sou · H0B317 · 2012-05-02 00:00:00 — varligt slag som riktar sig mot eller medför fara för någon annans liv eller hälsa. 4 § Domstolen får besluta om en undersökning med läkarintyg enligt 2 eller 3 § endast om 1.allmänt åtal har väckts, 2.den misstänkte har erkänt gärningen eller 3.det annars finns sannolika skäl för misstanken att han eller hon har begått gärningen. Genomförandet av en preliminär rättspsykiatrisk undersökning 5 § Är den som ska undersökas med stöd av 2 eller 3 § inte frihets- berövad är han eller hon skyldig att inställa sig för undersökning och den plats som läkaren bestämmer. Undersökningen ska om det är möjligt genomföras så att den som undersöks inte hindras i sin förvärvsverksamhet eller utsätts för någon annan olägenhet. Om den som ska undersökas inte inställer sig till undersökningen ska polismyndigheten på begäran av läkaren lämna handräckning för att den som ska undersökas ska komma till undersökningen. Läkarintyget ska utan dröjsmål ges in till domstolen sedan under- sökningen har avslutats. Läkarintyget ska ges in , om den misstänkte är häktad, och annars från och med den dag beslutet om undersökning kom in till undersöknings- enheten. 3 kap. Övriga rättspsykiatriska undersökningar 1 § Inom ramen för en rättspsykiatrisk undersökning enligt detta kapitel får det göras undersökningar och avges utlåtanden i fråga om 2.förutsättningarna för verkställighet av fängelse i en sluten stöd- enhet eller 3.förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder. 2 § Allmän domstol får i ett brottmål besluta om en rättspsykiatrisk undersökning om den misstänkte har erkänt gärningen eller överty- gande bevisning har lagts fram om att han eller hon har begått den. 3 § Allmän förvaltningsdomstol får i ett mål om särskilda skydds- åtgärder besluta om en rättspsykiatrisk undersökning i fråga om förutsättningarna för sådana åtgärder 1.om allmän domstol genom en dom, som har vunnit laga kraft, har fastställt att gärningsmannen har begått en otillåten gärning som enligt 1 kap. 2 a § inte utgör brott eller 2.om allmän domstol i en dom genom vilken gärningsmannen har dömts till fängelse eller till sluten ungdomsvård har beslutat att allmän förvaltningsdomstol ska pröva om han eller hon vid frigivning från fängelsestraffet eller den slutna ungdomsvården uppfyller förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder. 4 § Kriminalvården får besluta om en rättspsykiatrisk undersök- ning i fråga om förutsättningarna för verkställighet av fängelse i en sluten stödenhet den dömde undergår ett fängelsestraff. Undersökning i fråga om tillräknelighet m.m. 5 § En undersökning i fråga om gärningsmannens tillräknelighet får ske i syfte att kunna bedöma om en gärning enligt 1 kap. 2 a § inte ska utgöra brott. Av ett utlåtandet över en sådan undersökning ska det framgå 1.om den misstänkte gärningsmannen till följd av en allvarlig psykisk störning, en tillfällig sinnesförvirring, en svår utvecklings- störning eller ett allvarligt demenstillstånd har saknat förmåga att förstå gärningens innebörd i den situation i vilken han eller hon befann sig eller om han eller hon har saknat förmåga att anpassa sitt handlande efter en sådan förståelse, 2.om den misstänkte gärningsmannen i anslutning till gärningen själv har vållat sin bristande förmåga genom rus eller på något annat sätt och 3.om det finns förutsättningar att ge den misstänkte gärnings- mannen tvångsvård enligt lagen (0000:00) om psykiatrisk tvångs- vård. Om det av undersökningen framgår att omständigheter som avses iförsta stycket 1 och 2 inte föreligger ska det av utlåtandet framgå om den misstänkte gärningsmannen till följd av en icke självför- vållad psykisk störning, en sinnesrörelse eller av någon annan orsak har haft nedsatt förmåga att förstå gärningens innebörd i den situa- tion i vilken han eller hon befann sig eller att anpassa sitt handlande efter en sådan förståelse eller att kontrollera sitt handlande. 