sou · H0B343 · 2012-06-27 00:00:00 — Exempel på angelägna frågeställningar i detta sammanhang angavs vara bl.a. Vilken information om vården upplever patienterna och brukarna att de saknar?, Vilka brister som kan identifieras avseende patient- och brukarinformationens innehåll, tillgänglighet och kvalitet? samt Kan patienter och brukare med särskilda informationsbehov, såsom personer med funktionsnedsättning eller personer med begränsade internetvanor ta del av informationen? (se Myndigheten för vårdanalys, Granskningsplan 2012). Stöd inför val av skola, vård och omsorg 6.2.3Information till den enskilda om valfrihetssystem på kommuner och landstings hemsidor Inom ramen för den Nationella IT-strategin för vård och omsorg (skr. 2005/06:139) har nationella projekt bedrivits . började arbetet med att förbättra informationshanteringen i vård- och omsorgssektorn med ett ökat fokus på införandet, användningen och nyttan av tekniken. Namnet ändrades till Nationell eHälsa – strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg. Den innebär bl.a. att den enskilda i sin roll som invånare, patient, brukare och anhörig ska ha tillgång till lättillgänglig och kvalitetssäkrad information om hälsa, vård och omsorg. Den enskilda ska kunna erbjudas individuellt anpassad service och interaktiva e-tjänster för att kunna utöva delaktighet och självbestämmande utifrån sina egna förutsättningar. i samverkan (CeHis) koordinerar landstingens och regionernas samarbete för att utveckla och införa gemensamma eHälsostöd, infrastruktur och regelverk som förbättrar informationstillgängligheten, kvaliteten och patientsäkerheten. Det styrs av representanter från landsting och kommuner och regioner, Kommuner och Landsting, kommunerna och de privata vårdgivarna. På kan enskilda få råd och kunskap om hälso- och sjukvård, leta vård i hela och använda lokala e-tjänster för att kontakta vården. Webbplatsen tillhandahålls av den svenska sjukvården genom alla landsting och regioner i samverkan. Samtliga landsting och regioner tillhandahåller sjukvårdsrådgivning dygnet runt via telefonnumret 1177. I tjänsten Mina vårdkontakter kan patienten öppna ett eget konto med möjlighet att logga in via lösenord eller e-legitimation. På finns tjänsten Hitta och jämför vård, där man kan hitta kontaktuppgifter till olika verksamheter i vården och tandvården. Den enskilda kan även jämföra hur lätt det är att komma i kontakt med och få läkartider på olika vårdcentraler samt ta del av kvalitetsomdömen från patienter. Det går även att se priser hos olika tandvårdsmottagningar. Tjänsten är under utveckling och fler mottagningar än bara vårdcentraler kommer att kunna jämföras. Av Dagmaröverenskommelsen 2012 mellan staten och Kommuner och Landsting om vissa ersättningar till utvecklingsområden inom häls- och sjukvården framgår att bl.a. en kännedomskampanj avseende 1177 ska genomföras. Kunskapsguiden är en nationell plattform på internet som samlar kunskap inom områdena psykisk ohälsa och vård och omsorg om Stöd inför val av skola, vård och omsorg Guidens syfte är att ge vägledning åt dem som arbetar med frågorna. Kunskapsguiden är utgiven av i samverkan med , , , Kommuner och Landsting och . Öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens effektivitet och kvalitet är ett resultat av ett samarbete mellan och Kommuner och Landsting. De öppna jämförelserna riktar sig till en mängd användare. Möjlighet ges att jämföra vård och omsorg mellan landsting och kommuner men inte mellan olika vårdgivare. Inom flera landsting har särskilda funktioner inrättats med målsättningen att i första hand stödja patienter inom ramen för vårdgarantins och det fria vårdvalets bestämmelser. Funktionerna benämns vårdslussar, vårdlotsar etc. Främst rör det sig om situationer där patienten inte har erbjudits vård inom vårdgarantins gränser och därför kan behöva särskilt stöd. Kommuner och Landstings utvärdering av valfrihetssystemet Kommuner och Landsting genomförde en utvärdering rörande information om valfrihetssystem på kommuner och landstings1 hemsidor (se Rapport på webben, utvärdering av information om valfrihetssystem på kommuner och landstings hemsidor, 2010). Utvärderingen byggde på 14 landstings information. Av rapporten framgår sammanfattningsvis följande. Avseende information om valet av utförare i primärvården hade 12 av 14 landsting information om hur medborgare väljer och byter utförare. 10 av 14 landsting informerade även om s.k. ickevalsalternativet. Exempelvis informerade i på så sätt att samtliga medborgare skulle få ett brev med valblankett. På hemsidan fanns även nyhetsbrev om valfrihet. I informeras medborgarna och gavs flera möjligheter att välja; via vårdcentral, servicetelefon eller hemsidan med e-legitimation. Medborgarna fick även tydliga instruktioner om hur byte ska gå till. 1 Med landsting menas i utvärderingen både landsting och regioner. Stöd inför val av skola, vård och omsorg Tolv landsting hade information på ett eller flera andra språk. Några landsting hade information på ljudfil och teckenspråk. Vidare hade en majoritet av landstingen information om utbudet av utförare samt information om deras verksamhet, service och specialitet. Landstingen i och var enligt utvärderingen goda exempel på hur man kunde presentera informationen på ett sätt som gav bra överskådlighet och jämförbarhet. modell innebar att medborgarna kan jämföra utförarna från olika kriterier – exempelvis öppettider, kompetenser och telefonservice. Samtliga landsting höll på att genomföra eller hade för avsikt att genomföra någon form av uppföljning av utförarna och deras verksamhet. Nio av landstingen höll på att genomföra eller planerade att genomföra brukarutvärderingar och hälften av landstingen presenterade eller planerade att presentera resultaten från dessa uppföljningar. Endast ett landsting, , gav medborgarna möjlighet att lämna synpunkter på vårdvalet via en central funktion på hemsidan. Enligt utvärderingen hade av de utvärderade kommunerna webbsidor med information till medborgarna om hur man väljer och byter utförare inom . av kommunerna informerade om vad som händer om man inte aktivt väljer utförare. av kommunernas hemsidor hade en valblankett för utskrift på sina hemsidor samt en kontaktperson som var namngiven, dit man kunde vända sig för mer information. En kommun, , hade ett pedagogiskt verktyg med urvalskriterier för att underlätta valet. Fyra kommuner informerade om möjlighet till valfrihet på ett eller flera språk2. Utvärderingen visade även på att av alla kommuner hade information till medborgarna om utbudet av utförare samt om deras verksamhet, service och specialitet. En orsak till att kommunerna inte tillhandahöll information om utbud angavs vara att det inte fanns några godkända alternativa utförare 2 I utvärderingen har det förhållandet att kommunen använt sökmotorn Googles översättningsverktyg inte ansetts innebära att det funnits information på flera språk. Stöd inför val av skola, vård och omsorg Enligt rapporten hade eller planerade av alla kommuner att genomföra någon form av uppföljning av de privata utförarna och deras verksamhet och av kommunerna genomförde eller planerade brukarutvärderingar. Knappt hälften av kommunerna erbjöd medborgarna en möjlighet att via hemsidan lämna synpunkter på hemsidan. Några kommuner hade brukarutvärdering rörande som helhet. Endast fem kommuner presenterade resultaten för respektive utförare i nedbruten form på hemsidan. Utredningen om fritt val av hjälpmedel överlämnade Utredningen om fritt val av hjälpmedel lämnade sitt betänkande, Hjälpmedel – ökad delaktighet och valfrihet (SOU 2011:77). Utredaren skulle bl.a. lämna olika förslag på hur kommuner och landsting kan utforma valfrihetssystem som främjar tillgänglighet, säkerhet och kostnadskontroll. Utredaren skulle även lämna förslag på hur brukare skulle kunna få tillgång till den information som behövs föra att göra ett fritt och välinformerat val av hjälpmedel. Utredningen