sou · H0B346 · 2012-06-19 00:00:00 — allvarlig miljöskada: en allvarlig miljöskada enligt 10 kap. 1 § , och dammhaveri: dammhaveri enligt 11 kap. 4 § . 3 § Den som är skyldig att underhålla en damm ska se till att det alltid finns en dokumenterad aktuell utredning och bedömning av vilka konsekvenser som ett dammhaveri kan medföra (konse- kvensutredning). En konsekvensutredning ska beskriva 1.hur ett dammhaveri antas ske, 2.vilka områden som kan översvämmas vid ett dammhaveri, 3.vad som kan skadas i de områden som skulle översvämmas. 4 § Skyldigheten att utföra en konsekvensutredning omfattar inte den som är skyldig att underhålla en damm om ett dammhaveri vid dammen skulle kunna 1. innebära att det vid haveritidpunkten okontrollerat strömmar ut mindre än vatten eller blandning av vatten och annat material, eller 2. innebära att det vid haveritidpunkten okontrollerat strömmar ut eller mer men mindre än vatten eller blandning av vatten och annat material och där sådana konsekvenser som anges i 11 kap. 24 första stycket 1–7 inte kan uppkomma. 5 § Den som är skyldig att underhålla en damm som omfattas av kravet enligt 3 § ska lämna konsekvensutredningen till tillsynsmyn- digheten tillsammans med ett förslag till klassificering enligt 11 kap. 24 och 25 §§ . Säkerhetsledningssystem och rutiner för egenkontroll 6 § Den som är skyldig att underhålla en damm ska för verk- samheten upprätta och arbeta efter ett säkerhetsledningssystem. Säkerhetsledningssystemet ska omfatta de metoder, rutiner och instruktioner som behöver fastställas och tillämpas i fråga om 1.organisation och definierade uppgifter, ansvarsområden och kompetenskrav för den personal som deltar i arbetet med dammsäkerhet, 2.identifiering och bedömning av allvarliga risker, 3.drift, tillståndskontroll och underhåll, 4.hantering av förändringar, 5.planering för nödsituationer, och 6.revision och översyn. Den som är skyldig att underhålla en damm ska upprätta ett dokument som översiktligt beskriver säkerhetsledningssystemet. Beskrivningen ska även innehålla de övergripande målen och handlingsprinciperna för verksamhetens arbete med säkerhet. 7 § Bestämmelsen i 6 § omfattar inte den som är underhållsskyldig för dammar som utgör en riskanläggning enligt 5 § förordningen (2008:722)om utvinningsavfall. 8 § Den som är skyldig att underhålla en damm ska utföra en helhetsbedömning av dammens säkerhet. Bedömningen ska även avse verksamhetens organisation. Resultatet av bedöm- ningen ska dokumenteras. 9 § Den som är skyldig att underhålla en damm ska till tillsynsmyndigheten lämna en rapport om dammens egenskaper och de åtgärder som vid drift och underhåll av dammen vidtas för att förhindra ett dammhaveri och för att begränsa skador till följd av ett sådant haveri. 10 § får meddela föreskrifter om innehållet i samt omfattningen och dokumentationen av 1.konsekvensutredningen enligt 3 §, 2.säkerhetsledningssystemet enligt 6 §, 3.helhetsbedömningen enligt 7 §, och 4.rapporten enligt 8 §. 11 § Bestämmelser om överklagande finns i 19 kap. 1 § och 5 kap. 5 § lag (2010:921) om mark- och miljödomstolar. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.I fråga om en damm där den som är skyldig att underhålla dammen vid ikraftträdandet inte har lämnat konsekvensutred- ningen tillsammans med ett förslag om dammsäkerhetsklass ska 3 och 5 §§ tillämpas a) , om ett dammhaveri skulle innebära att det vid haveritidpunkten okontrollerat ström- mar ut mer än vatten eller blandning av vatten och annat material, b) , om ett dammhaveri skulle innebära att det vid haveritidpunkten okontrollerat ström- mar ut mer än men inte mer än vatten eller blandning av vatten och annat material, och c) , om ett dammhaveri skulle innebära att det vid haveritidpunkten okontrollerat inte strömmar ut mer än vatten eller blandning av vatten och annat material. 