sou · H0B352 · 2012-08-24 00:00:00 — Hyresinkomsten tas upp och beskattas som inkomst av kapital. Avdrag för kostnader vid ut- hyrning av privatbostadsfastighet, privatbostad och hyreslägenhet får enligt 42 kap. 30 § IL schablonmässigt göras med och bostad (2012). För privatbostadsfastigheter får avdrag dess- utom göras av den erhållna ersättningen. För privat- bostäder och hyreslägenheter får, utöver schablonavdraget, avdrag göras för den del av avgiften respektive hyran som belöper på den uthyrda delen. 2.1.4Annan författningsreglerad användning av taxeringsvärdet Huvudsyftet med fastighetstaxeringen är att fastställa underlag för beräkning av fastighetsskatt och fastighetsavgift. De taxeringsvärden som fastställs för fastigheter vid fastighetstaxe- ringen och andra egenskaper som samlas in vid taxeringen används dock i en mängd andra sammanhang. Hänvisning till taxeringsupp- gifter görs i ett antal författningar och taxeringsuppgifterna används därtill inom en rad andra områden som inte har lagstiftning som grund. Vid uttag av stämpelskatt vid förvärv av fastigheter och tomt- rätter sker alltid en jämförelse mellan den köpeskilling som erlagts och taxeringsvärdet så att skatten beräknas på det högsta av dessa värden. Fastighetstaxeringens indelning i byggnadstyper har bl.a. 1 HFD 2011 ref. 73 och HFD 2011 not. 87 klargör att räntan på uppskovsbeloppet inte strider mot retroaktivitetsförbudet i 2 kap. 10 § RF. betydelse för uppdelningen mellan privatbostadsfastigheter och näringsfastigheter, som i sin tur har betydelse inom olika delar av inkomstbeskattningen. Taxeringsuppgifter används även i lagstiftning utanför skatte- området. Taxeringsvärden och andra uppgifter som bestäms vid fastighetstaxeringen, exempelvis hur fastigheten används, ingår också som en del av fastighetsregistret (taxeringsuppgiftsdelen). Upp- gifterna i fastighetsregistret har en mycket omfattande användning i samhället. Taxeringsdelen används bl.a. i samband med all fastig- hetsomsättning och kreditgivning. Uppgifterna används även för ändamål som t.ex. skattekontroll, bekämpning av penningtvätt, kredit- upplysningsändamål, statistik, samhälls- och verksamhetsplanering och underlag för beräkning av tomträttsavgälder, försäkringspremier, m.m. (se avsnitt 2.2). Nedan följer en sammanställning i kronologisk ordning av lagstift- ning som hänvisar till taxeringsvärdet eller andra uppgifter som samlas in vid fastighetstaxeringen. Lagen (1933:269) om ägofred Lagen om ägofred föreskriver i 4 kap. 38 § att har i laga ordning bestämts om en skyldighet att hålla stängsel eller att hålla betes- mark inhägnad svarar berörda fastigheter gemensamt för denna skyldighet i förhållande till varje fastighets taxeringsvärde. Lagen (1933:359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall ska förstås I lagen stadgas att Är enligt vad därom finnes stadgat för fastighet gällande särskilt uppskattningsvärde, ska vad i lag eller författning föreskrives om fastighets taxeringsvärde såsom grund för beräk- ning av belopp, intill vilket inteckning i fastighet må godkännas såsom säkerhet vid utlåning eller såsom täckning för fonder eller inlåning, i stället gälla om det särskilda uppskattningsvärdet. I 13 kap. 5 § andra stycket samt 14 kap. 5 § andra stycket föräldra- balken stadgas att den omyndiges tillgångar utan överförmyndarens samtycke får lånas ut mot säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i fast egendom inom av det senast fastställda taxeringsvärdet. I 6 kap. 10 § jordabalken (JB) regleras gemensamt intecknade fastig- heters inbördes ansvar. Ansvaret för inteckning som beviljats i flera fastigheter vilar på var och en av fastigheterna till det belopp som faller på fastigheten efter förhållandet mellan dennas särskilda värde och sammanlagda värdet av alla fastigheterna. Som fastighetsvärde gäller i sammanhanget taxeringsvärdet för året innan inteckningen söktes eller, om särskilt taxeringsvärde då inte fanns för fastigheten, det