sou · H0B34 · 2012-02-07 00:00:00 — Om den kompletterande aktören finner att en arbetssökande skulle kunna vara aktuell för en insats med stöd hos en arbetsgivare behöver den kompletterande aktören kunna förmedla dessa uppgifter till Arbetsförmedlingen som beslutar om stödet. Vissa kompletterande aktörers tjänster, t.ex. coacher över tröskeln, är omöjliga att genomföra utan ett omfattande utbyte av uppgifter kring en arbetsgivares verksamhet. Uppgifterna får lämnas ut om det är nödvändigt för att fullgöra det tilldelade uppdraget Tystnadsplikten får inte begränsa de kompletterande aktörernas möjlighet att på ett effektivt sätt fullgöra sitt uppdrag. Uppdraget förutsätter ofta att den kompletterande aktören lämnar ut uppgifter om en arbetssökande till en arbetsgivare eller andra parter som kan ha en roll i den arbetssökandes väg till arbete vid t.ex. matchning eller genomförande av andra stödinsatser. En arbetssökande som inte medger ett sådant utlämnande skulle kunna försena sitt återinträde på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen har enligt 10 kap. 2 § OSL möjlighet att utan medgivande från den enskilde lämna ut de uppgifter som krävs för att kunna fullgöra sin verksamhet. För att de kompletterande aktörerna på ett effektivt sätt ska kunna fullgöra sitt uppdrag bör de ha samma möjlighet som Arbetsförmedlingen att lämna ut nödvändiga uppgifter utan att behöva säkerställa ett medgivande från den enskilde. Att utlämnandet av uppgifterna ska vara nödvändigt för att fullgöra det tilldelade uppdraget speglar lydelsen av 10 kap. 2 § OSL och innebär att de kompletterande aktörerna ska vara restriktiva och eftertänksamma vid tillämpningen av bestämmelsen. Den eventuella risk för negativ påverkan som en generellt utformad bestämmelse har på den enskildes integritet bedöms även kunna minskas genom att Arbetsförmedlingen, som har långvarig erfarenhet på området, ges i uppdrag att lämna stöd och vägledning till de kompletterande aktörerna kring tillämpningen av bestämmelsen. Tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer I de kompletterande aktörernas uppdrag ingår även att till Arbetsförmedlingen lämna rapporter avseende den arbetssökandes planerade aktiviteter eller andra uppgifter som behövs för att kontrollera att gällande avtal följs, se ovan beskrivning av informationsflödet mellan Arbetsförmedlingen och kompletterande aktörer i avsnitt 5.5. Det är inte rimligt att den enskilde kan hindra Arbetsförmedlingens uppföljning och kontroll av att de kompletterande aktörerna fullgör vad som avtalats. Vilka uppgifter som lämnas till Arbetsförmedlingen varierar beroende på typ av tjänst och på tjänstens utformning. Det är utredningens uppfattning att utlämnandet av en sådan varierande informationsmängd som det rör sig om i detta fall inte lämpar sig för en lagreglerad uppgiftsskyldighet. Det bör finnas bättre möjligheter att effektivt reglera det nödvändiga informationsutbytet genom avtal. Den nu föreslagna bestämmelsen möjliggör för de kompletterande aktörerna att fullgöra sina skyldigheter enligt avtalet utan hinder av tystnadsplikt. Skyldigheten att faktiskt lämna vissa specificerade uppgifter följer istället av avtalet. Här är det Arbetsförmedlingens ansvar att genom utformningen av avtal, systemstöd och information till kompletterande aktörer kunna förhindra att fler uppgifter än nödvändigt överförs med stöd av bestämmelsen. Uppgifterna får lämnas ut om det finns en uppgiftsskyldighet i lag eller förordning Den föreslagna tystnadsplikten ska inte hindra att de kompletterande aktörerna fullgör uppgiftsskyldigheter som de har enligt lag eller förordning. Uppgifterna får lämnas ut med den enskildes samtycke Uppgifter som omfattas av tystnadsplikten bör få lämnas ut av den kompletterande aktören om den enskilde tillåter det. Enligt 12 kap. 2 § OSL kan en enskild helt eller delvis häva sekretess som gäller till förmån för honom eller henne om inte annat anges i lagen. Eftersom