sou · H0B374 · 2012-11-09 00:00:00 — Materialet för årskurs sju ger ett allmänt perspektiv och eleverna får möjlighet att reflektera över bilden av sig själva, den närmaste omgivningen och hur de interagerar med andra. Materialet för årskurs åtta ger en fördjupning genom ett mer mångkulturellt perspektiv. Fokus här är på förståelse av människor från andra kulturer. För årskurs nio är uppgifterna mer problematiserande. Fokus är här på att eleverna ska fungera i en komplex verklighet där möten med andra människor är vanliga. Pedagogiken i materialet baseras på den symboliska interak- tionismen, som utgår från att människan är reflekterande, rationell och i ständigt samspel med omgivningen. Genom att hon upp- muntras till nya tänkesätt förutsätts hon lära sig nya sätt att hantera världen. I samspel med andra kan givna normer brytas och attityder och värderingar förändras. Det är följaktligen samtalet och diskussionen som är det viktigaste verktyget enligt New Connexion – förändringen av normer och attityder blir en frukt av dessa. Att använda styrande frågor i öppen form, så kallade processfrågor, framhålls som en väg till framgång. Dessa ger individen möjlighet att tänka efter, reflektera och se konsekvenserna av olika alternativ. I processen är det viktigt för läraren att visa både respekt för elevernas egna tankar och intresse för deras funderingar. En öppen attityd och uppmuntran till reflektion skapar goda förutsättningar för att förändra ett invant tankesätt. Genom att låta eleverna ta del av ny kunskap om till exempel mänskliga rättigheter, bolla idéer och funderingar, delta i diskussioner, övningar och rollspel så tränas de i att använda ett demokratiskt arbetssätt. Men det är en tidskrävande process och man måste därför arbeta långsiktigt och kontinuerligt. tillämpning av idéerna i New Connexion konstaterar författarna att det finns ett antal framgångsfaktorer i arbetet mot främlingsfientlighet: förutom att arbeta kontinuerligt och långsiktigt är det viktigt att det finnas gemensamma mål och förhållningssätt på skolan, att personalen får en gemensam utbildning och att eleverna är delaktiga i arbetet. Detta understryks också av Skolinspektionen efter deras granskning av arbetet med dessa frågor i ett antal skolor (Skolinspektionen 2012a). En mindre utvärdering av effekterna av arbetet med New Connexion i en skola i har gjorts. Det stora flertalet av eleverna var positiva5 och deras värderingar har utvecklats i den riktning som skollag och läroplan eftersträvar. Delar av materialet har på utredningens uppdrag granskats av ett par erfarna läromedelsförfattare som var mycket positiva. Även för humaniora och samhälls- vetenskap har granskat materialet och avgett följande omdöme: New Connexion presenterar ett nytt och tankeväckande material kring de mänskliga rättigheterna i dagens svenska samhälle. 5 Enkäten delades ut till samtliga elever i klasserna 7-9. svarade och av dessa var positiva. utgångspunkten ligger i ett demokratiskt arbetssätt. Materialet består av diskussions- och värderingsövningar vilka är väl förankrade i rådande styrdokument och aktuell forskning. Det kan med fördel användas inom ramen för samhällskunskap men också i skolans övergripande värdegrundsarbete. Som lärare finner du aktiva övningar vilka syftar till att vidga elevernas perspektiv på det mångkulturella samhället. Fördomar lyfts upp till ytan, åsikter diskuteras och eleverna får sätta ord på samt motivera sina tankar och funderingar. Det svenska samhällets grund- läggande demokratiska värderingar är utgångspunkt, vilket gör att materialet enkelt kan användas i sammanhang där dessa på något sätt ifrågasätts. Pedagogikprofessorn har i en rapport till Skol- verket skrivit om hur medborgarkompetens kan skapas genom deliberativa samtal. Med det avses samtal där deltagarna får utrymme att ge uttryck för och överväga egna och andras åsikter och synpunkter. Syftet är inte nödvändigtvis att uppnå fullständig enighet utan snarare att bli överens om