taxeringsvärde som därefter först fastställs. Om någon av fastig- heterna ska säljas utmätningsvis och taxeringsvärde som angivits inte finns för var och en av fastigheterna, gäller de värden som åsätts fastigheterna enligt 12 kap. utsökningsbalken. Vidare anges i 20 kap. 10 § andra stycket JB att vid en ansökan om lagfartssammanträde ska sökanden bl.a. ge in intyg om vad beslut om fastighetstaxering utvisar om äganderätten närmast före ansökan. Därutöver regleras i 7 kap. 16 § JB att efter exekutiv försäljning av fastighet gäller upplåtelse av nyttjanderätt, servitut eller rätt till elektrisk kraft mot den nye ägaren endast om försäljningen skett under förbehåll om rättighetens bestånd enligt 12 kap. utsöknings- balken eller rättigheten är skyddad utan förbehåll enligt samma kapitel. Är fastigheten taxerad som hyreshusenhet, gäller dock upp- låtelser som avser hyra av en bostadslägenhet med obestämd hyres- tid och som grundar sig på en skriftlig handling alltid mot den nye ägaren, om hyresgästen har tillträtt lägenheten före den exekutiva försäljningen. Lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet Enligt 1 § lagen om särskilt uppskattningsvärde på fastighet får ett särskilt uppskattningsvärde fastställas för en fastighet på vilken det har gjorts en ny-, till- eller ombyggnad efter den tidpunkt som det senast fastställda taxeringsvärdet avsett. Ett sådant uppskattnings- värde får fastställas även för en fastighet som ändrats eller nybildats genom fastighetsbildning om det inte finns ett särskilt taxerings- värde fastställt för det område fastigheten omfattar, liksom för en fastighet som undantagits från skatte- och avgiftsplikt enligt 3 kap. FTL. Ett särskilt uppskattningsvärde gäller tills ett nytt uppskatt- ningsvärde eller ett nytt taxeringsvärde fastställts för fastigheten. Uppskattningsvärdet fastställs av efter ansökan från fastighetsägaren. Vid fastställelsen tillämpas de grunder som enligt FTL gäller för fastställande av taxeringsvärde. Ett uppskattnings- värde kan bl.a. komma till användning i samband med överlåtelser av skatte- och avgiftsfria specialbyggnader, såsom t.ex. skolbygg- nader eller sportanläggningar, som saknar taxeringsvärden. Lagen (1975:417) om sambruksföreningar I 15 § 3 lagen om sambruksföreningar hänvisas till taxeringsvärdet i samband med en regel rörande bl.a. säkerhet av panträtt på grund- val av inteckning i jordbruksfastighet inom av det senast fastställda taxeringsvärdet. I 12 kap. 3 § utsökningsbalken (UB) används taxeringsvärdet på så sätt att vid försäljning av fast egendom som är intecknad gemen- samt med annan fastighet ska var och en av fastigheterna värderas om taxeringsvärde saknas för någon av fastigheterna. Vid behov får sakkunnig person anlitas för beskrivning och värdering. Utsökningsförordningen (1981:981) I 12 kap. 15 § utsökningsförordningen hänvisas till en fastighets taxeringsvärde när det gäller de uppgifter om en fastighet som ska anges vid en kungörelse över en exekutiv auktion. innehålla upplysningar rörande fastigheten som kan antas vara av betydelse, såsom upplysningar om fastighetens belägenhet, areal, bebyggelse och taxeringsvärde, det värde som har åsatts vid vär- deringen samt den plats där beskrivningen hålls tillgänglig. Lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt Hyresgästers rätt att genom en förening förvärva fast egendom för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt är enligt lagens 1 § begränsad till fast egendom som är taxerad som hyreshusenhet eller, om egendomen hyrs ut för något annat ända- mål än fritidsändamål, som småhusenhet. Lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter Lagen om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter reglerar att stämpelskatt som huvudregel ska betalas vid förvärv av fast egen- dom och tomträtter samt vid beviljande av inteckningar. Vid skattepliktigt förvärv beräknas stämpelskatten enligt 8 § på egen- domens värde. Enligt 9 § första