sou · H0B375 · 2012-10-31 00:00:00 — I förstudien inför den nationella läke- medelsstrategin gjordes bedömningen att det knappast är möjligt att på ett faktabaserat sätt bedöma om den svenska nivån på läke- medelsanvändningen och läkemedelskostnaderna är optimalt avvägd ur ett samhällsperspektiv. Det konstaterades även att det finns flera trender som kan ge ett ökat tryck på kostnadsutvecklingen och understryka behovet av prioriteringar framöver. publicerar prognoser över läkemedelsförsälj- ningen i . I den senaste prognosen publicerad förutses att kostnaderna för läkemedelsförmånerna minskar förhål- landevis kraftigt , för att öka 2013 . Skälet är främst förändringar i högkostnadsskyddet och fortsatta patentutgångar. förväntas kostnadsutvecklingen återgå till en mer normal ökningstakt om . Prognosen för rekvisitionsläkemedel är ökade kostnader 2013. 4.5Typ av läkemedel och kostnadsslag Läkemedelskostnader redovisas uppdelat på fyra typer efter var i vården läkemedlet används (öppen- respektive slutenvård), hur läkemedlet ordineras och vem som är betalare (recept, rekvisition, receptfritt). Diagrammet nedan visar fördelningen av kostnaderna fördelat på recept, receptfritt, rekvisition i slutenvården och rekvi- sition i öppenvården. Läkemedel som används inom slutenvården benämns rekvisitionsläkemedel (eller även klinikläkemedel), vilket syftar på att dessa rekvireras från ett sjukhusapotek till den klinik där patienten behandlas. Läkemedel på recept består av original- läkemedel och generika, vilka kan säljas i originalförpackning eller dosförpackade. Not: Exklusive försäljning av receptfria läkemedel via andra kanaler än apotek . Källa: (2012). Tabellen nedan visar läkemedelskostnaderna i för . Den totala kostnaden var . Den största delen av läkemedelskostnaden, (totalkostnad, dvs. förmånskostnad och egenavgift) utgörs av receptbelagda öppenvårdsläkemedel som expedieras på apotek. Den näst största delen utgörs av slutenvårdsläkemedel, totalt , kostnaden för receptfria läkemedel som säljs på apotek var . 1Humanläkemedel, ATC-kod A–V. 2AUP är apotekens utförsäljningspris. 3Recept till patient som får läkemedel dosdispenserade, dvs. fördelade i förpackningar för varje intag - ningstillfälle. 4 I statistiken ingår detta år även egenvårdsförsäljningen av nikotinläkemedel gjord på apotek. Egen - vårdsförsäljningen av nikotinläkemedel och receptfria läkemedel i övrig handel, som kom igång , finns inte med men uppskattas till 2010. Källa: (2012) (Ursprunglig källa: , Concise). Figuren nedan visar utvecklingen av läkemedelskostnaderna i fasta priser, dvs. justerat för den allmänna prisnivå- förändringen. De totala läkemedelskostnaderna ökade mätt i fasta priser. Den kostnadsmässigt tyngsta gruppen, receptbelagda läkemedel i öppenvården, ökade . Kostnaderna för receptfria läkemedel ökade sam- tidigt (exkl. försäljning utanför apotek 2011). Den största ökningen av kostnaderna återfinns i läkemedel för sluten- vården. ökade kostnaderna i fasta priser för dessa läkemedel . En förklaring till de ökande kostnaderna i slutenvården är att läkemedel fördes över från recept i öppenvården till rekvisitionsläkemedel i slutenvården. Detta är en följd av att landstingen har kostnadsansvar även för läkemedel som omfattas av förmånerna, dvs. säljs på recept i öppenvårdapotek. fanns det en möjlighet för landstingen att minska läkemedelskostnaderna inom slutenvården genom att förskriva läkemedel på recept. gäller snarare det omvända. Överföring till slutenvården kan ge lägre inköpspriser genom upphandlingsavtal. En annan orsak är en mer rationell läkemedels- hantering. Vissa ordinationer som kräver övervakning eller hjälp av sjukhuspersonal t.ex. genom injektion eller infusion, hanteras enklast för såväl patient som personal om läkemedlen finns till- gängliga inom vården. Det är enligt (2012) svårt att beräkna omfattningen av överföring av läkemedel från recept till slutenvården. De läkemedel som det ofta rör sig om (t.ex. cancer- läkemedel