sou · H0B350 · 2012-08-21 00:00:00 — I den samman- fattande diskussionen angavs att resultaten av utvärderingen av stödets effekter på sysselsättning, avkastning på satsat kapital och direkt bidrag till BNP visar att utvecklingen i stödföretagen endast i ett fåtal fall skiljde sig från företag i kontrollgruppen med liknade företagskaraktäristika på ett statistiskt säkerställt sätt. I de fall där statistisk signifikans kunnat påvisas hade dock bidraget i de flesta fall haft förväntade positiva effekter för företagen. ITPS analys av företagens överlevnad visade inte att de företag som erhållit region- alt utvecklingsbidrag hade en statistiskt säkerställd lägre sannolik- het att lämna marknaden än företag i kontrollgruppen med lik- nande företagskaraktäristika. Med stöd av sina resultat angav ITPS slutligen som sin uppfattning att stödet inte nått målet att bidra till tillväxt.33 7.7.2Regionalt bidrag till företagsutveckling I fråga om mindre regionala investeringar finns möjlighet att ansöka om regionalt bidrag till företagsutveckling enligt förordningen (2000:283) om regionalt bidrag till företagsutveckling (bidrags- förordningen). Av 1 § denna förordning följer att detta stöd ges för att främja en hållbar tillväxt i bidragsföretagen och därmed en håll- 31Tillväxtverket (2011b), s. 18. 32A.a., s. 24 f. 33ITPS (2007), s. 31 f. bar regional tillväxt, i den utsträckning det finns medel. Stödet kan beviljas som investeringsbidrag, mikrobidrag och konsultcheck. Regionalt bidrag kan lämnas till små och medelstora företag (man följer här den EU-rättsliga definitionen) och till vissa sam- verkansprojekt för utgifter till investeringar i byggnader eller anläggningar, maskiner eller andra inventarier, båtar (vid verksam- het i skärgården), produktutveckling, marknadsföring, kompetens- utveckling, m.m. Ansökan prövas av i det län där verksamheten ska bedrivas. Under har 1 794 ären- den om regionalt bidrag till företagsutveckling beviljats. Det totalt beviljade beloppet 2010 var . beräknade att sysselsättningsökningen till följd av de beviljade regionala stöden till företagsutveckling totalt uppgick till 3 935 nya arbetstillfällen . För både regionalt investeringsstöd och regionalt bidrag till företagsutveckling gäller tak för de stöd som meddelas mot- svarande en viss del av den investering som stödet eller bidraget avser. Stödet eller bidraget kan också under vissa förutsättningar återkrävas, t.ex. om det använts för något annat ändamål än som avsetts eller om syftet med det inte uppnåtts och mottagaren inte gjort vad som skäligen kan begäras för att så ska ske. Regionalt bidrag till företagsutveckling ges, enligt vad som framgår av 2 § bidragsförordningen, som s.k. försumbart stöd och lämnas därför med de begränsningar och i enlighet med de hand- läggningsregler som följer av förordningen om stöd av mindre betydelse34 och 18–20 §§ förordningen (1988:764) om statligt stöd till näringslivet. Den behöver i och med detta inte underställas kommissionens prövning. Av 4 § bidragsförordningen följer också numera att regionalt bidrag till företagsutveckling får lämnas till samma bidragsmottagare med högst av tre beskattningsår och, när det gäller företag inom väg- transportsektorn, högst . 7.8Stöd till kommersiell service Stöd till kommersiell service lämnas för att boende i gles- och lands- bygder ska tillförsäkras en grundläggande vardagsservice. Läns- styrelsen i varje län får meddela föreskrifter om i vilka områden stöd kan lämnas. Stödmottagare är kommuner eller näringsidkare 34 Kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006. Se avsnitt 4.4.4. med fasta försäljningsställen för dagligvaror och drivmedel. Om det finns särskilda skäl kan även fasta försäljningsställen för fack- handelsvaror eller näringsidkare som bedriver verksamhet med varubuss få stöd. Stöd till kommersiell service kan utgå i form av investeringsbidrag, investeringslån, servicebidrag och hemsänd- ningsbidrag. Stödet regleras i förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service och ansökan handläggs av i det län där verksamheten ska bedrivas. Under bevilja- des stöd till kommersiell service med totalt medan motsvarande belopp var 47,6 miljoner kr.35 7.9Stöd till start av näringsverksamhet i norra Den som är minst och bedöms ha goda förutsätt- ningar att driva näringsverksamhet med tillfredsställande lönsam- het och som genom verksamheten kan få en varaktig sysselsättning kan få stöd till försörjning under inledningsskedet av näringsverk- samheten. Detta stöd regleras i förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. Som huvudregel gäller att en person, för att komma ifråga för stöd, ska vara eller riskera att bli arbetslös och söka arbete genom arbetsförmedlingen. Detta krav gäller dock inte för personer som är bosatta i stödområde A eller B.36 I norra är stödet alltså tillgängligt även för de som redan är sysselsatta. Stöd till start av näringsverksamhet ges enligt förordningen om stöd av mindre betydelse.37 I avsnitt 6.2 redogörs för utvärderingar av stödet. I förordningen (2003:596) om bidrag för projektverksamhet inom den regionala tillväxtpolitiken anges att Regeringen, , läns- styrelser och i förekommande fall samverkansorgan och landsting som avses i lagen (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län, beslutar om bidrag för projektverksamhet inom den regionala 35Tillväxtverket (2011b), s. 36. 36Dessa områden definieras i förordningen (1999:1382) om stödområden för vissa regionala företagsstöd. 37Kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006. Se avsnitt 4.4.4. Därmed avses verksamhet som avser projekt med syfte att uppnå målet för den regionala tillväxtpolitiken, som ligger utanför den ordinarie verksamheten och är avgränsade i fråga om tid, ekonomi och arbetsinsats. Projektverksamhet ska vara förenlig med de regionala utvecklingsprogrammen, de regionala tillväxtpro- grammen och de regionala strukturfondsprogrammen för konkur- renskraft och sysselsättning. Sådan verksamhet får inte avse åtgär- der som omfattas av sysselsättningsbidrag, bidrag till företags- utveckling, stöd till kommersiell service, regionalt investeringsstöd, statligt stöd till forskning och utveckling samt innovation eller motsvarande äldre stödformer. 7.11EU:s strukturfonder och den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013 7.11.1Europeiska socialfonden och europeiska regionala utvecklingsfonden I artikel 162 FEUF anges att en europeisk socialfond ska upprättas för att förbättra arbetstagarnas sysselsättningsmöjligheter på den inre marknaden och på så sätt bidra till en höjning av levnadsstan- darden. Den ska ha till uppgift att inom unionen främja möjlighet- erna till sysselsättning och arbetstagarnas geografiska och yrkes- mässiga rörlighet samt att underlätta deras anpassning till föränd- ringar inom industrin och i produktionssystemen, särskilt genom yrkesutbildning och omskolning. Europeiska regionala utveck- lingsfondens syfte är enligt artikel 176 FEUF att bistå med att avhjälpa de viktigaste regionala obalanserna i unionen genom att delta i utvecklingen och den strukturella anpassningen av regioner som utvecklas långsammare samt i omstruktureringen av industri- regioner på tillbakagång. EU:s strukturfondsprogram38 har till syfte att minska de region- ala skillnaderna i välfärd och bidra till en mer balanserad och inte- grerad social och ekonomisk utveckling i EU. Tanken är att EU ska stödja en utveckling som innebär att regionerna använder sina egna resurser för att skapa en mer hållbar utveckling på sina egna vill- kor.39 Sedan inträde i EU har över 100 000 projekt del- 38Regleras huvudsakligen i Rådets förordning (EG) nr 1083/2006. 