stycket anses det högsta av köpe- skillingen och taxeringsvärdet för året närmast före det år då an- sökan om lagfart beviljas som egendomens värde. Saknas särskilt taxeringsvärde för det i första stycket angivna året görs jämförelsen i stället med det värde som inskrivningsmyndigheten, med ledning av intyg av sakkunnig eller annan utredning, bedömer att egen- domen hade för upprättandet av den handling på vilken förvärvet grundas. Bestämmelserna i 9 § tillämpas på motsvarande sätt även i andra fall när fast egendom förvärvas mot ersättning. Vid byte av fast egen- dom anses därvid taxeringsvärdet av den lämnade egendomen som ersättning för den mottagna egendomen. Saknas taxeringsvärde be- stäms jämförelsevärde enligt 9 § andra stycket. Lagens 11 § anger att om det visas att egendomen gått ner i värde efter den tidpunkt som taxeringsvärdet för det i 9 § angivna året avser, men före fångeshandlingens upprättande, och detta be- rott på eldsvåda, borttagande av byggnad, skogsavverkning, väsentlig förändring av rörelse i vilken egendomen har använts eller annan liknande anledning, ska inskrivningsmyndigheten bestämma annat jämförelsevärde enligt 9 § andra stycket. Detsamma gäller om det visas att egendomen, till följd av nybyggnad eller av annan liknande anledning, ökat i värde efter fångeshandlingens upprättande men före den tidpunkt, som taxeringsvärdet för det i 9 § första stycket angivna året avser. Lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället Av lagens 2 § framgår att om en arrendator har intresse av att utöva sin förvärvsrätt, får han anmäla detta till inskrivningsmyndigheten för anteckning i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Vid bostads- arrende får en intresseanmälan göras endast om det på arrendestället finns ett sådant bostadshus som avses i 10 kap. 1 § JB och huset har åsatts taxeringsvärde. Till anmälan ska fogas arrendeavtalet i original eller bestyrkt kopia. Avser anmälan ett bostadsarrende, ska till an- mälan dessutom fogas bevis om att bostadshuset åsatts taxerings- värde (jfr bet. 1984/85:LU35, s. 17 f., och prop. 1995/96:43). Förordningen (1992:1094) om avgifter vid Enligt 9 § i förordningen om avgifter vid tas en förberedelseavgift ut när kungörelse införs i tidning om exe- kutiv försäljning av viss egendom. För fastighet eller tomträtt upp- går avgiften till av taxeringsvärdet om taxeringsvärdet framgår av taxeringsbevis eller fastighetsbevis som Kronofogde- myndigheten tagit fram. I annat fall uppgår avgiften till av ett belopp som motsvarar av det värde som har fast- ställts för egendomen vid värderingen. Om fastigheten säljs tas en- ligt 10 § en försäljningsavgift ut, som i regel uppgår till av taxeringsvärdet. Lagen (1994:448) om pantbrevsregister Enligt lagen om pantbrevsregister ska Lantmäteriet föra ett särskilt register över sådana inteckningar i fast egendom eller tomträtt för vilka det inte finns utfärdat något skriftligt pantbrev. Pantbrevs- registret får enligt 3 § 3 punkten b) användas som underlag för underrättelser till pantbrevsinnehavare om taxeringsvärden och andra uppgifter som fastställts vid fastighetstaxering. Stiftelselagen (1994:1220) Stiftelser som inte är bokföringsskyldiga enligt bokföringslagen ska föra räkenskaper. Räkenskaperna ska avslutas med en samman- ställning för varje räkenskapsår. Av sammanställningen ska framgå tillgångar och skulder vid räkenskapsårets början och slut samt inkomster och utgifter under räkenskapsåret. I sammanställningen ska även anges värdet av stiftelsens tillgångar vid räkenskapsårets slut. Enligt 3 kap. 3 § stiftelselagen ska i den årliga sammanställ- ningen fastigheter och byggnader som är lös egendom tas upp till taxeringsvärdet om sådant finns. Lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret Enligt 4 § lagen om det statliga personadressregistret (SPAR) anges att registret får innehålla uppgifter om personer som är folkbok- förda i landet och personer som tilldelats personnummer