sou · H0B334d2 · 2012-06-05 00:00:00 — Det kan därför finnas skäl att låta bli att skjuta upp den vill- korliga frigivningen om den dömde har genomgått en positiv ut- veckling och inte misskött sig under en lång tid.14 Beslut om uppskjuten villkorlig frigivning fattas enligt 26 kap. 9 § BrB av Kriminalvården. I beslutet ska anges en ny tidpunkt för när den dömde ska friges villkorligt. 2005/06:123 s. 56 f. och 73. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna korlig frigivning ske, om det inte även då finns sådana synnerliga skäl som innebär att frigivningen ska skjutas upp ytterligare. När den nya tidpunkten för villkorlig frigivning bestäms ska arten och omfattningen av överträdelserna särskilt beaktas. I förarbetena till anförs att det är ofrånkomligt att också strafftidens längd tillmäts viss betydelse vid bedömningen. Vidare framhålls att det torde krävas mycket långvarig och omfattande misskötsamhet för att den villkor- liga frigivningen ska skjutas upp med så mycket som . Det finns inte någon begränsning av hur mycket den villkorliga frigivningen sammanlagt kan skjutas upp. Om den dömde fortsätter att missköta sig så att det vid varje prövning anses föreligga synner- liga skäl mot villkorlig frigivning, kan det förekomma att den vill- korliga frigivningen skjuts upp så mycket att hela den ut- dömda strafftiden får avtjänas i anstalt. Enligt förarbetena bör detta dock endast komma i fråga i undantagsfall.15 Kriminalvårdens beslut om uppskjuten villkorlig frigivning över- klagas enligt 38 kap. 14 § BrB till allmän förvaltningsdomstol. Pröv- ningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 12.2.5.3 Åtgärder efter villkorlig frigivning Den dömdes skyldigheter efter villkorlig frigivning Efter villkorliga frigivning från ett tidsbestämt fängelsestraff gäller enligt 26 kap. 10 § BrB en prövotid som motsvarar den strafftid som återstår vid frigivningen, dock . Den frigivne ska enligt 26 kap. 14 § BrB vara skötsam, efter för- måga försöka försörja sig samt i övrigt rätta sig efter de bestäm- melser som gäller för frigivningen. Om den dömde har förpliktats att ersätta genom brottet uppkommen skada, ska denne göra vad han eller hon kan för att fullgöra denna skyldighet. Om det bedöms påkallat får Kriminalvården enligt 26 kap. 11 § BrB besluta att den som är villkorligt frigiven ska stå under övervakning, vilket innebär en skyldighet att hålla kon- takt med en särskilt förordnad övervakare i enlighet med dennes anvisningar. Övervakningen upphör som regel av prövo- tiden har förflutit. Övervakningen bedrivs enligt 26 kap. 12 § BrB under ledning av Kriminalvården, som förordnar övervakare. Den frigivne ska enligt 15 A. prop. s. 61 och 74. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna 26 kap. 13 § BrB hålla övervakaren underrättad om sin bostad, sin anställning och andra förhållanden av betydelse för övervakningen. Han eller hon ska också inställa sig hos övervakaren på kallelse och i övrigt hålla kontakt med denne. Om Kriminalvården beslutar om övervakning får den dömde en- ligt 37 kap. 7 § BrB begära prövning av beslutet hos övervaknings- nämnden. Samma sak gäller Kriminalvårdens beslut att förordna övervakare. får också självmant ta upp ett sådant beslut till omprövning eller själv meddela beslut. Vidare kan Kriminalvården överlämna ett ärende om övervakning till . beslut får enligt 37 kap. 11 § första stycket BrB överklagas till tingsrätten i den ort där nämnden är belägen. Vid överklagandet gäller lagen om domstolsärenden, vilket innebär att det krävs prövningstillstånd vid överklagande av tingsrättens beslut till hovrätt.16 kan, oavsett om den dömde ställs under övervakning eller inte, besluta att särskilda föreskrifter ska gälla för den villkorliga frigivningen. Sådana särskilda före- skrifter får enligt 26 kap. 15 § första stycket BrB avse 1.vistelseort eller bostad , högst åt gången, 2.arbetsanställning, annan förvärvsverksamhet eller utbildning, 3.läkarvård, nykterhetsvård eller