sou · H0B335 · 2012-05-24 00:00:00 — To prevent circumvention, a provision was introduced in 2004 to the effect that foreign marriages are not recognised in if at the time of the marriage there was an impediment to the marriage under Swedish law, for example a person under age, and at least one of the couple was a Swedish resident or a Swedish national. If it is probable that the marriage was entered into under duress, it is not recognised. But the marriage shall be recognised even so if there are special reasons. We do not propose any amendments to these pro- visions. We have given particular attention to the exemption for special reasons but are of the view that it should be retained. There are no special restrictions under Swedish law regarding possibilities of recognising what are known as proxy marriages. We considered the matter and found no restriction should be intro- duced. The rules on recognition of foreign marriages are of importance inter alia for peoples chances of obtaining a permit in . There is a major difficulty when one of the parties in a valid or planned marriage says or intimates that pressure has been applied but does not dare maintain the claim. It has therefore been questioned whether the real motive for the rejection of an applica- tion for a permit in a case of this nature should be ex- cluded from the decision of . However, we assess that the preconditions do not exist to make special exemptions from the obligation to motivate decisions in matters concerning permits or to restrict parties right to insight into the process. Furthermore, an increased requirement of orality in connection with the processing of cases concerning family ties should not be introduced. However, in cases where duress is suspected, should introduce a routine of calling a meeting and giving detailed information about the action alternatives and possibilities of getting help that are available for persons who are married against their will or exposed to the risk of becoming so. Religious communities and marriages In some religious communities marriage ceremonies and similar rituals are performed that are not legally valid but from the prac- tical point of view are binding for the parties. Thus, forced marriage or child marriage may in practice occur in this country. It was previously mentioned that we propose such informal marriages be criminalised if the alliance is binding under an established system of norms that includes special requirements for dissolution of the alliance and are entered into in accordance with that system of norms. It is also essential, however, to try to prevent the occur- rence of these informal marriages in other ways too. We therefore propose that to obtain a permit to perform marria- ges, no rituals resulting in informal child marriage or forced marriage be performed in the religious community. A corresponding require- ment shall also apply to persons ordained as marriage officiators. We further propose that a dialogue be initiated between Swedish authorities and the religious communities concerning child marriage and marriage against a persons will. In its ordinary work the Com- mittee for state support to religious communities should carry on a dialogue focusing on marriages of this type. Together with the Legal, Financial and , the Committee should also be instructed to arrange study programmes on Swedish legislation concerning marriage for clergymen and other officials in the religious community working in but who have not had their education in this country. The person to be married is taken abroad A serious problem is that forced marriages and child marriages take place in a country to which the person under duress or the child has been taken. The person is often in a very difficult position in the other country. Girls and women in particular sometimes contact the Swedish foreign service requesting help. This type of help is in practice often difficult to provide. To counteract these situations it is most important to make efforts to ensure that persons who run the risk of being married off abroad do not leave . The focus must be on discovering the problem here and seeing to it that these people receive information about their rights and possibilities of seeking help. the matter of coercive measures must be brought to the fore in time. The role of schools and the social services are essential in this context. As mentioned previously we propose a provision be introduced that inflicts a penalty on anyone who by deception induces some- one to to another country for the purpose of forcing that person to enter into matrimony