sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Det finns dock inte skäl att i lag ange vilka kriterier som ska gälla utan det skulle behöva vara upp till det enskilda försäkringsföretaget att bedöma omfattningen av undersökningen. I det sammanhanget är det viktigt att återigen betona vikten av att försäkringsföretaget i samband med ett beslut om hälsoprövningens omfattning skulle ta hänsyn till vilka risker som finns för kvarvarande försäkringstagare och försäkrade. I realiteten skulle det komma att krävas omfattande hälso- undersökningar i varje enskilt fall för att försäkringsföretaget ska kunna göra en så korrekt bedömning av den flyttande kundens hälsa som möjligt. Ett sådant förfarande skulle dock innebära allt- för kostsamma och tidskrävande procedurer, inte minst för för- säkringar med små pensionskapital. Det skulle därför vara möjligt för ett försäkringsföretag att i sådana fall i stället begära en mindre omfattande hälsoprövning vars resultat kan kopplas till statistiskt framtagna schabloner om individers hälsa och hur olika hälso- förändringar påverkar dödlighetsantagandena. Ett sådant förfar- ande skulle kunna begränsa kostnaderna och tidsåtgången som det säkerställs att hälsoprövningen bygger på tillförlitliga antaganden om hälsoförändringars påverkan på sannolikheten för utbetalning. I och med att prövningen är föranledd av den försäkrades begäran om flytt skulle kostnaden för denna också bäras av den flyttande individen. Detta hör samman med att det övriga kollektivet inte ska drabbas negativt av att en individ väljer att flytta. Ett sådant förslag skulle också överensstämma med de förslag som utredningen lagt fram ovan beträffande vilka principer som försäkringsföretaget bör utgå från i samband med beräkning av kostnaderna förknippade med en flytt. Att hälsoprövning vid flytt inte helt kan lösa moturvals- problematiken i dessa fall har utvecklats ovan (se avsnitt 8.3.1 och 9.5.4). För att kunna säkerställa att kvarvarande försäkringstagare Flytträtt – överväganden och förslag och försäkrade inte drabbas av en flytt, skulle flyttvärdet fram- räknas enligt en försiktighetsprincip. En sådan princip innebär att försäkringsföretaget i sin bedömning ska ta hänsyn till om sanno- likheten för utbetalning har minskat och göra en rättvis avräkning av flyttvärdet. Företagen måste hantera uppkomsten av arvsvinster både vid tecknande av försäkringar utan och med ett begränsat efterlevandeskydd. Inom de avtalsområden som omfattas av kollektiv- avtalad flytträtt kan flytt medges utan någon hälsoprövning, vilket öppnar för att de försäkrade får ta med sig tilldelade arvsvinster vid en flytt. Även det är en situation som måste hanteras av samtliga företag som är utvalda eller anslutna som försäkringsgivare på kollektivavtalsområdet. Mot bakgrund av vad som sagts förutsätter utredningen att försäkringsföretagen i övervägande antal fall kan lösa de problem av försäkringsteknisk art som uppstår. Enligt utred- ningens mening talar således övervägande skäl för att behålla nuvarande begränsning även i denna del. Sammanfattningsvis finns det anledning att behålla begräns- ningen till försäkringens art vid bestämmande av flytträttens omfatt- ning (se 11 kap. 5 § andra stycket FAL). En rätt till fortsatt riskförsäkring vid flytt? Den dispositiva regeln i 11 kap. 6 § FAL om att försäkringstagaren i samband med att försäkringsföretaget återköpt en livförsäkring med sparmoment, ska ha rätt att utan ny hälsoprövning fortsätta försäkringen som ren riskförsäkring bör analyseras ur ett flytträtts- perspektiv. Vid denna bedömning kan det å ena sidan – ur den försäkrades perspektiv – hävdas att avsaknaden av en möjlighet att i samband med en flytt behålla riskmomentet hos den ursprungliga för- säkringsgivaren innebär ett sämre konsumentskydd. För individer vars hälsa försämrats sedan försäkringsavtalet tecknats, och som inte ges en rätt att behålla riskmomentet, innebär det att den för- säkrade måste göra en avvägning mellan de fördelar