39ITPS (2004), s. 17. finansierats av beviljade medel från fonderna. För de första två pro- gramperioderna, 1995–1999 och 2000–2006, fick från strukturfonderna.40 Den tredje program- perioden pågår 2007–2013. Målet med de regionala strukturfondsprogrammen är enligt rådets förordning på området41 att stärka regionernas konkurrens- och attraktionskraft samt sysselsättning genom att föregripa eko- nomiska och sociala förändringar, däribland förändringar i samband med liberaliseringen av handeln, genom att öka och förbättra kva- liteten på investeringarna i humankapital, innovation och främjande av kunskapssamhället, entreprenörskap, miljöskydd och bättre miljö, ökad tillgänglighet, bättre anpassningsförmåga hos arbetstagare och företag samt utveckling av en arbetsmarknad för alla. Regeringen har beslutat en nationell strategi för regional konkur- renskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013 med syfte att bidra till att skapa konkurrenskraftiga regioner och individer i . Den nationella strategin, som ska ligga till grund för det regionala tillväxtarbetet, regleras i förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete. Strategin utgör nationella strate- giska referensram för den europeiska sammanhållningspolitiken och strukturfondsprogrammen. Den identifierar fyra nationella prioriteringar för det regionala tillväxtarbetet: Innovation och för- nyelse, kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud, tillgäng- lighet samt strategiskt gränsöverskridande samarbete. Vid sidan av dessa prioriteringar lyfter regeringen särskilt fram de unika förhål- landen som präglar norra delar samt storstädernas förut- sättningar och betydelse för regional och nationell konkurrens- kraft.42 Inom ramen för den nationella strategin finns regionala strukturfondsprogram, nationella strukturfondsprogram och natio- nella myndigheters program. För de regionala programmen och det nationella programmet finns gemensamma regionala strukturfonds- partnerskap som ska säkra att insatser i de olika programmen samverkar. 40NUTEK (2008), s. 11. 41Rådets förordning (EG) nr 1083/2006. 42Ds 2009:69, s. 30. I 1 § förordningen (2009:982) om statligt stöd inom det nationella strukturfondsprogrammet för regional konkurrenskraft och syssel- sättning anges att Rådet för Europeiska socialfonden i (Svenska ) är förvaltande och attesterande myndighet för det nationella strukturfondsprogrammet. Det övergripande målet för detta program är ökad tillväxt genom ett ökat arbetskraftsutbud samt en god kompetensförsörjning. Den totala omslutningen av programmet uppgår till för hela perioden –2013.43 Alla bidrag från strukturfonderna måste kombineras med svensk offentlig medfinansiering. Allt stöd måste också vara förenligt med de villkor som gäller för nationellt företagsstöd och lämnas inom ramen för av kommissionen god- kända stödformer eller i form av stöd av mindre betydelse. Det nationella strukturfondsprogrammet (ofta benämnt social- fondsprogrammet) är indelat i de prioriterade områdena kompe- tensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud, respektive av programmedlen. Detta motsvarar 3,6 respektive för perioden –2013 som hel- het. Hälften av medlen utgörs av bidrag från Socialfonden och hälften av nationell offentlig medfinansiering. Inom de nämnda prioriterade områdena görs insatser som ska bidra till kompetens- utveckling som underlättar för sysselsatta i alla sektorer på arbets- marknaden att utvecklas i takt med arbetslivets krav och till att personer som står långt från arbetsmarknaden utvecklas och får arbete. t.o.m. hade 1 150 kompetens- utvecklingsprojekt för sysselsatta beslutats. Det planerade antalet deltagare i dessa projekt var 323 000. Dittills hade 130 000 deltagare påbörjat deltagande. Dessa är fördelade på 29 000 arbetsställen, varav 16 000 i privat sektor. I samband med den finansiella krisen har insatserna bl.a. inriktats på kompetensutveckling av sysselsatta där stora varsel lagts.44 Ett stort antal projekt som finansieras av Europeiska social- fonden riktas mot utrikes födda. har påpekat att systematiska utvärderingar av dessa insatser saknas.45 Det finns åtta regionala strukturfondsprogram som på ett inno- vativt sätt ska bidra till regional utveckling och hållbar tillväxt. Vilka insatsområden som kan stödjas anges i respektive program. Som exempel kan nämnas att programmet för har 43A.a., s. 37. 