föreslog bl.a. att skulle få i uppdrag att genomföra en informationsinsats om den enskildas inflytande vid förskrivning och val av hjälpmedel. Landsting och kommuner som infört valfrihetssystem inom hjälpmedelsförsörjningen ska till enskilda hjälpmedelsanvändare lämna information om samtliga leverantörer som myndigheten tecknat kontrakt med. Informationen ska vara saklig, relevant, jämförbar, lättförståelig och lättillgänglig. Utredningen föreslog vidare att det av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) ska framgå att den enskilde ska erbjudas de valmöjligheter som finns när det gäller hjälpmedel. Enligt utredningen bör öppna jämförelser kunna ge enskilda underlag för att välja och de ideella intresseorganisationerna spelar en viktig roll. Landstingens och regionernas gemensamma webbplats för råd och stöd – 1177 – kunde enligt utredningen vara ett bra sätt at göra information om hjälpmedel tillgänglig. Den nationella plattformen Kunskapsguiden bör även inkludera kunskap om hjälpmedel. Stöd inför val av skola, vård och omsorg Regeringen beslutade av tillkalla en särskild utredare med uppdrag att bl.a. föreslå hur patientens valmöjligheter i vården kan stärkas ytterligare och hur patientens behov av stöd, råd och information bör hanteras inom ramen för vårdgarantin och det fria vårdvalet ( se dir. 2011:25). Utredningen, som därefter fick ett tilläggsdirektiv, har tagit namnet . för Myndigheten för vårdanalys fick i uppdrag att utreda hur patienters och medborgares behov av kvalitetssäkrad och lättillgänglig information om kvaliteten och tillgängligheten i hälso- och sjukvården bättre kan tillgodoses och utvecklas. På uppdrag av organisationskommittén sammanställde vid Vilken information behöver patienter och medborgare för att välja vårdgivare och behandling? Patienters och medborgares behov av kvalitetssäkrad och lättillgänglig information, 2011. Myndigheten för vårdanalys rapport 2012:2 lämnade Vårdanalys rapporten av valfrihet inom hälso- och sjukvård – en kartläggning av kunskapsläget (Rapport 2012:2). I rapporten besvarades frågeställningarna Vill patienterna välja vårdgivare?, På vilka grunder väljer patienter vårdgivare (väntetider, kontinuitet, restid och kvalitetsinformation)? samt Vilka effekter har ett fritt val av vårdgivare med avseende på kvalitet, jämlikhet, tillgänglighet samt kostnader och effektivitet? Av rapporten framgår bl.a. att en majoritet av patienterna ville välja utförare inom primärvården. Vidare framkom att patienterna valde vårdgivare utifrån geografisk närhet och rykte samt den tillgänglighet, kontinuitet och personalkompetens som vårdgivaren besatt men i låg utsträckning utifrån medicinsk kvalitetsinformation. I rapporten konstaterades vidare att det är väsentligt att stödja och stärka patienterna i valsituationen av vårdgivare. Personer med hög utbildningsnivå har enligt rapporten en större vilja och benägenhet Stöd inför val av skola, vård och omsorg att använda valfriheten. Resurser bör därför läggas på grupper med sämre socioekonomiska förutsättningar samt styras till primärvården. Vidare framgår av rapporten att det för framtiden är väsentligt att information om medicinsk kvalitet i större utsträckning än kan ligga till grund för valet av vårdgivare. Enligt rapporten finns det bristande tillgång till användbar kvalitetsinformation för patienter och det kan vara ett skäl till att sådan information inte anses som viktig i valsituationen. I , Förutsättningar för kvalitetskonkurrens i vårdvalssystemen (Rapport 2012:2) har analyserat mångfalden av vårdgivare inom primärvården samt analyserat förutsättningarna för kvalitetskonkurrens i vårdvalssystemen. För att ett valfrihetssystem ska leda till konkurrens måste enligt rapporten brukarna känna till att de har möjlighet att välja utförare, att de har möjlighet att välja mellan minst två alternativ och att de har tillräckligt med information om alternativen. konstaterade att dessa förutsättningar var uppfyllda i stora delar av . I rapporten lämnades förslag om hur kvalitetskonkurrensen i vårdvalssystemen kan förbättras och bl.a. angavs att landstingen bör utveckla informationen om vårdvalet och vårdcentraler. 