och vissa immunsuppressiva läkemedel) ökar kraftigt i volym. Vissa läkemedel finansieras också delvis i båda systemen. Skillnaderna mellan olika landsting är också stora. Ytterligare en orsak till kostnadsökningen är introduktion av dyra specialläkemedel för behandling av t.ex. cancer. Här ges dock rabatter till landsting. Landsting har tidigare inte redovisat rabatter i den statistik som rapporteras till , vilket innebär att kostnaderna har överskattats något. började att redovisa nettopriser för alla läkemedel (dvs. pris efter rabatt) och fler landsting följer denna väg. belastar även smittskyddsläkemedel landstingens budgetar direkt. Den nya smittskyddslagen innebar att medel mot hiv och hepatit C som tidigare hanterats inom läkemedelsförmånen blev kostnadsfria för patienten. Enligt (2012) inne- bar det att flera fördes över från kost- naderna för läkemedelsförmånen till att direkt belasta landstingens budgetar 2004. Totalkostnaden för smittskyddsläkemedel har där- efter ökat. Kostnadsutvecklingen för läkemedel på recept, som utgör den största delen av de totala läkemedelskostnaderna, kan delas upp i tre komponenter: pris, volym och värdeförändring, vilket visas i tabell 4.3. Volym mäts som definierad dygnsdos (DDD). DDD fastställs av WHO och är den förmodade genomsnittliga dygnsdo- sen av ett läkemedel som används av en vuxen på läkemedlets huvudindikation. Källa: , 2012 (Ursprunglig källa ) . När ett patent går ut och generikaläkemedel introduceras visas detta dels genom en prissänkning av substansen, dels som en värde- minskning av det totala läkemedelssortimentet. När nya, ofta mer avancerade och dyrare, preparat (för behandling av samma åkomma eller tidigare ej behandlade åkommor) introduceras visas det som en värdeökning. Värdeförändringen i tabell 4.3 fångar alltså introduktion av såväl generika som nya läkemedel. ökade kostnaderna för läkemedel på recept . Detta kan härledas till prisförändringar i det befintliga sortimentet med -0,, ökad volym i det befintliga sortimentet och värdeförändring . var således effekten av byte till billigare läkemedel större än effekten av att nya dyrare läkemedel introducerades. 4.6Finansiering av olika läkemedelsslag, budget och kostnadsansvar Läkemedel finansieras av staten, landstingen och patienterna. av de totala kostnaderna finansieras offentligt av stat och landsting; finansieras direkt av patienten/ konsumenten. Konsumenten finansierar receptfria läkemedel och ej subvention- erade receptbelagda öppenvårdsläkemedel, samt patientavgiften för subventionerade receptbelagda öppenvårdsläkemedel. Patientav- giften utgör av kostnaden för subventionerade öppen- vårdsläkemedel 2011 (Concise). Slutenvårdsläkemedel finansieras i huvudsak av landstingen. Viss del av det särskilda statsbidraget till landstingen inkluderar även slutenvårdsläkemedel. Subventionerade öppenvårdsläkemedel betalas till av landstingen (för- månskostnaden) som i sin tur ersätts för denna kostnad av staten genom ett specialdestinerat statsbidrag. Storleken på statsbidraget till landstingen bestäms på förhand i förhandlingar mellan SKL och staten (22,). Statsbidraget fördelas efter en behovsmodell baserad på befolkningsstruktur och socioekonomi. Läkemedel för vissa sjukdomar vars förekomst varierar mycket över landet1 finansieras solidariskt av landstingen. I statsbidraget tillämpas en vinst- och förlustdelningsmodell där staten och landstingen delar 1 blödarpreparat, HIV-läkemedel och Cerezyme (Gauchers sjukdom). lika på över- och underskott som överstiger . Denna ordning innebar t.ex. att utbetalningen avräknades överskott om gällande . Statsbidragsöverenskommelsen kan även innehålla krav som syftar till att skapa rätt läkemedelsanvändning. Överenskommelsen 2011 innehöll t.ex. en överenskommelse om att inrätta en gemen- sam nationell läkemedelsstrategi. 