6 § Innan domstolen beslutar om ansvarsfrihet enligt 1 kap. 2 a § första stycket ska en undersökning enligt 5 § ha gjorts i målet. En sådan undersökning med utlåtande behöver dock inte hämtas in, om det underlag som behövs ändå finns tillgängligt för domstolen. Undersökning om förutsättningarna för verkställighet av fängelse i en sluten stödenhet 7 § En undersökning i fråga om förutsättningarna för verkställig- het av fängelse i en sluten stödenhet får ske i syfte att kunna bedöma om den misstänkte gärningsmannen uppfyller förutsättningarna för sådan verkställighet enligt 26 kap. 4 § eller 1 a kap. 1 § fängelselagen (2010:610). Undersökning om särskilda skyddsåtgärder 8 § En undersökning i fråga om förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder får ske i syfte att allmän domstol ska kunna bedöma om domstolen beträffande den som döms till fängelse eller sluten ungdomsvård ska förklara att det finns skäl för allmän förvaltningsdomstol att pröva frågan om särskilda skyddsåtgärder eller om det finns förutsättningar för att besluta att gärningsman- nen ska omhändertas i avvaktan på att en dom enligt 30 kap. 3 a § ska vinna laga kraft. En undersökning får också ske i syfte att allmän förvaltningsdomstol ska kunna besluta i fråga om åtgärder enligt lagen (0000:00) om särskilda skyddsåtgärder. Av ett utlåtande över en sådan undersökning ska det framgå om det finns en påtaglig risk för att gärningsmannen på nytt begår gärningar av allvarligt slag som riktar sig mot eller medför fara för någon annans liv eller hälsa och om han eller hon har behov av be- handling eller omsorg i någon annan form. Avser undersökningen fråga om förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder som ska gälla för tiden efter frigivning från ett fängelsestraff eller från sluten ungdomsvård ska det av utlåtandet även framgå om den dömde fort- farande lider av en allvarlig psykisk störning, en svår utvecklings- störning eller ett allvarligt demenstillstånd samt om de särskilda skyddsåtgärderna bör inledas i sluten form eller i öppen form. 9 § Allmän förvaltningsdomstol får inte besluta om särskilda skydds- åtgärder utan att en undersökning enligt 8 § har gjorts i målet. En sådan undersökning behövs dock inte 1.om domstolens prövning avser en förlängning av pågående särskilda skyddsåtgärder och domstolen har hämtat in ett utlåtande ide avseenden som anges i 8 § andra stycket från den myndighet som ansvarar för åtgärden eller 2.om det är uppenbart obehövligt. Vid en prövning i fråga om upphörande av särskilda skydds- åtgärder ska domstolen hämta in ett utlåtande från den myndighet som ansvarar för åtgärderna eller, om det bedöms nödvändigt, en undersökning med utlåtande enligt 8 §. Genomförandet av en rättspsykiatrisk undersökning 10 § En rättspsykiatrisk undersökning får genomföras vid särskilda undersökningsenheter. Med undersökningsenhet avses i denna lag även en vårdinrättning, där sådana undersökningar genomförs. För- delningen av undersökningar mellan olika enheter sker enligt före- skrifter som regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer beslutar. Om det finns särskilda skäl får en rättspsykiatrisk undersökning av den som är frihetsberövad, efter samråd med berörd huvudman, även genomföras 1.i häktet, om den som ska undersökas är häktad, 2.i en kriminalvårdsanstalt, om den som ska undersökas är in- tagen där, 3.på ett särskilt ungdomshem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, om den som ska under- sökas verkställer sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § , 4.i häktet eller i en polisarrest, om den som ska undersökas befinner sig där i avvaktan på att han eller hon ska förpassas till en kriminalvårdsanstalt eller ett särskilt ungdomshem, 5.där den som ska undersökas befinner sig om han eller hon är omhändertagen enligt 9 kap. 1 eller 3 § lagen (0000:00) om sär- skilda skyddsåtgärder, 6.i en