7Konsumentstöd ur en miljö- och etikaspekt 7.1Konsumentstöd på miljö- och etikområdet Enligt direktiven ska utredningen se över det stöd som ges till konsumenter bl.a. när det gäller val av produkter med hänsyn till etiska och miljörelaterade aspekter (med begreppet produkter avses både varor och tjänster). Ur ett globalt perspektiv ger varor och tjänster upphov till miljöpåverkan i olika former under sin livscykel (se vidare i Utredningen om en handlingsplan för hållbar konsumtion för hushållens del- och slutbetänkande Hållbara laster, konsumtion för en ljusare framtid [SOU2004:119] och Bilen, biffen och Bostaden, hållbara laster – smartare konsumtion [SOU 2005:51] samt Kemikalieinspektionens och Den svenska konsumtionens globala miljöpåverkan, 2010). Förenklat kan uttryckas att konsumenten genom sina val av varor och tjänster kan påverka och medverka till att konsumtionens miljöpåverkan minskar. Likaså inverkar avfallshanteringen på miljön beroende på hur konsumenten väljer att hantera varorna, såväl under livsprocessen som när de har blivit uttjänta. Det finns olika sätt att ge beslutsunderlag till konsumenter i deras val av varor och tjänster. Ett sätt är att genom ekonomiska styrmedel, såsom skatter och avgifter göra en miljöanpassad produkt mer attraktiv jämfört med andra alternativ. Ett annat sätt är att informera. Inom vissa områden är producenter skyldiga att tillhandahålla viss information. Miljöcertifiering är ytterligare ett sätt att styra miljöinformation. Dessutom finns rättsligt tvingande styrning i form av exempelvis miljökrav. Som exempel kan nämnas förordning (2005:220) om retursystem för plastflaskor och metallburkar, som innebär att den som yrkesmässigt tappar eller för in konsumtionsfärdig dryck till måste se till att flaskan och burken ingår i ett godkänt retursystem Konsumentstöd ur en miljö- och etikaspekt om flaskan är avsedd för den svenska marknaden. När det gäller val av offentligt finansierade tjänster påverkas den enskilda av de miljökrav och sociala hänsynstaganden som finns vid offentlig upphandling, eftersom det styr utbudet av tjänster (se exempelvis rapporter: Miljöhänsyn och sociala hänsyn i offentlig upphandling, 2011 och Mat och marknadoffentlig upphandling [2011:4]). Brist på information eller brist på olika köpalternativ ur en miljö- och etikaspekt begränsar konsumenternas handlingsutrymme på området. Mot bakgrund av att direktiven tar sikte på stödet i form av information och vägledning är det dessa två aspekter som utredningen behandlar när det gäller konsumentstöd ur en miljö- och etikaspekt. 7.1.1Närmare om begreppet etik och konsumentstöd ur en etikaspekt Vad som innefattas i ett konsumentstöd ur en etisk aspekt är enligt utredningen inte helt självklart eftersom det finns olika innebörd i begreppet etik. 2000/01:135 gjorde regeringen bedömningen att etisk märkning var ett viktigt verktyg för att konsumenterna ska kunna göra väl övervägda val på marknaden. Med etisk märkning avsåg regeringen olika former av etisk och social märkning som fokuserar på mänskliga rättigheter och som exempel angavs Rättvisemärkt. En sådan tolkning innebär att fokus läggs på det sociala ansvaret, dvs. på vilket sätt produktion och distribution av varor och tjänster sker. Ur ett hållbarhetsperspektiv innebär det ett fokus på den sociala och den ekonomiska dimensionen. I näringslivet finns begreppet Corporate Social Responsibility (CSR) som innebär att företag tar ansvar för hur de påverkar samhället. Det kan exempelvis kopplas samman med samhällsdiskussionen om de multinationella företagens verksamhet i utvecklingsländer (se promemoria Konsumtion och Etik – om företagens sociala ansvar och etisk märkning [PM 2003:05]). I upphandlingssammanhang ställs bl.a. krav på sociala hänsyn. Enligt