there. In addition, the Ministry for Foreign Affairs, , and the Swedish Prosecution Authority should improve their collaboration regar- ding cross-border matters where there are problems related to honour, marriage against a persons own will or child marriage. It is also essential that in a suitable context the Government set up an inquiry into whether, regarding young people taken into care under the Care of (Special Provisions) Act (1990:52), an express possibility should be introduced for the social services committee to decide on or take the initiative for the revocation or taking charge of passports and whether the social services com- mittee should be able to prevent a passport from being issued. It may be questioned whether forced marriage and child marriage entered into in this country should be invalid. We found that a special effect of this nature should not be introduced. Certainly, we consider the arguments in favour of invalidity carry great weight. But a provision to the effect that some marriages are invalid re- quires considerations of a kind that lie far beyond the issues that this inquiry is to discuss in accordance with its terms of reference. Therefore, if forced marriage and child marriage are to be rendered invalid this should take place following an inquiry with a broader base in marriage law. The possibilities of receiving damages for infringement of rights for a person subjected to a forced marriage or a child marriage will increase slightly if the inquirys proposal of criminalisation is im- plemented. Damages may be claimed from the person guilty of the offence. There are also some chances of claiming damages from the state or a municipality for infringement of rights, namely if an offi- cial has committed an error and thereby caused someone to be subjected to a forced marriage or a child marriage. lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 2 kap. 2 §, 4 kap. 10 §, 7 kap. 5 § och 35 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas tre nya paragrafer, 4 kap. 4 c och 4 d §§ samt 7 kap. 1 b §, av följande lydelse. För brott som begåtts utom riket döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts 1.av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , 2.av utlänning utan hemvist i , som efter brottet blivit svensk medborgare eller tagit hemvist här i riket eller som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare och finns här, eller 3.av annan utlänning som finns här i riket och på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse . Första stycket gäller inte, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som inte tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter inte kan följa på gärningen. I fall som avses i denna paragraf får inte dömas till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för brott som avses i 6 kap. 1–6 §§, 8 § tredje stycket och 12 § eller försök till sådana brott, om brot- tet begåtts mot en person som inte fyllt . Inte heller gäl- ler inskränkningarna för brott som avses i 4 kap. 1 a § eller 16 kap. 10 a § första stycket 1 och femte stycket eller försök till sådana brott. brott som avses i 6 kap. 1–6 §§, 8 § tredje stycket och 12 § eller försök till sådana brott, om brottet har begåtts mot en per- son som inte fyllt . Inte heller gäller inskränkningarna för i 4 kap. 1 a §, 10 a § första stycket 1 och femte stycket eller försök till sådana brott. De gäller inte heller för brott som avses i 7 kap. 1 b §, om barnet är medborgare i eller har hemvist här. Den som genom olaga tvång el- ler utnyttjande av en persons ut- satta belägenhet förmår personen att ingå ett äktenskap som är gil- tigt i den stat där det ingås, i den stat enligt vars lag det ingås eller i en stat i vilken minst en av ma- karna var medborgare eller hade hemvist döms för äktenskapstvång till fängelse i högst . Detsamma gäller den som på sätt som anges i första stycket för- mår någon annan att ingå en för- bindelse som är att jämställa med ett äktenskap på så sätt att den är bindande enligt ett etablerat norm- system som inrymmer särskilda krav för upplösning av förbind- elsen, och som ingås enligt detta normsystems former. Den som genom vilseledande förmår någon att resa till en annan stat än den där han eller hon bor i syfte att tvinga personen till äkten- skap eller till en sådan äkten- skapsliknande förbindelse som av- ses i 4 c § andra stycket döms för vilseledande till utlandsresa med tvångsäktenskapssyfte till fängelse i högst . För försök, förberedelse eller stämpling till människorov, män- niskohandel eller olaga frihets- berövande och för underlåten- het att avslöja sådant