särskild skyddsenhet, om den som ska undersökas är pla- cerad i en sådan enhet enligt lagen (0000:00) om särskilda skydds- åtgärder, 7.i en sluten stödenhet, om den som ska undersökas undergår ett fängelsestraff i en sådan enhet enligt fängelselagen (2010:610), 8.på ett sjukhus eller ett LVM-hem, om den som ska under- sökas är föremål för tvångsvård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, 9.på ett särskilt ungdomshem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, om den som ska under- sökas är föremål för vård enligt den lagen, 10.på den plats där ett beslut om förvar verkställs, om det be- träffande den som ska undersökas finns ett beslut om förvar enligt utlänningslagen (2005:716) eller 11.på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk dygnetruntvård, om den som ska undersökas är föremål för sluten psykiatrisk tvångs- vård enligt lagen (0000:00) om psykiatrisk tvångsvård. 11 § En rättspsykiatrisk undersökning ska genomföras med största möjliga skyndsamhet. Den ska anpassas efter det syfte med under- sökningen som domstolen eller Kriminalvården har angett och efter övriga omständigheter i det enskilda fallet. Utlåtande över den rättspsykiatriska undersökningen ska utan dröjsmål ges in till domstolen eller Kriminalvården sedan under- sökningsarbetet har avslutats. Utlåtande ska ges in om -undersökningen endast har avsett gärningsmannens tillräkne- lighet, -undersökningen efter en begäran av allmän domstol endast har avsett förutsättningarna för verkställighet av fängelse i en sluten stödenhet, eller -undersökningen efter en begäran av allmän förvaltningsdom- stol har avsett förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder, -om undersökningen har avsett frågan om tillräknelighet och frågan om förutsättningar för särskilda skyddsåtgärder, -undersökningen har avsett frågan om tillräknelighet, frågan om förutsättningar för verkställighet i en sluten stödenhet och frågan om förutsättningar för särskilda skyddsåtgärder, eller -undersökningen efter en begäran av Kriminalvården har avsett frågan om förutsättningar för verkställighet i en sluten stödenhet. Den tid som anges i andra stycket ska räknas från och med den dag beslutet om undersökning kom in till undersökningsenheten. Domstolen respektive Kriminalvården får medge anstånd med att ge in utlåtandet, om det finns synnerliga skäl. 12 § Ett utlåtande över en undersökning enligt 3 kap. 5 § ska avges av en läkare vid undersökningsenheten eller av någon annan läkare som huvudmannen för enheten utser. Ett utlåtande över en undersökning enligt 3 kap. 7 § eller 3 kap. 8 § ska avges av den myndighet som regeringen bestämmer. Utlåtandet ska innehålla uttalanden i de frågor som anges i dom- stolens eller Kriminalvårdens beslut. I utlåtandet ska de omständig- heter anges som dessa uttalanden grundas på. 13 § Den som är frihetsberövad och ska genomgå en undersök- ning ska utan dröjsmål och senast från den dag beslutet om undersökning kom in till undersökningsenheten föras över till enheten, om inte undersökningen ska genomföras på en plats som anges i 10 § andra stycket. Sedan undersökningen har avslutats vid undersökningsenheten, ska den frihetsberövade, om han eller hon är i behov av psykiatrisk tvångsvård eller annan vård som inte lämpligen kan ges på den plats där den frihetsberövade ska befinna sig med anledning av frihets- berövandet, föras över till en enhet inom hälso- och sjukvården. I annat fall ska han eller hon föras tillbaka till den plats där frihets- berövandet ska fortsätta. 14 § Är den som ska undersökas inte frihetsberövad är han eller hon skyldig att inställa sig för undersökning och den plats som den som ska avge utlåtandet över undersökningen bestämmer. Undersökningen ska om det är möjligt genomföras så att den som ska undersökas inte hindras i sin förvärvsverksamhet eller ut- sätts för någon annan olägenhet. Om den som ska undersökas inte inställer sig till undersökningen ska polismyndigheten på begäran av verksamhetschefen lämna hand- räckning för att den som ska undersökas ska komma till undersök- ningen. 