Europeiska kommissionen kan sociala hänsyn avse olika arbetsmarknads- och socialpolitiska åtgärder som genomförs inom ramen för ett offentligt upphandlingskontrakt. Ur ett vidare perspektiv kan emellertid etiska aspekter på konsumtion komma att gränsa mot religiösa och andra livsåskådnings- Konsumentstöd ur en miljö- och etikaspekt Exempelvis kan nämnas senare års diskussion om etisk konsumtion när det gäller djurhållningsfrågor och människors köttkonsumtion. Detta medför enligt utredningen att det blir mer komplext när det gäller vilken etisk information som det oberoende konsumentstödet bör tillhandahålla. 7.2Svensk strategi för hållbar utveckling Vid i tillkom bl.a. , konventioner om klimat och biologisk mångfald samt en ny vilja att arbeta nationellt och globalt för en mera hållbar utveckling, ekologiskt, ekonomiskt och socialt (se vidare delbetänkandet Hållbara laster, konsumtion för en ljusare framtid [SOU 2004:119]). I är hållbar utveckling ett övergripande mål för regeringens politik. framgår av 1 kap. 2 § tredje stycket regeringsformen att det allmänna ska främja hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande generationer. Den första nationella strategin för hållbar utveckling kom (se skr.2001/02:172, Nationell strategi för hållbar utveckling, bet. 2001/02:MJU16, rskr. 2001/02:315). Strategin var ett steg i arbetet med att integrera de tre dimensionerna av hållbar utveckling; den ekonomiska, sociala och miljömässiga. Syftet var dels att redovisa och planera arbetet med hållbar utveckling i , dels att presentera en hållbar strategi för hållbarhet till FN . Därefter har strategin reviderats (se skr. 2003/04:129, En svensk strategi för hållbar utveckling – ekonomisk, social och miljömässig, bet. 2004/05:MJU3, rskr. 2004/05:41). Den omarbetade strategin uppmärksammade exempelvis åtagandena vid för hållbar utveckling i om bl.a. hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Vidare följde den på beslut om en ny svensk politik för en rättvis och hållbar global utveckling som presenterades i propositionen Gemensamt ansvar: politik för global utveckling (prop. 2002/03: 122, bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:112) där målet om att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling omfattar alla politiska områden. presenterades en vidareutveckling av den svenska strategin för hållbar utveckling(se skr.2005/06:126, Strategiska utmaningar – En vidareutveckling av svensk strategi för hållbar utveckling). I denna står fyra strategiska utmaningar i fokus: Konsumentstöd ur en miljö- och etikaspekt bygga ett samhälle hållbart stimulera en god hälsa på lika villkor möta den demografiska utvecklingen främja en hållbar tillväxt beslutade om 15 miljökvalitetsmål, som anger vilket tillstånd i miljön som ska uppnås ur ett generationsperspektiv (se prop. 1997/98: 145, bet. 1998/99: MJU6, rskr. 1998/99:183). Ytterligare ett miljökvalitetsmål beslutades av , med inriktning på biologisk mångfald (prop. 2004/05:150, bet. 2005/06: MJU3, rskr. 2005/06:48, 49). De 16 miljökvalitetsmålen beskriver kvaliteten och det tillstånd för miljö och natur- och kulturresurser som är miljömässigt hållbara på lång sikt. Vidare har beslutat om ett antal delmål se vidare prop. 2009/10:155. presenterade Utredningen om miljömålssystemet sitt betänkande Miljömålen i nya perspektiv (SOU 2009:83). I betänkandet föreslogs bl.a. att formuleringen konsumtionen av varor och tjänster i orsakar så små miljö- och hälsoproblem som möjligt oberoende av var i världen den motsvarande produktionen är lokaliserad ska ingå som en strecksats i det nya generationsmålet. avlämnade regeringen propositionen Svenska miljömål – för ett effektivare miljöarbete (prop. 2009/10:155). Regeringen föreslog bl.a. att ovannämnda sats skulle föras in i generationsmålet för att tydliggöra miljöpåverkan från konsumtionen i miljömålssystemet. Angående delmål för miljökvalitetsmålen samt ytterligare information om myndigheters arbete med