological control of the feral cat Felis catus (, 1758). Acta Zoologica Fennica 172: 111–113. & , M.R. Implementation of a feral cat management program on a university campus. Science 5:15–28. , , , M.R. & , L. The effects of implementing a feral cat spay/neuter program in a county animal control service. 5:285–298. Hutchings, S. 2003. The diet of feral house cats (Felis catus) at a regional rubbish tip, . 30:103–110. Iverson, J.B. The impact of feral cats and dogs on populations of the West Indian rock iguana, Cyclura carinata. Biological Conservation 14:63–73. Izawa, M., , T. & Ono, Y. Grouping patterns of feral cats (Felis catus) living on a small in . 32: 373–382. Izawa, M. T., 1994. Flexibility of the social system of the feral cat, Felis catus. In: P.J. Jarman and A. Rossiter (Editors). : Individuals, Interactions and Organisation. Kyoto, pp. 237–247. Izawa, M. activities of the feral cat Felis catus . 9: 219–227. Izawa, M. & Ono, Y. Mother-offspring relationship in the feral cat population. 11: 27–34. , S.R., Auslander, M., Conti, L., et al. Compendium of animal rabies prevention and control. J Am Vet Med Assoc 221: 44–48. Djurs beteende och orsakerna till det. Övergivna och förvildade djur Jessup, D. The welfare of feral cats and wildlife. 225:1377–1383. , K., Lewellen, L., 1995. County: Survey and analysis of the pet population. ., , CA. , K., Lewellen, L., & Lewellen, J., 1993. Countys Pet Population. , , CA. , , , J.E., Turick, S.L., & Etheridge, D.L., 2003. Number of unowned free-roaming cats in a college community in the southern and characteristics of community residents who feed them. 223, 202–205. , J.K., & , P.C. Humane strategies for controlling feral cat populations. 225:1354–1360. , , , K.M., & Cowgill, L.D. Infectious diseases of feral cats in central (abstr), in Proceedings. 1999;33. K., D. W. Gale, & Gale, L.A. Evaluation of the effect of a long-term trap-neuter-return and adoption program on a freeroaming cat population. 222:42–46. Lepczyk, C.A., Mertig, A.G. & , J. Landowners and cat predation across rural-to-urban landscapes. 115:191–201. Lepczyk, C.A., , N., , D.M., Conant, S., , , , D.C., Hatley, P.J., Marra, P.P, , E., Temple, S.A. 2009 What conservation biologists can do to counter trap- neuter-return: response to Longcore, et al. Conservation Biology, Volume 24, No. 2, 627–629. Liberg, O. & , M., 1988. Spacing organization and reproductive tactics in the domestic cat and other felids. In: D.C. and P. Bateson (Editors). The Domestic Cat. 83–99. Liberg, O., M. , D. Pontier, & E. Natoli. Density, spatial organisation and reproductive tactics in the domestic cat Övergivna och förvildade djur and other felids. Pages 119–147 in D.C. and P. Bateson, editors. The domestic cat: the biology of its behaviour. Liberg, O. 1980. Spacing patterns in a population of rural free roaming domestic cats. Oikos 35: 336–349. Liberg, O. 1984a. Food habits and prey impact by feral and housebased domestic cats in a rural area in . 65: 424–432. Liberg, O. 1984b. Home range and territoriality in free ranging house cats. Acta Zoologica 171: 283–285. Liberg, O., M. , D. Pontier, & E. Natoli. Density, spatial organisation and reproductive tactics in the domestic cat and other felids. Pages 119–147 in D. C. and P. Bateson, editors. The domestic cat: the biology of its behaviour. Longcore, T., C. , & L. Critical assessment of claims regarding management of feral cats by trap-neuter- return. Conservation Biology 23:887–894. , L.K., Wittum, T.E., Ferketich, A.K., , J.A., & Rajala- , P.J. Search and identification methods that owners use to find a lost cat. , 230(2), 217–20. , S., Browne, M. & Boudjelas, S. 2000. 100 of the worlds worst invasive alien species: a selection from the global invasive species database. , International Union for Conservation of Nature, , . Luria, B.J., , J.K., Lappin, M.R., Breitschwerdt, E.B., Legendre, A.M., , J.A., Gorman, S.P., & , I.T. Prevalence of infectious diseases in feral cats in Northern . 6, 287–296. & Apps, P.J. The social behaviour of a group of semi-dependent farm cats, Felis catus: a progress report. Carnivore Genetics Newsletter 3: 256–268. , D.W, Yamaguchi, N., & Passanisi, W.C. 1998. The health, haematology and blood biochemistry of free-ranging Övergivna och förvildade djur farm cats in relation to social status. 7(3), 243– 56. Meckstroth, A.M., , A.K. & , S. 2007. Diets of introduced predators using stable isotopes and stomach contents. 71:2387–2392. Mirmovitch, V. 1995. Spatial organisation of urban feral cats (Felis catus) in . 22: 299–310. , D.D., Staats, S.R., Partlo, C., & , K. Factors associated with the decision to surrender a pet to an animal shelter. 209(4), 738–42. Ebury Press, . Muir, B.G. 1982. Cats in Western Australian national parks. Australian Rangers Bulletin. 2: 8. Natoli, E., Maragliano, L., , G., Faini, A., Bonanni, R., Cafazzo, S. & Fantini, C. Management of feral domestic cats in the urban environment of (). Preventive Veterinary Medicine 77:180–185. Natoli, E. & De , E. The mating system of feral cats living in a group. 99–108, in D.C. and P. Bateson (eds.) The Domestic Cat: the Biology of its Behaviour. Natoli, E. & De , E. Agonistic behaviour, dominance rank and copulatory success in a large multi-male feral cat, Felis catus L., colony in central . 42: 227– 241. Humane control of an urban cat colony. International Pest Control . 25:144–145, 152. Feral cats: management of urban populations and pest problems by neutering. Pages 261–268 in R. J. Putman, editor. Mammals as pests. , M., , A., Tershy, B., et al. A review of feral cat eradication on . 18;310–319. Övergivna och förvildade djur Nowell, K., & , P. editors. Status survey and conservation action plan: wild cats. IUCN, Gland, , and , . Nutter, F.B., , J.F., Stoskopf, M.K.