45SOU 2011:11, bilaga 4. som mål att med småföretagen i fokus bidra till att stärka internationella konkurrenskraft. Program- mets insatsområden är utveckling av stadens innovativa miljöer, företagsutveckling och tillgänglighet. Programmet för har som mål att skapa hållbar tillväxt genom fler och växande före- tag som bidrar till nya jobb samt en hållbar stadsutveckling. Insats- områdena är entreprenörskap och innovativt företagande, sam- verkansinitiativ och innovativa miljöer samt hållbar stadsutveck- ling.46 De hittillsvarande resultaten av de regionala strukturfondspro- grammen sammanfattas i budgetpropositionen med kon- staterandet att de redovisade resultaten av dessa program är att de bidragit till cirka 6 000 nya arbetstillfällen för kvinnor och cirka 8 000 för män. De har även bidragit till cirka 6 000 nya före- tag, cirka 2 500 för kvinnor och cirka 3 500 för män. Vidare har cirka 18 000 företag deltagit i insatserna. Uppgifterna baseras på rapporter från projekten. Det påpekas dock att tidigare gjorda utvärderingar visar att rapporterade resultat innehåller överskatt- ningar.47 ITPS utvärderade de samlade effekterna av EU:s geogra- fiska målprograms första period (1995–1999) på den regionala utvecklingen i hela . ITPS formulerade då huvudslutsatsen att man inte kan spåra några effekter av EU:s geografiska mål- program på den totala regionala utvecklingen. Under program- perioden har de regionala skillnaderna fördjupats än jäm- nats ut.48 Integrationsfonden ingår, tillsammans med Flyktingfonden, Åter- vändandefonden och Gränsfonden (vilka inte behandlas ytterligare här), i EU:s ramprogram för solidaritet och hantering av migra- tionsströmmar. Det övergripande målet är att bidra till att EU:s gemensamma grundprinciper för integration introduceras, vidare- utvecklas och tillämpas i . Programmet har huvudfokus på frågor om kulturmöten, religion, egenmakt, social integration och värdegrund och fungerar därmed som ett viktigt komplement till 46Ds 2009:69, s. 33 ff. 2011/12:1, UO 19, s. 31. 48ITPS (2004). Europeiska socialfonden (se 7.11.1 ovan) , som förvaltar fonden i , disponerar projektmedel om 20–30 miljoner kro- nor . Projekten medfinansieras med lika mycket från svenska staten. Projekt inom ramen för integrationsfondens riktas alltså inte direkt mot arbetsmarknadsåtgärder men kan få positiva effekter för sysselsättningen. 7.12De regionala stödåtgärderna och nystartszoner Med undantag för strukturfondsprogrammen och regionalt bidrag till företagsutveckling avser samtliga de nu beskrivna regionala stödåtgärderna de glest befolkade delarna av norra . Utred- ningen har i uppdrag att lägga fram förslag till ett system som avser stadsdelar med utbrett utanförskap. De områden som omfattas av regionala stödåtgärder och de områden som utred- ningen tänker sig kommer alltså troligen att vara skilda åt geogra- fiskt. De personer och företag som omfattas av de nu beskrivna stödformerna kommer därför sannolikt inte att omfattas av utred- ningens föreslagna system. Det skulle dock, vid en eventuell för- ändring av stödområdet kunna inträffa att en nystartszon blir belägen i ett stödområde. Det bör därför säkerställas att även stöd som ges i stödområde är möjligt att kombinera med utredningens förslag. Stöd som lämnas inom ramen för skatteområdet kan kombine- ras. En annan fråga är i vilken utsträckning en lättnad påverkar en annan. En lättnad som medför att socialavgifterna enligt social- avgiftslagen sänks påverkar ofta andra lättnader som beräknas på dessa avgifter, men så är inte alltid fallet. Den generella nedsätt- ningen för anställda under 26 påverkar t.ex. inte ett avdrag för verksamhet i stödområde avseende samma lönekostnad. Hur kom- binationen av stöd i nystartszon och andra stöd ska samordnas och administreras