i vilka frågor enighet kan uppnås och i vilka man måste förbli oenig. En annan forskare, , har understrukit betydelsen av tydlighet i de samtal som förs: den största lärandepotentialen tycks finnas då samtalen har ett tydligt syfte och kunskapsinnehåll. Han har också understrukit betydelsen av ett långsiktigt och medvetet arbete (och refereras i 2011:43, 51). Så vitt jag kan bedöma ligger Häggs och Tackerudhs tankar väl i linje med dessa rekommendationer från forskningen. Det bör noteras att Skolinspektionen i sin kvalitetsgranskning av 17 skolors arbete med demokrati och värdegrund konstaterar att de vid sina platsbesök överhuvudtaget inte kunnat påträffa några sådana deliberativa samtal. Lärare undviker till exempel att följa upp kommentarer från eleverna vilka skulle kunna leda till diskussioner i känsliga ämnen, till exempel främlings- fientlighet. Det finns lärare som upplever det som svårt och som känner sig osäkra när det handlar om att hantera kritiska samtal i skolvardagen. Men en viktig uppgift måste vara öppenhet för problematiseringar och för fördjupande och breddande resone- mang, att se olikheter och kontroverser som något positivt (Skolinspektionen 2012a). New Connexion bygger just på den ambitionen. En utförlig beskrivning av materialet finns i bilaga 4 till utredningen. New Connexion är avsett att tjäna som lärar- handledning för arbetet i vanliga klasser. Jag ska strax återkomma till insatser som kan vara nödvändiga när det handlar om individer med mer extrema uppfattningar, men först några synpunkter på arbetet i ett enskilt ämne. På initiativ av dåvarande statsministern utarbetades ett material om Förintelsen, alltså försök att utplåna judar, under , om detta må ni berätta av , doktorand, och . , universitetslektor, bägge vid (Bruchfeld & 2010). Boken, och senare bildandet av Forum för Levande Historia, kan ses som ett uttryck för att statsmakterna vill se att studiet av sådana brott mot mänskligheten används aktivt i undervisningen för att motverka att något liknande ska hända . I kursplan för historieämnet nämns också att eleverna när de går ut nian ska kunna föra utvecklade och väl underbyggda resonemang om bland annat Förintelsen och andra folkmord. Som framgått ovan av Forum för levande historias undersökning av gymnasieungdomars attityder finns ett samband mellan omfattningen av den undervisning de har fått om Förintelsen och deras inställning till invandrare och judar (FLH 2010). Jag har därför funnit det intressant att ta del av och här referera en studie om kunskapsområdet Förintelsen i skolans undervisning. Det är , fil dr vid , som i sin avhandling om det ofattbara (Wibaeus 2010) belyst denna fråga. Hon har intervjuat lärare och elever i nionde klass i och första året i gymnasiet. Undervisningen om Förintelsen kan utformas enligt olika strategier. En kan vara att utgå från att Förintelsen och förspelet till den är en historisk händelse bland många. De förutsättningar som beredde vägen för efter Versailles- freden och tjugotalets ekonomiska kris ses som unika. En annan kan vara att fråga sig om de mekanismer som ledde fram till Förintelsen var tids- och platsbundna eller om de kan tänkas vara verksamma också . Hur kommer det sig att trots allt fick stöd av det tyska folket? Varför var det inte fler som protesterade? Fanns det överhuvudtaget några som gjorde det? Hur kunde så många tyskar fås att medverka till massmorden på judar och andra grupper? Hur unikt var i sin antisemitism? Vilken debatt fördes i ? Varför vägrade så många länder ta emot judiska flyktingar från ? Vilka paralleller kan dras till dagens situation? Kan samma sak hända även om de konkreta konsekvenserna skulle bli andra? Det finns genomgående hos de lärare som Wibaeus intervjuat en ambition att eleverna genom att studera Förintelsen ska få med sig något för framtiden. Hon konstaterar att lärarna ofta tar för givet att eleverna förstår det och att det därför inte behöver förklaras. Men om eleverna inte förstår undervisningens