sou · H0B36 · 2012-02-16 00:00:00 — Familjen/släkten är då beroende av brukaren för sin inkomst och detta medför ofta att man gör brukaren mer beroende och sjuk för att få fler assistanstimmar. isoleras brukaren eftersom assistansersättning i normalfallet inte utges då brukaren befinner sig på daglig verksamhet, skola eller liknande. Brukarens normala utvecklings- och frigörelseprocess riskerar då att hämmas till fördel för anhörigas ekonomi. Detta gäller framförallt unga funktionshindrade. I en del fall är det helt uppenbart att det till största delen handlar om ekonomiska intressen medan brukarens situation och behov ställs i skymundan. Det finns också fall där brukaren, som är gravt funktionshindrad, har eget företag som administrerar assistansersättningen. I verkligheten är det ofta anhöriga som sköter det administrativa arbetet och kontakter med andra aktörer och myndigheter. I vissa fall har assistansanordnaren fullmakt att föra brukarens talan. De är då att betrakta som jäviga eftersom de kan ha ett vinstintresse. Brukaren och assistansanordnaren kan också få ett beroendeförhållande till varandra. Det finns anordnare som på hemsidor öppet redovisar att deras sätt att driva personlig assistans ofta resulterar i fler assistanstimmar och dessutom räcker till något extra till brukaren, såsom en resa eller en fritidsaktivitet. Det finns även exempel på stipendier, kostnadsfri juridisk hjälp, olika evenemang och utbildningar m.m. Var dessa pengar kommer ifrån kan ifrågasättas. Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen I ett ärende har brukaren sin hustru, hustruns son och två utom- stående som assistenter. Brukaren har haft många olika assistans- anordnare. Efterhand har det framkommit att det förekom alkoholmissbruk i hemmet. Kommunen hade fått anmälningar om missförhållandena och att hustrun var berusad under arbetstid. Det bekräftades vid ett oanmält hembesök, varefter hustrun blev upp- sagd. Avtalet sades upp med brukaren och en privat assistans- anordnare tog över. Den privata anordnaren anställde hustrun som assistent trots att kommunen upplyst om vad som hänt. Efter detta har det framkommit att brukaren for illa i sitt hem på grund av hustruns missbruk och trots påstötning från till kommunen hände ingenting. Det visade sig också att hustrun hade en fjärdedels sjukersättning för alkoholproblem och ryggont, men hade arbetat , varför hennes sjukersättning återkrävdes. I ett annat ärende har en pojke sin fars aktiebolag som assistans- anordnare. Pojken är beviljad assistansersättning dygnet runt samt dubbelassistans för aktiviteter och träning. Fadern har arbetat som assistent för sonen och har enligt tid- rapporter för arbetat mer än två heltidstjänster (4 ). Även modern har, vid sidan om sin halva sjukersättning, arbetat som assistent åt sonen. Modern har haft en genomsnittlig timlön på , fast assistansersättningen var . Fadern, som är ensam ägare till aktiebolaget som har ytterligare fyra brukare, hade en bruttolön på och har fått en aktieutdelning på . För övriga assistenter varierar timlönen mellan och . Det är sannolikt så att en stor del av de timmar som fadern redovisade i stället utfördes av modern. Ett annat föräldrapar driver ett handelsbolag som anordnar sonens assistans. Sonen är beviljad 34 timmars assistans . Verk- samheten ger en vinst som motsvarar av utbetald assistansersättning efter det att lönerna till de utomstående assistenterna dragits av. En svårt multifunktionshindrad brukare som är beviljad och 15 minuters assistans är egen arbetsgivare, dvs. modern, som också är god man, sköter det åt honom. Brukaren har förhöjt timbelopp och skälen som angetts för det är Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen bland annat att det behövs kvalificerade assistenter på grund av brukarens kommunikativa problem samt att det krävs mycket upp- lärning av nya assistenter och kontinuerlig utbildning av alla assistenter. har det varit totalt 36 assistenter anställda och många