15 § Är den som ska undersökas inte frihetsberövad får den dom- stol som har beslutat att hämta in undersökningen besluta att han eller hon ska tas in på undersökningsenheten om 1.han eller hon inte inställer sig till en undersökning eller 2.om det finns något annat skäl att anta att han eller hon inte kommer att frivilligt medverka till undersökningen. I beslutet ska domstolen bestämma den längsta tid, högst , under vilken den som ska undersökas får hållas kvar på undersökningsenheten. Kan undersökningen inte avslutas inom den bestämda tiden, får domstolen besluta att han eller hon får hållas kvar under ytterligare högst . En begäran om intagning ska göras av verksamhetschefen. Den som ska undersökas ska ges tillfälle att yttra sig över en sådan be- gäran. Placering av en intagen och hans eller hennes rättigheter 1 § En intagen har rätt att placeras i enrum. Två eller flera intagna får placeras i samma rum om det är nöd- vändigt av utrymmesskäl eller någon annan särskild anledning. 2 § En intagen får inte placeras så att han eller hon vistas tillsam- mans med intagna av motsatt kön. En intagen får dock medges att vistas med intagna av motsatt kön, om det är lämpligt och de in- tagna samtycker till det. 3 § En intagen som är får inte placeras så att han eller hon vistas tillsammans med intagna , om det inte kan anses vara till hans eller hennes bästa. 4 § En intagen får medges att ha sitt spädbarn hos sig, om det kan anses vara till barnets bästa. 5 § En intagen ska ges möjlighet att vistas utomhus , om det inte finns synnerliga skäl mot det. 6 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt ägna sig åt förströelse. Utbud av massmedier och sysselsättning 7 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt följa vad som händer i omvärlden. En intagen ska, om det är möjligt, beredas lämplig sysselsättning i form av arbete eller annan jämförbar verksamhet. En intagen som utför eller deltar i sådan sysselsättning har rätt till ersättning. Om en intagen uppsåtligen har skadat egendom som tillhör eller har upplåtits till den myndighet som regeringen bestämmer, får myndigheten av den ersättning som avses i andra stycket ta ut ett belopp som motsvarar kostnaderna för att ersätta eller på annat sätt återställa egendomen. 8 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt utöva sin religion. 9 § Att den intagne har -rätt att ta emot och inneha personliga tillhörigheter, -rätt att få ta emot besök, -rätt att få stå i förbindelse med en annan person genom elektro- nisk kommunikation och -möjlighet till gemensamhet, framgår av 5 kap. 4, 6, 9 och 25 §§. 10 § En intagen får, om det finns särskilt ömmande skäl, beviljas tillstånd att vistas utanför undersökningsenheten (permission), om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl. Ett tillstånd till permission ska förenas med de villkor som be- hövs. Om det inte är uppenbart obehövligt, ska den intagne stå under bevakning. Innan ett tillstånd till permission beviljas den som är ålagd restrik- tioner enligt 6 kap. häkteslagen (2010:611) ska medgivande inhäm- tas från undersökningsledaren eller åklagaren. Särskilda kontroll- och tvångsåtgärder i samband med en rättspsykiatrisk undersökning 1 § I fråga om den som är intagen får verksamhetschefen, i den utsträckning det är nödvändigt för att ordningen och säkerheten vid undersökningsenheten ska kunna upprätthållas, besluta 1.om omhändertagande och förvaring av personliga tillhörig- heter (4 och 5 §§), 2.om inskränkningar när det gäller den intagnes besök eller andra kontakter (6–15 §§), 3.om kontroll av den intagnes bostadsrum m.m. (17 §), 4.om kroppsvisitation och kroppsbesiktning (18–22 §§), 5.om omhändertagande av otillåtna föremål (23 och 24 §§), 6.om avskiljande (25 §) och 7.att den intagne ska beläggas med fängsel (26 §). Verksamhetschefen får uppdra åt sådana befattningshavare inom verksamheten som har tillräcklig kompetens och erfarenhet att be- sluta om åtgärder enligt första stycket. Bestämmelserna i 4–26 §§ i detta kapitel gäller inte om den som är intagen är föremål för sluten psykiatrisk tvångsvård enligt lagen (0000:00) om psykiatrisk tvångsvård. I det fallet finns bestämmel- ser om tvångsåtgärder i 6 kap. i den lagen. 