1Utredningens uppdrag och arbete Utredningens uppdrag beskrivs i sin helhet i direktiv 2011:57, se bilaga 1. Utredaren ska lämna förslag till ett förtydligat regelverk för damm- säkerhet som komplement till övergripande bestäm- melser samt övriga författningar som reglerar dammsäkerhets- frågor. Förslaget ska bl.a. avse en utformning av ett obligatoriskt klassificeringssystem för alla dammanläggningar utifrån de konse- kvenser som ett dammbrott skulle kunna orsaka. Utrednings- uppdraget avser även att lämna förslag till preciserade krav på verksamhetsutövarnas strategi och ledningssystem för damm- säkerhet och dokumenterade rutiner för egenkontroll. Därutöver ska utredaren lämna förslag till lagstiftning och andra åtgärder som krävs för att möjliggöra en strukturerad rapportering från damm- ägare till tillsynsmyndigheterna. Utifrån de krav på dammsäkerhet som samhället bör ställa ska utredaren utreda om tillsyn samt tillsynsvägledningen för damm- säkerhet och åtgärder för att främja dammsäkerheten i landet sker i tillräcklig omfattning. Utredningen ska även avse om tillsyns- vägledningen och övriga uppgifter inom Svenska kraftnäts samlade uppdrag att främja dammsäkerheten i landet bedrivs genom lämplig organisation eller om den bör inordnas i någon annan myndighets organisation i syfte att stärka dammsäkerhetsutvecklingen, effek- tiviteten och eventuellt renodla Svenska kraftnäts uppgifter till sådana som avser deras kärnverksamhet att driva stamnätet för el och vara systemansvarig för elförsörjningen. Utredaren ska vidare utreda hur ansvarsfördelningen mellan den tillsynsvägledande myndigheten och tillsynsmyndigheten lämpligen bör ordnas vad gäller tillsynen av dammar med särskilt stora Utredningens uppdrag och arbete konsekvenser i händelse av dammbrott. Förslag till finansiering av myndighetsuppgifterna ska lämnas, t.ex. genom avgiftsfinansiering, samt resursbehovet bedömas. Om utredaren bedömer det lämpligt ska förslag lämnas om en överföring av tillsyn, tillsynsvägledningen och relaterade främjandeuppgifter avseende dammsäkerhet till en annan myndighet. Av direktivet framgår även att utredaren ska klarlägga vem som bör leda utvecklingen av samordnad beredskap för dammbrott och hur dammägare ska komplettera kommuners beredskap för att möjliggöra effektiva räddningsinsatser. Vidare ska utredaren klargöra om och i sådant fall hur skydds- lagen (2010:305) och sekretesslagstiftningen kan tillämpas för dammar som kan orsaka stora konsekvenser vid händelse av damm- brott samt samspelet med övrig relaterad lagstiftning i syfte att stärka säkerheten i elförsörjningen. 1.2Så har vi arbetat Utredningen genomfördes och . Under utredningens gång har sammanlagt sex expertmöten hållits med de tolv experter som utsetts. Utöver expertmöten har den sär- skilda utredaren och sekreterarna träffat vissa experter särskilt för diskussion avseende enskilda sakfrågor. Utredningen har även träffat olika aktörer för att få deras syn på behovet och utformningen av ett förtydligat regelverk samt tänkbara förändringar av myndighetsorganisationen. Utredningen har besökt Länsstyrelserna i , , och . Dessutom har utredningen haft ett möte med företrädare för . Därutöver har utredningen besökt följande centrala myndigheter: Svenska kraft- nät, Myndigheten för Samhällsskydd och Beredskap, Havs- och , , och Kammar- kollegiet. ordnade en work-shop om stärkt dammsäkerhet – utvecklad tillsynsvägledning, tillsyn och beredskap i vilken utredningen deltog. Utöver representanter från deltog även företrädare för flera länsstyrelser, Myndigheten för Samhällsskydd och Beredskap, och de större kraftverksbolagen. Utredningens uppdrag och arbete I enlighet med kommittédirektivet har samråd skett med Säker- hetspolisen avseende utredningens förslag till utformning av klassi- ficeringssystem och eventuella förslag till säkerhetsskyddsåtgärder till skydd mot terrorism. bjöd in utredningen till en work-shop med repre- sentanter för kraftverksbolagen. Utredningen har också haft möten med där de större kraft- verksbolagen är representerade. Utredningen har även kontaktats av och Fortum som vid olika tillfällen redogjort för företagens