intentioner finns en risk att de har svårare att hänga med vilket i sin tur kan leda till ointresse och ibland missnöje. Många i nian och årskurs ett på gymnasiet kan rent av utan en sådan förståelse uppfatta Förintelsen som ett uttjatat kunskapsområde. Wibaeus landar i slutsatsen att det är angeläget att belysa Förintelsens historia ur flera olika aktörsperspektiv än vad som är vanligt. Ofta fokuserar man i undervisningen på två sådana, offer- och förövarperspektiven. Ett problem med det är att eleverna sällan kan identifiera sig med någotdera. Bilderna från utrotningslägren är vidriga och bokstavligen ofattbara. Den grymhet som och hans närmaste män ger uttryck för är svår att förstå. Därför är det viktigt att tillföra vad Wibaeus kallar ett åskådarperspektiv. Ett sådant kan skapa möjlighet för elever att förstå och inse betydelsen av psykologiska faktorer när det gäller hur vi människor tenderar att förhålla oss i olika situationer som till exempel när någon blir diskriminerad och utsätts för kränkande behandling (Wibaeus 2010:227). Hon hänvisar till det amerikanska utbildningsprogrammet and Ourselves, som utvecklades och som har en sådan ansats. I detta finns dessutom ett fjärde perspektiv, nämligen räddarens. Tanken med sistnämnda är att uppmärksamma att det även under Förintelsen fanns aktörer som protesterade och som till exempel räddade eller gömde judar. Den (2012) så aktuelle kan ses som ett konkret exempel på en sådan person. Det viktiga är att förmedla att människor ställs inför val och att det spelar roll hur vi väljer att förhålla oss i olika situationer. Det gällde och det gäller . Ett par viktiga lärdomar kan således dras från Wibaeus studie. Den ena är att det är viktigt att förklara intentionerna när man studerar en sådan historisk händelse som Förintelsen, det vill säga att syftet är att vi ska lära något om nutid och framtid. Det andra är att detta tydliggörs om man mer försöker förstå, analysera och diskutera mekanismerna bakom händelseutveck- lingen ur ett åskådarperspektiv. Ett sätt att göra det är att använda skönlitteratur och film i undervisningen där eleverna ofta har lättare att identifiera sig med personerna. Ett annat är att dra paralleller till aktuella situationer. Åskådarperspektivet behöver inte uppfattas alltför bokstavligt, det vill säga behöver inte bara handla om att stå vid sidan om och titta på. Att bara göra det innebär visserligen också att ta ställning. Men i många fall finns ett perspektiv mellan förövarens, i meningen arkitekterna bakom illdåden, och den passiva åskådarens. Det handlar om dem, som genom att följa sina auktoriteter blir mer aktiva än flertalet åskådare, i fallet Nazityskland illustrerade i till exempel vanliga män (1998) och (2007), som bägge berättar hur helt vanliga tyskar deltog i dödandet av judar. Forum för levande historia har under drivit temasatsningen Spelar roll – ett projekt om åskådarrollen. Bland annat har ett pedagogiskt material tagits fram för elever och lärare i årskurs 6–9. Projektet omfattar även en utställning som visas för både allmänhet och skolelever. Spelar roll syftar till att lyfta fram forskning om åskådarrollen där kopplingen mellan den enskilda människan/gruppen och samhällets normer belyses. Projektet tittar på hur normer och normbildningar påverkar enskilda individer och grupper av individer i situationer där valet finns mellan ett aktivt och passivt förhållningssätt (). , fil dr och verksam vid i , konstaterar i sin bok (2005) att källkritiken har sitt ursprung i historievetenskapen. Den slog igenom då historieprofessorerna, bröderna och deras vapendragare gick till storms mot allsköns myter som florerade historieskrivning. äldre historia, som den då skildrades, ofta med det politiska syftet att förstärka de nationalistiska känslorna, var ett sammelsurium av ogrundade påståenden, lösa spekulationer och Deras ambition var att hålla sig till fakta. Kanske gjorde det historien tråkigare men i gengäld pålitligare, menade