annan vård eller behandling i eller utanför sjukhus eller annan dylik inrättning. Om övervakningsnämnden meddelar föreskrift enligt tredje punkten får den dömde enligt 26 kap. 15 § andra stycket BrB åläggas att lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv-, svett- eller hårprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av bl.a. alkohol eller andra beroendeframkallande medel. Om den dömde har förpliktats att ersätta skada som har upp- kommit genom brottet får övervakningsnämnden enligt 26 kap. 15 § tredje stycket BrB meddela föreskrifter om tid och sätt för full- görande av skadeståndsskyldigheten, under förutsättning att sådana föreskrifter inte med hänsyn till den dömdes ekonomiska situation och övriga omständigheter kan antas motverka hans eller hennes anpassning i samhället. 2009/10:135 s. 208. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Enligt 26 kap. 15 § fjärde stycket BrB får övervakningsnämnden meddela särskilda föreskrifter om vad som ska gälla för den som står under övervakning under den villkorliga frigivningen. En sådan föreskrift får bl.a. innehålla uppgifter om på vilket sätt och i vilken omfattning den frigivne ska hålla kontakt med övervakaren eller Kriminalvården. kan enligt 26 kap. 16 § BrB ändra eller upphäva meddelade föreskrifter enligt 26 kap. 15 § eller meddela nya sådana föreskrifter, om den dömdes utveckling och personliga för- hållanden i övrigt föranleder det. beslut enligt 26 kap. 15 § BrB får enligt 37 kap. 11 § första stycket BrB överklagas till tingsrätten i den ort där nämnden är belägen. Vid överklagande gäller lagen om dom- stolsärenden, vilket innebär att det krävs prövningstillstånd vid överklagande av tingsrättens beslut till hovrätt.17 Åtgärder vid misskötsamhet under prövotid för villkorlig frigivning Om den frigivne inte iakttar sina åligganden för den villkorliga frigivningen får övervakningsnämnden enligt 26 kap. 18 § BrB besluta om varning eller om övervakning efter det att av prövotiden har förflutit. Vid allvarligare över- trädelser kan nämnden enligt 26 kap. 19 § BrB förklara den villkor- ligt medgivna friheten förverkad till av varje gång. Om det uppkommer fråga om att förklara villkorligt medgiven frihet förverkad, att besluta om varning eller förlängd övervakning enligt 26 kap. 18 § eller att vidta åtgärd för att den frigivne ska under- kasta sig vård eller behandling eller om den frigivne har undandragit sig övervakning, får övervakningsnämnden enligt 26 kap. 22 § BrB besluta att den frigivne ska omhändertas i avvaktan på vidare för- ordnande. Beslutet om omhändertagande ska omprövas så ofta det finns anledning till det. I kommentaren till anförs att det, även om omhän- dertagandet ska fylla ett visst ändamål, inte förutsätts att man vid beslutet om omhändertagande är klar över vilken åtgärd som kan bli aktuell och att det inte heller behöver stå klart att någon vidare åtgärd än själva omhändertagandet kommer att visa sig erforderlig. Förutsättningarna för omhändertagande är utformade så att de for- 2009/10:135 s. 208. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna mellt inte kräver att den dömde misskött sina förpliktelser, men enligt kommentaren förutsätter ett omhändertagande i praktiken att den frigivne allvarligt har brustit i sina åligganden åtminstone i så måtto att han eller hon har undandragit sig övervakningen. Att utan påtaglig misskötsamhet ingripa med en så kännbar åtgärd som ett omhändertagande får enligt kommentaren anses vara uteslutet. Vidare bör enligt kommentaren omhändertagande inte ske, om ända- målet med åtgärden kan uppnås på annat sätt eller om det saknas anledning anta att ett omhändertagande kommer att underlätta genomförandet av åtgärden. Att den frigivne t.ex. vägrar att arbeta eller att efter förmåga fullgöra sin skadeståndsskyldighet anses enligt kommentaren inte i och för sig tillräckligt för ett omhändertag- ande, då detta inte är avsett att vara en åtgärd som vidtas som påföljd för misskötsamhet