respektive samordningsnummer. Bland de uppgifter som får anges om dessa personer nämns förutom namn och personnummer även bl.a. taxe- ringsvärde för småhusenhet (p. Bokföringslagen (1999:1078) Bedömningen av om en juridisk person eller stiftelse är bokförings- skyldig baseras bl.a. på värdet av dess tillgångar. Avseende bok- föring föreskrivs i 2 kap. 4 § bokföringslagen att när värdet på till- gångarna bestäms, ska varje tillgång tas upp till ett värde som mot- svarar vad tillgången kan betinga vid en försäljning vid normala förhållanden. Fastigheter och byggnader som är lös egendom tas dock upp till taxeringsvärdet, om ett sådant värde finns. Inkomstskattelagen (1999:1229) I inkomstskattelagen (IL) hänvisas till fastigheters taxeringsvärden på ett flertal ställen. I 2 kap. 15 § IL definieras vad som avses med taxeringsvärde genom en hänvisning till det värde som fastställs enligt fastighets- taxeringslagen. Vidare används taxeringsvärdet som beräkningsunderlag i 19 kap. 3 § IL för hur stor del av utgifter för reparation och underhåll som en ägare till ett s.k. andelshus (definition i 2 kap. 16 § IL) får dra av . Anskaffningsvärdet för en byggnad som har förvärvats genom köp eller liknande fång tillsammans med den mark den ligger på beräknas enligt 19 kap. 11 och 12 §§ IL genom att byggnadsvärdets andel av fastighetens hela taxeringsvärde, efter eventuell justering, multipliceras med ersättningen för hela fastigheten. Anskaffningsvärdet för skog beräknas i normalfallet genom att ersättningen för hela fastigheten multipliceras med den andel av taxeringsvärdet som avser skogsbruket utgör av fastighetens hela taxeringsvärde (21 kap. 12 § IL). 45 kap. 4 § IL avser kapitalvinstberäkning vid avyttring av två eller flera taxeringsenheter som tidigare under innehavet ingått i samma taxeringsenhet. I dessa fall ska beräkningen göras som om de vid avyttringen fortfarande var en enda taxeringsenhet, om den skattskyldige begär det. I fråga om en taxeringsenhet som delvis har ingått i den tidigare taxeringsenheten ska motsvarande beräk- ning göras om av enhetens taxeringsvärde vid avyttringen avser den del som har ingått i den tidigare taxerings- enheten. Omkostnadsbeloppet vid delavyttringar får utan särskild utred- ning beräknas till en krona per kvadratmeter om avyttringen gäller en eller ett fåtal tomter som är avsedda att bebyggas med bostads- hus och försäljningspriset understiger av fastighetens taxeringsvärde. Omkostnadsbeloppet får dock inte överstiga den erhållna ersättningen (45 kap. 21 § IL). Lagen (2000:224) om fastighetsregister I 3 § första stycket lagen om fastighetsregister stadgas att den fastighetsanknutna informationen i fastighetsregistret ska vara uppdelad i fem olika delar, bl.a. en taxeringsuppgiftsdel. Enligt 64 § förordningen (2000:308) om fastighetsregister ska i taxeringsuppgiftsdelen av fastighetsregistret redovisas uppgifter från beskattningsdatabasen såvitt avser taxeringsvärden och övriga uppgifter som enligt FTL ska redovisas i beslut om fastighets- taxering. Lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet I 1 kap. 4 § 3 lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet regleras att uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs hos för fastighetstaxering. För detta ändamål får enligt 2 kap. 3 § uppgifter om underlag för fastighetstaxering behandlas i beskattningsdata- basen. I förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet anges i 8 § vilka uppgifter ur beskatt- ningsdatabasen som på begäran ska lämnas ut till Statistiska Central- byrån, bland annat taxeringsvärdet för fastigheter (8 § 6 p. Förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos Förordningen innehåller bestämmelser om de avgifter som ska betalas för prövning av ansökningar och anmälningar inom inspektionens ansvarsområde, i syfte att täcka myndighetens kostnader. Avgift tas enligt 3 § ut i de fall som framgår av bilagan till för- ordningen för prövning av ansökan och