dammsäkerhetsarbete och deras syn på ett framtida regelverk för dammsäkerhet. Tillsammans med utredaren och sekretariatet besökte experterna kraftverk som ägs av . Utredningen har även besökt vassdrags- og energi- direktorat (NVE) i som utgör dammsäkerhetsmyndig- het. Genom sin expertgrupp har utredningen haft god insyn i internationella förhållanden på dammsäkerhetsområdet. Utredningen har samrått med Utredningen om statlig regional förvaltning och Utredningen om miljöbestämmelser för jordbruks- företag och djurhållning. I enlighet med kommittédirektivet har utredningen samrått med angående förslagens konsekvenser för företag. Beträffande redovisning av förslagens konsekvenser har samråd också skett med . Av direktivet framgår att utredaren med utgångspunkt i Svenska kraftnäts översyn av de statliga insatserna för dammsäkerhet (dnr N2010/4863/E) ska lämna förslag till ett förtydligat regelverk för dammsäkerhet. Utredningen har emellertid inte sett sig bunden av de förslag som lämnas i översynsrapporten utan förutsättningslöst utrett frågorna i enlighet med sitt uppdrag. Utredningen har att utreda frågor om dammsäkerhet. Damm- säkerhet är definierat i direktivet på ett sådant sätt att utredningens arbete är avgränsat till säkerhet med avseende på dammbrott. Allmänhetens säkerhet vid dammar och längs med vattendrag under normala driftförhållanden är också en säkerhetsfråga men omfattats inte av utredningens uppdrag. Dessa säkerhetsfrågor har därför inte behandlats i betänkandet. Utredningens uppdrag och arbete Ansvarsgenombrott vid ett dammhaveri omfattas inte heller av utredningens uppdrag enligt direktivet. Utredningen har trots det mycket kortfattat behandlat problematiken och redogjort för tidi- gare utredningars slutsatser i frågan, se avsnitt 3.3.4. Frågor om dammsäkerhet och översvämningar har varit ämnen för två tidigare utredningar, SOU 1987:641 och SOU 1995:402, som i avsnitt 2.6 redovisas ytterligare. Såsom framgår av utredningens direktiv och som utvecklas i avsnitt 2.6 har dammsäkerheten behandlats av Riks- revisionen3, Klimat- och Sårbarhetsutredningen4 samt av Svenska kraftnät5. Vidare fann Miljöprocessutredningen6 att tillsynen över vatten- verksamheter samt arbetet med omprövningar har priori- terats lågt. Utredningen ansåg vidare att det finns brist i kunskap om hur många icke tillståndsprövade verksamheter som finns. Inte heller finns kunskap om antalet vattenverksamheter som saknar tydlig reglering av drift- eller underhållsansvar. 1.5Pågående utredningar med betydelse för denna utrednings uppdrag Regeringen beslutade om direktiv till en översyn av den statliga regionala förvaltningen7. Utredningen (Fi 2009:07) har i uppdrag att ge förslag på hur den statliga regionala för- valtningens utformning kan bli tydligare, mer samordnad och ändamålsenlig. Översynen omfattar såväl länsstyrelseorganisa- tionen som hur uppgift att, inom myndighetens ansvarsområde, samordna olika samhällsintressen och hur statliga myndigheters insatser i länet ska vidareutvecklas och stärkas. Utredaren ska även se över på vilket sätt roll som 1Dammsäkerhet och skydd mot översvämningar, SOU 1987:64. 2Älvsäkerhet, SOU 1995:40. 3Säkerheten vid vattenkraftdammar. 4Sverige inför klimatförändringarna – hot och möjligheter, SOU 2007:60. 5Översyn av de statliga insatserna för dammsäkerhet, , (2010). 6Vattenverksamhet, SOU 2009:42. 7Översyn av statlig regional förvaltning m.m. Kommittédirektiv 2009:62. Utredningens uppdrag och arbete regional samordnare av statlig tillsyn kan vidareutvecklas. För del skulle en sådan förändring kunna innebära att antalet länsstyrelser blir betydligt färre jämfört med dagens antal. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Säkerhetsskyddslagen är föremål för utredning8 i vissa delar. Utredaren ska bl.a. analysera vilka verk- samheter som är av betydelse för rikets säkerhet eller som behöver skyddas mot terrorism och som därför är i behov av säkerhets- skydd. Utredningens direktiv uppmärksammar även begräns- ningarna i säkerhetsskyddslagens möjlighet att skydda IT-systemen som sådana. Utredaren ska därför föreslå hur reglerna om informa- tionssäkerhet, som en del av säkerhetsskyddet, bör vara utformade. Utredaren ska även se över bl.a. bestämmelserna om register- kontroll till skydd mot terrorism. Likaså ska utredaren analysera hur Säkerhetspolisens och Försvarsmaktens tillsyn över säkerhets- skyddet bör vara utformat, bl.a. i förhållande till de sektors- ansvariga myndigheternas kontroll. Uppdraget ska redovisas . En särskild utredare ska se över reglerna om vattenverksamhet i och lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, den s.k. restvattenlagen9. Utredaren ska föreslå de ändringar i reglerna som behövs för att miljörättens grund- läggande principer – såsom principen om att förorenaren betalar och principen att bästa möjliga teknik ska användas – får genomslag även i den vattenrättsliga regleringen. Utredaren ska bl.a. analysera systemet för omprövning av vattenverksamheter och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett effektivt system för omprövning av vattenverksamheter med den frekvens av ompröv- ningar som krävs för att se till att verksamheter bedrivs på ett sådant sätt att de lever upp till hänsynsregler och EU- rättens krav i fråga om vattenkvalitet och påverkan på djur- och växtliv. Utredningen ska även omfatta analys av fastighetsägarens ansvar för löpande underhåll och vidtagande av andra åtgärder vid s.k. herrelösa dammar inom dennes fastighet. Uppdraget ska redovisas . 8Utredningen om säkerhetsskyddslagen Ju 2011:14, direktiv 2011:94. 9Vattenverksamheter, direktiv 2012:29. Utredningens uppdrag och arbete Betänkandet är uppdelat i tre delar. Den första delen omfattar förord, sammanfattning på svenska och engelska samt författningsförslag. Den andra delen omfattar en bakgrunds- och nuläges- beskrivning avseende dammsäkerhetsverksamheten i . I kapitel 2 ger utredningen en kort historik, beskrivningar av för utredningen relevanta begrepp, samt en beskrivning av damm- beståndet i . Orsaker till dammbrott och konsekvenser av dammbrott är också beskrivna. Tillämpliga bestämmelser i miljö- balken och tillhörande förordningar beskrivs i kapitel 3. Reglering för jämförbara verksamheter, såsom kärnkraftverk och Seveso- anläggningar, beskrivs i kapitel 4. Där ges även en internationell utblick avseende regelverk för dammsäkerhet, klassificering, egen- kontroll, rapportering och tillsynsansvar. Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete beskrivs i kapitel 5. Det är främst Svenska kraftnäts roll som central myndighetsfunktion för dammsäkerhet samt roll som tillsynsmyndighet som skildras. Dessutom beskrivs samverkansorgan och ett antal viktiga utvecklingsprojekt som genomförts . I kapitlet redogörs även för utredningens bedömning om tillsynens och till- synsvägledningens omfattning. Kapitel 6 redogör för dammägarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete. I kapitel 7 redovisar utred- ningen de utgångspunkter avseende dammsäkerheten i som utredningen har tagit avstamp ifrån. Den tredje delen av betänkandet omfattar utredningens över- väganden och förslag. I kapitel 8 beskrives utredningens förslag om styrande principer som utgör grund för det klassificeringssystem och det regelverk för egenkontroll och tillsyn som utredningen föreslår. Kapitlet beskriver även det dammsäkerhetsklassificerings- system som utredningen föreslår samt processen för klassifi- ceringen. I kapitel 9 ger utredningen sitt förslag på regelverk avse- ende rutiner för verksamhetsutövarnas egenkontroll och rappor- tering till tillsynsmyndigheten. Förslaget omfattar de verksamhets- utövare som äger dammar som i klassificeringsprocessen bedömts ha konsekvenser för samhället i händelse av dammbrott. I kapitel 10 ger utredningen sitt förslag på vilken myndighet som ska utöva dammsäkerhetstillsyn och hur den bör bedrivas. Resurs- och kompetensbehov för tillsyn behandlas också. Kapitel 11 redovisar utredningens