syftet med de kompletterande aktörernas tystnadsplikt, på samma sätt som sekretessen hos det allmänna, är att skydda den enskildes intressen är det givet att den som uppgifterna avser själv Tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer kan efterge skyddet. Den enskildes kontroll över uppgifterna bör inte vara annorlunda beroende på om uppgifterna finns hos Arbetsförmedlingen eller hos en kompletterande aktör. Att den enskilde har möjlighet att efterge tystnadsplikten innebär också att andra kan uppmana den enskilde att samtycka till ett utlämnande. Det är utredningens uppfattning att ett utlämnande av uppgifter som finns hos kompletterande aktörer endast bör komma ifråga på initiativ av den enskilde själv. Eftersom kompletterande aktörer enligt förslaget ska ha rätt att utan tillåtelse från den enskilde lämna ut de uppgifter som är nödvändiga för att fullgöra deras uppdrag, har de inte något egentligt behov av att inhämta samtycken för utlämnande av uppgifter. Det går dock inte helt att bortse från risken att de kompletterande aktörerna för att undkomma straffansvaret rutinmässigt väljer att inhämta mer eller mindre generella samtycken för att bryta tystnadsplikten. Denna risk kan minimeras genom att Arbetsförmedlingen avtalsvis begränsar kompletterande aktörers användning av samtycken. Uppgifterna får inte användas i övrig verksamhet De kompletterande aktörernas verksamhet kan vara vidare än det uppdrag de utför åt Arbetsförmedlingen. Det kan röra sig om t.ex. kursverksamhet, försäljning eller bemanningsuppdrag som inte är kopplade till uppdraget från Arbetsförmedlingen. Tystnadsplikten innebär att de kompletterande aktörerna inte får använda de uppgifter de fått del av inom ramen för sitt uppdrag i den övriga verksamheten. Tystnadsplikten gäller inte mot den enskilde själv Kompletterande aktörers tystnadsplikt ska inte gälla i förhållande till den enskilde arbetssökande eller den arbetsgivare som uppgifterna rör. Enligt 12 kap 1 § OSL gäller sekretessen till skydd för enskild i det allmännas verksamhet inte i förhållande till den enskilde själv om inte annat anges i lag. Utredningen finner inte skäl för att förhållandena skulle vara annorlunda för uppgifter hos kompletterande aktörer (se även nedan under avsnitt 10.2). Tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer 10.2Uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer Förslag: Kompletterande aktörer är skyldiga att till Arbetsförmedlingen lämna de uppgifter som kan påverka den arbetssökandes rätt till arbetslöshetsersättning eller rätt att delta i ett arbetsmarknadspolitiskt program. I avsnitt 10.1 har föreslagits en bestämmelse som möjliggör för kompletterande aktörer att utan hinder av tystnadsplikt till Arbetsförmedlingen lämna de uppgifter som krävs för att fullgöra uppdraget enligt avtal. Utredningen bedömer att en avtalsenlig skyldighet att lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen är tillräcklig för att säkerställa att kompletterande aktörer sköter sitt uppdrag på det sätt som avtalats. Vad gäller uppgifter som rör den enskildes medverkan i planerade insatser eller andra uppgifter som kan påverka den enskildes rätt till ersättning, finns det skäl att göra andra överväganden. En grundläggande förutsättning för att upprätthålla allmänhetens respekt för välfärdssystemen är att ersättningar och bidrag endast betalas ut till dem som är berättigade till dessa. Arbetsförmedlingen har en skyldighet att till arbetslöshetskassorna och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen rapportera uppgifter som kan påverka den arbetssökandes rätt till ersättning.1 Arbetsförmedlingen har även en skyldighet att återkalla en arbetssökandes anvisning till ett arbetsmarknadspolitiskt program om den arbetssökande inte uppfyller kraven för ett fortsatt deltagande.2 En arbetssökandes rätt till ersättning enligt förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd är kopplad till deltagande