de. Givetvis är det inte bara i historieämnet källkritik behövs. Det behövs också när man läser tidningar och böcker, till exempel läroböcker. De granskningar som har gjorts av läroböcker visar ofta på brister. Men jag tror alla är överens om att källkritik blir särskild viktig i den digitala värld som vi nu lever i. Genom Internet kan information spridas som aldrig . Jag har i kapitel 4 gett exempel på hur mediet används för att sprida främlingsfientliga budskap. Men även för den – och det gäller inte minst skolelever – som söker information av olika slag blir Internet för var dag ett allt viktigare verktyg. Information har blivit lättare tillgänglig än någonsin, men den når oss också mer osorterat . Böcker och tidningar har ofta granskats av flera personer. Det innebär någon form av kvalitetskontroll, även om den kan vara otillräcklig. Information på nätet har ofta inte granskats av någon. Det är därför viktigt att fråga sig vem som står bakom den information man nås av. Vilken är originalkällan? Kan man lita på författaren? Är författaren välkänd? Något slags expert? Vilka källor har författaren använt sig av? Är referenserna kända? Har andra länkat till dokumentet i fråga? (et al 2007:89– 90). Frågorna är många. Skolan har en oerhört viktig uppgift när det gäller att träna upp ett källkritiskt förhållningssätt. Frågan har också uppmärksammats av och . tillhandahåller råd och stöd på Internet under rubriken ! Där finns bland annat en checklista som man kan hålla sig till när källor på Internet ska värderas (). har tillsammans med Mediekompass gett ut handboken på medier – digital kompetens i Lgr 11, som utgår från kursplanen i samhällskunskap i årskurs 9 (). har också tillsammans med tagit fram ett material som syftar till att öka mediekunnigheten bland barn i åldrarna . Materialet, Nosa på nätet – de första stegen mot ett vaket nätanvändande, består av en sagobok om källkritik, en lärarhandledning, kopplad till Lgr 11, som innehåller fakta om barns datoranvändning, praktiska övningar och lekar. Syftet med materialet är att ge de små barnen de första grunderna till ett kritiskt förhållningssätt till medier i allmänhet och Internet i De barn som arbetar med Nosa på nätet belönas med ett diplom. Materialet har skickats ut till samtliga skolor med förskoleklass. kommer även att följa upp och utvärdera projektet (2012). Att arbeta med extremister Vissa kränkningar kan vara särskilt svåra att hantera i klassrummet. Det kan till exempel vara fallet när de är strukturerade och ideologiskt motiverade. I dessa situationer utmanas verkligen lärarens pedagogiska förmåga och ledarskap. De störande eleverna är ofta framgångsrika i att ta över klassrumssamtal. Deras aktiviteter kan ibland vara inspirerade utifrån, till exempel från nazistiska grupper. Dessa gör ofta rekryteringsförsök särskilt på högstadiet. Tendensen hos elever som utvecklar en uttalad nazism kan ofta spåras tillbaka till mellanstadiet. Tidiga insatser är därför motiverade. Socialchefen i och tidigare läraren och universitetslektorn vid har i boken nazist över (2008) visat hur den öppna nazismen hos sådana elever ofta föregås av en chauvinistisk och en rasistisk fas. I den chauvinistiska fasen, som kan vara redan på mellanstadiet, uppvisar eleverna en aggressiv nationalistisk attityd. Den rasistiska fasen blir ofta synlig vid övergången till högstadiet. Då kan slagord som Kasta ut invandrarna, kastrera bögarna och avrätta pedofilerna! Den nazistiska fasen inträffar sedan i slutet av högstadiet eller början av gymnasiet. De här elevernas handlande strider mot skollag och läroplaner och det är skolans skyldighet att försöka få in dem på rätt spår. För att få dem att utveckla en demokratisk identitet krävs enligt ett mödosamt arbete över . De har utvecklat en modell, som först prövades i och som därför ofta benämns Kungälvsmodellen. Den har fått stort genomslag och har med framgång prövats på flera orter i . De betonar betydelsen av att kartlägga problemen (vilket också