anmälan enligt bl.a. atom- ansvarighetslagen (1968:45). I bilagan nämns medgivande att ersätta taxeringsvärde med pantvärde eller uppskattat värde (24 § tredje stycket). Förordningen (2004:484) om allmänna arvsfonden Enligt förordningens 16 § ska fråga om försäljning av allmänna arvs- fondens fasta egendom prövas av Kammarkollegiet om egendomens värde är högst och av regeringen om värdet är högre. Med egendomens värde avses enligt 16 § andra stycket taxerings- värdet eller, om sådant saknas, det marknadsvärde som har bedömts vid en särskild värdering. Lagen (2009:1053) om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner I lagen om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner finns bestämmelser om hur förmögenhet ska beräknas vid prövning av rätt till stöd inom socialförsäkringen och studiestödssystemet. Enligt 4 § ska vid beräkning av förmögenhet som tillgång tas upp privatbostadsfastighet och privatbostadsrätt. I begreppet privat- bostadsfastighet inbegrips även ägarlägenhet. Vid beräkning av för- mögenhet vid prövning av rätt till bostadsbidrag enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag och bostadstillägg enligt socialförsäk- ringsbalken ska det emellertid enligt 5 § bortses från sådan tillgång om den utgör den försäkrades permanentbostad och från skulder med säkerhet i sådan tillgång. Samma gäller för försäkrad som har sin bostad i särskild boendeform om den utgör permanentbostad för den försäkrades make. Vid beräkningen ska enligt lagens 7 § en privatbostadsfastighet tas upp till taxeringsvärdet. Om fastigheten innehas med tomträtt ska den tas upp till den del av taxeringsvärdet som avser byggnad. Vidare anges att privatbostadsfastighet utomlands ska tas av marknadsvärdet. En privatbostadsrätt ska tas upp till ett värde som motsvarar medlemmens eller delägarens andel i före- ningens eller bolagets behållna förmögenhet. Denna förmögenhet bestäms med utgångspunkt i taxeringsvärdet på föreningens eller bolagets fastighet och med hänsyn till föreningens eller bolagets övriga tillgångar och skulder. Fastighetsmäklarlagen (2011:666) Enligt 18 § fastighetsmäklarlagen ska fastighetsmäklaren tillhanda- hålla en tilltänkt köpare som är konsument en skriftlig beskrivning av fastigheten (objektsbeskrivning). Objektsbeskrivningen ska innehålla uppgift om fastighetens beteckning, taxeringsvärde, areal och driftskostnader och om vilka inteckningar, servitut och andra rättigheter som belastar den, liksom uppgift om gemensamhets- anläggningar. Objektsbeskrivningen ska också innehålla uppgift om byggnadens ålder, storlek och byggnadssätt. 2.1.5Tillämpning av taxeringsvärdet i skatterättslig praxis Enligt fast praxis är den huvudsakliga innebörden av en överlåtelse av fastighet avgörande för om överlåtelsen inkomstskattemässigt ska anses ha karaktär av avyttring eller gåva (huvudsaklighets- principen), se t.ex. RÅ 1969 ref. 32, RÅ 1981 1:29 och RÅ 2001 ref. 2. Denna princip innebär att en överlåtelse behandlas i sin hel- het som en avyttring om ersättningen motsvarar eller överstiger taxeringsvärdet. Understiger ersättningen taxeringsvärdet behandlas överlåtelsen som en gåva, om det finns en gåvoavsikt. Detta under förutsättning att det inte finns reglerat i lag att överlåtelsen ska ses som en avyttring, se t.ex. 53 kap. 3 § IL. redogör för verkets syn på gränsdragningen mellan avyttring och gåva, dels vid överlåtelser av fastigheter utan taxe- ringsvärde i ett ställningstagande (dnr 131 680180-10/111), dels vid överlåtelse av utländsk fastighet i ett ställningstagande (dnr 131 99609-08/111). Överlåtelse av svensk fastighet utan taxeringsvärde, ska inkomst- skattemässigt behandlas som en avyttring, om ersättningen mot- svarar eller överstiger ett beräknat värde. Värdet ska beräknas enligt de grunder som gäller för bestämmande av taxeringsvärde för över- låtelseåret. Vid värderingen ska hänsyn tas till fastighetens beskaf- fenhet vid överlåtelsetillfället. Understiger ersättningen