i ett arbetsmarknadspolitisk program.3 För att Arbetsförmedlingen ska kunna fullgöra sina skyldigheter avseende en arbetssökande som är placerad hos kompletterande aktör krävs att de kompletterande aktörerna rapporterar dessa förhållanden till Arbetsförmedlingen. Vikten av att ersättning inte betalas ut felaktigt får anses motivera en lagstadgad skyldighet för kompletterande aktörer att rapportera uppgifter som är av betydelse för den enskildes rätt till arbetslöshetsersättning eller fortsatt rätt att ta del av ett arbetsmarknadspolitiskt program. Det är utredningens uppfattning att en sådan uppgiftsskyldighet 116 § i förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. 237 § förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. 33–4 §§ förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd. Tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer skulle tydliggöra för de kompletterande aktörerna att de inte enbart ska tillhandahålla en service till den arbetssökande, utan att de även har en viktig roll i att säkerställa att den arbetssökande som uppbär ersättning medverkar till att lösa sin arbetslöshetssituation på det sätt som samhället kräver av honom eller henne. Det finns en uppgiftsskyldighet för lotsar för de uppgifter som kan påverka en nyanländs rätt till etableringsersättning.4 Skyldigheten för en kompletterande aktör att rapportera uppgifter som kan påverka rätten till ersättning bör vara densamma oavsett vilken typ av ersättning den arbetssökande uppbär. De typer av uppgifter som skulle omfattas av uppgiftsskyldigheten är de uppgifter som förekommer i avvikelserapporteringen (se ovan under avsnitt 5.5). Det kan röra sig om uppgifter om att den arbetssökande tackar nej till ett lämpligt arbete, genom sitt beteende vållar att anställning eller deltagande i ett arbetsmarknadspolitiskt program inte kommer till stånd eller på grund av sjukdom eller andra skäl är förhindrad att ta ett arbete. Förslag: Etableringslotsar undantas från den föreslagna regleringen om tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer. För dem gäller istället reglerna i lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända. Tystnadspliktsbestämmelsen i 14 § lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända ändras för att få samma lydelse som den bestämmelse som föreslås för övriga kompletterande aktörer. Som angivits ovan omfattas etableringslotsar redan av en lagstadgad tystnadsplikt och har en uppgiftsskyldighet kopplad till de ersättningar som uppbärs av etableringslotsarnas målgrupp av nyanlända. Det är utredningens uppfattning att regleringen även fortsättningsvis bör hållas samman med den lagstiftning som finns på etableringsområdet och som i övrigt reglerar etableringslotsens verksamhet. För att undvika oklarheter avseende vilka regler som gäller för etableringslotsar bör det i lagtexten tydligt anges att ovan föreslagna bestämmelser inte omfattar etableringslotsar. 4 16 § lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer Tystnadsplikten för etableringslotsar bör ha samma utformning som den för övriga kompletterande aktörer. För etableringslotsar begränsas tystnadsplikten genom att det i lagtexten anges att uppgifter inte får röjas obehörigen. Användningen av ordet obehörigen innebär enligt förarbetena till bestämmelsen att uppgiften får lämnas ut om det finns ett medgivande från den enskilde eller om det finns en lagreglerad uppgiftsskyldighet.5 Eftersom bestämmelsen inte tillåter ett utlämnande för att fullgöra uppdraget, skulle det krävas ett samtycke från den enskilde för att få lämna ut uppgifterna till en arbetsgivare eller för att låta Arbetsförmedlingen kontrollera att lotsen utför sitt uppdrag i enlighet med avtalet. Utredningen har inte funnit någon anledning till att lotsens tystnadsplikt skulle vara utformad på ett annat sätt än vad som föreslås för övriga kompletterande aktörer. 