är något som utredningen återkommer till i avsnitt 11.7. Vissa av de regionala strukturfondsprogrammen avser geogra- fiska områden inom vilka man kan tänka sig att nystartszoner blir aktuella. Strukturfondsprogrammen har också delvis samma mål som de man i utredningens direktiv sätter upp för nystartszonerna. Här finns eventuellt samordningsvinster att utreda. Kumulation av olika regionala stöd måste enligt EU-rättsliga regler, såsom fram- gått av beskrivningen i tidigare kapitel, alltid bevakas. Eftersom stöd inom strukturfondsprogrammen till stor del ges i form av olika typer av projekt och framför allt avser andra typer av stöd än rent ekonomiska bör det enligt utredningens bedömning inte finnas några större risker för oönskade kumulationseffekter. Såsom tidigare angetts måste detta emellertid bevakas. Utredningen finner mot bakgrund av det nu sagda inga skäl för att de beskrivna stödåtgärderna inte skulle kunna fortsätta att til- lämpas vid sidan av ett system med nystartszoner. Befintliga regionala stödåtgärder utgör enligt utredningen heller inga hinder för ett system med nystartszoner. Utredningen kommer att åter- komma till vilka slutsatser som bör dras av erfarenheterna från de nu beskrivna stödåtgärderna. 1998 beslutade om en nationell storstadspolitik och som ett led i detta introducerades de lokala utvecklingsavtalen. Syftet med dessa avtal, liksom för storstadspolitiken i stort, var i första hand att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segrega- tionen i storstadsregionerna och verka för jämlika levnadsvillkor för både män och kvinnor i storstäderna1. –2001 utarbetades avtal med sju kommu- ner (, , , , , och ) beträffande 24 områden och sammanlagt cirka 250 000 invånare.2 De 24 områdena baseras på de s.k. SAMS-områ- dena (Small Areas for Market Statistics) som tidigare skapats av SCB i samråd med kommunerna.3 I samband med att kommunerna ombads definiera bostadsområdena tilldelades de även en karta, där de kunde markera vilka bostadsområden de ansåg falla inom ramen för avtalet. Det exakta tillvägagångssättet vid tillskapandet av områdena kom dock att skilja sig mellan kommuner. Vissa kom- muner valde att utgå från adresser och postnummer, medan exem- pelvis utgick från en redan befintlig gruppering av SAMS-områdena i s.k. basområden och primärområden. De lokala utvecklingsavtalen utgjordes av överenskommelser mellan staten och kommunerna och innehöll lokalt framtagna mål, åtgärdsplaner, en reglering av kommunernas respektive statens åtaganden och en plan för uppföljning av effekterna av dessa åtgär- der. Staten avsatte för utvecklingsarbetet och de berörda kommunerna har till motsvarande belopp gjort olika motprestationer. Det senare var en förutsättning som reglera- des i avtalen. På ett övergripande plan var utvecklingsavtalen lika, 1Regeringens skrivelse 2003/04:49, s. 23. 3I avsnitt 11.2.1 ges en närmare beskrivning av SAMS-områden. då de innehöll en avtalskappa och ett antal bilagor. Avtalskappan reglerade kommunens och statens åtagande, parternas mål och ansvariga utvärderare. Bilagorna innehåll bl.a. åtgärdsplaner, sam- verkansavtal och utvärderingsprogram. Innehållet i avtalen kunde därför skilja mellan olika kommuner, då man såg olika problem- bilder och åtgärdsmöjligheter. 8.2Det utvecklingsarbetet –2011 förändrades arbetet med de lokala utvecklingsavtalen och regeringen tog i samråd med 21 kommuner fram nya utgångs- punkter för det utvecklingsarbetet. bedrivs det utvecklingsarbetet i samarbete mellan regeringen och ett antal kommuner. Med urbant utvecklingsarbete menades enligt den tidigare gällande förordningen (2008:348) om urbant utvecklings- arbete kunskapsbaserade och tvärsektoriellt samordnade utveck- lingsinsatser i stadsdelar med ett utbrett utanförskap för att nå regeringens mål för urban utvecklingspolitik. Arbetet syftar dels till att skapa en positiv utveckling med bättre livsvillkor i stadsdelar med utbrett utanförskap, dels till att minska