och nackdelar som en flytt, och därmed ett upphörande av riskmomentet, kan innebära. För dessa individer blir en flytt inte ekonomiskt försvar- bart då möjligheten att erhålla en ny riskförsäkring hos ett annat försäkringsföretag kan vara begränsad, eller allt för kostsam. Å andra sidan måste betonas att syftet med flytträtten inte är att möj- Flytträtt – överväganden och förslag liggöra flytt i alla situationer och för alla försäkringsformer, oavsett förutsättningarna för detta. En balans måste finnas mellan de krav som ställs på försäkringsgivarna och vad kravet tillför konsument- skyddet. I detta fall bör också hållas i minnet att försäkringstagaren har möjlighet att behålla sin försäkring oförändrad hos den ursprungliga försäkringsgivaren och på så sätt säkerställa att risk- försäkringen förblir gällande, oavsett hur dennes hälsa utvecklats sedan avtalet tecknades. Att sammansatta försäkringar av sin natur kan vara svåra att dela upp, bidrar också till att det kan ifrågasättas huruvida en rätt att behålla riskmomentet, om än dispositiv, ska finnas angiven i lag. Sammanfattningsvis anser utredningen att det finns övervägande skäl mot att vidga nu aktuell regel till att omfatta flyttsituationen. Förslag: Rätt till flytt ska gälla endast kollektivavtalade premie- bestämda tjänstepensionsförsäkringar. Detta innebär att för- månsbestämda tjänstepensionslösningar undantas helt. En flytträtt som avser en premiebestämd tjänstepensions- försäkring under pågående premiebetalning gäller inte om kollektivavtal föreskriver något annat. När det gäller premiebestämda tjänstepensionsförsäkringar där premiebetalning pågår ska försäkringstagaren ha flytträtt. Försäkringstagaren kan dock regelmässigt inte förfoga över försäkringen på detta sätt utan medgivande från den försäkrade. Om premiebetalningen har upphört till följd av att anställningen har avslutats har den försäkrade rätt till överföring av hela värdet av en premiebestämd tjänstepensionsförsäkring. Den försäkrade har också rätt till överföring av värdet av en sådan försäkring när försäkringstagaren har upphört att existera eller har avlidit. Reglerna ska gälla retroaktivt vid flytt av premiebestämd tjänstepensionsförsäkring där premiebetalningen har upphört till följd av att anställningen har avslutats eller där försäkrings- tagaren har upphört att existera eller har avlidit. Skälen för förslaget: Inledningsvis ska upprepas att kollektiv- avtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar är helt undantagna från den lagstadgade flytträtt som infördes . Flytträtt – överväganden och förslag I tidigare avsnitt har redogjorts för såväl lagstiftningen på arbetsrätts- och kollektivavtalsområdet som de ställningstaganden som lagstiftaren har gjort avseende arbetsmarknadens parters frihet att, inom ramen för kollektivavtal, kunna förhandla om förhållandena på arbetsmarknaden. Av såväl lagstiftningen på området som lagstiftarens tidigare ställningstaganden framgår att utgångspunkten är att förhållandet mellan arbetsgivare och arbets- tagare i första hand ska regleras av arbetsmarknadens parter, och först i andra hand av lagstiftaren. Denna princip är särskilt tydlig avseende de bestämmelser som infördes avseende arbets- tagarens ålder vid avgångsskyldighet, där lagstiftaren uttryckligen anger att lagbestämmelser införs som en effekt av att parterna inte själva träffat avtal om vad lagstiftaren ansett vara nödvändiga anpass- ningar i kollektivavtalen. Därutöver betonar lagstiftaren tydligt att det, på de områden inom arbetsrätten där lagregler finns, är av stor vikt att dessa inte utformas på ett sätt som stör de avtalslösningar som redan uppnåtts. Inte heller ska regler hindra uppkomsten av sådana lösningar på andra områden. har lagstiftaren framhållit att det finns behov av att följa utvecklingen inom kollektiv- avtalsgrundad försäkring. Avvikelse från dessa principer kan dock göras, och har även gjorts. I de fall sådana avsteg inte varit en effekt av införandet av bindande