utan ett medel att möjliggöra eller under- lätta lämpliga åtgärder. Däremot är det, som nämnts, inte nödvän- digt att det vidtas någon vidare åtgärd efter omhändertagandet. I vissa situationer visar sig nämligen omhändertagandet i sig vara till- räckligt för att råda bot på det aktuella missförhållandet, och då behövs inte någon ytterligare åtgärd.18 beslut om varning eller förlängd övervak- ningstid enligt 26 kap. 18 §, om förverkande av villkorligt medgiven frihet enligt 26 kap. 19 § och om omhändertagande enligt 26 kap. 22 § får enligt 37 kap. 11 § BrB överklagas till tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Vid överklagande gäller lagen om domstolsärenden, vilket innebär att det krävs prövningstillstånd vid överklagande av tingsrättens beslut till hovrätt.19 12.2.6Fängelse som verkställs genom intensivövervakning med elektronisk kontroll (IÖV) 12.2.6.1 Verkställighet av fängelse genom IÖV Som beskrivs närmare i avsnitt 4.2.3 kan Kriminalvården på ansökan av den som ska avtjäna ett fängelsestraff be- sluta att straffet ska verkställas utanför anstalt genom intensivöver- vakning med elektronisk kontroll (IÖV). Av 4 § IövL framgår att den dömde under verkställigheten ska iaktta skötsamhet, efter förmåga försöka försörja sig samt i övrigt 18Brottsbalken, en kommentar på Internet, kommentaren till 26 kap. 22 §. 2009/10:135 s. 208. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna rätta sig efter vad som gäller enligt lagen och enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Den dömde ska vidare av- hålla sig från alkohol och andra beroendeframkallande medel, som t.ex. narkotika. Kriminalvården ska enligt 8 § IövL meddela vissa obligatoriska föreskrifter om vad den dömde har att iaktta under verkställig- heten. Föreskrifterna ska bl.a. avse vilken bostad den dömde ska ha , vad som ska gälla i fråga om sysselsätt- ning samt under vilka tider och för vilka ändamål den dömde får vistas utanför bostaden. Vid sidan av de obligatoriska föreskrifterna får Kriminalvården också meddela föreskrifter om vård eller behandling eller deltag- ande i särskilt anordnade program eller verksamheter. Enligt Krimi- nalvårdens föreskrifter och allmänna råd om intensivövervakning med elektronisk kontroll (KVFS 2011:6) ska frivården om inte sär- skilda skäl talar däremot meddela den dömde föreskrift om deltag- ande i program eller vård och behandling som kan medverka till att han eller hon inte fortsätter att begå brott. Kriminalvårdens beslut om föreskrifter får enligt 18 § IövL över- klagas till övervakningsnämnd. beslut får enligt 19 § IövL överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Vid över- klagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. 12.2.6.2 Åtgärder vid misskötsamhet m.m. Ett beslut om verkställighet utanför anstalt ska enligt 14 § IövL upp- hävas om -den elektroniska kontrollen annat än tillfälligt blir omöjlig att upprätthålla, -den dömde åsidosätter vad som åligger honom enligt IövL eller enligt en föreskrift som meddelats med stöd av lagen och det som ligger honom till last inte är av mindre betydelse, -den dömde begär att så ska ske, -den dömde inte följer ett föreläggande att påbörja verkställig- heten eller, när verkställigheten ska påbörjas, är häktad eller in- tagen i kriminalvårdsanstalt av någon annan anledning än för verkställighet av det straff som beslutet avser eller Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna -den dömde innan verkställigheten har påbörjats, antingen döms på nytt till fängelse eller får villkorligt medgiven frihet förverkad att han ska avtjäna fängelse . Beslut om upphävande av verkställighet utanför anstalt meddelas enligt 15 § IövL av övervakningsnämnd, efter anmälan av Kriminal- vården eller självmant. Om det uppkommer fråga om upphävande får Kriminalvården enligt 16 § IövL bestämma att beslutet om verkställighet genom IÖV tills vidare inte ska gälla. Ett sådant beslut gäller och ska omprövas av övervakningsnämnden senast första arbetsdagen efter beslutet. Om övervakningsnämnden fastställer Kriminalvårdens beslut, ska frågan om upphävande av beslutet tas upp till slutlig prövning. Om övervakningsnämnden bestämmer att beslutet om verkställig- het genom IÖV ska upphävas eller om det bestäms att beslutet tills vidare inte ska gälla, ska den dömde enligt 17 § IövL föras till verkställighet. Den dömde får enligt 19 § IövL överklaga övervakningsnämndens beslut om upphävande av verkställigheten genom IÖV till allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätt krävs pröv- ningstillstånd. 