2 § I fråga om den som genomgår en rättspsykiatrisk undersök- ning vid en undersökningsenhet utan att vara intagen får verksam- hetschefen, i den utsträckning det är nödvändigt för att ordningen och säkerheten vid undersökningsenheten ska kunna upprätthållas, besluta 1.om omhändertagande och förvaring av personliga tillhörig- heter enligt 4 och 5 §§, 2.om kroppsvisitation eller kroppsbesiktning enligt 18 §, 19 § 1 eller 4 samt 20–22 § och 3.om omhändertagande av otillåtna föremål enligt 23 och 24 §§. Vad som föreskrivs om intagen ska då gälla även för den som inte är intagen. Verksamhetschefen får uppdra åt sådana befattningshavare inom verksamheten som har tillräcklig kompetens och erfarenhet att besluta om åtgärder enligt första stycket. 3 § En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre in- gripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. 4 § En intagen får ta emot och inneha böcker, tidskrifter, tidningar och andra personliga tillhörigheter som inte kan äventyra ordningen eller säkerheten. 5 § Tillhörigheter som en intagen inte får ta emot och inneha en- ligt 4 § får omhändertas och förvaras för hans eller hennes räkning. Tillhörigheter som har omhändertagits ska lämnas ut till den intagne senast när han eller hon lämnar undersökningsenheten. Besök och andra kontakter 6 § En intagen får ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske. Ett besök får dock vägras om det kan äventyra säkerheten på ett sätt som inte kan avhjälpas genom kontroll enligt 7 eller 8 §. Bestämmelser om rätten för den som är häktad att ta emot besök från sin försvarare finns i 21 kap. 9 § . Ett besök av en advokat som biträder den undersökte i en rättslig angelägenhet får kontrolleras endast om advokaten eller den undersökte begär det. 7 § Ett besök får, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, kontrol- leras genom att 1.personal övervakar besöket, eller 2.besöket äger rum i ett besöksrum som är så utformat att det inte är möjligt att överlämna föremål. 8 § Ett besök får, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, villko- ras av att besökaren går med på att bli kroppsvisiterad eller ytligt kroppsbesiktigad. 9 § En intagen får stå i förbindelse med en annan person genom elektronisk kommunikation i den utsträckning det lämpligen kan ske. Sådan kommunikation får dock vägras om den kan äventyra säkerheten på ett sätt som inte kan avhjälpas genom avlyssning en- ligt 10 §. 10 § Elektronisk kommunikation mellan en intagen och en annan person får avlyssnas, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. De som ska kommunicera med varandra ska i förväg informeras om kon- trollen. Elektronisk kommunikation mellan en intagen och hans eller hennes offentlige försvarare eller en advokat som biträder honom eller henne i en rättslig angelägenhet får inte avlyssnas. 11 § Försändelser mellan en intagen och hans eller hennes offent- lige försvarare eller advokat som biträder honom eller henne i en rättslig angelägenhet, en svensk myndighet eller ett internationellt organ som har av erkänd behörighet att ta emot klagomål från enskilda ska skickas vidare utan granskning. En sådan försän- delse till en intagen ska dock inte skickas vidare utan hållas kvar, om det finns anledning att anta att uppgiften om avsändare av för- sändelsen är oriktig. 12 § I andra fall än som avses i 11 § får en intagen vägras att sända eller att ta emot en försändelse, om det är nödvändigt med hänsyn till ordningen eller säkerheten. En försändelse som den intagne inte får sända eller ta emot får hållas kvar. 13 § En försändelse som hålls kvar får inte granskas utan den intagnes medgivande, om det inte är absolut nödvändigt av säker- hetsskäl. En försändelse som avses i 11 § får endast granskas i syfte att utreda vem avsändaren är. 14 § En försändelse som hålls kvar ska, om inte särskilda skäl talar mot det, lämnas ut till den intagne och senast när han eller hon lämnar undersökningsenheten. 15 § Om det behövs för att kunna bedöma om besök eller elektro- nisk kommunikation kan tillåtas enligt 6 § första stycket eller 9 § eller ska kontrolleras enligt 7 eller 10 §, ska det i förväg undersökas om den som kontakten ska äga rum med är dömd eller misstänkt för brott eller för att utöva brottslig verksamhet. I den utsträckning det behövs får upplysningar också hämtas in om hans eller hennes personliga förhållanden i övrigt. 16 § Regeringen får beträffande den som undergår ett fängelse- straff i en kriminalvårdsanstalt och har förts över till en under- sökningsenhet besluta om undantag från bestämmelserna i 6–15 §§, om det behövs med hänsyn till rikets säkerhet eller risken för att den intagne medverkar till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Kontroll av bostadsrum m.m. 17 § En intagens bostadsrum och hans eller hennes tillhörigheter får kontrolleras i den utsträckning det är nödvändigt för att ord- ningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. Första stycket gäller även andra slutna förvaringsställen som den intagne disponerar. 18 § Den som ska tas in på en undersökningsenhet ska kropps- visiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål när han eller hon kommer till undersökningsenheten, om det inte är uppenbart obehövligt. 19 § En intagen får kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för efter- sökande av otillåtna föremål om 1.det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne, 2.han eller hon återkommer efter en vistelse utanför undersök- ningsenheten, 3.han eller hon ska ha eller har haft ett besök utan sådan kontroll som avses i 7 §, eller 4.det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom under- sökningsenheten och den intagne har eller har haft särskild anknyt- ning till utrymmet. 20 § Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl får en intagen även i andra fall än som avses i 18 och 19 §§ kroppsvisiteras i syfte att söka efter vapen eller andra farliga föremål. 21 § Urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov får, om inte annat motiveras av medicinska eller liknande skäl, tas på en in- tagen om 1.han eller hon skäligen kan misstänkas vara påverkad av alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, eller 2.det krävs för att vid undersökningen kunna bedöma hans eller hennes psykiatriska eller medicinska tillstånd. 22 § Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får inte utföras eller bevittnas av någon av motsatt kön som inte är läkare eller legiti- merad sjuksköterska. Detta gäller dock inte 1.en kroppsvisitation som avses i 20 §, 2.en kroppsvisitation som enbart innebär att föremål som en person bär med sig undersöks, 3.en kroppsvisitation med metalldetektor eller liknande teknisk anordning, eller 4.en kroppsbesiktning som enbart innebär att andra prov än urinprov tas enligt 21 §. Om det är nödvändigt får en kroppsvisitation eller en kropps- besiktning av en man utföras eller bevittnas av en kvinna även i andra fall än som avses i första stycket. Omhändertagande av otillåtna föremål 23 § Alkohol, narkotika, andra berusningsmedel, sådana medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor får omhändertas och förstöras om 1.de medförs av någon som ska tas in på en undersöknings- enhet, 2.de påträffas hos en intagen, 3.de sänds till en intagen, eller 4.de på annat sätt påträffas inom en undersökningsenhet och det inte finns någon känd ägare till dem.