framhålls i utvärdering av antimobbningsarbete och Skolinspektionens rapport om likabehandlingsplaner). kränkande eleverna har inte någon stark ideologisk medvetenhet. Snarare är de unga som söker en identitet genom en inbillad eller verklig gemenskap. I början gör de ofta bara ett fåtal tvärsäkra ställningstaganden. I samma stund som de får börja bearbeta vaga tankar och beteenden finns det stora möjligheter att de lämnar sina obestämda åsikter och övergår till ett demokratiskt förhållnings- sätt. konstaterar att graden av engagemang i den kränkande gruppen varierar. De indelar elever med någon anknytning till gruppen i fyra undergrupper. Förövarna är de som planerar och utför handlingar. De får i varierande grad stöd av kollaboratörer som hjälper till på olika sätt, medlöpare, som stödjer gruppen bara på uppmaning, och indirekt av åskådare, som är medvetna om vad som pågår men som avstår från att berätta och därför inte heller hjälper offret för kränkningarna. Den metod som har utvecklat går ut på att skapa ett särskilt projekt med en elevgrupp, som är öppen för alla men där de besvärliga eleverna har en given plats. Öppenheten är till för att elevgruppen ska få en varierad sammansättning. Gruppen ställs inför spännande, utmanande och verklighetsbaserade övningar där elevernas förmåga att tänka kritiskt, ta ansvar, respektera andra och förstå sig själv sätts på hårda prov. Projektet leds av ett undervisningsteam med grundskollärare, specialpedagog, kurator, ungdomsbehandlare och fritidsledare. Jag vill understryka betydelsen av att ett sådant team är väl förberett för uppgiften. Erfarenheten visar att deltagande i verklighetsbaserade övningar kan framkalla olika reaktioner från deltagarnas sida. Eleverna ska lära sig så mycket om världen att de kan ta makten över sina egna liv och inte bli pådyvlade andras åsikter. Undervisningen fokuserar på värdet av tolerans och respekt för oliktänkande. Med läraren som handledare ska eleverna själva komma fram till att det mest rationella är att ha ett demokratiskt förhållningssätt. Arbetet styrs av fyra pedagogiska och didaktiska principer: Eleven utvecklar ett lärande som bygger på äkthet och ärlighet. En trygg gemenskap med andra kan bara utvecklas om eleven visar sina uppriktiga känslor och åsikter. Därför är träning i diskussioner och samtal ett viktigt inslag. 2.Livsvärlden som lärandets utgångspunkt Allt lärande i kursen börjar med elevens kunskaper om sig själv och i familjen och bland betydelsefulla vänner. I nära samverkan mellan eleven och hemmet kommer insikterna om hur man kan leva ett bättre liv här och att sakta växa fram. 3.Empati som ett sätt att förstå Det är lättare att förstå en människa som vi känner och den vi känner vill vi ogärna kränka eller göra illa. Eleven får i kursen möjlighet utveckla sin empatiska förmåga genom att lära sig förstå via tankar och handlingar hos historiska personer och förebilder. Han eller hon lär sig att tränga in i andras tankar och motiv och därmed att bättre förstå andra människor. Underlaget för lärandet utgörs av den historia som utspelas såväl i det egna hemmets lilla värld som långt borta på den stora världens arenor. Kopplingen till Förintelsen är viktig av flera skäl. Många som kränker hänvisar till rasistiska argument eller stödjer sig till och med på nazistiska idéer. Historien kan användas som spegel där fördomar, kränkande attityder och hat kan visas upp utan hämningar. Som tidigare påpekats finns det starka kopplingar mellan mekanismerna bakom Förintelsen och dagens främlings- fientlighet. Läraren berättar om , som var gift med löjtnant , medlem i polisbataljon 101 som deltog aktivt i mördandet av judar. Hon berättar i tidigare nämnda bok: satt jag och åt frukost med min man i trädgården utanför vår bostad när en vanlig polisman ur min mans pluton kom fram till oss, ställde sig i givakt och sa: Herr löjtnant, jag har inte ätit frukost . När min man såg förbryllat på honom, fortfor han: Jag har inte dödat några judar . reagerar, hon befinner sig i en valsituation och måste ta ställning. Läraren låter eleverna diskutera hur de tror att hon reagerade och vad hon sa. berättar han slutet på historien, det vill säga vad faktiskt sa i den uppkomna situationen.6 Projektet avslutas med att eleverna får åka till och på plats uppleva ett av . Kostnaderna för ett projekt av detta slag är naturligtvis betydande och kommuner/skolor kan tveka inför investeringen. I det långa loppet är det emellertid mycket som talar för att det är en lönsam investering. och har i en studie, Vänd dem inte ryggen – Socioekonomisk analys av destruktiva subkulturer (2012), försökt beräkna samhälls- ekonomiska kostnader för bland annat personer som engagerar sig i vitmaktrörelsen. De har studerat "" som under skolåren kommit att engagera sig i vitmaktrörelsen och som utvecklas till hard-core-aktivist med hög våldsbenägenhet. Den samhällsekonomiska kostnaden när han kommer upp . Det är uppenbart att varje sådant fall som kan förhindras innebär en stor samhällsekonomisk besparing. 6.8Utbildning och fortbildning av lärare Jämte har följt arbetet mot främlingsfientlighet på en gymnasie- skola i . Skolans arbete initierades efter att den hade upplevt problem med rasism och främlingsfientlighet. Han konstaterar att lärarna har svårt att omsätta skrivningarna i läroplaner och allmänna råd i praktiskt arbete. En del upplever att styrdokumenten innehåller tomma ord som är svåra att fylla med innehåll. En av hans slutsatser är att skolledning och lärare behöver riktad kompetensutveckling för att få fördjupad kunskap om främlings- fientlighetens många uttrycksformer, hur den ska bemötas och orsaker bakom. Jämte menar att skolorna behöver ökat stöd och måste avsätta mer tid och resurser för att låta lärarna fördjupa sina kunskaper om både lagar och förordningar som reglerar skolans arbete mot 6 berättar vidare: Det hela lät så cyniskt att jag indignerat tillrättavisade karln i hårda ordalag och kallade honom usling, om jag minns rätt. Min man sa åt honom att gå och förebrådde mig sedan och sa att jag kunde råka mycket illa ut om jag talade på det sättet. (1998:143). främlingsfientlighet och sin förståelse av den specifika problem- bilden, de mål och visioner som ska realiseras och de handlings- strategier som skolan bör följa. Jämtes studie avser en skola men de forskningsöversikter som han redovisar indikerar att problemen och behoven är likartade i andra skolor (Jämte 2012). Kravet på kunskap om mänskliga rättigheter är inskrivet i examens- ordningen för lärarexamen för de olika lärarexamina (förskollärar-, grundskollärar-, ämneslärar- och yrkeslärarexamen). I samtliga fyra utbildningar ska studierna inom den utbildningsvetenskapliga kärnan knyta an till den kommande yrkesutövningen och bland annat omfatta förskolans respektive skolans värdegrund, inne- fattande de grundläggande demokratiska värderingarna och de mänskliga rättigheterna (SOU 2010:70:233–234). Utöver de krav som ställs på innehållet i lärarexamina är det angeläget med kompetensutveckling genom fortbildning för de lärare som redan finns ute i verksamheten. Den bild som jag under utredningsarbetet har fått är att behovet av fortbildning inom det här aktuella området är stort och att insatserna är klart otillräckliga. Många lärare är osäkra på hur arbetet med mänskliga rättigheter och mot kränkningar och diskriminering ska bedrivas och många är också osäkra på hur situationer i klassrummen ska hanteras. Ofta är det enligt uppgifter från lärarfacken svårt att få resurser för lärare som vill delta i fortbildningar om till exempel mänskliga rättigheter eller arbete mot rasism och främlings- fientlighet. erbjuder fortbildning för olika yrkesgrupper i skolan, bland annat om värdegrundsfrågor. Baserat på utvärderingar erbjuder man nu utbildningen Värdegrund och likabehandling. Syftet med kursen är att stödja förskolor och skolor i arbetet med skolans värdegrund, likabehandling, mot diskriminering och kränkande behandlingar.