har haft anställningsavtal på endast en månad eller kortare. Då mannen vistas utomlands, vilket sker ganska frekvent, har det även anställts utländska assistenter. Man kan därför ifråga- sätta om kontinuiteten och den goda kännedomen om brukaren var så viktig. Eftersom ett ärende kan generera mycket stora utbetalningar är det viktigt att handläggaren gör rätt från början och är medveten om de olika riskmoment som finns under handläggningens gång. De resurser som finns för handläggning av assistansersättning är mycket begränsade och finns inte tid att ordentligt kontrollera att allt står rätt till. När en ansökan om assistansersättning inkommer ställs hand- läggaren inför en mycket komplex situation. Det är ett flertal faktorer som har betydelse och måste utredas innan beslut kan fattas. Även efter att en ansökan beviljats finns det skäl att göra uppföljningar och kontroller. Förhållandena hos brukaren kan ha förändrats, hälsotillståndet kan ha förbättrats, brukaren kan ha flyttat utomlands, antalet assistenter kan ha ökat eller minskat m.m. De tvåårsomprövningar som ska göras i varje enskilt ärende är oftast bortprioriterade eftersom resurserna inte räcker till. kontrollverksamhet är en mycket viktig resurs, eftersom ordinarie handläggare kan ha svårt att kontrollera om alla uppgifter som finns i en ansökan eller lämnas under ärendets gång är riktiga. Det kan bland annat vid en ansökan finnas problem att fastställa om det är rätt person som ansöker. Det kan exempelvis visa sig att personen som söker inte överensstämmer med de medicinska intyg som finns. Det finns också exempel på falska identiteter. Den dubbelattest som utförs i vissa fall är i stort sett en oegentlighetskontroll som inte säger något om att rätt ersättning utbetalas. Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen Hos handläggaren finns inte alltid den tid eller kunskap som krävs för att se om räkningar och tidredovisningar är korrekta. Det krävs ganska ingående kunskaper i ekonomi för att förstå alla uppgifter som redovisas på en räkning och det florerar en mängd olika exempel på blanketter. Ofta är de slarvigt ifyllda och det är svårt att se när assistansen ägde rum tidsmässigt samt om det är jour, beredskap eller vanlig assistans. Brukaren har och på sig att lämna sin redovisning, men handläggaren har i bästa fall på sig att kontrollera den. Det förekommer att assistenten bara skriver på tidrapporter, men aldrig arbetar som assistent, att assistenten skriver på tid- rapporter in och assistansanordnaren fyller i uppgifterna i efterhand och att assistenter har till exempel föräldrapenning eller sjukersättning som de rapporterar att de arbetar som assistenter. I vissa fall verkar det som att tidrapporten anpassas till antalet assistanstimmar som är beviljade, eftersom de timmar som är beviljade alltid utnyttjas fullt ut, fast det är olika många dagar i månaderna. Det förekommer också ärenden där man kan ifrågasätta om assistenterna har möjlighet att utföra sitt arbete på grund av långa resvägar eller att det inte finns några allmänna kommunikationer till brukarens bostad och assistenten inte har körkort. Det finns flera exempel där de som begärt undantag från tid- redovisning vid kontroll visat sig inte ha några tidrapporter alls. Undantaget för tidredovisning bör avskaffas eftersom det är mycket svårt att säkerställa att rätt ersättning utbetalas när man inte har tillgång till de faktiska uppgifterna i det enskilda fallet. Det finns också en uppenbar risk för efterkonstruktioner. De regelförändringar som skett fr.o.m. , som innebär att assistansersättningen endast får användas till kostnader för personlig assistans har inte den effekt de borde fått. Kravet på redovisning berör endast de som är egna arbetsgivare och de som har förhöjt timbelopp. Övriga ska endast redovisa om de har pengar kvar av utbetald assistansersättning som inte har använts till köp av assistans. Om en assistansanordnare anger att det inte finns några pengar kvar krävs ingen redovisning av dess kostnader. Det innebär en risk att anordnaren inte redovisar att pengar finns kvar och behåller pengarna. Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen Exempel på tidredovisning: En brukares assistans anordnas av ett handelsbolag som ägs av tre av de fem anställda assistenterna. Brukaren är beviljad assistans all vaken tid, jour och dubbel assistans . Vid genomgång av tidrapporterna visar det sig att det vid många tillfällen varit mellan tre och fem assistenter , medan en assistent arbetat helt ensam andra dagar. Assistenterna arbetar långa pass, ofta i sträck. Det finns fall där inte haft vetskap om att brukaren har vistats utomlands och anställt assistenter från det andra landet. Skatter och arbetsgivaravgifter ska då betalas i det andra landet. Ofta kan dessa vara lägre än de svenska eller inte finnas, vilket innebär en vinst för assistansanordnaren. Det finns även fall där inte vet om brukaren befinner sig utomlands långa perioder eller är stadigvarande bosatt där. Det finns funktionshindrade som är mycket sjuka, men som ändå vistas i sitt hem. Kanske ska de behov som finns då till större del räknas som sjukvård. Det kan till exempel ifrågasättas om respiratorvård är att betrakta som egenvård då detta är en livsuppehållande åtgärd. har möjlighet att göra revision av assistansanordnarna. De har även den kompetens som krävs för att tyda en årsredo- visning m.m. är beroende av impulser för att påbörja sin egen utredning om att det förekommer felaktiga utbetalningar, trots att det är som betalar ut pengarna. bör kunna ge förslag till på anordnare som bör bli föremål för skatterevision. I några fall har det framkommit att det inte finns kontroll- uppgifter på personer som på tidrapporter uppges arbeta som Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen Det har också framkommit att bruttolönen i vissa fall är lägre än av den utbetalade assistansersättningen. och har ett ömsesidigt behov av varandras uppgifter för att kunna fullfölja sina arbetsuppgifter. behöver uppgifter om till exempel vilka assistans- anordnare som fått ersättning och vilka assistenter dessa haft anställda för att kontrollera att kontrolluppgifter lämnats. behöver veta om kontrolluppgifter har lämnats avseende de assistenter som finns anställda för att kunna konstatera att de arbetat som assistenter. Samhällsekonomiskt är det viktigt att säkra att skattemedlen (assistansersättningen) återbetalas i form av skatter, arbetsgivaravgifter m.m. enligt lagstiftarens intentioner. Om inte denna kontroll görs är risken stor att i form av assistansersättning bidrar till svarta inkomster, vilket också konstaterats i vissa fall. 6.7Försäkringskassans rapport – Regionalt riktad kontroll Skåne8 Syftet med rapporten är att kontrollera om det förekommit fel- aktiga utbetalningar av assistansersättning, om assistansersättning har använts till annat än lön åt de personliga assistenterna och om det har utbetalats både lön och dagersättning från till assistenten för samma tider. Vid förfrågan till alla LFC i om det fanns möjlighet att ifrågasätta dubbel assistans och de långa arbetspass som vissa assistenter har, svarade LFC-kontoren samstämmigt att om brukaren var beviljad dubbel assistans så kan brukaren själv bestämma när den ska användas, dubbel assistans går därför i princip inte att ifrågasätta. Avseende de långa arbetspassen svarade huvud- kontor att det inte är en fråga för utan en fråga mellan parterna på arbetsmarknaden. Båda dessa frågor lämnades därför utanför rapporten. De assistenter som valdes ut för granskning saknade antingen kontrolluppgifter eller hade ersättning från . I de fall kontrolluppgift saknades, men haft uppgift om att de varit anställda visade det sig att assistenterna inte hade utfört något arbete som personlig assistent. I vissa fall där det fanns 8 och återkrav Verksamhetsområde Syd . Assistansersättning (personliga assistenter) – Regionalt riktad kontroll . Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen kontrolluppgifter från avsåg kontrolluppgifterna vårdbidrag, föräldrapenning, sjukersättning och i ett fall lön då personen även var anställd på . I något fall hade brukaren avlidit och då fanns rätt till lön , trots att arbete inte utfördes och i något fall hade assistenten bara arbetat och det hade redovisats till nästföljande år. I ett fall hade assistenten uppburit aktivitetsstöd som hon arbetat som assistent, vilket underrättade arbetsförmedlingen om. I ett fall hade assistenten utfört mer än halvtids arbete som assistent fast han hade halv sjukersättning. Assistenten hade anmält sin avsikt att arbeta mer än halvtid till , men hade inte reagerat på impulsen. Sjukersättningen sattes ned till en fjärdedel först och rätten till halv sjukersättning ansågs ha upphört . Återkrav ställdes för tiden , men vid diskussion med föredraganden bedömdes inte finnas skäl till återkrav för tiden . 6.8Försäkringskassans rapport av kontrollutredningar i assistansersättning beslutade mellan –20099 Rapportens syfte är att kartlägga och analysera vilka kontroll- utredningar som leder fram till att en felaktig utbetalning och ett eventuellt misstänkt brott konstateras. Utredningar om tidredovisning utgår från anmälningar om att assistenter inte arbetar de timmar som uppges på tidrapporter och räkningar. Det kan vara att assistenter kommer och/eller går tidigare eller att en assistent har ett annat arbete . Impulserna kan även gälla att assistansanordnaren fyller i fler timmar än assistenten arbetat. Anmälningarna utreds genom att räkningar och tidrapporter jämförs. I vissa fall görs jämförelser mot annan tid och det före- kommer att handläggaren kontaktar för uppgifter om Wall E, . Granskning av kontrollutredningar i assistans- ersättning beslutade mellan –2009. Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen brukarens och assistentens deklarerade inkomst. Anmälningarna i dessa ärenden innehåller ofta uppgifter som går att kontrollera. Det kan till exempel vara att en av assistenterna arbetar i en tobakshandel som tid tas ut för arbete som assistent. Av de ärenden som polisanmälts framkommer även att flera assistenter uppgett att de arbetat samma timmar, trots att brukaren inte var beviljad dubbel assistans. 6.8.2Överdrivet eller simulerat funktionshinder Utredningar om brukarens funktionsnedsättning utgår från anmälningar om att brukaren inte har den funktionsnedsättning eller det behov av hjälp som han eller hon uppgett i sin ansökan. Utredningar om brukarens funktionsnedsättning innehåller bedömningar och är därför svårkontrollerade om inte brukaren blivit uppenbart förbättrad. Utredningen görs genom granskningar av medicinska underlag och hembesök. Impulser om brukarens funktionsnedsättning är ofta svåra att kontrollera om det inte finns uppgifter i anmälan som styrker funktionsförmågan eller går att kontrollera, såsom bilder, filmer eller uppgifter från förhörs- protokoll. Nästan samtliga anmälningar som lett till en polis- anmälan kommer från kända uppgiftslämnare, till exempel hand- läggare, assistenter eller polis. Flera av utredningarna gäller brukare som blivit avsevärt för- bättrade, men som inte anmält förbättringen till . Det är rimligt att anta att ärendena skulle kunna ha fångats upp vid en tvåårsomprövning. Utredningar om bosättning utgår från anmälningar om att brukaren inte är bosatt i , alternativt befinner sig utomlands stora delar av året. Det kan vara brukare som har assistans- anordnare som sköter kontakterna med de svenska myndigheterna i och ser till att löpande kostnader såsom hyra och el betalas. I samtliga utredningar har sedvanliga bosättningsutredningar genomförts. De är oftast omfattande och innebär att kontakt tagits med till exempel Posten, elbolag eller . Det finns många sätt att kontrollera om en person är bosatt i , vilket skulle Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen kunna vara en förklaring till att en förhållandevis hög andel av dessa utredningar leder till åtgärder och polisanmäls. 6.8.4Utebliven anmälan om andra insatser Utredningar om ändrade vistelseförhållanden utgår från anmäl- ningar om att brukaren befinner sig på till exempel sjukhus, korttidsboende eller skola. Dessa ärenden är lätta att kontrollera eftersom anmälan innehåller en konkret uppgift som kan kontrolleras. Ärendena är förhållandevis få, men samtliga granskade ärenden har lett till åtgärder. 6.8.5Kvaliteten på utförd assistans Utredningar om kvaliteten på utförd assistans utgår från anmälningar om att brukaren inte får den assistans som han eller hon är berättigad till. Det kan röra sig om brukare som anlitat oseriösa assistansanordnare eller där assistenterna och assistans- anordnaren är familjemedlemmar. Dessa ärenden är bristfälligt utredda och i vissa fall har handläggaren enbart skickat impulsen vidare till assistansanordnaren. Inget av dessa ärenden har lett till några åtgärder. Det är en stor spridning i kvaliteten på granskade kontroll- utredningar. Av de ärenden som saknar åtgärder är hälften otill- räckligt utredda. En trolig förklaring kan vara kompetensbrist hos kontrollutredarna när det gäller assistansersättning. Det kan även röra sig om tidsbrist eller att anmälningar rörande assistans- ersättning inte prioriteras. I vissa ärenden är utredningen bristfälligt dokumenterad. Det kan därför vara svårt att avgöra om ärendet är fullständigt utrett. Vissa impulser har inte utretts alls, ibland med hänvisning till en utredning som gjorts . I vissa ärenden där utred- ningen visar att assistenterna debiterat tid de inte arbetat har handläggaren inte utrett rätten till ersättning och i ärenden där impulserna berör flera olika typer av felaktigheter förekommer det att handläggaren enbart utreder någon av dem. Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen Kartläggningen visar att de anmälningar som kommer från andra myndigheter, kommuner eller internt i regel innehåller sådana upp- gifter som tidigt visar att det kan föreligga en felaktig utbetalning eller misstanke om brott. De ärenden där kontrollutredaren gjort hembesök tillsammans med en personlig handläggare är brukarens funktionsförmåga också bättre utredd än de ärenden där kontroll- utredaren varit ensam. Ett utökat samarbete, såväl internt som externt, är därför viktigt. 6.9Riksrevisionens rapport Vad blev det av de misstänkta bidragsbrotten10 Syftet med rapporten är att granska om myndigheternas arbete med bidragsbrott är effektivt och om arbetet förbättrats sedan bidrags- brottslagen (2007:612) infördes. Rapporten omfattar alla bidrags- brott, men denna sammanfattning omfattar främst det i rapporten som har betydelse för assistansersättningen. En genomgång av myndigheternas statistik över bidragsbrotten visar att många bidragsbrottsärenden blir liggande vid de olika myndigheterna i utredningskedjan, vilket innebär att det tar från att en misstanke uppstår till att beslut fattas i åtalsfrågan. Den totala genomsnittliga tiden det tar för myndigheterna att utreda ett bidragsbrottsärende mot uppgår till och , varav hos , hos polisen och hos åklagaren. tog ett sådant ärende och . Genomströmningstiden för bidragsbrottsärenden på har dubblerats och den tid det tar för polis och åklagare att utreda misstänkta bidragsbrott har också ökat sedan bidragsbrottslagen infördes . Kvaliteten på polisanmälningarna från har blivit bättre och lönsamheten i arbetet ökat sedan lagen infördes, men den andel av de ärenden som kontrollerar och som senare personuppklaras av de brottsutredande myndigheterna är fort- farande försvinnande liten. Vad blev det av de misstänkta bidragsbrotten?. Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen Flera aktörer har i granskningen framhållit att det finns särskilda förutsättningar för just bidragsbrotten som gör att polis- anmälningarna borde kunna gå snabbare att utreda än många andra brott. Det finns i princip alltid en utpekad gärningsperson när polisanmälan inkommer, och de faktiska omständigheterna borde ofta vara klara. De brottsutredande myndigheternas uppgift borde egentligen enbart bestå av att hålla förhör med den misstänkte och utreda om personen kan bindas till brottet. Granskningen visar dock att det förekommer att bidragsbrottsärenden blir liggande hos polisen och . Det tar till exempel cirka för polisen att utreda ett bidragsbrott än att utreda ett bedrägeribrott. () har riktat skarp kritik mot polisen för långsam handläggning av bedrägeri- ärenden och bidragsbrottsärenden och () har i en inspektionsrapport riktat kritik mot höga balanser i bedrägeriärenden hos polismyndigheterna i de tre storstadslänen. RPS menar att många äldre bedrägeriärenden, däribland bidrags- brott, har blivit liggande trots att en misstänkt person funnits angiven. Dessutom påpekar RPS att ärendena hade kunnat avslutas med ett fåtal enklare och kompletterande utredningsåtgärder. En förklaring till att genomströmningstiden har ökat hos är enligt myndigheten att , när bidragsbrottslagen infördes, polisanmälde ärenden av enklare slag, såsom tillfällig föräldrapenning. Numer polisanmäler myndigheten ärenden inom mer komplicerade förmåner, vilket gör att utredningarna tar . En förklaring till att genom- strömningstiden ökat hos polisen är att förundersöknings- ledarskapet 2008 övergått från till polisen. Polisen hade då inte hunnit få någon direkt kunskap eller erfarenhet av bidragsbrott, vilket gjorde att det tog att utreda brotten. Värt att notera är att genomströmningstiden för bedrägerier samtliga år varit betydligt lägre än för bidragsbrotten och dessutom har minskat . Att tiden ökat på kan enligt enkätundersökning bero på att åklagarna inte prioriterar bidragsbrott särskilt högt. bedömer att de långa genomströmningstiderna för bidragsbrottsärenden är problematiska av flera skäl. För det första menar att bidragsbrotten delvis är en färsk- vara, vilket innebär att ju går från det att en myndighet misstänker att ett brott föreligger till dess att myndigheten utreder ärendet och polisen genomför en förundersökning, desto svårare Andra utredningar rörande fusk m.m. inom assistansersättningen blir det att få tag i tillräcklig och korrekt information för att bedöma om ett bidragsbrott begåtts. Anledningen är att det med tiden blir svårare för både den misstänkte och myndighetens hand- läggare att minnas. För det andra anser att långa genomströmningstider gör det svårt för medborgarna att se kopp- lingen mellan brott och straff, vilket riskerar att minska tilltron till välfärdssystemet, men också den allmänpreventiva effekt som regering och riksdag ville åstadkomma med införandet av bidragsbrottslagen. För det tredje bedöms långa genom- strömningstider medföra en risk för att ärenden hinner preskriberas innan de blivit utredda, något som också visat sig förekomma. bedömer att det finns möjligheter att minska utredningstiden hos de brottsutredande myndigheterna genom att de bidragsutbetalande myndigheterna, a-kassorna och kommunerna förbättrar innehållet i polisanmälningarna. Det är mer tidskrävande att polis och åklagare i efterhand kompletterar polisanmälningarna än att rätt information lämnas från början. I enkätundersökning uppger i genomsnitt av förmånshandläggarna på de bidragsutbetalande myndigheterna, a- kassorna och kommunerna att de inte fått någon utbildning i frågor som rör bidragsbrott. Ungefär hälften av handläggarna uppger också att de saknar stöd i arbetet med bidragsbrottsärenden. Utbildning och riktlinjer är det stöd som saknas i störst utsträck- ning. Trots att många förmånshandläggare uppger att de inte har fått utbildning och att många saknar stöd i arbetet uppger ändå i genomsnitt att de vet, åtminstone någorlunda väl, hur de ska hantera ett bidragsbrottsärende i de fall de misstänker fel- aktigheter som beror på den enskilde. Avsaknaden av utbildning är även stor bland förmånshandläggarna vid , medan nästan samtliga kontrollutredare vid myndigheten har fått utbildning.