förslag avseende ansvar för och utformningen av Utredningens uppdrag och arbete tillsynsvägledning och främjande av dammsäkerhet. I kapitel 12 ger utredningen sina överväganden till hur beredskapen för dammbrott kan utvecklas. Kapitel 13 innehåller utredningens överväganden avseende säkerhets- och sekretesslagstiftningens tillämpning för dammar. Kapitel 14 behandlar utredningens förslag avseende finansiering av dammsäkerhetstillsyn. Kapitlet beskriver även utredningens förslag avseende finansiering av tillsynsvägledning och främjande av dammsäkerheten. Konsekvenser av utredningens förslag tas upp i kapitel 15. Slutligen i kapitel 16 redovisas kom- mentarer till de författningsförslag som utredningen lämnar. 2Dammar och dammsäkerhet i Detta kapitel belyser övergripande olika aspekter beträffande dammar och dammsäkerhet i syfte att ge en bakgrund till det som utredningen tar upp senare i betänkandet. Kapitlet inleds med en beskrivning av dammbeståndet i , orsaker till och konse- kvenser av dammbrott. Exempel ges på några dammbrott som skett i och internationellt. Därefter beskrivs begreppet damm- säkerhet och hur dammsäkerhetsarbetet har utvecklats i . I finns uppskattningsvis 10 000 dammar av varierande storlek och ålder. Flertalet av dessa dammar används inte för någon form av vattenutnyttjande men kan ha stort kulturhistoriskt värde. 190 av dessa dammar är vattenkraftdammar som man internationellt betecknar som höga dammar, dvs. de har en största höjd från grundläggningsnivån till krönet eller mer. Utöver de höga vattenkraftdammarna finns det cirka 15 gruvdammar som är högre än 15 m i landet. Av de höga dammarna är den stora majoriteten mellan 15 och . Ett fåtal dammar är över och enbart tre dammar i är högre än 100 m. Som jämförelse kan nämnas att och har 330 respektive 55 höga dammar. ICOLD:s1 register över höga dammar i världen omfattar knappt 38 000 dammar. 1 ICOLD, International Commission on Large Dams. Dammar och dammsäkerhet i I dagligt tal och även i skrift används ofta begreppet damm syno- nymt med dammbyggnad. I denna framställning används orden damm och dammbyggnad omväxlande som benämning för ett byggnadsverk som utgör barriär över en terrängsänka och med syfte att lagra, kontrollera och/eller avleda vatten eller vatten- blandningar. Ordet damm kan i vissa sammanhang även beteckna det uppdämda vattnet. Här används dock andra benämningar för detta såsom regleringsmagasin, dämningsområde, etc. Ofta för- kortas regleringsmagasin till bara magasin. Dammar kan indelas på många olika sätt. I Svenska kraftnäts handbok görs en indelning med avseende på ända- mål, användning och byggnadsmaterial, vilket beskrivs i det följande. Indelning med avseende på ändamålet eller syftet med dammen, exempelvis: Indelning med hänsyn till den direkta användningen av dammen, t.ex. Kraftverksdamm – damm som sammanför fallhöjd för ett kraft- verk Regleringsdamm – damm som magasinerar vatten och är för- sedd med utskov Intagsdamm – damm som magasinerar vatten och är försedd med ett kraftverksintag Gruvdamm – damm som magasinerar restprodukter från malm- hantering 2 – egenkontroll och tillsyn, , 2007. Dammar och dammsäkerhet i Spärrdamm – damm över lågpunkt i terrängen som saknar utskov och intag Spegeldamm – damm vars syfte är att skapa en vattenspegel Fångdamm – tillfällig damm vars syfte är att kunna utföra arbeten i torrhet Invallningsdamm – damm vars syfte är att hindra vatten att översvämma ett markområde Kanaldamm – damm, ofta långsträckt, som håller upp vatten- ytan i en kanal och hindrar vattnet att strömma ut över omgi- vande mark. Kanaldammar för transportändamål innehåller oftast en eller flera slussar. Indelning kan vidare göras med avseende på huvudsakligt bygg- nadsmaterial, t.ex. Fyllningsdammar indelas i sin tur i jordfyllningsdammar och beroende på om stödfyllningen består av jord (grus) eller sten (sprängsten). Betongdammar indelas efter konstruk- tionsprincip, såsom valvdamm, lamelldamm och gravitationsdamm. De större dammarna