10.4Kompletterande aktörer som utför hälso- och sjukvård Förslag: Den del av kompletterande aktörers verksamhet som utgör hälso- och sjukvård undantas från den föreslagna regleringen om tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer. För dem gäller istället reglerna i patientsäkerhetslagen (2010:659). Kompletterande aktörers verksamhet utgör i vissa delar hälso- och sjukvård. Som anges i avsnitt 8.3 har denna verksamhet en specialreglering vad avser tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet bl.a. i patientsäkerhetslagen (2010:656). Patientsäkerhetslagen hänvisar i sin tur den allmän hälso- och sjukvården till offentlighets- och sekretesslagen. Reglerna på detta område är särskilt anpassade till förhållandena inom hälso- och sjukvårdens verksamhet. Utredningen anser inte att det finns ett behov av att särreglera vårdgivares verksamhet bara för att den utförs inom ramen för ett uppdrag som kompletterande aktör. En sådan särreglering skulle leda till parallella speciallagstiftningar och tillämpningssvårigheter. Den enskildes integritet är väl skyddad genom den befintliga lagstadgade tystnadsplikten. 2009/10:60 s. 156. Tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för kompletterande aktörer Tystnadsplikten för vårdgivare ger inte möjlighet att lämna ut de uppgifter som krävs för att fullgöra uppdraget. Uppgifterna om enskild som förekommer på hälso- och sjukvårdsområdet kan vara av så integritetskänslig natur att Arbetsförmedlingens intresse av att följa upp insatsen hos den kompletterande aktören eller den kompletterande aktörens intresse av att driva en effektiv verksamhet inte kan motivera att uppgifterna lämnas ut utan medgivande från den enskilde. I den mån Arbetsförmedlingen behöver ta del av uppgifter som omfattas av hälso- och sjukvård eller om den kompletterande aktören behöver lämna ut denna typ av uppgifter till arbetsgivare eller andra samverkansparter bedömer utredningen att det är motiverat från integritetssynpunkt att ett utbyte av information kräver ett sådant medgivande. Insatserna hos de kompletterande aktörer som bedriver hälso- och sjukvård bör dessutom till största delen kunna utformas på ett sådant sätt att rapporteringen till Arbetsförmedlingen inte innehåller de uppgifter som omfattas av hälso- och sjukvårdssekretessen. 11Gällande rätt – regler för personuppgiftsbehandling 11.1Olika regelverk för behandling av personuppgifter hos Arbetsförmedlingen och kompletterande aktörer Personuppgiftslagen, PuL, är generellt tillämplig men subsidiär i förhållande till andra författningar. I lagens andra paragraf anges att om det i en annan lag eller förordning finns bestämmelser som avviker från denna lag, ska de bestämmelserna gälla. Sådana avvikande bestämmelser finns ofta i de s.k. registerförfattningarna som reglerar inrättandet och förandet av viktigare register eller annan behandling av personuppgifter på det offentliga området och i vissa fall även på det privata området. Den uttalade ambitionen är att myndighetsregister med ett stort antal registrerade och ett särskilt känsligt innehåll ska regleras i lag.1 I den arbetsmarknadspolitiska verksamheten behandlas en mängd uppgifter om bl.a. enskilda personer och uppgifterna är av integritetskänslig natur. Det har därför ansetts lämpligt med en särskild registerförfattning för Arbetsförmedlingen som anger de ramar för behandlingen av personuppgifter som är viktiga från integritetssynpunkt. ersattes lagen om arbetsförmedlingsregister av en ny lag (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Denna kompletteras med en förordning (2002:623) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Även om de kompletterande aktörerna utför arbetsmarknadspolitisk verksamhet är Arbetsförmedlingens speciallagstiftning är inte tillämplig på deras behandling. Denna behandling av person- 1997/98:44 s. 41 och 1990/91:60 s. 50. Gällande rätt – regler för personuppgiftsbehandling uppgifter regleras istället av personuppgiftslagen och personuppgiftsförordningen. Olika