EU-lagstiftning utan varit nationellt initierade, har de motiverats bl.a. av det stora samhällsintresset av närvaron av sådana regler. Detta är också vad som i den av EU antagna stadgan om de grundläggande rättigheterna anges som ett av de giltiga motiven till införande av begränsningar av de rättigheter och friheter som erkänns i densamma. Utredningens uppdrag är att lämna förslag som leder till ett förbättrat konsumentskydd på försäkringsområdet i stort och i dess delar. Detta skydd, som inbegriper flytträtt inom kollektiv- avtalsområdet, är av ett allmänt samhällsintresse och det berör alla försäkrade oberoende av vilket avtalsområde man är anställd inom. Kollektivavtalsparternas roll är att tillvarata respektive kollektivs intressen, vilket medför att det ur parternas perspektiv endast finns svaga motiv för att träffa överenskommelser som är övergripande över samtliga avtalsområden och därmed omfattar samtliga för- säkrade. Det är däremot naturligt för lagstiftaren att anlägga ett sådant bredare perspektiv. Det kan konstateras att vilket förslag till regler om kollektiv- avtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar som bör väljas är bero- Flytträtt – överväganden och förslag ende av vilken avvägning som görs mellan de olika motiv och ställ- ningstaganden som har lagts fram avseende dels den kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringens särart, dels de konsumentskyddsaspekter som föreligger. I det sammanhanget bör beaktas hur stark koppling försäkringsavtalet har till pensions- utfästelsen enligt kollektivavtalet. En svag koppling, vilket är fallet när premiebetalningen har avslutats i samband med att premie- betalningen har upphört, ökar utrymmet för tvingande lagstiftning på området. Utredningen föreslår därför en på detta sätt begränsad lagstadgad flytträtt avseende kollektivavtalade tjänstepensioner, vilket möjliggör att ett konsumentskydd i form av flytträtt, under dessa förutsättningar, görs tillgängligt för alla försäkrade. De närmare motiven för detta ställningstagande redovisas nedan. Bör kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar över huvud taget omfattas av reglerna om flytträtt? Ett förslag om att helt undanta kollektivavtalsgrundade tjänste- pensionsförsäkringar – såväl förmånsbestämda som premie- bestämda – från regler om flytträtt, skulle utgå från att de principer som finns fastställda i nu gällande lagstiftning – och som lag- stiftaren vid ett flertal tillfällen också betonat – försvårar införandet av flytträtt för dessa försäkringsformer. I förarbetena till FAL framhålls den speciella försäkringsform som kollektivavtals- grundade försäkringar utgör. Det betonas att försäkringsformen på flera sätt intar en särställning i förhållande till annan försäkring, såväl vad avser dess konstruktion som dess tillkomstsätt. För- säkringarna meddelas enligt villkor som följer av ett kollektivavtal och kan i första hand ses som en anställningsförmån för de anställda. Liksom vid obligatorisk gruppförsäkring, som kollektivavtalsgrundade försäkringar närmast liknar, har de försäkrade inga direkta skyldig- heter mot försäkringsföretaget frånsett biförpliktelser i samband med försäkringsfall. I väsentliga delar är det fråga om ett avtal till förmån för tredje man, alltså de anställda (jämte eventuella för- månstagare vid den försäkrades dödsfall). Det betonas således att man vid bedömningen av reglerna om försäkringsskydd får hålla i minnet att tjänstepensionsförsäkringen i dessa fall är en förmån som de försäkrade erhåller utan att den motsvaras av några direkta skyldigheter för dem (se prop. 2003/04:150 s. 342 f.). Flytträtt – överväganden och förslag Som framgått har lagstiftaren också vid ett flertal till- fällen betonat arbetsmarknadens parters förhandlingsfrihet och att lagstiftningen varken ska störa de avtalslösningar som redan upp- nåtts eller hindra uppkomsten av avtalslösningar på andra områden. Man har också framhållit vikten och värdet av parternas fria