i har huvudsakligen byggts för vatten- kraftändamål och de flesta av dessa finns i de stora reglerade älvarna i . Totalt finns det ungefär 2 000 vattenkraftverk i . De flesta av de storskaliga vattenkraftverken med en dammhöjd över 15 m byggdes under 1950- 1960 och 1970-talen, se diagram 2.1 och 2.2. Dammar och dammsäkerhet i Källa: dammregister. Källa: dammregister. Dammar och dammsäkerhet i Vattenkraftindustrin är inne i en förvaltningsfas. har det i stort sett inte byggts några nya stora dammar för vattenkraftproduktion. Någon betydande förändring av antalet stora dammar för vattenkraftproduktion kan inte förutses inom Dammar byggs för att kunna lagra vatten och för att öka fallhöjden. Vattnet lagras i magasin som däms upp av en eller flera dammar. Vattnet används för att producera el. Dammarna ingår vanligen i en större helhet, av branschen kallad anläggning, bestå- ende av: magasin, där vatten magasineras för flerårs-, års-, vecko- eller dygnsreglering, en eller flera dammar, som dämmer upp magasinet, kraftverk, där el produceras (kraftverket kan vara förlagt i direkt anslutning till dammen eller på större avstånd från dammen) avbördningssystem, där vatten kan ledas förbi stationen vid höga flöden eller vid driftsproblem/service av kraftverket. Längs de stora reglerade älvarna är de största regleringsmagasinen oftast högt upp i vattendraget för att kunna fånga upp vårfloden från fjällen. Sådana dammar ägs vanligen av vattenregleringsföretag som bildats av alla kraftverksägarna i en älv. I regleringsföretagens arbetsuppgifter ingår bl.a. att samordna och sköta vattenhus- hållningen i älvarna, skadereglera, underhålla egna och delägarens anläggningar samt i övrigt samordna frågor som berör vattenkraft- verksamheten. Nedströms de stora regleringsmagasinen ligger vattenkraftanläggningar med mindre magasin som utnyttjar fall- höjden ner till havet. En schematisk bild över Ljusnan och visar komplexiteten i de stora reglerade vattendragen, diagram 2.3. Dammar och dammsäkerhet i Källa: Vattenregleringsföretagen. Dammar och dammsäkerhet i Den svenska gruvindustrin är främst lokaliserad till Norr- och , och det är också där man finner merparten av landets gruvdammar. Det finns även ett antal gruvor i drift i Bergslagen. Där finns också ett stort antal mindre dammar som utgör lämningar från historisk gruvdrift. Gruvindustrins dammar anläggs för deponering av gruvavfall, s.k. anrikningssand. Gruvdammar innesluter sandmagasin, dvs. magasin där anrikningssanden magasineras. Den aktiva drift- perioden för en gruvdamm kan uppskattas till . I finns ett tjugotal gruvdammar som är i drift. Gruvindustrin omfattar även andra magasinstyper nämligen klarningsmagasin och vattenmagasin för produktionsvatten. När gruvverksamheten på en plats avvecklas eller när en deponi slutfyllts efterbehandlas deponin på lämpligt sätt. Det finns två huvudprinciper för deponiers avslutning och efterbehandling, näm- ligen dränering, torrtäckning och vegetering alternativt vattenöver- dämning. Vid dränering, torrtäckning och vegetering ordnas drä- nering för att undvika dämning av vatten och dammarna har inte längre någon funktion som dammar förutsatt att dräneringen fung- erar som avsett. Vid vattenöverdämning (eller förhöjd grund- vattenyta) är syftet att etablera en förhöjd vattennivå som är stabil i ett mycket långt tidsperspektiv. Antalet aktiva gruvföretag med gruvdammar är begränsat och samtliga företag är medlemmar i branschorganisationen . Därutöver finns det ett antal historiska gruvdammar som ägs av markägare, samfälligheter eller andra parter som i många fall saknar erfarenhet och kompetens i dammsäkerhetsfrågor. I vattenkraft- och gruvbranschen tillämpas ett egenutvecklat system för indelning av dammarna i olika s.k. konsekvensklasser. Systemet beskrivs i RIDAS3 och GruvRIDAS4, kraftindustrins respektive gruvindustrins riktlinjer för dammsäkerhet, se kapitel 6. Systemet är baserat på en bedömning av vilka konsekvenser ett damm- brott skulle medföra.