sou · H0B349 · 2012-08-21 00:00:00 — Om en translator inte gör det eller på annat sätt agerar oredligt kan auktorisationen dras in. I likhet med de auktoriserade tolkarna förs register över alla auktoriserade translatorer och dessa är sökbara hos Kammarkollegiet via dess hemsida. Enligt Kammarkollegiets statistik fanns det 480 auktorisationer och 409 auktoriserade translatorer per . När det gäller antalet auktorisationer i språkriktningen från svenska till ett annat språk fanns det 247 auktorisationer fördelade på 28 språk. De icke auktoriserade översättarna utgörs av samtliga översättare som inte har Kammarkollegiets auktorisation. Dessa översättare kan ha genomgått översättarutbildning, men de kan också i princip helt sakna sådan utbildning. Det finns olika översättarutbildningar som ges på högskolenivå. Bland annat finns ett kandidatprogram i språk och översättning och ett masterprogram i översättningsvetenskap. Det går också att läsa enskilda kurser inom olika områden av översättning. 6.2.3Något om upphandling av förmedling av tolk- och översättningstjänster Förmedling av tolknings- och översättningstjänster ska upphandlas enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. På det statliga området finns en inköpssamordning vars syfte är att kostnadseffektivisera myndigheters inköpsverksamhet och därigenom spara pengar för staten. Detta sker genom samverkan över myndighetsgränser där myndigheterna får stöd i sina inköp av andra myndig- Tolkningens och översättningens kvalitet heters upphandling av statliga ramavtal. Sådana ramavtal finns både för förmedling av tolk- och översättningstjänster. De gamla ramavtalen som slöts av har löpt ut men har förlängts i olika omgångar. har arbetet med nya upphandlingar pågått under ledning av Kammarkollegiet. För förmedling av översättningstjänster har ett nytt ramavtal träffats . går det att avropa översättningstjänster på de nya avtalen. Ramavtalen innebär enkelt uttryckt att myndigheterna ska vända sig med sina uppdrag till vissa tolk- eller översättningsförmedlingar i en viss turordning. Om den förmedling som först i turordningen inte kan förmedla det språk eller kompetens som krävs får myndigheten gå vidare till nästa förmedling på avropslistan. Vid en beställning sköter förmedlingen kontakten med tolken eller översättaren och bokar in eller anlitar respektive person för uppdraget. Vad polis- och åklagarmyndigheterna och domstolarna ska betala för tolkning framgår av tolktaxan som bestäms av i samråd med bland annat och Rikspolisstyrelsen.7 De myndigheter som tillämpar tolktaxan har en högre ersättningsnivå för tolkarna än de myndigheter som tillämpar en prisbilaga till ramavtalet. Taxan skiljer mellan tolkning vid domstol och tolkning vid en polismyndighet eller . Tolkning vid domstol ger en något högre ersättning än tolkning hos polis eller åklagare. Inom taxan finns det tre skilda ersättningsnivåer beroende på tolkens kvalifikationer. Den högsta ersättningsnivån, arvodesnivå III, gäller för rättstolk. Arvodesnivå II avser auktoriserad tolk. Övriga tolkar hänförs till arvodesnivå I. När det gäller översättningsuppdragen finns det ingen motsvarighet till tolktaxan som ska tillämpas av domstolarna eller av polis och åklagare. Vad myndigheterna ska betala framgår istället av prisbilagan till ramavtalet. De priser som anges i taxan och i prisbilagan gäller naturligtvis under förutsättning att uppdraget utförs på ett tillfredsställande sätt. Om ett tolk- eller översättningsuppdrag genomförs på ett sätt som avviker från vedertagen branschpraxis eller villkoren i övrigt, får beställaren göra avdrag på arvodet eller, om felet är av väsentlig betydelse, häva avropet och kräva ersättning för kostnader. 