antalet stadsdelar med utbrett utanförskap. Inga resurser skjuts till detta projekt. Syftet är istället att effektivisera arbetet inom ramen för befintliga resurser. Inom ramen för det utvecklingsarbetet tecknade reger- ingen, för perioden –2010, lokala utvecklingsavtal med 21 kom- muner avseende 38 stadsdelar. Avtalen utgjorde enligt nämnda förordning en överenskommelse mellan staten och en kommun som syftar till att klargöra förutsättningarna för att på lokal nivå bedriva ett gemensamt urbant utvecklingsarbete. I avtalen ut- trycktes den gemensamma avsikten att verka för en positiv utveck- ling i den eller de stadsdelar som omfattas av avtalet och reger- ingens respektive kommunens åtaganden klargjordes. Enligt för- ordningen skulle avtalen vidare ange vilken eller vilka stadsdelar som omfattades av det utvecklingsarbetet samt statens och kommunens åtgärder i fråga om lokala partnerskap, strategiska stadsdelsplaner, samverkansöverenskommelser, uppföljning av utvecklingsarbetet samt utvärdering och kunskapsspridning. Kommunerna bildade lokala partnerskap med de statliga myn- digheter som fått i uppdrag eller valt att ingå i ett sådant. Även andra berörda aktörer, t.ex. landsting, näringsliv, fastighetsägare och olika organisationer kunde ingå. Utöver detta hade Arbetsför- medlingen, och polismyndigheterna särskilda uppdrag att träffa samverkansöverenskommelser med kommuner som hade lokala utvecklingsavtal och ingå i lokala partnerskap. För att möjliggöra uppföljning, utvärdering och analys av det utvecklingsarbetet fick () i uppdrag att redovisa registerstatistik om integration4. Inom de sex olika bakgrundsvariablerna kön, ålder, utbildningsbakgrund, födelse- region, vistelsetid och skäl till invandring finns 42 variabler till- gängliga för samtliga kommuner, län och riket samt för de stads- delar som omfattas av de lokala utvecklingsavtalen. Brottsföre- byggande rådet (Brå) har dessutom tagit fram statistik om anmälda brott på stadsdelsnivå. Inför utgången av 2010 erbjöds kommunerna som deltagit i det utvecklingsarbetet –2010 en förlängning av avtalen . Detta för att kommunerna skulle kunna arbeta vidare utan avbrott medan regeringen tog tillvara resultaten i de utvärde- ringar och rapporter som inkommit inför utformningen av det fortsatta arbetet. Alla 21 kommuner valde att förlänga avtalen. 8.3Det utvecklingsarbetet och framåt I budgetpropositionen angav regeringen att det utvecklingsarbetet skulle gå in i en ny fas.5 Vid utgången av 2011 upphörde förordningen om urbant utvecklingsarbete att gälla, lik- som de lokala utvecklingsavtalen samt myndighetsuppdragen till Arbetsförmedlingen, och polismyndigheterna. Utvecklingsarbetet inriktas på kunskaps- inhämtning, kunskapsutbyte och kunskapsspridning. och vissa länsstyrelser har fått i uppdrag att medverka till detta. Kom- muner med stadsdelar som präglas av låg förvärvsfrekvens, högt uttag av försörjningsstöd samt låg behörighet till gymnasiet kan också erhålla kunskapsstöd och statistik om utvecklingen från bl.a. SCB och . särskilda satsning på ett antal grundskolor i stadsdelar med omfat- tande utanförskap är också kopplad till de kommuner som omfat- tas av det utvecklingsarbetet. ska stödja ett urval av skolorna i kommunerna. 4Regeringsbeslut , IJ2008/1308/IU. 2011/12:1. De 30 kommuner som har flest invånare i , samt och , har fått erbjudande från Arbetsmark- nadsdepartementet att skicka in en intresseanmälan för att kunna ta del av kunskapsstödet och ett stöd till grundskolor. I denna intresse- anmälan skulle kommunen bl.a. ange vilka stadsdelar som man ansåg präglades av låg förvärvsfrekvens, högt uttag av försörj- ningsstöd och låg behörighet till gymnasieskolan och som därmed skulle utgöra utgångspunkten för arbetet. Av de tillfrågade anmälde 23 kommuner intresse. De stadsdelar som dessa kommuner anmält har prövats av SCB mot kriterierna förvärvsfrekvens lägre än , långvarigt försörjningsstöd högre än och gymnasiebehörighet lägre än .