detta värde behandlas överlåtelsen som en gåva, om det finns en gåvoavsikt. Detta under förutsättning att det inte finns reglerat i lag att över- låtelsen ska ses som en avyttring. När det gäller överlåtelse av fastighet i utlandet ska överlåtelsen behandlas som en avyttring om ersättningen motsvarar eller över- stiger av marknadsvärdet. Om ersättningen understiger av marknadsvärdet behandlas överlåtelsen som en gåva, om det finns en gåvoavsikt. har i ett förhandsbesked meddelat (dnr 101-10/D) ansett att överlåtelse av fastighet mot ersätt- ning under taxeringsvärdet till bolag ägt av närstående till givarna utgör gåva. Vid gåva av en fastighet mot skuldövertagande har i förhandsbesked meddelat (dnr 131-10/D) ansett att då taxeringsvärde saknas ska fastighetens värde beräknas enligt de grunder som gäller för bestämmande av taxeringsvärde. Ovan nämnda ställningstaganden och förhandsbesked utgör visst underlag för frågan hur denna gränsdragning som inte är författ- ningsreglerad kan ske om fastighetstaxeringen avvecklas för bostäder. Vidare har i ett ställningstagande (dnr 131 627912-10/111) om friköp av fastighet från bostads- rättsförening använt taxeringsvärdet som del i en hjälpregel när en fastighet inte har marknadsvärderats. Om fastighetstaxeringen av- vecklas försvinner denna hjälpregel. meddelade i ställningstagande (dnr 131 713857-10/111) att verket års taxering tagit fram hyresnivåtabeller avsedda att användas som vägledning för beräkning av ortshyra vid värdering av bostadsförmån i fler- familjshus. Underlaget för beräkningen av hyrespriserna är de genom- snittshyror som angetts för olika hyresområden vid fastighets- taxering för bostäder i hyreshus. Om fastighetstaxeringen av bo- städer avvecklas kommer detta underlag inte längre finnas att tillgå för . Verket kommer dock att ha tillgång till merparten av de bakgrundsfakta som ingår i genomsnittshyran genom möjlig- heten att inhämta uppgifter om hyresnivåer på internet från , m.fl. Enligt RÅ 1982 1:84 kan en fastighets marknadsvärde (allmänna saluvärde) uppskattas med ledning av taxeringsvärdet (om annat mer relevant värde saknas). Behovet av att uppskatta ett marknadsvärde aktualiseras i bl.a. följande situationer: a)Vid beräkning av realisationsvinst vid byte av fastigheter, b)vid överlåtelse av fastighet från bolag/förening till delägare, c)när en delägare överlåter fastighet till sitt bolag, d)när det finns incitament för att låta någon annan än en delägare, t.ex. vissa anställda, föra över fastighet till eller från ett bolag, under eller över marknadsvärdet, samt e)andra underprissatta överlåtelser av fastighet som ska uttags- beskattas till marknadsvärdet enligt bestämmelserna i 22 kap. IL och där 23 kap. IL inte är tillämpligt. Taxeringsvärdet och dess delvärden på olika tillgångsslag kan använ- das för att fördela anskaffnings- och förbättringsutgifter mellan det som avyttras och det som behålls vid en fastighetsförsäljning. Vid delavyttring kan man utgå från taxeringsvärdena vid framför allt anskaffningen som ett sätt att beräkna den anskaffningsutgift, som ska hänföras till den avyttrade delen, om inte någon annan mer relevant fördelningsnyckel finns (45 kap. 19 § IL). Deklaranterna kan yrka på att få använda en alternativ metod vid delavyttring för att fördela omkostnadsbeloppet. Även vid denna alternativa metod kan taxeringsvärdet användas om något annat mer precist uppskattat marknadsvärde vid försäljningstillfället inte finns (45 kap. 20 § andra stycket IL) (RÅ 1984 1:66, RÅ 1985 Aa 158). Taxeringsvärdet kan vidare användas för att avgöra hur stort anskaffningsvärdet ska anses vara för andra tillgångar än byggnader. Avdrag för substansminskning av naturtillgångar baseras på natur- tillgångens anskaffningsvärde enligt 20 kap. 24 och 25 §§ IL. Även där kan taxeringsvärden användas som fördelningsgrund i avsaknad av annan bättre fördelningsgrund, se Handledning för beskattning av inkomst vid taxering del 2 avsnitt 12.9.4.