7 Se förordningen (1979:291) om tolktaxa och föreskrifter om tolktaxa (senast utgiven genom DVFS 2011:19). Tolkningens och översättningens kvalitet 6.2.4Kommunikationsteknik och möjligheterna till fjärrtolkning Vid förhandlingen i domstol ska enligt 5 kap. 10 § som huvudregel parter och andra som ska delta i ett sammanträde infinna sig personligen i rättssalen eller där sammanträdet annars hålls. Om det finns skäl för det får rätten emellertid besluta om deltagande genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring, med vilket främst avses telefon- eller videokonferens. Vid bedömningen av om det finns skäl för närvaro på distans ska rätten särskilt beakta de kostnader eller olägenheter som skulle uppkomma om den som ska delta måste infinna sig i rättssalen eller om den som ska delta känner påtaglig rädsla för att vara närvarande i rättssalen. Deltagande på distans får inte ske om det är olämpligt med hänsyn till ändamålet med personens inställelse och övriga omständigheter. Bestämmelsen gäller alla som ska delta i sammanträdet, således även tolkar. Det är rätten som ska besluta om närvaro via ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring. Det är naturligt att rätten vid bedömningen tar hänsyn till de inblandade personernas uppfattning i frågan, men det yttersta ansvaret för formen för inställelsen ligger hos rätten. Vid bedömningen av de kostnader eller olägenheter som en inställelse i rättssalen skulle innebära ska beaktas såväl kostnader för den som ska inställa sig som kostnader eller olägenheter för annan, exempelvis för staten i form av kostnader för transport. När det gäller frågan om det är lämpligt med deltagande på distans ska det beaktas vilken typ av mål det är fråga om, målets karaktär, vad som ska avhandlas och vilken roll personen som ska delta har vid sammanträdet.8 Det ligger i sakens natur att det vid lämplighetsbedömningen finns större förutsättningar för videokonferens än telefonkonferens. I alla allmänna domstolar finns det utrustning för att kunna hålla videokonferens med exempelvis en tolk på distans. Den utrustning som finns är emellertid inte särskilt anpassad för just tolkning, utan för videokonferens i allmänhet. Det är således med den nuvarande tekniken exempelvis inte möjligt att ha en tolk på distans som kan tolka simultant9. Videokonferensutrustning finns inte heller i alla salar och det råder därför vid vissa domstolar brist på och tillgång till videokonferensutrustning. 2004/05:131, s. 93 ff. 9Vid simultantolkning sker tolkningen som originalbudskapet framförs. Motsatsen till simultantolkning är konsekutivtolkning, då tolkningen sker i pauser i originaltalarens tal. Tolkningens och översättningens kvalitet från pågår det dock en utbyggnad av systemet så att fler salar och sammanträdesrum ska få videokonferensutrustning. Fjärrtolkning hos polismyndigheterna, exempelvis vid polisförhör, regleras inte av några uttryckliga bestämmelser. Enligt uppgift från förekommer det sällan att videokonferenstolkning används, men däremot används telefontolkning i ganska stor omfattning av polisen. Telefontolkning används främst i brådskande situationer och när det inte går att få tag i en tolk som kan komma personligen. När det gäller videokonferenstolkning används detta mycket sällan eftersom det inte finns utrustning för det i någon större utsträckning på samma sätt som det gör i domstolarna. Hos samtliga åklagarkammare finns videokonferensutrustning. Eftersom förhör eller dylikt inte äger rum på åklagarkamrarna blir det emellertid sällan aktuellt för åklagarnas del att själva anlita fjärrtolkning. 6.2.5Utbildning av domare, åklagare och övrig personal på rättsliga myndigheter Direktivet uppställer krav på att de ansvariga för utbildning av domare, åklagare och övrig personal på rättsliga myndigheter uppmärksammar de särskilda förhållanden som råder vid kommunikation via tolk. När det gäller domare har tidigare haft en kurs som särskilt har behandlat tolkfrågor. Denna kurs finns numera inte kvar inom ramen för de kurser som erbjuds domare från central nivå. Ett visst inslag om vad en domare har att tänka på när en tolk uppträder i rätten kommer att finnas i fiskalsutbildningarna . överväger även en mer systematisk utbildning i tolkfrågor för fiskalerna med början . För åklagarnas del ingår utbildning om tolkens situation i kursprogrammet för åklagare i samband med att förhörsteknik och förhörsmetoder tas upp. När det gäller poliser så ingår utbildning om tolksituationen i den förhörsutbildning som tillhandahålls. Tolkningens och översättningens kvalitet Utredningens bedömning och förslag: Det system som finns med tester för att bli auktoriserad tolk eller översättare innebär en kvalitetsgaranti. Trots de insatser som har gjorts finns det fortfarande alltför få auktoriserade tolkar och översättare i vissa språk. För att få en tillfredsställande kvalitet på tolkningen inom rättsväsendet skulle dessutom fler rättstolkar behövas. För att slå vakt om kvaliteten och för att inspirera fler tolkar och översättare att höja sin kompetens föreslår utredningen att särskilda bestämmelser om vilken kompetens som i första hand ska gälla vid översättning och tolkning införs. För tolkar föreslår utredningen att det i 5 kap. 6 § ska anges att rättstolk eller annan auktoriserad tolk ska anlitas i första hand. Först om en sådan tolk inte finns att tillgå får annan lämplig person anlitas som tolk. När det gäller översättare föreslås att det i 33 kap. 9 § ska anges att auktoriserad translator ska anlitas i första hand. Om en auktoriserad translator inte finns att anlita får en annan lämplig översättare anlitas. Systemet med tester för auktorisation av tolkar och översättare är en garant för att de tolkar och översättare som är auktoriserade håller en hög kvalitet. De auktoriserade tolkarna och översättarna står också under tillsyn och ska följa god tolk- och translatorssed. De auktoriserade tolkarna och översättarna behöver dessutom förnya sin auktorisation och bland annat visa att de varit verksamma i yrket, vilket innebär att kvaliteten bibehålls även efter erhållen auktorisation. Enligt en undersökning av om kvalitetsfrågor gällande tolkar och översättare framgår också att flertalet av domstolarna anser att de auktoriserade tolkarna och översättarna håller en hög kvalitet.10 När det gäller tolkarna framgår av undersökningen att rättstolkarna anses hålla den allra högsta kvaliteten då av domstolarna anser att kvaliteten på rättstolkarna är mycket hög eller ganska hög. Gällande de auktoriserade tolkarna anser av dom- 10 rapportserie 2010:4, Kvaliteten på tolkning i domstolar, m.m., s. 5-7. Tolkningens och översättningens kvalitet stolarna att kvaliteten är mycket hög eller ganska hög.11 På översättarsidan framgår av undersökningen att domstolarna är allra mest nöjda med de auktoriserade translatorerna där av domstolarna anser att dessa håller en mycket hög eller ganska hög kvalitet.12 För att säkerställa kvaliteten är det således viktigt att de auktoriserade tolkarna och translatorerna nyttjas i så stor utsträckning som möjligt. Av utredning framgår att av domstolarna ställer krav på auktoriserad tolk eller rättstolk ofta, för det mesta eller alltid och, när det gäller översättare, att av domstolarna ställer motsvarande krav på auktoriserad translator. Här finns således utrymme för förbättring. En första åtgärd för att förbättra kvaliteten bör därför vara att myndigheterna och domstolarna om det är möjligt beställer och anlitar bästa möjliga kompetens. De auktoriserade tolkar och översättare som faktiskt finns ska givetvis utnyttjas i största möjliga utsträckning. Även om det inte finns tillräckligt många kvalificerade tolkar och översättare är det viktigt att myndigheter och domstolar visar att de efterfrågar denna kompetens. Det är först då som bristen på tillräckligt bra tolkar och översättare blir tydlig för förmedlingarna och för de enskilda tolkarna och översättarna. Ett ställningstagande från myndigheterna och domstolarna att i princip endast formellt kvalificerade tolkar och översättare accepteras kan också antas stimulera de redan nu verksamma tolkarna och översättarna till fortsatt utbildning och kompetenshöjning. Enligt dagens reglering ställs endast det kravet på tolkar att den som anlitas ska vara lämplig för uppdraget. För översättare saknas reglering. Utredningen föreslår därför att det införs krav på vilken kompetens som i första hand ska anlitas. Utredningen föreslår att det i 5 kap. 6 § införs en bestämmelse om att rättstolk eller annan auktoriserad tolk ska anlitas om det är möjligt. Först om en sådan tolk inte finns att tillgå får annan lämplig person förordnas. I valet mellan en rättstolk eller annan auktoriserad tolk ska naturligtvis rättstolkarna ges företräde och efterfrågas i första hand. När det gäller översättningar föreslås att det i 33 kap. 9 § införs en bestämmelse om att auktoriserad translator i första hand ska anlitas. Om en auktoriserad translator inte finns får annan lämplig översättare anlitas. 11Domstolsverkets rapportserie 2010:4, Kvaliteten på tolkning i domstolar, m.m., s. 12–13. 12Domstolsverkets rapportserie 2010:4, Kvaliteten på tolkning i domstolar, m.m., s. 7. Tolkningens och översättningens kvalitet melserna innebär dels att polis, åklagare och domstol måste efterfråga bästa möjliga kompetens, dels att myndigheterna också i större utsträckning aktivt måste gå vidare och tillfråga nästa förmedling om den först tillfrågade förmedlingen inte kan tillhandahålla rätt kompetens. I det befintliga ramavtalet för tolktjänster finns också möjligheter för domstolarna att direkt anlita en tolk utan att använda sig av en förmedling. Utredningens bedömning: Det finns numera möjlighet att anordna tolkning på distans. är det vanligast att telefon används för fjärrtolkning. För att få en bättre kvalitet på fjärrtolkningen förordar utredningen att videokonferenstolkning bör användas i större utsträckning. Videokonferenstolkning kan också användas för att få en mer kvalificerad tolk i stället för att anlita en mindre kvalificerad tolk på plats. För att i större utsträckning kunna använda videokonferenstolkning måste dock tekniken för detta finnas på plats för de inblandade aktörerna. Videokonferenstekniken bör därför byggas ut hos de berörda myndigheterna. Vid en sådan utbyggnad bör utrustningen anpassas för videokonferenstolkning. Gällande bestämmelser om fjärrtolkning är tillräckliga och utredningen föreslår därför inte att någon särskild regel gällande sådan tolkning bryts ut från 5 kap. 10 § . Tillgången på kompetenta tolkar är till stor del en geografisk fråga. Utanför storstäderna är tillgången på kvalificerade tolkar ett mycket större problem än i exempelvis . Videokonferenstolkning kan vara ett sätt att komma till rätta med detta problem. Även om videokonferenstolkning av naturliga skäl inte kan hålla samma kvalitet som tolkning på plats kan det vara ett alternativ när exempelvis en rättstolk inte kan inställa sig personligen, i stället för att anlita en oauktoriserad tolk på närmare håll. Videokonferenstolkning bör också i möjligaste mån ersätta telefontolkning då kvaliteten blir väsentligt bättre vid en videokonferenstolkning i jämförelse med en telefontolkning. Huruvida fjärrtolkning överhuvudtaget är lämpligt får, precis som sker , avgöras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Tolkningens och översättningens kvalitet bör fjärrtolkning inte komma ifråga vid längre sessioner eller om mer komplicerade eller känsliga frågor ska avhandlas. Då bör utgångspunkten vara att en tolk ska finnas på plats. De gällande bestämmelserna om någons möjlighet att delta vid förhandling genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring i 5 kap. 10 § omfattar även tolkar. Paragrafen är väl anpassad för avvägningen om fjärrtolk bör tillåtas. Det finns således inte skäl att införa någon särskild regel gällande detta. Som nämnts finns det videokonferensteknik som kan användas även för fjärrtolkning hos domstolarna. Dock råder det brist på salar som har denna utrustning även om en viss utbyggnad är planerad. Utrustningen är inte heller särskilt anpassad för just videokonferenstolkning utan för videokonferens i allmänhet. Hos polismyndigheterna finns inte samma generella utbyggnad av videokonferenssystem som vid domstolarna. På det hela taget skulle därför en utbyggnad av videokonferenssystemen behövas främst hos polismyndigheterna men också i domstolarna för att möjliggöra en ökad användning av videokonferenstolkning. I samband med en sådan utbyggnad förordar utredningen att den teknik som installeras också anpassas för just videokonferenstolkning och inte bara för vanlig videokonferens. Vid planerandet av en utbyggnation bör hänsyn således tas till de slutsatser och riktlinjer om videokonferenstolkning som finns – och som håller på att vidareutvecklas – inom ramen för det EU-initierade projektet om e-juridik13. 6.3.3Register över tolkar och översättare Utredningens bedömning: Det finns register över tolkar och översättare som tillhandahålls av Kammarkollegiet. Direktivets rekommendation i denna fråga är således redan tillgodosedd. Direktivet förordar att det ska finnas register över tolkar och översättare med tillräcklig kompetens och som ska vara tillgängligt för försvarare och relevanta myndigheter. 13 Se närmare om det så kallade e-Justice arbetet på den europeiska e-juridikportalen, . När det gäller forskning angående videokonferenstolkning finns mycket information att finna i de EU-finansierade forskningsprojekten 1 och 2 på hemsidan . Tolkningens och översättningens kvalitet kollegiets register över de auktoriserade tolkarna och translatorerna samt genom det register som finns över de grundutbildade tolkarna tillgodoses direktivets rekommendationer i detta avseende. Några ytterligare åtgärder på detta område bedöms därför inte behövas. Utredningens bedömning: Det finns vissa utbildningsinsatser gällande den särskilda situation som råder vid tolkning. För att helt tillgodose direktivets krav bör frågan emellertid uppmärksammas i regeringens styrning av de berörda myndigheterna. Direktivet uppställer krav på utbildning i den särskilda situation som råder vid tolkning för personal i rättsväsendet. Hos polis- och åklagarmyndigheterna finns det redan vissa sådana utbildningsinslag genom att frågan tas upp i samband med utbildning i förhörsteknik. Det kan emellertid antas att det kan finnas andra viktiga aspekter av tolkfrågan som inte behandlas i denna utbildning. Det är således möjligt att utbildningen kan behöva kompletteras i vissa delar och att en översyn av den befintliga utbildningen sker i detta avseende. För domstolarna tillhandahålls från sida inte någon utbildning i tolkfrågor . Därmed är inte sagt att det inte finns utbildningsinsatser som genomförs på eget initiativ av de enskilda domstolarna.14 Enligt uppgift från kommer vissa utbildningsinsatser inom ramen för fiskalsutbildningen att starta . För att genomföra direktivets krav behöver dock åtgärder vidtas för att säkerställa att utbildning finns och att kunskapsnivån är god på alla domstolar och för samtliga berörda personalkategorier. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att frågan om utbildningsinsatser på detta område uppmärksammas i regeringens styrning av myndigheterna genom exempelvis regleringsbrev eller på annat lämpligt sätt. 14 Exempelvis har arbetat mycket aktivt med olika tolkfrågor och utarbetat en särskild tolkpolicy som tillämpas på domstolen. 7Rätt att överklaga beslut i fråga om tolkning och översättning 7.1Rätt att överklaga beslut om tolkning och översättning enligt EU-direktivet Enligt direktivet ska det vara möjligt att kontrollera om den tolkning och översättning som har tillhandahållits har varit tillräcklig när de behöriga myndigheterna uppmärksammas på problem i specifika fall (punkten 24 i ingressen till direktivet). I artiklarna 2.5 och 3.5 i direktivet föreskrivs att medlemsstaterna ska se till att misstänkta eller tilltalade, i enlighet med förfaranden i nationell lagstiftning, har rätt att angripa ett beslut om att det inte finns något behov av tolkning eller översättning av handlingar eller avsnitt i handlingar. Vidare ska misstänkta eller tilltalade, i de fall tolkning eller översättning har tillhandahållits, kunna klaga på att tolkningens eller översättningens kvalitet är otillräcklig för att garantera att förfarandena går rättvist till. I ingressen till direktivet anges att rätten att kunna angripa beslut om att det inte finns något behov av tolkning inte innebär att medlemsstaterna är skyldiga att ha ett särskilt system eller klagomålsförfarande genom vilket ett sådant beslut kan angripas. Vidare anges att rätten att kunna angripa ett beslut inte bör äventyra de tidsfrister som gäller för verkställighet av en europeisk arresteringsorder (punkten 25 i ingressen till direktivet). Om tolkningens kvalitet anses otillräcklig för att garantera rätten till en rättvis rättegång framgår att de behöriga myndigheterna bör ha möjlighet att ersätta den utsedda tolken (punkten 26 i ingressen till direktivet). Rätt att överklaga beslut i fråga om tolkning och översättning 7.2.1Överklagande av beslut fattade av polis eller åklagare För polis- och åklagarväsendet finns det inte någon uttrycklig lagreglering om möjligheten att överklaga beslut om tolkning eller översättning. Däremot har det genom praxis utvecklats möjligheter att begära överprövning av beslut fattade under en förundersökning enligt vad som framgår nedan. Flera utredningar har tidigare övervägt om rätten till överprövning ska författningsregleras men kommit fram till att det inte funnits skäl att ändra det nuvarande systemet.1 Beslut fattade av åklagare kan överprövas av en högre åklagare. Rätten att överpröva ett åklagarbeslut är ett utflöde av bestämmelserna i 7 kap. 2 och 5 §§ . Förfarandet bygger i huvudsak på de uttalanden som gjordes i samband med budgetpropositionen /852. En överordnad åklagare kan inte bestämma hur en underordnad åklagare ska besluta i ett enskilt ärende. Riksåklagaren, överåklagare och vice överåklagare får däremot enligt 7 kap. 5 § överta uppgifter som ska utföras av lägre åklagare. Ett sådant övertagande innebär att den högre åklagaren träder in i den lägre åklagarens ställe och övertar ansvaret för åklagaruppgiften. Alla åklagarbeslut inom ramen för ett straffprocessuellt förfarande kan bli föremål för överprövning. Ett beslut som kan prövas av domstol tas dock normalt inte upp till överprövning, till exempel beslut om beslag, besöksförbud eller åtalsbeslut. Ett övertagande av ett ärende med stöd av 7 kap. 5 § kan avse hela den fortsatta handläggningen eller en viss begränsad åklagaruppgift i ärendet. I det senare fallet återlämnas ärendet oftast efter den högre åklagarens beslut till den lägre åklagarnivån. Överprövningen kan i allmänhet ske på grundval av samma utredningsmaterial som legat till grund för det överprövade beslutet. För att ett överprövningsärende ska tas upp krävs att den som begär överprövning har ett legitimt intresse i saken. Vanligast är att överprövningsärendet inleds när en misstänkt, en tilltalad, en målsägande eller en myndighet som har att övervaka det rättsområde det gäller, hos den högre åklagaren begär att denne ska överpröva den lägre åklagarens beslut eller åtgärd. I andra fall ges 1Se exempelvis prop. 2000/01:92, s. 17 och SOU 2003:41, s. 184. 1984/85:100, bil. 4, s. 69 f. Rätt att överklaga beslut i fråga om tolkning och översättning till högre åklagare in en direkt anmärkning eller anmälan mot den lägre åklagaren med påstående att denne har handlat felaktigt. Det är vanligen överåklagare och vice överåklagare vid ett så kallat nationellt utvecklingscenter som gör överprövningen av ärenden som handläggs av lägre åklagare. Beslut i en förundersökning som leds av företrädare för polisen kan alltid underställas åklagare för förnyad prövning. Det är främst beslut att inte inleda eller att lägga ner förundersökning som prövas.3 Allmän åklagares behörighet att pröva ett beslut av polisen har sin grund i bestämmelserna om förundersökningsledning i 23 kap. som innebär att åklagaren när som helst kan överta ledningen av en förundersökning. Åklagaren anses alltid kunna göra en ny bedömning av hur förundersökningen ska bedrivas.