12.3Frivården i – En kartläggning (2010:10) –2010 undersökte Brå det närmare innehållet i på- följderna villkorlig dom med föreskrift om samhällstjänst och skydds- tillsyn. Undersökningen omfattade även hur misskötsamhet av på- följderna hanterades. Resultatet av undersökningen har presenterats i rapporten i – En kartläggning (2010:10). I rapporten riktas viss kritik mot hur misskötsamhet av skyddstillsyn hanteras inom . Kriminalvårdens syn på misskötsamhet I rapporten konstateras att synen på vad som är misskötsamhet vid verkställighet av skyddstillsyn och vilka reaktioner som ska vidtas i anledning av misskötsamhet varierar över landet. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna för rapporten saknades det en skriftlig nationell policy för hur frågor om misskötsamhet ska hanteras. I rapporten anges att Kriminal- vården tillsatte en utredning för att undersöka behovet av en sådan policy och att avsikten var att Nationella för Frivården skulle presentera en handbok om misskötsamhet och en revidering av befintliga föreskrifter. På lokal nivå fanns för Brå:s kartläggning skriftliga rutiner för hantering av misskötsamhet vid tio av 26 frivårdskontor. Övriga kontor förklarade att de höll på att arbeta fram sådana rutiner.20 I kartläggningen av frivården gick Brå igenom verkställighets- planerna för 650 skyddstillsynsdömda som påbörjade sin skydds- tillsyn , vilket motsvarade av det totala antalet skyddstillsynsdömda som påbörjade verkställigheten under . Genomgången av verkställighetsplanerna visade att det var ovanligt att planen innehöll uppgifter om sådan lindrigare misskötsamhet som inte rapporterats till övervakningsnämnden. I den enkät som Brå skickade ut till landets frivårdsinspektörer ställdes därför frågor om misskötsamhet utifrån fiktiva fall. Enkätsvarande utvisade uppfattningen av betydelsen av att den dömde uteblev från sammanträffanden med frivården eller med över- vakare varierade bland frivårdsinspektörerna. Vid utebliven kontakt med frivårdsinspektören eller lekmannaövervakaren rådde enlighet om att ingen åtgärd behövdes eller att det var till- räckligt med en ny kallelse. Om den dömde uteblev från avtalat möte eller fler ansåg de allra flesta () att den dömde skulle anmälas till övervakningsnämnden. Vid utebliven kontakt var uppfattningen mer delad. Drygt hälften av frivårds- inspektörerna ansåg att en muntlig tillsägelse var tillräcklig, medan en fjärdedel ville kalla till chefssamtal och skulle ha valt att anmäla ärendet till övervakningsnämnden. Även hanteringen av situationen att den dömde uppvisar tydliga tecken på ett nytt eller återupptaget narkotikamissbruk gav ojämnt resultat i enkäten. De flesta av frivårdsinspektörerna svarade att de skulle ingripa med motiverande samtal om eventuell behandling, men många skulle välja att kontakta eller att diskutera 20 Kriminalvårdens dåvarande föreskrifter och allmänna råd om arbetet med dömda under övervakning m.m. (KVFS 2008:19) har ersatts av Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om verkställighet av frivårdspåföljder (KVFS 2011:5). Krimi- nalvården håller på att ta fram nya handböcker om bl.a. övervakning. Hand- böckerna bl.a. kommer att behandla frågan om åtgärder vid misskötsamhet, se avsnitt 12.2 ovan. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna ärendet vid ett frivårdskollegium. En mindre andel, , ville ge den dömde en muntlig tillsägelse, medan lika många ville anmäla till övervakningsnämnden. Ett fåtal skulle ha kallat till chefssamtal, medan skulle ha valt att inte göra något alls. Synen på narkotikaanvändning var generellt splittrad. av frivårdsinspektörerna ansåg att all användning av narkotika bör betraktas som misskötsamhet, medan ansåg att bruk av narkotika inte är att betrakta som misskötsamhet alls. I rapporten erinrar Brå särskilt om att man inte vet något om lekmannaövervakarnas syn på hur snabbt de ska rapportera lindrigare misskötsamhet till ansvarig frivårdsinspektör och hur de ser på misskötsamhet i form av missbruk. Enligt Brå:s bedömning är det rimligt att anta att det finns ganska stora variationer mellan olika lekmannaövervakare i dessa avseenden. Misskötsamhet som rapporteras till övervakningsnämnd Av de skyddstillsynsdömda vars verkställighetsplaner granskades under Brå:s kartläggning hade knappt en fjärdedel () rapporterats till under över- vakningstiden. Majoriteten av dem misskötte sig av verkställigheten. Misskötsamheten bestod ofta av flera olika saker. I av fallen hade den dömde uteblivit upprepade gånger från avtalat möte och i nästan hälften av fallen hade den dömde missbrukat alkohol eller narkotika. I sist- nämnda grupp hade en tredjedel misskött en föreskrift. Den vanligaste reaktionen från övervakningsnämnden vid missköt- samhet var varning. Drygt hälften av de personer som rapporterades tilldelades en varning. Endast en procent fick övervakningstiden förlängd och för undanröjdes skyddstillsynen av dom- stol och ersattes med ett fängelsestraff. Enligt uppgift som Brå hämtat in från varierar praxis när det gäller reaktionen på misskötsamhet mellan olika övervakningsnämnder, åklagare och domstolar. Kriminalvården har inte någon möjlighet att överklaga nämndens beslut och på så sätt verka för en enhetlig praxis. I rapporten påpekas att detta kan påverka hur frivården agerar och i vilken utsträckning ärenden anmäls till nämnden. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna I den enkät som Brå skickade ut till landets frivårdsinspektörer ut- tryckte över hälften () önskemål om att övervaknings- nämnden skulle ha tillgång till fler sanktioner vid misskötsamhet. Ungefär lika många () ansåg att frivården själv borde ha möjlighet att besluta om sanktioner vid misskötsamhet. Många före- språkade en möjlighet att kombinera skyddstillsyn med IÖV (fot- boja) vid allvarlig misskötsamhet. I övrigt föreslogs att frivården själv skulle kunna besluta om utandningsprov vid misstanke om alkoholmissbruk och drogkontroll vid narkotikamissbruk. Vikten av att kunna agera kraftfullt vid misskötsamhet för att ge en tydlig signal om skötsamhetens betydelse betonades, som det framfördes att det gäller att inte tömma ut arsenalen av åtgärder för snabbt. Frågan om hantering av misskötsamhet vid skyddstillsyn behand- lades även i en enkät till domare. I enkätsvaren påpekades att en förutsättning för att utvidga användningsområdet för skyddstillsyn är att dess innehåll förändras, dels genom att det rehabiliterande innehållet förstärks, dels genom att kontrollen under övervakningen skärps. Drygt hälften av domarna framförde att de var positiva till att kombinera skyddstillsyn med elektronisk övervakning vid all- varlig misskötsamhet. Brå:s slutsatser såvitt avser misskötsamhet I sina slutsatser anförde Brå att det finns anledning att ställa sig avvaktande till det uttalade önskemålet om att införa en möjlighet att vid misskötsamhet förstärka en skyddstillsyn med IÖV. Detta ställningstagande motiverades med att de som döms till skydds- tillsyn ofta har större sociala problem än de som bedöms som lämp- liga för IÖV och att många skyddstillsynsdömda därmed skulle ha svårt att klara de höga skötsamhetskraven för IÖV. Brå påpekade också att det finns en risk för att IÖV skulle fungera sämre som åtgärd för misskötsamhet än som ett alternativ till fängelse. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna 12.4Övervakningsnämndernas funktion och uppgifter Som framgått av föregående avsnitt fattas vissa beslut i anledning av misskötsamhet vid skyddstillsyn och för vill- korlig frigivning från fängelse av övervakningsnämnd. Det finns där- för anledning att något redogöra för övervakningsnämndernas funk- tion och deras uppgifter i dagens påföljdssystem. finns knappt 30 övervakningsnämnder i . Bestämmelser om nämndernas organisation finns huvudsakligen i 37 kap. BrB, förordningen (2007:1174) med instruktion för övervak- ningsnämnderna och förordningen (1998:1318) om övervaknings- nämndernas verksamhetsområden m.m. En övervakningsnämnd består enligt 37 kap. 1 § andra stycket BrB av en ordförande, en vice ordförande och tre andra ledamöter. Ordförande och vice ordförande i nämnden utses enligt 3 § förord- ningen med instruktion för övervakningsnämnderna av . Ordföranden och vice ordföranden ska vara lagfarna och ha erfarenhet från tjänstgöring som domare. Övriga ledamöter är lekmän som utses av eller kommunfullmäk- tige. Ledamöter och ersättare i över- vakningsnämnd ska enligt 37 kap. 5 § BrB ha avlagt domared. De jävsregler som gäller för domare gäller även för ledamöter och er- sättare i övervakningsnämnd. En övervakningsnämnd biträds enligt 4 § förordningen med in- struktion för övervakningsnämnderna av en sekreterare, som för- ordnas av nämnden. Sekreteraren ansvarar för att ärenden och inkom- mande handlingar diarieförs. Övervakningsnämnderna ska enligt 5 § förordningen med instruk- tion för övervakningsnämnderna ge in en berättelse till Krimi- nalvården om sin verksamhet. Ärendena i övervakningsnämnden avgörs enligt 6 § förordningen med instruktion för övervakningsnämnden efter föredragning av sekreteraren eller, om nämnden så beslutar, av en kriminalvårds- tjänsteman. får bestämma att en kriminal- vårdstjänsteman ska närvara vid ett sammanträde för att lämna upp- lysningar. En kriminalvårdstjänsteman har alltid rätt att vara när- varande när nämnden behandlar ett ärende som han eller hon hand- Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Vidare har chefen för kriminalvårdsregionen rätt att närvara vid övervakningsnämndens sammanträden. Enligt uppgift från Kriminalvården är det Kriminalvårdens huvud- kontor som sköter övervakningsnämndernas centrala administration, såsom mottagande av verksamhetsberättelse, utbetalning av arvoden, registrering av uppgifter och framtagande av viss statistik samt för- ordnande av vikarie i undantagsfall. Därutöver utser frivårdskontoren tjänstemän som sköter administrationen åt respektive övervak- ningsnämnd. Fördelningen av arbetsuppgifter mellan tjänstemännen på frivårdskontoren och nämndernas sekreterare varierar mellan de olika övervakningsnämnderna. Bestämmelser om övervakningsnämndernas verksamhet finns fram- för allt i 26, 28 och 37 kap. BrB samt i fängelselagen (2010:610)(FäL) och lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kon- troll (IövL). Som framgår av beskrivningen av gällande rätt i avsnitt 12.2 beslutar övervakningsnämnderna om vissa åtgärder såvitt avser per- soner som står under övervakning på grund av att de dömts till skyddstillsyn eller att de har frigetts villkorligt från fängelsestraff. Övervakningsnämnderna prövar också vissa frågor om utslussning från fängelse i anstalt och om verkställighet av fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll. Nedan följer en sammanställning i tabellform av övervaknings- nämndens uppgifter. I tabellen anges också vart övervakningsnämn- dens beslut får överklagas. Beslut som rör verkställigheten av skyddstillsyn har enligt 28 och 37 kap. BrB möjlighet att besluta om följande åtgärder såvitt avser personer som dömts till skyddstillsyn. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna SOU 2012:34 Lagrum (BrB) 28 kap. 2 a § Ändrad eller upphävd föreskrift om 28 kap. 5 a § andra stycket Förlängd övervakningstid för fullgörande 28 kap. 6 § Föreskrifter enligt 26 kap. 15 § första– tredje styckena BrB samt ändring eller