miljökvalitetsmålen, se prop. 2011/12:1 utg.omr. 7.4Nordiskt arbete för hållbar utveckling har haft en strategi för hållbar utveckling i . Strategin har reviderats två gånger, . Strategin har långsiktiga mål, fram och inriktar sig på följande områden; klimat och förnybar energi, hållbar konsumtion och produktion, nordisk välfärdsstat som verktyg för hållbar utveckling samt utbildning och forskning, befolkningens del- Konsumentstöd ur en miljö- och etikaspekt tagande och lokala hållbarhetsstrategier. Strategin kompletterar de olika ländernas nationella strategier samt andra internationella och regionala strategier. 7.5EU:s strategi för hållbar utveckling En övergripande målsättning för EU är en hållbar utveckling. för hållbar utveckling bildar ramen för en långsiktig hållbarhetsvision som innefattar ekonomisk tillväxt, social sammanhållning och miljöskydd. EU:s nuvarande strategi för hållbar utveckling antogs vid . Följande sju huvudområden är centrala: klimatförändringar och ren energi hållbar produktion och konsumtion bevarande av förvaltning av naturresurser social integration, demografi och invandring globala utmaningar när det gäller fattigdom och hållbar utveckling lägger kommissionen fram en lägesrapport om genomförandet av strategin för hållbar utveckling i EU. Lägesrapporten ligger sedan till grund för Europeiska rådets arbete med att se över framsteg och prioriteringar. Rådet ger i sin tur allmänna riktlinjer om politik, strategier och instrument för hållbar utveckling, med beaktande av Lissabonstrategins prioriteringar för tillväxt och sysselsättning. 7.5.1EU:s handlingsplan för hållbar konsumtion och produktion antog EU en gemensam handlingsplan för att minska miljöpåverkan och energianvändning från konsumtion och produktion (KOM [2008]397 slutlig, om handlingsplanen för hållbar konsumtion och produktion samt en hållbar industripolitik). Konsumentstöd ur en miljö- och etikaspekt planen innehåller tre huvudområden; smartare konsumtion och bättre produkter, resurssnål produktion samt globala marknader. Handlingsplanen är en del av för hållbar utveckling. Bland annat ska en översyn genomföras av EU:s miljömärkning samt en översyn av direktivet om energimärkning. Vidare ska deltagande ske i FN:s arbete med att ta fram ett tioårigt ramverk av program för hållbar konsumtion och produktion. 7.6Tidigare utredningar på konsumentområdet I avsnitt 4.1 har utredningen redogjort för tidigare utredningar på konsumentområdet samt konsumentpolitiska mål. infördes ett miljömål i konsumentpolitiken: Att sådana konsumtions- och produktionsmönster utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktig hållbar utveckling. lämnades betänkandet Konsumenterna och miljön (SOU 1996:108). 2002 utvärderade regeringen miljömålet i konsumentpolitiken och redovisade resultatet till i skrivelsen Utvärdering av miljömålet i konsumentpolitiken (skr. 2002/03:31). Utvärderingen visade sammanfattningsvis att arbetet varit framgångsrikt och främst koncentrerats till kunskapsförmedling i syfte att öka informationen till konsumenterna och att påverka bl.a. producenterna till en mer miljömässigt hållbar utveckling. tillkallades en särskild utredare för att precisera begreppet hållbar konsumtion för hushållen samt för att föreslå en handlingsplan med åtgärder för hur en ekologisk, social och ekonomisk hållbar konsumtion kan uppnås. Hållbara laster, Konsumtion för en ljusare framtid (SOU 2004:119) och slutbetänkandet Bilen, Biffen och Bostaden, Hållbara laster – smartare konsumtion (SOU 2005:51) . 2005/06:105 framgår att den hållbara konsumentpolitiken skulle inriktas särskilt på att äta, bo och resa hållbart, vilket låg i linje med vad utredaren hade framhållit i SOU 2005:51. Regeringen överlämnade skrivelsen Tänk om! En handlingsplan för hållbar konsumtion för hushållen (skr. 2005/06:107) till 2006. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att se över avfallsområdet. Utredningen har antagit namnet (dir. 2011:66, 2012:33).