sou · H0B358 · 2012-09-14 00:00:00 — 4.1Driftsstöd till dagstidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli förslag: Bestämmelserna i presstödsförordningen ändras på följande punkter: -Upplagegränsen för allmänt driftsstöd sänks från 1 500 till 750 abonnerade exemplar för dagstidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli. -För sådana tidningar med lågfrekvent utgivning och med en abonnerad upplaga på minst 750 och högst 1 499 exemplar lämnas årligt allmänt driftsstöd med belopp som beslutar. Stödet får dock högst uppgå till för tidningar som kommer ut en gång och högst för tidningar som kommer ut . -Villkoret för driftsstöd om att av den abonnerade upplagan ska vara spridd i tas bort för tidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli. Driftsstödet för sådana tidningar ska dock även i fortsättningen beräknas bara med utgångspunkt i den del av upplagan som huvudsakligen distribueras inom . förslag överensstämmer delvis med kommitténs förslag. I förstudien föreslås att upplagekravet i presstödet sänks till 750 exemplar för tidningar på samiska och meänkieli, så att det svenska stödet får samma upplagekrav som gäller för det norska presstödet till samiska tidningar. Vidare föreslår att det nuvarande kravet för presstöd om att av den Överväganden och förslag SOU 2012:58 abonnerade upplagan ska vara spridd i ska slopas för tidningar på samiska och meänkieli. Mot bakgrund av förslaget att sänka upplagekravet för tidningar på samiska och meänkieli och att slopa regeln om dessa tidningars spridningsområde, föreslår också att och ska sluta en överenskommelse om att tidningar i det sydsamiska området ska tillåtas expandera i respektive land och att det gemensamma antalet abonnenter i och ska ligga till grund för beräkningen av svenskt presstöd. Skälen för kommitténs förslag: föreslår att den nuvarande presstödsförordningen ska ändras i vissa delar för att ge dagstidningar som helt eller delvis skriver på samiska eller meänkieli bättre förutsättningar att etablera sig och upprätthålla en utgivning i . Ett förslag är att upplagegränsen sänks för tidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli. Ett annat förslag är att spridningsområdet för dessa tidningar ska vidgas. Kommittén anger nedan de skäl som talar för att dessa förändringar ska genomföras. I finns en särskild föreskrift om stöd till samiska tidningar, vid sidan av de generella föreskrifterna för produktionsstöd till dagspressen. Stöd till samiska tidningar kan ges till tidningar som har den samiska befolkningen som huvudmålgrupp och som har en genomsnittlig abonnerad upplaga på minst 750 exemplar.1 Som en jämförelse kan nämnas att den finska förordningen om stöd för tidningspressen inte ställer upp något krav på lägsta upplaga. Däremot får den genomsnittliga upplagan vara högst 15 000 exemplar om en tidning ska kunna få stöd.2 I den svenska presstödsförordningen är det ett grundläggande villkor för driftsstöd, enligt 2 kap. 1 § och 3 §, oavsett språk och målgrupp, att en tidning ska ha en abonnerad upplaga på minst 1 500 exemplar. Upplagekravet sänktes från ett tidigare krav på 2 000 abonnerade exemplar, vilket motiverades med att regeringen vill skapa bra förutsättningar för tidningar som riktar sig till språkliga minoriteter i . 1FOR nr 248: om tilskudd til samiske aviser. 2Statsrådets förordning om stöd för tidningspressen 5.6.2008/389. Enligt förstudie gör upplagekravet på minst 1 500 exemplar att det är omöjligt för en tidning som skriver enbart på samiska att kvalificera sig för svenskt presstöd. Den samisktalande befolkningen är helt enkelt för liten. Möjligen bör upplagegränsen, enligt , sänkas ända ner till 500 exemplar för att gynna etableringen av en tidning på samiska respektive på meänkieli. En särskild, lägre, upplagegräns för tidningar på samiska och meänkieli har inte tidigare varit aktuell i . 2004 konstaterade i sitt betänkande att det dåvarande kravet på att en tidning skulle ha en abonnerad upplaga på minst 2 000 exemplar för att kunna få driftsstöd, i kombination med villkoret att av upplagan måste vara spridd inom , ledde till att dagstidningar riktade till språkliga minoriteter hade begränsade möjligheter att få stöd.3 Kommittén föreslog en generell sänkning av upplagegränsen för driftsstöd till 1 500 exemplar och att det inte längre skulle uppställas något hinder för en tidning som i huvudsak är skriven på svenska att saluföras utanför . Det senare förslaget genomfördes dock inte. Mot bakgrund av de samisk- och meänkielitalande språkgruppernas begränsade storlek och språkens situation delar bedömningen i förstudien att upplagegränsen sannolikt skapar svårigheter vid etableringen av en ny dagstidning på något av dessa språk. Det sagda gäller i synnerhet samiskan. För en dagstidning med den samisktalande befolkningen som kundunderlag framstår kravet på 1 500 abonnerade exemplar som ett närmast oöverstigligt hinder. Här bör därför en substantiell sänkning av upplagekravet genomföras. Enligt kommittén är det lämpligt att sänka upplagegränsen till 750 abonnerade exemplar i enlighet med förslag. Därmed kommer den svenska presstödsförordningen att ha samma upplagegräns för samiska tidningar som gäller för presstöd till samiska tidningar i . Det kan diskuteras om samma upplagegräns bör gälla även för tidningar på meänkieli eller om gränsen ska vara högre för dessa eftersom det är betydligt fler personer som talar meänkieli än samiska. Meänkieli är dock inte i samma utsträckning etablerat som skriftspråk. Den enkätundersökning som redovisas i en bilaga om Meänkieliperspektivet i förstudie tyder på att en stor del av de personer som talar meänkieli har svårigheter att läsa 3 SOU 2006:8, s. 367–369. Dessa förhållanden bör vägas in i bedömningen av vilken upplaga en dagstidning på meänkieli har förutsättningar att nå upp till. Kommitténs slutsats är att en upplagegräns på 750 abonnerade exemplar, gemensam för båda språken, är lämplig. Det är inte rimligt att kräva att en tidning till ska vara skriven på meänkieli och/eller samiska för att en särskild, lägre upplagegräns ska gälla. Däremot bör innehållet i huvudsak vara skrivet på minoritetsspråket. Om en tidning som delvis är skriven på meänkieli även publicerar text på samiska, eller det omvända, bör rätten till presstöd dock inte förloras därför att innehållet på meänkieli eller samiska var för sig inte står för huvuddelen. Det bör vara tillräckligt att innehållet i huvudsak är skrivet på samiska och meänkieli tillsammans. Det bör därutöver ankomma på att vid behov närmare reglera frågan i sina föreskrifter. I 2 kap. 2 § regleras storleken på det allmänna driftsstödet till hög- och medelfrekventa dagstidningar. Det årliga driftsstödet är direkt proportionellt mot tidningens veckovolym, med en viss maximigräns och en viss möjlighet till extrastöd för storstadstidningar. Förslaget i denna del är att det stöd som införs för tidningar på samiska eller meänkieli med en lägre upplaga än 1 500 exemplar ska beräknas efter samma principer som det existerande stödet för tidningar med en upplaga på minst 1 500 exemplar. Det innebär att stödet per exemplar ska vara lika stort för alla tidningar som omfattas av bestämmelsen, oavsett upplagans storlek. Därför föreslås inga förändringar i 2 §. För lågfrekventa dagstidningar, som kommer ut en eller , regleras stödbeloppen i 2 kap. 4 § och 5 §. I de båda paragraferna anges fasta stödbelopp för olika nivåer på den abonnerade upplagan. Det högsta stödbeloppet är och lämnas om upplagan är minst 9 000 exemplar. För en upplaga på minst 1 500 och högst 1 999 exemplar är stödbeloppet . Omräknat per tidningsexemplar ökar dock stödet i princip med lägre upplaga, med reservation för vissa variationer inom respektive upplageintervall. Lägst stöd per exemplar får därför tidningar med en upplaga på minst 9 000 exemplar. Den stegvisa upptrappningen av stödet per exemplar gäller ner till upplagenivån 2 000 exemplar. För tidningar med en upplaga på minst 1 500 och högst 1 999 exemplar lämnas samma stödbelopp per exemplar som för tidningar med en upplaga på 2 000-2 999 exemplar. Det årliga allmänna driftsstödet för en tidning vars abonnerade upplaga är minst 1 500 exemplar uppgår alltså till tre fjärdedelar av stödbeloppet för en tidning vars abonnerade upplaga är minst 2 000 exemplar. Den beräkningsprincip som utgår från samma stödbelopp per exemplar tar inte hänsyn till att den verkliga kostnaden för driften av en tidning inte är proportionell mot tidningens upplaga. För att en lågfrekvent tidning med en abonnerad upplaga på mellan 750 och 1 499 exemplar ska ha en reell möjlighet att klara sig, behöver driftsstödet per exemplar sannolikt vara högre än för tidningar med en högre upplaga. är det för dessa tidningar också angeläget med en större grad av individuell anpassning av stödet utifrån varje tidnings särskilda situation. Därför är det olämpligt att fastställa ett fast stödbelopp i presstödsförordningen för intervallet 750-1 499 exemplar. Det bör i stället ankomma på att bestämma beloppet för årligt allmänt driftsstöd med utgångspunkt från de förutsättningar som gäller för respektive tidning i det aktuella intervallet. I presstödsförordningen bör dock ett högsta möjliga stödbelopp anges. Förslaget innebär att stödet högst får uppgå till för tidningar som kommer ut en gång och högst för tidningar som kommer ut . Det motsvarar de stödbelopp som enligt 2 kap. 4 § och 5 § lämnas för tidningar vars abonnerade upplaga är minst 1 500 exemplar. Det ankommer därutöver på att vid behov närmare reglera frågan i sina föreskrifter. Enligt en 2010 införd bestämmelse i 2 kap. 2 a § presstödsförordningen ska nämnden jämföra stödbeloppet för en hög- eller medelfrekvent dagstidning med stödbeloppet för en lågfrekvent dagstidning vid motsvarande upplaga. Understiger det allmänna driftsstöd som en hög- eller medelfrekvent dagstidning berättigar till enligt 2 § första stycket det driftsstöd som en lågfrekvent dagstidning vid motsvarande upplaga berättigar till enligt 5 §, ska i stället stödnivån enligt den paragrafen gälla. Enligt ska bestämmelsen i 2 kap. 2 a § vara oförändrad även med förslaget om en sänkt upplagegräns för dagstidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli och den föreslagna metoden för att bestämma stödbeloppet för sådana lågfrekventa tidningar i det lägsta upplageintervallet. ser också ett problem med att tidningar på samiska som har sin huvudredaktion i enligt gällande regler i 2 kap. 11 § presstödsförordningen helt utesluts från svenskt presstöd om av den abonnerade upplagan sprids i andra länder. Samerna är ett urfolk vars språk- och kulturområde inte överensstämmer med de nuvarande gränserna mellan , , och . En särskild regel om att ge tidningar på samiska rätt till driftsstöd även om deras spridningsområde inte är begränsat till bör därför införas i 2 kap 11 §. En sådan förändring kommer att komma även tidningar i t.ex. det sydsamiska området till del. Det finns heller ingen anledning att begränsa denna regel till enbart samiska tidningar, utan samma regel bör gälla även för tidningar som i huvudsak är skrivna på meänkieli. Storleken på det svenska presstödet för sådana tidningar bör dock även fortsättningsvis, precis som för andra dagstidningar, beräknas bara med utgångspunkt i den del av upplagan som huvudsakligen distribueras inom . föreslår att tidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli ska få svenskt presstöd även för den del av upplagan som sprids utanför . Det är enligt kommitténs mening alltför långtgående. Bortsett från de EU-rättsliga aspekterna är det inte rimligt att svenska skattemedel ska stödja produktion och distribution av tidningar till läsare i andra länder. förslag om en överenskommelse mellan de svenska och norska staterna ligger också utanför kommitténs mandat i enlighet med de överväganden som redovisats i kapitel 3. kan det övervägas om reglerna för stöd till tidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli bör samordnas mellan i första hand , och , så att stödberättigade tidningar kan spridas till hela språkområdet utan hinder av landgränserna och så att det finns en rimlig avvägning mellan de olika ländernas ekonomiska ansvar. Enligt de generella reglerna för presstödet, i presstödsförordningen och i föreskrifter, bestäms nivån på det allmänna driftsstödet av storleken på hela den abonnerade upplagan, medan upplagan till ska distribueras inom för att driftsstöd över huvud taget ska kunna lämnas. Allmänt driftsstöd kan därmed maximalt uppgå till av den abonnerade upplaga som distribueras inom . Den föreslagna förändringen av presstödsförordningen till förmån för tidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli innebär att allmänt driftsstöd kan lämnas till sådana tidningar även om av upplagan är spridd utanför , men storleken på driftsstödet ska även fortsättningsvis, precis som för andra dagstidningar, beräknas bara med utgångspunkt i den del av upplagan som huvudsakligen distribueras inom . Det framgår av förslag till ny lydelse av 2 kap. 11 §. Därmed undviks också den EU-rättsliga problematik som regeringen pekade på i propositionen Nya villkor för dagspressen och som låg till grund för att ett liknande förslag om vidgat spridningsområde från inte genomfördes.4 Även i övrigt ska villkoren för allmänt driftsstöd i presstödsförordningen fortsatt gälla för tidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli. Det gäller t.ex. bestämmelserna i 2 kap. 1 § och 3 § presstödsförordningen om att en tidnings totalupplaga i huvudsak ska vara abonnerad för att den ska vara berättigad stöd. Detsamma ska gälla för de nya regler som införts för hur stor del av tidningsföretagens kostnader som får täckas av driftsstödet.5 Enligt 2 kap. 2 b § får det sammanlagda allmänna driftsstödet för hög- och medelfrekventa tidningar inte överstiga av de rörelsekostnader som är förknippade med utgivningen av den stödberättigade tidningen. Motsvarande nivå för lågfrekventa tidningar är, enligt 2 kap. 5 a §, . Det bör ankomma på att vid behov utforma närmare föreskrifter med dessa utgångspunkter. 2009/10:199, s. 38–42. 5De nya reglerna bygger på regeringens förslag i prop. 2009/10:199, s. 27–28. 4.2Begränsat driftsstöd till dagstidningar som delvis är skrivna på finska, meänkieli eller samiska förslag: Bestämmelserna om begränsat driftsstöd i presstödsförordningen ändras på följande punkter: -Kravet på att det redaktionella innehållet till ska vara skrivet på finska ändras till att det redaktionella innehållet till ska vara skrivet på något eller några av språken finska, meänkieli eller samiska. -Den geografiska avgränsningen för tidningens utgivningsort ska omfatta kommuner som ligger i respektive förvaltningsområde avseende samiska eller meänkieli, samt kommunerna avseende det finska språket. -Om en tidnings utgivningsort inte är en kommun som ligger i respektive förvaltningsområde, medan det är uppenbart att tidningens spridningsområde innefattar ett förvaltningsområde avseende samiska eller meänkieli, får bestämma att en annan ort ska betraktas som utgivningsort. -För en tidning som till är skriven på ett av de berörda minoritetsspråken lämnas ett stöd på oförändrat högst och för en tidning som är skriven på minst två av språken lämnas ett stöd på högst . förslag överensstämmer delvis med kommitténs förslag. I förstudien föreslås att kravet i 2 kap. 8 § om att det redaktionella innehållet till ska vara skrivet på det finska språket ändras till att omfatta finska och meänkieli. Vidare föreslås en höjning i 2 kap. 10 § av det maximala stödbeloppet för att täcka de tillkommande kostnaderna för två sidor på meänkieli. lämnar inte något förslag om att även samiska ska läggas till bland minoritetsspråken i 2 kap. 8 § eller om att begränsningen till vissa utgivningsorter i paragrafen ska tas bort. I förstudien föreslås i stället att ett särskilt presstöd ska införas för lokala tidningar som har sidor på samiska (inkl. nord-, lule- och sydsamiska) eller meänkieli. Skälen för kommitténs förslag: I den nuvarande presstödsförordningen finns det bestämmelser i 2 kap. 7 § och 8 § om begränsat driftsstöd till dagstidningar på vissa utgivningsorter. Gemensamt för båda bestämmelserna är att stödberättigade dagstidningar ska uppfylla samtliga förutsättningar för allmänt driftsstöd utom den om högsta täckningsgrad. I praktiken innebär det att täckningsgraden på de aktuella orterna kan överskrida . Som framgår av 2 kap. 7 § handlar bestämmelsen om utgivningsorterna , , eller , medan det i 8 § handlar om , , eller kommun. Paragraferna skiljer sig också åt i en för detta delbetänkande avgörande fråga. En förutsättning för stöd enligt 2 kap. 8 § är att tidningen, trots att den till övervägande del är skriven på svenska, har ett redaktionellt innehåll som till är skrivet på finska. Något motsvarande språkkrav finns inte i 2 kap. 7 §. Den bestämmelsen faller därför utanför området för det uppdrag som kommittén redovisar i detta delbetänkande. förslag om ändrade bestämmelser i 2 kap. 8 § och 10 § utgår från de förutsättningar som gäller för tidningen . Genom de föreslagna förändringarna är avsikten att tidningen ska kunna producera två sidor på meänkieli, utöver de sex sidor som tidningen redan har på finska. utkommer och har en upplaga på 3 700 abonnerade exemplar. På tidningens förstasida finns det normalt en spalt för finska nyheter. Längre fram i tidningen finns det även en förstasida för den finska delen, Haaparannanlehti. Enligt uppgift från bygger nyhetsvärderingen för den finska delen av tidningen på att de finsktalande i upptagningsområdet , och har särskilda frågor som de är intresserade av. Det handlar med andra ord inte bara om en översättning av de svenska nyheterna. Var fjärde medborgare i är finsktalande och tidningen uppges fylla en viktig funktion för dessa. Tidningens planer på att komplettera de finska sidorna med nyhetssidor på meänkieli utgår från att varje sådan sida kostar . En generell svårighet för tidningsföretag när det gäller att producera redaktionell text på andra språk än svenska är att kunna rekrytera språkkunniga journalister, men planerna på utgår från att det ska vara möjligt i fråga om meänkieli. Att producera redaktionellt material på meänkieli bedöms också utveckla språket ytterligare. delar uppfattning om att presstödets bestämmelser inte ska vara utformade på ett sådant sätt att de svagare av de nationella minoritetsspråken missgynnas i jämförelse med finskan, som är ett relativt starkt och väl etablerat språk i . Därför är det också kommitténs förslag, i likhet med , att meänkieli ska likställas med finskan i 2 kap. 8 §. Med den nuvarande utformningen av bestämmelsen skulle dagstidningar med utgivningsorterna , , eller kommun därmed kunna få begränsat driftsstöd för redaktionella texter även på meänkieli. Som jämförelse omfattar det aktuella förvaltningsområdet för meänkieli kommunerna . Det finns alltså en viss, men inte fullständig, överlappning mellan de båda geografiska områdena. Kommittén återkommer nedan till en samlad bedömning av den geografiska avgränsning som är rimligast att använda i 2 kap. 8 §. förslag om att även införa ett särskilt presstöd för lokala tidningar som har enstaka sidor på samiska eller meänkieli bygger också på behovet av att utveckla de svagare minoritetsspråken i de geografiska områden där de talas och skrivs. I förstudien pekar t.ex. på behoven av egenproducerat nyhetsmaterial i de nord-, lule- och sydsamiska områdena. Förslaget är hämtat från presstödsmodeller som finns i och . Det norska presstödet omfattar bl.a. en särskild bestämmelse som stadgar att en tidning, vars huvudmålgrupp inte är den samiska befolkningen, kan få stöd om tidningen dels uppfyller de övriga villkor som gäller för stöd, dels ges ut i eller har en betydande täckning inom de lule- eller sydsamiska kärnområdena. Stödbeloppet beräknas utifrån antal tidningsexemplar