för- handlingsrätt, och tydligt angett att det endast är dessa som har sådan tillräcklig kunskap om arbetsmarknaden för att åstadkomma en effektiv lönebildning. Vidare har lagstiftaren ansett att avtals- lösningar för många frågor på området är att föredra framför lagstiftning. Det kan därmed hävdas att lagstiftaren själv i många fall ifrågasatt värdet av lagbestämmelser för frågor rörande för- hållandena på arbetsmarknaden. Till resonemanget hör att lagstiftaren visserligen identifierat behovet av ett starkt och tydligt nationellt ramverk inom vilket arbetsmarknadens parter kan agera, men att man betonat dess betydelse framför allt för att reglera områden där avtalslösningar inte har kunnat nås. Att kollektiv- avtalsparterna har utvecklat flytträtt inom ITP-planen och avtals- pension SAF-LO kan tala emot införandet av lagbestämmelser om flytträtt. saknas flytträtt inom andra avtalsområden vilket i stället kan tala för införande av sådana lagbestämmelser. Även om kollektivavtalad flytträtt hade införts för samtliga avtalsområden, kvarstår problemet med att kunna flytta pensionskapital från ett kollektivavtalsområde till ett annat. Det ställs krav på särskilda skäl för att motivera bindande lagregler som skulle kunna innebära en störning i de avtalslösningar som redan har uppnåtts på arbets- marknaden. Visserligen finns ingen absolut regel som anger att retroaktiva regler inte får införas på området men de aspekter som lyfts fram såväl i lagstiftningen som i andra sammanhang ges i ett sådant alternativ som detta sådan vikt att bedömningen är att den typen av regler inte bör införas på området, förutom i särskilda fall. Ett exempel på ett sådant fall är de bestämmelser om höjd ålder för avgångsskyldighet som infördes i LAS. Vid utarbetandet av dessa regler är lagstiftaren tydlig med att man helst hade avstått från en lagreglering av denna fråga och i stället sett att arbets- marknadens parter själva tagit initiativ till att reglera den. Att det ändå infördes lagregler förklaras därmed huvudsakligen med en kombination av att parterna, trots påtryckningar från lagstiftaren, avstått från att i kollektivavtal reglera detta samt det stora samhälls- intresset som finns av att individer ges en möjlighet till att arbeta till . Flytträtt – överväganden och förslag När det gäller frågan om möjligheten till flytt av kollektivavtals- grundade tjänstepensionsförsäkringar kan på samma sätt hävdas att det finns ett stort konsumentintresse i att införa sådana möjlig- heter. Det kan också hävdas att det i detta fall finns en koppling mellan konsumentintresset och ett samhällsintresse av detta då individens möjlighet att anpassa sin pension till de egna förutsätt- ningarna och till en rörlig pensionsålder är positivt. Detta gäller naturligtvis under förutsättning att individer är välinformerade och gör välgrundade val. Att flytträtt även kan ha en påverkan på pro- duktutbudet – exempelvis genom att produkter som ur individ- ernas intresse får anses som mindre goda med tiden kan försvinna när individer väljer bort dem – är också positivt utifrån samhällets perspektiv. Som framgått av redogörelser är samhällsintresset ett motiv som kan berättiga avsteg från principen om arbetsmark- nadens parters förhandlingsfrihet. Utifrån det perspektivet kan därmed påstås att, i likhet med motivet i frågan om pensionsåldern, lagbestämmelser om retroaktiva regler för detta är motiverade. Till skillnad från frågan om pensionsålder har dock, vad avser flytträtt, vissa av arbetsmarknadens parter inom några avtalsområden infört en flytträtt, om än begränsad till en upphandlad skara försäkrings- företag och produkter. Även på avtalsområden där flytträtt inte förhandlats fram centralt av parterna, har valfriheten ökat genom att den försäkrade numera ges möjlighet att, inom ramen för de försäkringsföretag och produkter som godkänts av parterna, initialt välja försäkringslösning. Någon flytträtt medges däremot inte enligt kollektivavtalen på dessa avtalsområden34 (se närmare