sou · GZB384 · 2012-01-01 00:00:00 — Utredningens bedömning: Möjlighet finns för Transport- styrelsen att genom befintlig lagstiftning vidta åtgärder såväl i form av inspektion som att vidta åtgärder för att komma till rätta med förhållanden ombord som klart äventyrar säkerhet eller hälsa på fiskefartyg med utländsk flagg När det gäller klagomål avseende utländska fiskefartyg som anlöper en hamn i sin normala verksamhet eller av driftstekniska skäl får en medlemsstat skriva en rapport som tillställs regeringen i fartygets flaggstat med kopia till Internationella arbetsbyråns generaldirektör och vidta de åtgärder som behövs för att rätta till sådana förhållanden ombord som klart äventyrar säkerhet eller hälsa. Om sådana åtgärder vidtas ska medlemsstaten underrätta flaggstatens närmaste representant som, om det är möjligt, ska närvara. Medlemsstaten får inte i onödan kvarhålla eller försena fartyget. I 5 kap. 9 § fartygssäkerhetslagen föreskrivs att tillsyn av utländska fartyg sker genom inspektion. När det gäller förhållanden som omfattas av certifikat, ska inspektionen begränsas till granskning av fartygets certifikat om det inte finns grundad anledning att anta att fartyget, dess utrustning eller säkerhets- organisation avviker från uppgifterna i certifikatet i något väsentligt avseende. Begränsningen gäller inte om föreskrifter har meddelats med stöd av 7 kap. 6 § 2, dvs. att det följer av hamnstats- kontrolldirektivet4. Fiskefartyg omfattas inte av nämnda direktiv. Transportstyrelsen kan således med stöd av sitt allmänna bemyndigande att utföra inspektioner enligt 5 kap. 9 § fartygs- säkerhetslagen inspektera utländska fiskefartyg i svensk hamn, dock inte utföra formella hamnstatskontroller. När det gäller allvarliga brister hos utländska fartyg i fråga om efterlevnaden av konventionens krav gäller samma regler som för svenska fiskefartyg, dvs. 6 kap. 1–3 §§ fartygssäkerhetslagen är tillämpliga under förutsättning att Transportstyrelsen, med stöd av be- myndigandet i 3 kap. 4 § fartygssäkerhetsförordningen, föreskriver att utländska fiskefartyg ska ha sjöarbetscertifikat för fiskefartyg. 4 och rådets direktiv /16/EG av om hamnstatskontroll. Även bestämmelserna i 11–14 §§ i samma kapitel om föreläggande och vite är tillämpliga. I 10 kap. 2 § fartygssäkerhetsförordningen finns bestämmelser om Transportstyrelsens underrättelseskyldig- het vid beslut enligt 6 kap. 1–3 §§ fartygssäkerhetslagen. Därav följer bl.a. att den behöriga myndigheten i flaggstaten ska under- rättas om beslut enligt 6 kap. 1 –3 §§ fartygssäkerhetslagen. Möjlighet finns således för Transportstyrelsen att genom befintlig lagstiftning vidta åtgärder såväl i form av inspektion som att vidta åtgärder för att komma till rätta med förhållanden ombord som klart äventyrar säkerhet eller hälsa på fiskefartyg med utländsk flagg. 9.4.3Rätt att anföra klagomål m.m. Utredningens förslag: Ett tillägg görs i 10 kap. 3 § fartygs- säkerhetsförordningen innebärande att bestämmelsen även omfattar konventionen om arbete ombord på fiskefartyg. Av artikel 43.2 i konventionen följer, som redogjorts för ovan, att en medlemsstat som tar emot ett klagomål kan skriva en rapport som tillställs regeringen i fartygets flaggstat med kopia till . Vidare följer av artikel 43.4 i konven- tionen att klagomål avseende artikel 43 får anföras av fiskare, en branschorganisation, ett förbund, en fackförening eller vem som helst som berörs av fartygets säkerhet eller säkerhets- eller hälsorisker för fiskarna ombord. Motsvarande reglering gällande hanteringen av klagomål avseende efterlevnaden av konventionen ombord på fiskefartyg saknas i svensk rätt. Emellertid finns i 10 kap. 3–4 §§ fartygs- säkerhetsförordningen en liknande reglering gällande efterlevnaden av lagen om vilotid för sjömän och hur Transportstyrelsen ska hantera klagomål. Utredningen föreslår därför att ett tillägg görs i 3 § innebärande att bestämmelsen även omfattar konventionen om arbete ombord på fiskefartyg. Genom tillägget följer att vid ett klagomål som gäller efterlevnaden av konventionen ombord på ett utländskt fiskefartyg som anlöpt svensk hamn ska sända en rapport till den stat där fartyget är registrerat. 