multiplicerat med antal sidor egenproducerat nyhets- och aktualitetsmaterial på lule- eller sydsamiska.6 Även i finns det en möjlighet för tidningar att få presstöd för material på samiska. Det framgår av förordningen om stöd för tidningspressen, där det bland annat stadgas att stöd kan beviljas för produktion och publicering av material på samiska i en tidning som ges ut på finska eller svenska. I förordningen anges till vilka ändamål stödet får användas, varav ett är att sänka kostnaderna för publicering av material på samiska.7 Mot bakgrund av den bedömning som kommittén har redovisat i kapitel 3 om det svenska presstödets principiella inriktning är det inte möjligt att införa en bestämmelse som direkt motsvarar de norska och finska presstödsmodellerna med ett särskilt stöd för att gynna flerspråkiga dagstidningar. Det svenska presstödet bör så långt som möjligt vara generellt och automatiskt verkande och bör inte bygga på en bedömning av tidningars redaktionella innehåll. Vissa särlösningar för stöd till tidningar på minoritetsspråk kan dock motiveras inom ramen för den struktur som gäller i den nuvarande presstödsförordningen. föreslår därför vissa ytterligare förändringar av bestämmelsen om begränsat driftsstöd i 2 kap. 8 §, med syftet att även utveckla samiskan i de geografiska områden där det huvudsakligen talas och skrivs. Förslaget är att samiskan likställs med finska och meänkieli i den aktuella bestämmelsen. En sådan förändring kräver att den nuvarande geografiska avgränsningen i paragrafen ses över. Det står nämligen klart att den är för snäv i förhållande till de samiska språkområdena. Det aktuella samiska förvaltningsområdet omfattar kommunerna . Sammanfattning om redaktionellt innehåll och geografisk avgränsning förslag till ny lydelse av 2 kap. 8 § innebär att begränsat driftsstöd ska kunna lämnas för en dagstidning som uppfyller samtliga förutsättningar för allmänt driftsstöd utom den om högsta täckningsgrad om tidningen har ett redaktionellt innehåll som till är skrivet på något eller några av språken finska, meänkieli eller samiska. 6FOR nr 248: om tilskudd till samiske aviser. 7Statsrådets förordning om stöd för tidningspressen 5.6.2008/389. på minoritetsspråken bör i huvudsak bestå av nyhets- och opinionsbildande material. Bestämmelsen utformas så att en tidning som innehåller redaktionellt material på flera av minoritetsspråken, sammanlagt uppgående till , får samma rätt till driftstöd som en tidning som innehåller material på bara ett av språken. Det bör ankomma på att vid behov närmare reglera frågan i sina föreskrifter. Som framgår ovan är det därutöver också nödvändigt att se över den geografiska avgränsningen i 2 kap. 8 § för meänkieli och samiska. Den nuvarande bestämmelsen är för snäv i förhållande till att dessa två språk talas och skrivs i delvis andra geografiska områden än finskan. Kommittén föreslår därför att den nuvarande avgränsningen för det finska språket kompletteras med kommuner som ligger i respektive förvaltningsområde avseende meänkieli eller samiska. Det är en väl etablerad avgränsning som används i minoritetspolitiken för att säkerställa de nationella minoriteternas möjligheter att behålla sin särart, sin kultur och sitt språk. bör det tas i beaktande att även tidningar med utgivningsort utanför ett förvaltningsområde kan välja att publicera enstaka sidor med redaktionellt textmaterial på samiska eller meänkieli som vänder sig till läsare i ett angränsande förvaltningsområde. Kommittén föreslår att 2 kap 8 § utformas så att ges möjlighet att lämna begränsat driftsstöd även i sådana fall. För det fall en tidnings utgivningsort inte är en kommun som ligger i respektive förvaltningsområde, medan det är uppenbart att tidningens spridningsområde innefattar förvaltningsområde avseende meänkieli eller samiska, föreslås få bestämma att en tidnings utgivningsort i detta avseende är ett annat område än utgivningsorten. Maximala stödbelopp för begränsat driftsstöd