i avsnitt 8.4). Detta kan jämföras med det faktum att parterna i frågan om höjd ålder för avgångsskyldighet helt avstått från att genom kollektiv- avtal bidra till en förändring. Det kan därmed göras gällande att kollektivavtalsparterna, om än i olika omfattning, har arbetat för en ökad val- frihet och, i vissa fall, flytträtt för de försäkrade. Det kan således utifrån den utveckling som skett inom vissa avtalsområden vara svårare att motivera bindande lagregler. visar de skill- nader som finns mellan olika områden att det kan finnas skäl för lagstiftaren att säkerställa ett likartat konsumentskydd oavsett avtals- 34 Som tidigare påpekats kan trots detta flytt i vissa fall ändå medges. I dessa fall är det emellertid ett försäkringsföretag som själv väljer att erbjuda de försäkrade möjligheten att flytta och det är således inte en effekt av en centralt framförhandlad flytträtt. Flytträtt – överväganden och förslag Det medför också att man möjliggör flytt mellan olika avtalsområden, något som inte direkt är i kollektivavtalsparternas intresse då deras roll är att tillvarata det egna kollektivets intressen. En lagstiftning bör anpassas så att den innebär små störningar i de avtalslösningar som redan uppnåtts på arbetsmarknaden. Framåtverkande regler om flytträtt skulle däremot inte på samma sätt störa redan uppnådda avtalslösningar. Det kan också hävdas att samhällsintresset av att möjliggöra en likartad rätt till flytt av pensionssparande är så stort att kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar, oavsett avtalsområde, bör omfattas av i vart fall någon form av framåtverkande flytträttsregler. Kombina- tionen av dessa skäl bör kunna motivera en begränsning i arbets- marknadens parters fria förhandlingsrätt. Det är i det sammanhanget lämpligt att överväga om det, i likhet med vissa bestämmelser exempelvis i MBL, bör införas semi- dispositiva regler om flytträtt. Vid en sådan bedömning måste först hänsyn tas till de skillnader som finns mellan premiebestämd och förmånsbestämd tjänstepensionsförsäkring. Bör kollektivavtalsgrundade förmånsbestämda tjänstepensionsförsäkringar omfattas av flytträtt? Inom premiebestämd kollektivavtalsgrundad tjänstepension är den försäkrades beroende av försäkringsföretagets förvaltning och hur det bedriver sin verksamhet i övrigt för att han eller hon ska erhålla en tillfredsställande pension lika stor som för individuell liv- försäkring. Det är således den försäkrade som bär risken för utfallet. Som tidigare framhållits kan det också ifrågasättas om en arbetstagarorganisation verkligen kan tillvarata de försäkrades intres- sen i tillräcklig grad, något som har påståtts. Det finns således generellt sett samma konsumentintresse i flytträtt för denna för- säkringsform som för individuella livförsäkringar, vilket motiverar behovet av en flytträtt även för individer med den typen av tjänste- pensionsförsäkringar. Vid förmånsbestämd tjänstepension däremot känner den för- säkrade vid avtalstillfället i princip redan till storleken på den framtida pensionsförmånen som utfästs av arbetsgivaren. Den försäkrade har därmed inte en lika utsatt position och är inte på samma sätt beroende av försäkringsföretagets förvaltning av kapitalet som vid premiebestämda försäkringar. Ur den aspekten är Flytträtt – överväganden och förslag konsumentskyddsaspekten inte lika stark för förmånsbestämda försäkringar. Som redogjorts för skulle en lagstadgad flytt- rätt för den försäkrade med en förmånsbestämd tjänstepensions- försäkring i stället kunna innebära stora risker för såväl den enskilda arbetsgivaren – som ytterst står risken för att inte kunna uppfylla åtagandena i enlighet med kollektivavtalet – som kollektivet av arbetsgivare inom en kollektivavtalad plan som bär ett kollektivt ansvar för pensionsförmånerna. Detta kan även i förlängningen drabba de försäkrade negativt. För arbetsgivaren kan det däremot finnas fördelar med att byta försäkringsgivare genom att flytta kapitalet i förmånsbestämda