4.7Prissättning av olika läkemedelsslag – en översikt För en redogörelse av gällande rätt angående prissättning av läke- medel, se kapitel 3. Priserna på läkemedel etableras på olika sätt beroende på läkemedelsslag. Läkemedel på recept: Originalläkemedel inom läkemedelsförmånerna: Fri pris- sättning med värdebaserade förmånsbeslut. Genom värde- baserade subventionsbeslut avgör TLV om läkemedlet ska ingå i läkemedelsförmånerna till det av leverantören angivna priset (varmed även priset fastställs). Utbytbara läkemedel med generisk konkurrens inom läkemedelsförmånerna: Fri prissättning under takpris som beslutas av TLV. Priserna uppdateras genom en sluten bud- givningsprocess och konkurrens skapas genom av TLV föreskrivet obligatoriskt utbyte på apotek till den billigaste på marknaden tillgängliga produkten. Parallellimporterade läkemedel: Öppenvårdsapoteken får köpa in och sälja parallellimporterade läkemedel till lägre priser än de som fastställs av TLV (se ovan). Originalläkemedel utom läkemedelsförmånerna: Fri pris- sättning. Extemporeläkemedel: Timtaxa och substanskostnad. Pris- sätts enligt särskild timtaxa för beredning, som beslutas av TLV. Licensläkemedel: I praktiken fri prissättning då TLV behöver fatta beslut om subvention utan hälsoekonomiska underlag och därför utgår ifrån att de läkemedel där beviljat licens är att betrakta som kostnadseffektiva. Rekvisitionsläkemedel (i slutenvård och öppenvård): Upphandlas av landstingen enligt . Prisförhandlingar mellan leverantörer och landsting kan vara del av prissättningsprocessen. Vanligtvis går flera landsting samman vid upphandlingar av rekvisitionsläkemedel. Receptfria läkemedel: Fri prissättning 4.8Faktorer som påverkar kostnadsutvecklingen Även om kostnadsutvecklingen har varit måttlig och i förhållande till BNP varit stabil så finns det en underliggande dynamik på marknaden i form av faktorer som påverkar kostna- derna i såväl positiv som negativ riktning. Den stabila kostnadsut- vecklingen beror på att faktorerna har varit i jäm- vikt. De faktorer som påverkar kostnadsutvecklingen kan grupperas beroende på om de i huvudsak är volympåverkande eller pris- påverkande. Generellt dämpas kostnadsutvecklingen av ett skifte från läkemedel på patent till läkemedel vars patent gått ut (vissa läkemedel kan dock erhålla marknadsexklusivitet även om patentet på substansen har gått ut). Tabellen nedan ger en översikt av bedömningar hur volymer och priser påverkas. Effekterna delas upp i fyra huvudsakliga kategorier, kemiska och biologiska läke- medel och patentstatus. I tabellen beskrivs inte särläkemedel, som kan vara såväl kemiska som biologiska. För särläkemedel är bedömningen att volymer kommer att öka p.g.a. nya läkemedel som kommer till i kombination med lång marknadsexklusivitet. Tendensen för nya särläkemedel är att priserna ökar. I följande avsnitt diskuteras utvecklingen som beskrivs i tabellen. 4.8.1Exempel på volympåverkande faktorer befolkning förväntas öka mellan 2009 och . förväntas den äldre delen av befolkningen, som även är högkonsumenter av läkemedel, utgöra en allt större andel av befolkningen. Med dagens läkemedelsanvändning kan demografiska faktorer förväntas bidra med en ökad kostnad på (inom öppen- och slutenvård). har volymen förskrivna läkemedel på recept ökat. har antalet förskrivna dygndoser (DDD) inom läkeme- delsförmånen ökat vilket kan jämföras med befolkningstillväxten (0,) . Öppenvårdsläkemedel kan indelas i två huvudtyper, originallä- kemedel respektive generika. För originalläkemedel har den för- skrivna volymen (mätt som antal dygnsdoser) varit relativt kon- stant under 2007-2010 (0,årlig ökning). har volymen generika ökat starkt . Det sker en förskjutning av volymer från originalläkemedel till generika i takt med att originalläkemedel förlorar patentskydd och genom att apotekens utbyte av originalläkemedel till generika blir effektivare. Landstingen påverkar förskrivningen av läkemedel genom rekommendationslistor (listor över läkemedel som rekommenderas för vanliga diagnoser) som läkemedelskommittéer i respektive landsting tar fram. I vissa landsting premieras förskrivare eller kli- niker ekonomiskt som uppvisar hög följsamhet till rekommendationslista (, 2010). Kostnaden för rekvisitionsläkemedel inom slutenvården har ökat . Under 2007-2010 ökade mängden köpta för- packningar . Landstingen styr volymerna inom slutenvården genom rekommendationslistor samt genom att decentralisera kostnadsansvaret för läkemedel. I en majoritet av landstingen är budgetansvaret för läkemedel delegerat ut i vårdorganisationen (t.ex. till vårdgivarnivå eller nämndnivå). För landsting med delegerat budgetansvar så har en separat läkemedelsbudget och läkemedels- kostnaden integrerad i hälso- och sjukvårdsbudgeten. Det finns en trend mot ökad decentralisering i landstingen och allt fler har läkemedel som en integrerad del av hälso- och sjukvårdsbudgeten. (2010) har visat att decentraliserat kostnadsansvar samvarie- rar med lägre kostnad per invånare och följsamhet till rekommen- derade läkemedel. Däremot samvarierar decentraliserat kostnadsan- svar inte med volymförändring (DDD), andel kostnadseffektiv behandling genom att vårdprogram följs, olämplig förskrivning, spridningstakt av nya läkemedel med stor innovationshöjd eller grad av jämlikhet. Försäljningen av läkemedel för att behandla cancer och rubbningar i immunsystemet2 (öppen- och slutenvård) har ökat markant (, 2007–2010). uppgick den totala försäljningen till . Denna ökning orsakas delvis av introduktion av nya och mer kostsamma substanser men också av en volymökning. –2010 växte volymen cancerläkemedel mätt i antal sålda förpackningar eller mätt i antal dagliga dygnsdoser (DDD) (Concise och 2012). En bakomliggande orsak till denna trend är indikationsutvidgning. 4.8.2Exempel på prispåverkande faktorer Dyrare läkemedel i kombination med ökad användning i varje åldersgrupp kan förväntas bidra med ökade kostnader om till 2020 (exklusive påverkan av demografiska faktorer). Av figuren nedan framgår att stod tio av 742 läkemedelsgrupper för av den kostnadsök- ning som skedde . Bland de läkemedelsgrupper som minskade sin kostnad mest återfinns grupper med läkemedel som tappade patentskydd . 2 Avser ATC-grupp L, Tumörer och rubbningar i immunsystemet. * Läkemedelsgrupper på ATC-5 nivå; inkluderar inom och utom förmån. Källa: Concise, . stod de femton mest säljande produkterna för av läkemedelskostnaderna (figuren nedan). Tre av de fyra mest säljande produkterna var så kallade TNF-alfahämmare, vilket är biologiska läkemedel mot bl.a. reumatoid artrit. Kostnaden för dessa tre (Enbrel, Humira och Remicade) uppgick till (AIP). Även om kostnaden är hög bedömdes dessa läkemedel vid ansökningstillfället vara kostnadseffektiva ur ett samhällsperspektiv av TLV. Symbicort Turbohaler (formoterol och övriga medel) som används vid obstruktiva luftvägssjukdomar var den tredje mest säljande produkten 2010. Flera av de mest säljande produkterna 2010 har blivit utsatta för generisk konkurrens. Zyprexa (olanzapin) är ett antipsykotiskt läkemedel som utsattes för generisk konkurrens . Lipitor (atorvastatin) är en blodfettssänkare vars patent löpte ut . förväntades generiskt atorvastatin finnas tillgängligt genom en specifik överenskommelse mellan originalläkemedelstillverkaren och en generikaleverantör.3 Förutom storsäljande enskilda produkter finns även två substanser där den totala försäljningen är mycket stor, men där det finns flera olika produkter. Koagulationsfaktor VIII (Advate, Refacto, Recombinate, Kogenate, Helixate, Octonativ-M, Immunate) består av ett flertal biologiska läkemedel som antingen renats fram och koncentrerats från humant blod eller som tillverkats genom rekombinant dna-teknologi. Totalt såldes faktor VIII-preparat för (AUP) 2010. Bland de nya faktor VIII- preparaten förväntas bl.a. ett albuminfritt (i syfte att minska smit- torisken) faktor VIII-preparat (Xyntha) som utvecklats från Refacto. Det kan förväntas ytterligare kostnadsökningar inom denna grupp beroende på en kombination av ökade volymer (fler patienter) och en övergång till nyare dyrare preparat. Att antalet patienter med hemofili ökar förklaras av att patienterna lever allt längre med sin sjukdom och att fler föds med sjukdomen på grund av minskad fosterdiagnostik (SLL, 2010). Paracetamol (Alvedon m.fl.) är ett smärtstillande läkemedel där patentet gick ut . Marknaden domineras av GlaxoSmithKline sedan de 2009 kompletterat sin befintliga para- cetamolprodukt genom att köpa läkemedlet Alvedon från Totalt såldes paracetamol för 2010 (AUP). För att ett läkemedel ska klassificeras som ett särläkemedel krävs att det skall vara avsett för behandling, diagnostik eller prevention av sjukdomstillstånd som drabbar färre än 5 av 10 000 individer i EU eller att utvecklingskostnaderna förväntas överstiga de förvän- tade intäkterna och att dessa sjukdomstillstånd är livshotande eller allvarliga och kroniskt funktionsnedsättande samt att inga tillfreds- ställande metoder finns godkända inom gemenskapen eller att den föreslagna produkten kommer att vara till stor nytta för dem som lider av sjukdomstillståndet (se separat kapitel om särläkemedel). är cirka 60 särläkemedel godkända av (varav ett 50- tal haft försäljning i ). Nitton av dessa står för cirka 90 pro- cent av kostnaden i . Särläkemedel har ensamrätt på mark- naden under för kombinationen av ett visst läkemedel på en viss terapeutisk indikation. Kostnaden för särläkemedel i har ökat 2007 (från 2007 till 2010). Patentutgångar (generika och biosimilarer) Generiskt utbyte av läkemedel, dvs. att apotek byter ut läkemedel med samma effekt till billigare alternativ, bromsar kostnads- utvecklingen inom läkemedelsområdet och skapar ett värde om cirka 8–(ackumulerad årlig effekt ) TLV (2011c). Nya patentutgångar bedöms spara ytterligare på årsbasis de kommande tre åren. Den kostnadsdämpande effekten från patentutgångar kommer att minska framöver om inte priskonkurrens bland biologiska läkemedel kan skapas på annat sätt än genom generiskt utbyte på apotek. Det är bedömning att biosimilarer inte lämpar sig för ett upprepat utbyte på apotek. Fyra av de fem mest säljande läke- medlen 2010 var biologiska läkemedel, med ett sammanlagt försälj- ningsvärde om . TLV:s omprövningar av subventionsbeslut TLV utför omprövningar av läkemedels subventionsstatus och begränsningsbeslut, i syfte att säkerställa att prisnivån är kostnads- effektiv ur samhällets perspektiv. TLV har i arbetet med ompröv- ningar av läkemedel fokuserat på grupper av läkemedel inom de områden där myndigheten bedömer att det finns störst anledning att ifrågasätta om läkemedelsanvändningen är kostnads- effektiv. En genomgång kan ske när priserna inom en viss läke- medelsgrupp anses vara för höga i relation till värdet av läkemedlet eller när något läkemedel inom en grupp är patentskyd- dat och har sjunkit i pris, vilket i sin tur påverkar kostnadseffekti- viteten för övriga läkemedel i gruppen. När behandlingskostnaden för en sjukdom sjunker som en följd av en patentutgång påverkas kostnadseffektiviteten för andra läke- medel för samma sjukdom, trots att dessa har patentskydd. Detta beror på att den lägre behandlingskostnaden sänker nivån för när priset för läkemedlet är kostnadseffektivt. På så sätt kan TLV antingen utesluta den dyrare behandlingen från subventionssyste- met om priset är för högt (alternativt fatta beslut om begränsad subvention) eller så måste läkemedelsbolaget sänka priset till en nivå där läkemedlet blir kostnadseffektivt. /2012 genomför TLV omprövningar av subven- tionen av några av de storsäljande medel som enskilt bidrar med höga kostnader (se figuren ovan). Omprövningarna omfattar sub- ventionen av TNF-alfahämmare (Enbrel, Humira och Remicade) och koagulationsfaktor VIII-preparat (Advate, Refacto, Recombinate, Kogenate, Helixate, Octonativ-M, Immunate). 5 Prissättning av originalläkemedel Detta kapitel syftar till att inledningsvis ge en beskrivning av vilka metoder som tillämpas för att prissätta originalläkemedel. Därefter ges en bild av hur den nuvarande prissättningsmodellen vuxit fram i och dess tillämpning . Kapitlet avslutas med en beskrivning av hur ett urval av länder valt att tillämpa sin prissätt- ningsmodell. Kapitlet fokuserar på de två största segmenten, receptbelagda öppenvårdsläkemedel inom läkemedelsförmånerna och rekvisitionsläkemedel i slutenvården. Det råder fri prissättning av läkemedel i de flesta länder i EU (PPRI, 2008c). För att besluta om ett läkemedel, till det av läkeme- delsföretaget föreslagna priset, helt eller delvis ska bekostas med offentliga medel tillämpas olika metoder. I samband med dessa beslut fastställs även läkemedlets pris (det är detta steg som avses med begreppet prissättning i detta betänkande). Om beslutet är att läkemedlet ska bekostas av det offentliga kan detta gälla för alla invånare som får läkemedlet ordinerat eller begränsas till t.ex. vissa patientgrupper eller enskild person. De metoder som tillämpas för att fatta dessa prissättningsbeslut (fastställande av pris) kan i huvudsak delas in i: prissättning utifrån betalningsvilja för det värde ett läkemedel skapar (värdebaserad prissättning, VBP) prissättning utifrån vad andra länder betalar (internationell refe- rensprissättning, IRP) prissättning utifrån vad läkemedel mot samma sjukdom kostar (terapeutisk referensprissättning) Metoderna kan antingen användas för att direkt fastställa priset alternativt fungera som ett pristak där det av läkemedelsföretaget föreslagna priset fastställs om det är lägre än eller lika högt som pristaket. Metoderna kan användas både enskilt eller i kombination. Det är vanligt att olika metoder används för olika läkemedels- slag, t.ex. läkemedel som förskrivs på recept och hämtas ut på öppenvårdsapotek, s.k. öppenvårdsläkemedel, eller läkemedel som köps in och administreras i sjukvården, s.k. slutenvårdsläkemedel. För öppenvårdsläkemedel prissätts läkemedel vanligtvis på flera nivåer: först på nationell nivå vilket ger ett s.k. listpris som ofta fungerar som tak eller referenspris, därefter på regional/lokal nivå där sjukvårdshuvudman, vårdgivare, apotek eller försäkringsbolag genomför förnyad prissättning eller rabattförhandling där priset påverkas av den volymstyrning aktören kan åstadkomma. För slutenvårdsläkemedel tillämpas vanligtvis upphandling. Metoderna kan användas för att i varierande grad optimera till- gång, pris, kostnadseffektivitet, administrativa kostnader för systemet, transparens, kostnadskontroll, innovation, lokala investeringar i FoU eller produktion, miljöpåverkan, jämlik vård, m.m. Vilken metod eller kombination av metoder som ett land väljer beror på vilken eller vilka dimensioner som landet önskar optimera och den tilltro man sätter till att metoderna faktiskt skapar de förväntade resultaten. Generellt sett finns begränsad kunskap om vilka resultat som de olika metoderna skapar i praktiken. I prissätts originalläkemedel som används inom öppen- vården i huvudsak på nationell nivå av TLV. TLV fastställer inköpspris för apoteken (AIP). Apoteken har möjlighet att för- handla om lägre inköpspriser på originalläkemedel och parallellim- porterade läkemedel utan generisk konkurrens läkemedel, något som framförallt kan ge effekt på parallellimporterade läkemedel. Priset på ett läkemedel fastställs om samhällets betalningsvilja bedöms vara lika hög eller högre än det värde1 läkemedlet skapar. Inom slutenvården tillämpar landstingen upphandling enligt . 1 I detta värde ingår läkemedlets samlade värdeskapande och kostnad ur ett samhälls- perspektiv. I värdeskapandet ingår en bedömning av vilken effekt läkemedlet ger i form av förlängt liv i hälsa (mätt som kvalitetsjusterat levnadsår, QALY). Betalningsviljan för förlängt liv i hälsa (mätt som kronor per QALY) varierar beroende på tillståndets angelägenhetsgrad. 5.2Metoder för prissättning av originalläkemedel Det finns ingen konsensus om att någon modell för prissättning och ersättning av läkemedel kan anses vara mer fram- gångsrik än någon annan.