regelverk blir därför tillämpliga beroende på om den enskilde deltar i verksamhet hos Arbetsförmedlingen eller hos en kompletterande aktör. Lagen gäller för sådan behandling av personuppgifter hos kompletterande aktörer som är helt eller delvis automatiserad. Så snart en personuppgift behandlas i en dator eller liknande är det som regel fråga om sådan automatiserad behandling som omfattas av lagen. Även manuellt behandlade personuppgifter omfattas av lagen när de manuellt behandlade personuppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i ett regelrätt personregister som är sökbart efter vissa kriterier.2 I praxis har det tolkats så att registret måste vara sökbart på mer än ett kriterium och troligen ska fler än ett av dessa sökkriterier avse personuppgifter. Personuppgiftslagen skiljer på behandling av personuppgifter i strukturerat material och behandling av personuppgifter i ostrukturerat material. För behandling av personuppgifter i strukturerat material gäller reglerna i personuppgiftslagen om hantering av personuppgifter i sin helhet. Med strukturerat material avses sådant som ingår i eller är avsett att ingå i en samling av personuppgifter som har strukturerats för att påtagligt underlätta sökning efter eller sammanställning av personuppgifter, exempelvis i ett dokument- och ärendehanteringssystem eller en databas. Strukturen ska göra det påtagligt enklare att söka efter eller sammanställa personuppgifter. För behandling av personuppgifter i ett ostrukturerat material gäller istället den s.k. missbruksregeln i 5 a § personuppgiftslagen. Denna innebär att behandlingen inte behöver följa vissa av reglerna för hantering av personuppgifter. Det gäller bl.a. reglerna i 9 § om grundläggande krav vid behandling av personuppgifter, regler i 10 § om när personuppgifter får behandlas och förbudet i 13 § mot att behandla känsliga personuppgifter. I stället är behandlingen tillåten så länge den inte innebär en kränkning av den registrerades personliga integritet. En bedömning av vad som är en kränkning av den 2 5 § PuL. Gällande rätt – regler för personuppgiftsbehandling personliga integriteten är en bedömning som måste göras i varje enskilt fall, där den registrerades upplevelse är en faktor i, men inte avgörande, för bedömningen. Man måste också väga in vilka uppgifter som behandlas, i vilket sammanhang uppgifterna förekommer, för vilket syfte de behandlas, vilken spridning de har fått eller riskerar att få samt vad behandlingen kan leda till. Syftet med de förenklade reglerna om ostrukturerad behandling är att förenkla vardaglig behandling av personuppgifter som typiskt sett inte medför några integritetsrisker. Vissa av hanteringsreglerna i personuppgiftslagen är dock tillämpliga även vid ostrukturerad behandling, bl.a. reglerna om säkerhet, skadestånd och straff samt om tillsynsmyndighetens befogenheter. Med ostrukturerat material avses bl.a. löpande text i ett ordbehandlingsprogram och på Internet, ljud- och bildupptagningar och e-post, allt under förutsättning att materialet inte ska ingå i en databas med en personanknuten struktur. Som ostrukturerat material räknas också enkla strukturer som t.ex. namnlistor på nätet, om inte materialet ingår i eller ska infogas i ett strukturerat system. Även sedvanlig användning av datorns filsystem (t.ex. kataloger och mappar med personnamn i datorns filsystem) och sedvanligt utnyttjande av datorstödd kommunikation (t.ex. möjligheten att söka fram meddelanden från en viss person i ett e-postprogram) tillhör det undantagna området.3 Om det ostrukturerade materialet är avsett att senare infogas i ett strukturerat material, t.ex. brev eller utkast till beslut som finns på en medarbetares dator men som ska infogas i ett ärendehanteringssystem, gäller dock samma hanteringsregler som för strukturerat material. När uppgifter hämtas ur ett strukturerat material för att läggas in i ostrukturerat material, t.ex. när uppgifter ur en databas skickas med e-post, är det reglerna om strukturerad behandling som avgör om materialet får hämtas till det ostrukturerade materialet. När uppgifterna väl ingår i det ostrukturerade materialet är istället missbruksregeln i 5 a § tillämplig. 11.2.2Grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter Enligt personuppgiftslagen är det bara tillåtet att behandla personuppgifter under de förutsättningar som anges i lagen. 3Se vidare ang. avgränsningen i prop. 2005/06;173 om översyn av personuppgiftslagen s. 18–25. 4Personuppgiftslagen, En kommentar, av och , tredje upplagan s. Gällande rätt – regler för personuppgiftsbehandling således ett principiellt förbud mot behandling av personuppgifter som inte sker för de syften som anges i lagen. I 9 § personuppgiftslagen anges grundläggande krav för behandlingen, vilket bl.a. innefattar att behandlingen ska vara laglig, ske på ett korrekt sätt och utföras i enlighet med god sed. Personuppgifterna får bara samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och får därefter inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det ursprungliga ändamålet (den så kallade finalitetsprincipen). Även ett utlämnande till annan av personuppgifterna måste vara förenligt med de ursprungliga ändamålen. Man måste då beakta vad den som vill ha ut uppgifter ska använda dem till och jämföra den tilltänkta användningen med de ursprungliga ändamålen. Vidare gäller vissa särskilda krav för personuppgifternas kvalitet och omfattning. Uppgifterna ska vara adekvata och relevanta, riktiga och, om det är nödvändigt, aktuella i förhållande till ändamålen med behandlingen. Det innebär att ovidkommande uppgifter inte får behandlas och uppgifterna ska stämma överens med de verkliga förhållandena. Alla rimliga åtgärder ska vidtas för att rätta, blockera eller utplåna personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Det är inte tillåtet att behandla fler uppgifter än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen (den så kallade proportionalitetsprincipen). Personuppgifterna får inte heller bevaras längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Därefter måste personuppgifterna avidentifieras eller utplånas. Personuppgifter som behandlas för fakturerings- eller bokföringsändamål, kan dock behöva bevaras som t.ex. skatte- och bokföringslagstiftningen kräver. Den registrerade kan inte med rättslig verkan samtycka till att personuppgifter behandlas i strid med de grundläggande kraven. De gäller alltså alldeles oavsett den registrerades inställning. 11.2.3När är det tillåtet att behandla personuppgifter? Allmänt om när behandling är tillåten I 10 § personuppgiftslagen anges uttömmande i vilka fall det är tillåtet att behandla personuppgifter. Enligt bestämmelsen får per- Gällande rätt – regler för personuppgiftsbehandling sonuppgifter behandlas om den enskilde har samtyckt till behandlingen eller om behandlingen är nödvändig för att; 1.ett avtal med den registrerade ska kunna fullgöras eller åtgärder som den registrerade begärt ska kunna vidtas innan ett avtal träffas, 2.den personuppgiftsansvarige ska kunna fullgöra en rättslig skyldighet, 3.vitala intressen för den registrerade ska kunna skyddas, 4.en arbetsuppgift av allmänt intresse ska kunna utföras, 5.den personuppgiftsansvarige eller en tredje man till vilken personuppgifter lämnas ut ska kunna utföra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning, eller 6.ett ändamål som rör ett berättigat intresse hos den personuppgiftsansvarige eller hos en sådan tredje man till vilken personuppgifterna lämnas ut ska kunna tillgodoses, om detta intresse väger tyngre än den registrerades intresse av skydd mot kränkning av den personliga integriteten. Det är viktigt att den personuppgiftsansvarige redan innan en personuppgiftsbehandling påbörjas gör klart om behandlingen ska grundas på samtycke från de registrerade eller på någon annan bestämmelse i lagen. Behandling av känsliga personuppgifter