tjänstepensionsförsäkringar. Som nämnts i avsnitt 9.5.1 torde dock en lagstadgad flytträtt för försäkringstagaren (arbetsgivaren) få en mycket begränsad omfattning i praktiken eftersom det finns få för- säkringsföretag som kan erbjuda livsvarig förmånsbestämd pension. Där poängteras även att den frivilliga flytträtten även fortsättnings- vis kommer att komplettera den lagstadgade rätten att flytta pensions- sparandet. rätt har därför inte något egentligt värde för arbetsgivaren. Mot denna bakgrund – och då utredningen enligt sina direktiv har ett klart konsumentskyddsfokus – finns det anledning att helt undanta kollektivavtalade förmånsbestämda tjänstepensionsför- säkringar från regler om flytträtt. Det bör även här erinras om att utredningen i föregående avsnitt föreslår att nu gällande flytträtt för denna kategori individuella tjänstepensionsförsäkringar slopas. Särskilda flytträttsregler för premiebestämda kollektivavtalade tjänstepensionsförsäkringar där premiebetalningen upphört till följd av att anställningen har avslutats? Som har nämnts är det förslag till regler om kollektiv- avtalade tjänstepensionsförsäkringar som bör väljas beroende av vilken avvägning som lämpligen görs mellan kollektivavtalad för- säkrings särart och behovet av ett enhetligt konsumentskydd. I det sammanhanget är det även viktigt att beakta hur stark koppling försäkringsavtalet har till pensionsutfästelsen enligt kollektiv- avtalet, dvs. i vilken utsträckning arbetsgivaren eller kollektivet av arbetsgivare bär ansvar för pensionsförmånerna. Mot bakgrund till vad som har sagts ökar en svag koppling utrymmet för tvingande framåtverkande lagstiftning, men även retroaktiv sådan. Flytträtt – överväganden och förslag Arbetsgivaren har vid premiebestämda lösningar i huvudsak full- gjort sitt åtagande när premiebetalningen upphört till följd av att anställningen har avslutats. Som nämnts kan vissa regler i kollektiv- avtal om exempelvis uttag av pensionen, för att ta tillvara kollektivets intresse, även i sådana fall kvarstå. Detta bör dock vägas mot att individen, som kanske har lämnat kollektavtalsområdet , behöver anpassa uttaget av sin pension till andra förhål- landen. Den försäkrade tar däremot regelmässigt, även fortsätt- ningsvis all risk för pensionens storlek i en sådan lösning – någon- ting som emellertid måste balanseras mot att detta är kollektivt framförhandlade pensionslösningarna som gynnar arbetstagar- kollektivet. Som nämnts kan det mot denna bakgrund finnas anledning att se även en begränsad lagstadgad flytträtt för premiebestämda tjänstepensionsförsäkringar dels ur ett konsumentperspektiv, dels ur arbetsgivarens eller kollektivavtalsparternas intresse (se avsnitt 9.5.3 i den del som behandlar frågan om möjligheten till retroaktiv lagstiftning om flytträtt avseende kollektivavtalade försäkringar). Där beskrivs även kortfattat utvecklingen inom kollektivavtalad tjänstepension. Det kan konstateras att man successivt inom de fyra stora avtalsområdena har infört premiebestämda pensioner, helt eller delvis. På den privata sidan har man tagit initiativ till införande av flytträtt inom både ITP-planen och SAF-LO-planen. På den offentliga sidan har parterna förhandlat fram flytträtt inom KAP- (till 2014), medan anställda på det statliga området fort- farande saknar flytträtt. På de områden där flytträtt finns, utnyttjas den även i viss utsträckning. I nämnt avsnitt konstateras även att inträdesåldern för ålders- pensionsdelen sänkts i vissa planer vilket leder till att fler yngre arbetstagare berörs, som fler arbetstagare är rörligare på arbetsmarknaden . Detta får till följd att antalet fribrev ökar i omfattning och att allt fler arbetstagare har sin tjänste- pension spridd inom flera kollektivavtalsområden. Det är en trend som sannolikt förstärks över tiden. Att kunna flytta ihop pensions- kapital som ligger i fribrev inom flera sådana områden är en viktig fråga och kommer med den utvecklig på arbetsmark- naden som beskrivs att bli än viktigare.