brott döms till ansvar enligt vad som sägs i 23 kap. Detsamma gäller för för- sök eller förberedelse till olaga tvång som är grovt eller till data- intrång som om det fullbordats inte skulle ha varit att anse som ringa. För försök, förberedelse eller stämpling till människorov, män- niskohandel eller olaga frihets- berövande och för underlåten- het att avslöja sådant brott döms till ansvar enligt vad som sägs i 23 kap. Detsamma gäller för för- sök eller förberedelse till äkten- skapstvång och för försök till vil- seledande till utlandsresa med tvångsäktenskapssyfte. Det gäller också för försök eller förbered- else till olaga tvång som är grovt eller till dataintrång som om det hade fullbordats inte skulle ha varit att anse som ringa. Den som förmår ett barn att ingå ett äktenskap som är giltigt i den stat där det ingås, i den stat enligt vars lag det ingås eller i en stat i vilken minst en av makarna var medborgare eller hade hem- vist, döms för barnäktenskaps- brott till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som tar initiativ till eller anordnar ett sådant äktenskap, om äktenskapet kommer till stånd. För barnäktenskapsbrott döms även den som förmår ett barn att ingå en förbindelse som är att jämställa med ett äktenskap på så sätt att den är bindande enligt ett etablerat normsystem som inrym- mer särskilda krav för upplösning av förbindelsen, och som ingås enligt detta normsystems former, liksom den som tar initiativ till eller anordnar ett sådant infor- mellt äktenskap. Den som medverkar till ett barnäktenskapsbrott genom att gifta sig med barnet ska inte dömas för brott - om han eller hon vid äkten- skapets ingående inte hade fyllt , eller - om åldersskillnaden mellan makarna annars är liten och det med hänsyn till detta och till om- ständigheterna i övrigt inte bör dömas till ansvar. För försök till otillbörligt ut- verkande av samtycke eller till- stånd till adoption av barn, för- vanskande av familjeställning eller egenmäktighet med barn som är grovt döms till ansvar enligt vad i 23 kap. stadgas. För försök eller förberedelse till barnäktenskapsbrott, försök till otillbörligt utverkande av sam- tycke eller tillstånd till adoption av barn, förvanskande av familje- ställning eller egenmäktighet med barn som är grovt döms till an- svar enligt vad i 23 kap. stadgas. De i 1 § bestämda tiderna ska räknas från den dag brottet be- gicks. Om det förutsätts att en viss verkan av handlingen ska ha in- trätt innan en påföljd får dömas ut, ska tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. 6 kap. 4–6 §§ och 8 § tredje stycket samt 7 kap. 1 b § eller för- sök till sådana brott,2. 4 kap. 4 c §, 6 kap. 1–3 och 12 §§ eller försök till sådana brott, om brottet har begåtts mot en person som inte fyllt , Vid brott som avses i följande bestämmelser ska de i 1 § be- stämda tiderna räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt : 6 kap. 4–6 §§ och 8 § tredje stycket eller försök till sådana brott, 6 kap. 1–3 och 12 §§ eller försök till sådana brott, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , 3.16 kap. 10 a § första och femte styckena eller försök till så- dana brott, om brottet avser skildring av barn i pornografisk bild och en tillämpning av första stycket inte leder till att möjligheten att döma ut påföljd bortfaller senare, 4.2 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor eller försök till sådant brott, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Vid bokföringsbrott som inte är ringa ska tiden räknas från den dag då den bokföringsskyldige har försatts i konkurs, fått eller er- bjudit ackord eller inställt sina betalningar, om detta skett från brottet. Om den bokföringsskyldige från brottet blivit föremål för revision av , ska tiden räknas från den dag då revisionen beslutades. Denna lag träder i kraft den []. lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § och 15 kap. 1 § äktenskaps- balken ska ha följande lydelse. Den som är får inte ingå äktenskap utan till- stånd av myndighet som anges i 15 kap. 1 §. Tillstånd får meddelas endast om det finns särskilda skäl. Den som är får inte ingå äktenskap. En ansökan om tillstånd till äktenskap enligt 2 kap. 1 eller 3 § prövas av i ett län där en sökande är folkbok- förd. Saknas en sådan behörig länsstyrelse prövas ansökan av i . I ärenden som rör underårig skall bereda den un- deråriges vårdnadshavare tillfälle att yttra sig, om det kan ske. Ytt- rande samt de upplysningar som kan vara av betydelse för frågans bedömning skall inhämtas från socialnämnden i den kommun där den underårige är folkbok- förd eller, om den underårige inte är folkbokförd här i landet, i den kommun där han eller hon vistas. En annan socialnämnd som har tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse i frågan är skyl- dig att lämna sådana på begäran En ansökan om tillstånd till äktenskap enligt 2 kap. 3 § prövas av i ett län där en sökande är folkbokförd. Saknas en sådan behörig länsstyrelse prövas ansökan av i . I ärenden som rör halvsyskon ska inhämta ett ytt- rande från . av den socialnämnd som skall yttra sig. I ärenden som rör halv- syskon skall in- hämta yttrande från Socialsty- relsen. Ett beslut att tillåta en under- årig att ingå äktenskap får över- klagas av den underåriges vård- nadshavare. 