4 § i samma kapitel omfattar, enligt utredningen, samtliga de kategorier av klago- berättigade som räknas upp i artikel 43.4 i konventionen. Av artikel 44 i konventionen följer att en medlemsstat ska tillämpa konventionen på ett sådant sätt att fiskefartyg som är flaggat i någon stat som inte har ratificerat konventionen inte behandlas förmånligare än fiskefartyg som är flaggat i en medlemsstat som har ratificerat den. Denna no more favourable treatment bestämmelse är till sitt materiella innehåll densamma som i sjöarbetskonventionen. Den kommer att vara av betydelse vid övervägandet om ska ratificera konventionen. För det fall ratificerar konventionen kan Transport- styrelsen, med stöd av 3 kap. 4 § fartygssäkerhetsförordningen, föreskriva att utländska fiskefartyg ska ha ett sjöarbetscertifikat för fiskefartyg vid sjöfart inom territorium. På så sätt uppställs samma krav på samtliga5 fiskefartyg, oavsett om fartygets flaggstat har ratificerat konventionen eller inte. För det fall inte ratificerar konventionen innebär bestämmelsen att konven- tionens krav om arbets- och levnadsförhållanden ändå måste vara uppfyllda på svenska fiskefartyg vid sjöfart på andra staters sjöterritorium om denna stat har ratificerat konventionen. 5 Av utredningens förslag i avsnitt 9.2.1 framgår vilka fiskefartyg som måste ha ett sjöarbetscertifikat för fiskefartyg. Del VIII och IX i konventionen innehåller dels bestämmelser om hur bilagorna till konventionen kan ändras, dels slutbestämmelser. Konventionen om arbete ombord på fiskefartyg träder i kraft efter den dag då ratifikationer från tio medlemsstater, av vilka åtta är kuststater, har registrerats hos generaldirektören. har två länder, och Bosnien- , ratificerat konventionen. Som anförts i avsnitt 2.2.4 har Europeiska unionens råd beslutat om bemyndigande för medlemsstaterna att, i de delar som faller under unionens exklusiva behörighet, ratificera konventionen. Enligt beslutet ska medlems- staterna eftersträva att ratificera konventionen , helst före . Utredningens bedömning är att konventionens bestämmelser bör, under förutsättning att ratificerar konventionen, sättas i kraft i svensk rätt i samband med konventionens ikraftträdande. I syfte att fiskefartygen ska kunna ha ett sjöarbetscertifikat för fiskefartyg för ikraftträdandet av konventionen bör dock de författningsförslag1 som rör Transportstyrelsens möjlig- heter att utöva tillsyn i form av besiktning av fartyg och att därefter utfärda certifikat efter konstaterad uppfyllelse av konventionen träda i kraft innan konventionen träder i kraft. Det är osäkert när konventionen kommer att träda i kraft varför något datum för den föreslagna författningsregleringen i svensk rätt inte kan föreslås. 1 De författningsförslag som avses är 1 kap. 4 § 6 och 5 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen. Utredningens förslag: Den nya bestämmelsen i 6 kap 3 § socialförsäkringsbalken ska tillämpas på sådant arbete som utförs efter ikraftträdandet. Även tillägget i 3 § lagen om arbetslöshetsförsäkring ska tillämpas om ersättningsvillkoren i lagen är uppfyllda efter ikraftträdandet. Genom utredningens förslag i avsnitt 8.3.4 utvidgas dels den personkrets som är berättigad till arbetsbaserade förmåner i social- försäkringsbalken, dels den personkrets som uppfyller villkoren för rätt till ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring. För att undvika att arbete som utförts innan konventionens ikraftträdande beaktas vid tillämpningen av de föreslagna bestämmelserna bör det föreskrivas att den nya bestämmelsen i 6 kap 3 § socialförsäkrings- balken ska tillämpas på sådant arbete som utförs efter ikraft- trädandet. Av samma skäl bör tillägget i 3 § lagen om arbetslöshets- försäkring tillämpas om ersättningsvillkoren i lagen är uppfyllda efter ikraftträdandet. Utredningens förslag i denna del ansluter till regeringens förslag avseende sjöarbetskonvention2. 2 Proposition 2011/12:35 sjöarbetskonvention, s. 57. Utgångspunkten för utredningen är, i enlighet med vad som följer av utredningens direktiv, att analysera konsekvenserna av ett genomförande av konventionen i svensk rätt samt att föreslå författningsändringar för ett genomförande. Om de föreslagna åtgärderna innebär kostnader för det allmänna ska finansierings- förslag lämnas. Om de innebär kostnader för företag ska samråd ske med . Nedan följer en genomgång av de konsekvenser som de framlagda förslagen kan medföra i enlighet med de krav som ställs i kommittéförordningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. 11.1.1Konsekvenser för staten av förslagen Ett genomförandet av konventionen i svensk rätt medför utökade arbetsuppgifter för framförallt Transportstyrelsen i form av utvidgad tillsyn av fiskefartyg vad gäller arbets- och levnads- förhållanden ombord, utfärdande av sjöarbetscertifikat för fiske- fartyg och fastställande av säkerhetsbesättning för fiskefartyg med en längd om 24 m eller mer. Utredningen har utöver vad som följer av konventionen föreslagit att krav om fastställande av säkerhets- besättning även ska gälla för fiskefartyg, oavsett storlek, som stannar till sjöss . Initialt tillkommer även arbete för Transportstyrelsen i form av utarbetande av föreskrifter, särskilt vad gäller bostäder ombord på fiskefartygen, och utbild- ning av inspektörer som ska genomföra tillsynen samt diverse övrig administration. Tillsynsförrättningar, utfärdande av certifikat och fastställande av säkerhetsbesättningar kommer troligtvis att finansieras genom avgifter och därför inte medföra någon kostnad för staten. Enligt utredningens förslag kommer Transportstyrelsen ha möjlighet att delegera tillsyn och utfärdande av certifikat till klassificerings- sällskap. Det kan därav dock inte uteslutas att utbildning av inspektörer som ska genomföra tillsyn åt Transportstyrelsen ändå kan vara nödvändig. Sådan utbildning av inspektörer, arbete med utarbetande av föreskrifter och övrigt arbete i samband med genomförande av konventionen kommer att innebära kostnader som måste finansieras. Det kan, enligt utredningens bedömning, inte ske inom ramen för avgifter utan kommer att belasta statsbudgeten. Kostnaden är svår att uppskatta men torde uppgå till två–tre heltidstjänster under uppbyggnadsskedet och under förvaltningsskedet till minst en och en halv heltidstjänst. Enligt konventionen kommer i vissa fall att utöva tillsyn av arbets- och levnadsförhållanden på utländska fiskefartyg som anlöper hamn i om och när konventionen träder i kraft. Hur många fartyg det kan röra sig om och den ytterligare kostnad som kan uppstå för Transportstyrelsen är svårt för utredningen att uppskatta. Belastningen på styrelsen torde i jämförelse med nuvarande arbete med hamnstatskontroll bli i det närmaste försumbar. Ett genomförande av konventionen i svensk rätt medför att skyddet från det svenska sociala trygghetssystemet måste utvidgas dels vad gäller arbetsbaserade förmåner enligt socialförsäkrings- balken, dels arbetslöshetsförmåner enligt lagen om arbetslöshets- försäkring, se avsnitt 8.3.3. De fiskare som omfattas av ut- vidgningen av arbetsbaserade förmåner enligt socialförsäkrings- balken är de som antingen arbetar på ett svensktflaggat fiskefartyg utanför EU/EES eller är bosatta i och arbetar på ett utländskt fiskefartyg flaggat i land utanför EU/EES. De fiskare som träffas av utvidgningen av tillgången till arbetslöshetsförmåner är de som är bosatta i och som har arbetat på ett fiskefartyg flaggat i land utanför EU/EES. komma att beröras när det gäller debitering av arbetsgivaravgifter och egenavgifter som ligger till grund för det statliga social- försäkringssystemet. Vid utredningens kontakter med SFR har framkommit att antalet fiskare som kommer att beröras av utvidgningen avseende skyddet från det sociala trygghetssystemet endast är ett fåtal vilket innebär att kostnaderna till följd av ändringarna sannolikt inte blir stora. Alla fiskefartyg som stannar till sjöss och har en längd om 24 m eller mer eller som normalt framförs på ett avstånd från som överstiger ska ha ett sjöarbetscertifikat för fiskefartyg. För att få ett certifikat måste fartyget genomgå en besiktning och därefter, vid förnyande av certifikatet, underkastas regelbunden tillsyn. Transportstyrelsen verksamhet i form av tillsyn och utfärdande av certifikat är avgiftsbelagd vilket medför en kostnad för fiskefartygets ägare. Storleken på dessa avgifter är inte möjligt för utredningen att uppskatta eftersom det inte är känt hur tillsynssystemet kommer att läggas upp. Konventionen uppställer vidare krav om fastställande av säkerhets- besättning för fiskefartyg med en längd om 24 m eller mer. Härtill kommer att utredningen utöver konventionens krav föreslår att för fiskefartyg, oavsett storlek, som är till sjöss ska säkerhetsbesättning fastställas. Enligt nu gällande regler uppställs krav om säkerhetsbesättning för fiskefartyg när de har en största längd om minst 50 m. För övriga fiskefartyg är Transportstyrelsens bemanningsföreskrifter tillämpliga. Då i princip samtliga fiske- fartyg i har en längd under 50 m innebär konventionens krav en ny kostnad för fiskefartygsägarna. Utredningen uppskattar att ca 50 fiskefartyg kommer att beröras av kravet om fastställande av säkerhetsbesättning. Enligt nu gällande regler tas en avgift om ut av Transportstyrelsen vid prövningen av en ansökan om fastställande av säkerhetsbesättning. Konsekvenserna av säkerhetsbesättningsbeslut för fiskefartyg som ska ha sådana enligt utredningens förslag är inte möjliga att beräkna. Det är troligt att antalet ombordvarande kommer att öka. Prövningen av hur stora säkerhetsbesättningarna ska vara kommer att sammanhänga med tillämpningen av vilotidsreglerna. I konventionen uppställs detaljerade krav om vilotid för fiskefartyg som oavsett storlek stannar till sjöss . Enligt konventionen får den kortaste vilotiden för besättningarna på dessa fiskefartyg inte understiga och . Vid utredningens kontakter med SFR har framkommit att konventionens krav i denna fråga skulle orsaka stora problem för fiskerinäringen. Vanligtvis bedrivs pelagiskt fiske 12 vilket innebär ca tio resor à en eller . Arbetsinsatsen ombord varierar beroende av vilket typ av fiske som bedrivs men inte i något fall kan konventionens krav om vilotid upprätthållas inom de tidsramar som anges. De ekonomiska konsekvenserna av att konventionens krav om vilotid genomförs i svensk rätt är svåra att beräkna eftersom det saknas underlag för hur fiskefartygen är bemannade jämfört med den bemanning som krävs för att uppfylla konventionens krav. Mot bakgrund av utredningens kontakter med SFR kan det dock antas att fiskefartyg som är ute till sjöss , vilket innefattar i princip samtliga fartyg med en längd om 24 m eller mer, måste utöka bemanningen på fartygen. En tillämpning av vilotidsreglerna skulle innebära en ekonomisk belastning på fartygen. Konventionen innefattar, till skillnad från nu gällande svensk rätt, omfattande krav vad gäller bostäder ombord. Konventionens krav överensstämmer i stort sett med de krav i svensk rätt som gäller bostäder ombord på t.ex. handelsfartyg. Konventionens krav om bostäder ska tillämpas på alla nya fiskefartyg, dvs. från och med konventionens ikraftträdande för berörd medlemsstat. uppfyller fiskefartyg med en längd om 24 m eller mer redan konventionens krav. Utredningens bedömning är därför att ett genomförande av konventionens bestämmelser om bostäder ombord inte föranleder några ytterligare kostnader för fiskeri- näringen. Det kustnära och småskaliga fisket Enligt utredningens direktiv ska konsekvenserna för det kustnära och småskaliga fisket särskilt belysas. I proposition 2003/04:51 s. 6 om kust och insjöfiske samt vattenbruk definieras kustfiske som ett lokalt bedrivet fiske med fiskeresor under maximalt samt allt yrkesmässigt insjöfiske. Det kustnära och småskaliga fisket, enligt definitionen ovan, omfattas inte av konventionens krav om certifikat och fastställande av säkerhetsbesättning. Inte heller kommer detta fiske att omfattas av konventionens detaljerade krav om vilotider utan endast av den allmänna bestämmelsen i 4 § i lagen om vilotid för sjömän, dvs. att vilotiden bör förläggas så att den som fiskar får vila på allmän helgdag. Vad gäller konventionens bestämmelser om bostäder ombord på fartyg kommer dessa, som anförts ovan, att vara tillämpliga på nya fiskefartyg. Härtill kommer att konven- tionen medger1 att den behöriga myndigheten, efter samråd, får medge undantag från bestämmelserna om bostäder för fiskefartyg som normalt stannar till sjöss och där fiskarna inte bor ombord på fartyget i hamn. Utredningens bedömning är att det kustnära och småskaliga fisket inte påverkas i någon större omfattning av ett genomförande av konventionen i svensk rätt eftersom konventionen främst tar sikte på fiske som bedrivs av fiskefartyg med en längd om 24 m eller mer och/eller fiskefartyg som stannar till sjöss . 1 konvention om arbete ombord på fiskefartyg, bilaga 3, punkten 3. Om ratificerar konventionen måste ett antal nya bestämmelser som främst berör de större fiskefartygen att behöva beslutas. Detta förenklar inte för dessa företag. Mindre fartyg berörs endast marginellt. I avsnitt 11.2 berörs de möjliga ekonomiska konsekvenserna. 11.1.4Konsekvenser för den enskilde För den enskilde fiskaren som omfattas av konventionen innebär konventionen ett utökat skydd avseende arbets- och levnads- förhållanden. Ett genomförande av konventionen innebär rätt till ytterligare socialförsäkringsförmåner för de fiskare som arbetar på ett svenskflaggat fiskefartyg utanför EU/EES eller för fiskare som är bosatta i och som arbetar på fiskefartyg som är flaggat utanför EU/EES. För sistnämnda grupp av fiskare utökas även möjligheten till att uppfylla villkoren för rätt till arbetslöshets- försäkring. För fiskare som tjänstgör på ett fiskefartyg med en längd om 24 m eller mer eller som normalt är ute till sjöss innebär ett genomförande av konventionen att giltighetstiden för läkarintyg ändras från fyra till . Mot bakgrund av att en majoritet av fiskarna är egenföretagare och därför själva får stå för kostnaden för utfärdande av läkarintyg innebär det minskade intervallet för utfärdande av sådana intyg en utökad kostnad för den enskilde. För att uppnå överensstämmelse med konventionen höjs minimiåldern för att utföra lättare fartygsarbete från 13 till samt att sådant arbete endast får utföras under skollov. 11.1.5Med Fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag (SOU 2010:42) Vid analysen av konsekvenserna av en ratifikation av konventionen ska utredningen, enligt direktiven, särskilt beakta de förslag som lämnas i betänkande, Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag (SOU 2010:42) och det fortsatta arbetet med betänkandet inom . En av uppgifterna för var att föreslå en ny fiskelag som fokuserar på fiskevård, inte fiskerätt. har föreslagit att nu gällande fiskelag ersätts av en ny ramlag, fiskevårdslagen. Mer detaljerade bestämmelser ska ges i förordning och föreskrifter. Förändringar föreslås på fem viktiga delområden i lagen, en portalparagraf med miljörättsliga principer, en förtydligad resurs- fördelning, enklare tillståndskrav för yrkesfiske, tillstånd och näringsfrihet samt regionalt inflytande. Vidare har Fiskelags- utredningen haft i uppdrag att se över frågor om kontroll och tillsyn i syfte att överväga hur lagföring av fiskebrott kan effektivi- seras. Betänkandet överlämnades till och har därefter varit ute på remiss. har tagit del av betänkandet och remissammanställningen2 av betänkandet. uppdrag och uppdrag berör två olika delar av svenskt fiske, dvs. själva fiskeverksamheten respektive arbets- och levnadsförhållanden ombord på fiskefartyg, som i stort sett är avgränsade från varandra. Utöver vad utred- ningen anfört i avsnitt 4.1.1. om definitionen av yrkesmässigt fiske är utredningens bedömning att en ratifikation av konventionen inte medför några konsekvenser i förhållande till innehållet i Fiskelags- utredningens betänkande. Utredningens bedömning: bör avvakta med att ta ställning till ratifikationsfrågan till dess att det finns närmare besked om andra närliggande staters inställningar i frågan. Vad gäller ställningstagande till frågan om , med beaktande av de konsekvenser som redovisas ovan, bör ratificera konven- tionen anför utredningen följande. Det skydd av arbets- och levnadsförhållanden ombord på fiskefartyg som följer av konven- tionen är en följd av att arbete på fiskefartyg anses som ett farligt arbete. Utredningen har sökt material för få en bild av hur olycks- statistiken för svenska fiskare ser ut samt vilka orsaker som ligger 2 Promemoria Remissammanställning – SOU 2010:42 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag, Landsbygdsdepartementet, . Material har erhållits från bl.a. Arbetsmiljö- verket och Transportstyrelsen. Härav framgår att 35 anmälningar om arbetsskador3 gjorts av fiskare , varav 27 betecknas som olyckor och 8 som sjukdomar4. De vanligast förekommande orsakerna till olyckorna anges vara förlorad kontroll över transportutrustning och fall av person. Vad gäller sjukdomarna anges orsaken vara lyft och förflyttningar av bördor. Antalet dödsolyckor inom fisket uppges vara totalt 35 . Vad gäller har, enligt vad som kommit till kännedom, ingen fiskare omkommit i arbetet. Enligt uppgifter från Transportstyrelsen har det registrerats totalt 875 olyckor och tillbud med svenska och utländska fiskefartyg. Av dessa har 30 kodats som sovit på vakt alternativt speciella förhållanden (sjukdom, för lite sömn, för lång arbetstid). När det gäller endast svenska fiskefartyg blir motsvarande siffror 721 händelser varav 22 kodats som sovit på vakt alternativt speciella förhållanden (sjukdom, för lite sömn, för lång arbetstid). De fartyg som främst berörs av konventionen, dvs. fiskefartyg med en längd om 24 m eller mer eller fiskefartyg som normalt är till sjöss , är inte överrepresenterade i statistiken. Fråga är om ett genomförande av konventionen medför att ovanstående händelser hade kunnat undvikas. Vad gäller konven- tionens bestämmelser om vilotid och fastställande av säkerhets- besättning är utredningens uppfattning att ett genomförande av denna reglering sannolikt skulle öka säkerheten samt hindra olyckor och tillbud. Dock har även framkommit att just de kostnader ett införande av vilotider och krav om fastställande av säkerhetsbesättning medför innebär att incitamentet för fiskeri- näringen minskas. Enligt SFR har nämligen fiskeföretagen inte ekonomiska möjligheter att utöka besättningen på fiskefartygen. Det måste dock beaktas att även om väljer att inte ratificera konventionen och konventionen träder i kraft kan de ekonomiska och arbetsmässiga följderna bli negativa för fiskeri- näringen. Regleringen i artikel 44 i konventionen innebär nämligen att konventionens krav om arbets- och levnadsförhållanden ombord på fiskefartyg måste vara uppfyllda på svenska fiskefartyg vid sjöfart på andra staters sjöterritorium om denna stat har ratificerat konventionen. 3Som arbetsskador räknas arbetsplatsolyckor med sjukfrånvaro samt arbetssjukdomar. Vidare har SFR i sina kontakter med utredningen uppgett att de inte anser att konventionen ska ratificeras av eftersom den inte är anpassad efter den svenska fiskerinäringens förutsättningar. Den är i stället anpassad för fiske, som bedrivs med främst stora fartyg sysselsatta med havsfiske under lång sammanhängande tid. Utredningens bedömning är, mot bakgrund av vad som anförts ovan, att bör avvakta med att ta ställning till ratifikations- frågan till dess att det finns närmare besked om andra närliggande staters inställningar i frågan.