1.Denna lag träder i kraft den []. 2.Bestämmelserna i 2 kap. 1 § och 15 kap. 1 § tillämpas i sin äldre lydelse i de fall ansökan om tillstånd har kommit in till länsstyr- elsen före ikraftträdandet. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) dels att 10 kap. 27 § ska ha följande lydelse, dels att nuvarande 26 kap. 15 § ska betecknas 26 kap. 16 §, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 26 kap. 15 §, och närmast före 26 kap. 15 § en ny rubrik av följande lydelse. Utöver vad som följer av 2, 3, 5 och 15–26 §§ får en sekretess- belagd uppgift lämnas till en myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Första stycket gäller inte i Första stycket gäller inte i fråga om sekretess enligt 24 kap. fråga om sekretess enligt 24 kap. §, 25 kap. 1–8 §§, 26 kap. 1– 8 §, 25 kap. 1–8 §§, 26 kap. 1–6 §§, 29 kap. 1 och 2 §§, 31 kap. och 15 §§, 29 kap. 1 och 2 §§, § första stycket, 2 och 12 §§, 31 kap. 1 § första stycket, 2 33 kap. 2 §, 36 kap. 3 § samt 12 §§, 33 kap. 2 §, 36 kap. 40 kap. 2 och 5 §§. samt 40 kap. 2 och 5 §§. Första stycket gäller inte heller om utlämnandet strider mot lag eller förordning eller föreskrift som har meddelats med stöd av personuppgiftslagen. Kompetensteamet hos Länssty- relsen i Sekretess gäller hos Kompe- tensteamet vid i Ös- tergötland för uppgift om en en- skilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Den tystnadsplikt som följer Den tystnadsplikt som följer av 5 och 13 §§ inskränker rätten av 5, 13 och 15 §§ inskränker enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsför- rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfri- ordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ hetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrund- meddela och offentliggöra upp- lagen att meddela och offentlig- Den tystnadsplikt som följer av 1, 3, 4, 6 och 10 a §§ inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter, när det är fråga om uppgift om annat än verkställigheten av beslut om omhändertag- ande, beslut om vård utan samtycke eller beslut om sluten ung- domsvård. Denna lag träder i kraft den []. lag om ändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1988:609) om målsägande- biträde ska följande lydelse. När förundersökning har in- När förundersökning har in- letts skall ett särskilt biträde för letts ska ett särskilt biträde för målsäganden (målsägandebiträde) målsäganden (målsägandebiträde) förordnas i mål om förordnas i mål om 1. brott enligt 6 kap. , om det inte är uppenbart att målsäganden saknar behov av sådant biträde, 2. brott enligt 3 eller 4 kap. 2. brott enligt 3 eller 4 kap. , på vilket fängelse kan följa, eller enligt 8 kap. 5 kan följa, enligt 7 kap. 1 b § eller 6 § eller för- eller enligt 8 kap. 5 sök, förberedelse eller stämpling eller 6 § eller försök, till sådant brott, om det med hänsyn till målsägandens per- sådant brott, om det med hän- sonliga relation till den miss- syn till målsägandens personliga tänkte eller andra omständig- relation till den misstänkte eller heter kan antas att målsäganden andra omständigheter kan antas har behov av sådant biträde, att målsäganden har behov av så- dant biträde, och 3. annat brott på vilket fängelse kan följa, om det med hänsyn till målsägandens personliga förhållanden och övriga omständig- heter kan antas att målsäganden har ett särskilt starkt behov av så- dant biträde. Målsägandebiträde får förordnas i högre rätt, om åklagaren eller den tilltalade har överklagat domen i ansvarsdelen. Denna lag träder i kraft den []. Nuvarande lydelseEtt trossamfund kan ges till- stånd att förrätta vigsel, om sam- fundets verksamhet är varaktig och samfundet har en sådan orga- nisation att det på goda grunder kan antas att bestämmelser om vigsel och där- med sammanhängande åtgärder kommer att tillämpas. Har till- stånd givits, får vigsel inom sam- fundet förrättas av den som för- ordnats enligt 2 § att vara vigsel- förrättare. lag om ändring i lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund ska ha följande lydelse. Ett trossamfund kan ges till- stånd att förrätta vigsel, om sam- fundets verksamhet är varaktig och samfundet har en sådan orga- nisation att det på goda grunder kan antas att bestämmelser om vigsel och där- med sammanhängande åtgärder kommer att tillämpas. Tillstånd ska inte ges om det finns anled- ning att anta att befattnings- havare inom trossamfundet kom- mer att genomföra ritualer i strid med 4 kap. 4 c § andra stycket eller 7 kap. 1 b § andra stycket brotts- balken. Har tillstånd givits, får vigsel inom samfundet förrättas av den som har förordnats enligt 2 § att vara vigselförrättare. Frågor om tillstånd enligt första stycket prövas av Kammar- kollegiet efter ansökan av samfundet. Ett tillstånd gäller tills vidare. Kammarkollegiet får, efter ansökan av ett trossamfund som har fått tillstånd att förrätta vigsel, förordna en präst eller någon annan befattningshavare inom samfundet att vara vigselförrättare. Innan en person förordnas till Innan en person förordnas till kollegiet pröva att han har de kollegiet pröva att han eller hon kunskaper som behövs för upp- har de kunskaper som behövs för dra åt trossamfundet att utföra uppdra åt trossamfundet att ut- föra denna prövning. ordnande ska inte ges om det finns anledning att anta att personen kommer att genomföra ritualer i strid med 4 kap. 4 c § andra stycket eller 7 kap. 1 b § andra stycket Ett förordnande att vara vigselförrättare gäller tills vidare, om det inte har begränsats att gälla till en angiven dag. Om en vigselförrättare avlider Om en vigselförrättare avlider detta till Kammarkollegiet. detta till Kammarkollegiet. Denna lag träder i kraft den []. 1 Vårt uppdrag och arbete Den svenska rättsordningen godtar inte tvångsäktenskap och i prin- cip inte heller barnäktenskap. Det kommer till uttryck på olika sätt genom lagbestämmelser inom civilrätten, den internationella privat- rätten och straffrätten. Ändå förekommer det att unga människor som lever i tvingas att ingå äktenskap, och några gifter sig . ingås dessa tvångsäktenskap och barnäktenskap i andra länder. Utredningens direktiv beslutades vid ett regeringssammanträde . Enligt regeringen behövdes det en utredning med uppdrag att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäkten- skap. Utredningen borde ges i uppdrag att inhämta ytterligare kun- skap om dessa äktenskap och att uppmärksamma vilka det är som drabbas, bakgrunden till att tvångsäktenskap och barnäktenskap förekommer och omfattningen av problemet. Med utgångspunkt i kunskapsunderlaget borde utredningen föreslå åtgärder för att mot- verka tvångsäktenskap och barnäktenskap. Bland annat borde det göras en samlad översyn av relevant straffrättslig, civilrättslig och internationellt privaträttslig lagstiftning samt läggas fram de förslag till författningsändringar som behövdes för att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Även om direktiven specifikt nämner unga människor som bor i begränsar sig våra överväganden inte till denna person- kategori. De omfattar även bl.a. personer som lever i andra länder och som flyttar till på grund av ett tvångsäktenskap eller ett barnäktenskap. I utredningens direktiv preciseras uppdraget på följande sätt. Vårt uppdrag och arbete Ökad kunskap om tvångsäktenskap och barnäktenskap Utredaren ska inhämta ytterligare kunskap om tvångsäktenskap och barnäktenskap. Utredaren ska särskilt uppmärksamma vilka det är som drabbas och bakgrunden till att sådana äktenskap förekommer. Utre- daren ska även redovisa i vilken utsträckning påverkan att ingå äkten- skap kan antas ske genom straffbara handlingar respektive genom mer subtila påtryckningar, t.ex. hot om uteslutning ur familjesamhörigheten. Det finns också anledning att undersöka förekomsten av religiösa och traditionella vigselliknande ceremonier, som inte utgör vigslar i rätts- lig mening, t.ex. trolovning. Utredaren ska se över om Kammarkollegiets tillsyn av trossamfundens vigselverksamhet är ändamålsenligt utformad. Även omfattningen av tvångsäktenskap, barnäktenskap och fullmakts- äktenskap ska utredas. Som ett led i att öka kunskapen om hur vanligt förekommande sådana äktenskap är, kommer regeringen att ge vissa myndigheter i uppdrag att föra och sammanställa viss relevant statistik. Uppdraget ska genomföras . Utredaren ska ta del av och analysera det statistikunderlag som myndigheterna redovisar. Åtgärder mot tvångsäktenskap och barnäktenskap Utifrån det kunskapsunderlag utredaren inhämtar och i övrigt tar del av ska utredaren överväga och föreslå åtgärder för att åstadkomma ett ytterligare stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap.