sou · H0B335 · 2012-05-24 00:00:00 — Om en aktör genom sin roll som fördelare av utvecklingsmedel fungerar som spindeln i nätet, får den aktören dessutom möjlighet att förmedla kontakter mellan olika projekt som kan dra nytta av samverkan eller erfaren- hetsutbyte. Det kan också lättare skapas kriterier för uppföljning och utvärdering, och den aktör som har ansvar för att fördela medlen kan enklare få överblick över resultatet av de olika verksamheter som har fått stöd. Erfarenheterna kan då tas till vara i metod- utvecklingsarbetet. En förändring av det slag som diskuteras skulle vidare ligga väl i linje med hur regeringen har sett på frågan om fördelning av utvecklingsmedel när det gäller satsningen på att kvalitetsutveckla arbetet med våldsutsatta kvinnor och barn som har bevittnat våld samt arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ända- mål. I det förstnämnda fallet har uppgiften flyttats från länsstyrel- serna till och i det andra fallet ligger uppgiften på i . 37 Jfr Brå 2010:18 s. 29. Utbildning, förebyggande insatser, familjearbete m.m. Sammantaget anser vi att övervägande skäl talar för att man även när det gäller stödet till insatser mot hedersrelaterat våld och för- tryck, inklusive äktenskap mot någons vilja, väljer en lösning som går ut på att en aktör får ansvaret för att fördela ekonomiskt stöd. Det är naturligt att denna uppgift då läggs på Kompetensteamet. Detsamma bör gälla uppgiften att ge stöd för utvecklingen av skyddat boende för hedersvåldsdrabbade. Bedömning: Vi anser att det vore av värde om det utarbetades informationskort för spridning på flygplatser, färjeterminaler och liknande platser för avresa till utlandet. som denna utredning har pågått har insatser gjorts för att förbättra den information som finns tillgänglig för unga när det gäller frågor med koppling till äktenskap mot den egna viljan. har i samverkan med Ungdomsmottagningen på nätet och om kärlek bl.a. tagit fram broschy- ren Får jag gifta mig med vem jag vill, som finns tillgänglig på tio språk förutom svenska. Informationen på regeringens hem- sida har förbättrats och det finns relevant information även på andra hemsidor, däribland den som är knuten till om kärlek. Även informationen på hemsidan finns tillgänglig på tio olika språk förutom svenska. i har fått i uppdrag att utarbeta och sprida information till unga, bl.a. om relevant lagstiftning och om vem de kan vända sig till för att få stöd. Regeringen har överlämnat åt att närmare bestämma vilket material som ska tas fram. Vi vill lyfta fram ett särskilt behov som vi anser bör mötas inom ramen för informationsuppdrag. Det förekommer att personer som hotas av att bli bortgifta i utlandet inte blir varse risken förrän alldeles före avresan. Själva resan kan också komma som en överraskning. Därför är det en för- del om det finns lättillgänglig information som vänder sig till sådana personer. Vi förordar därför att det inom ramen för det informa- Utbildning, förebyggande insatser, familjearbete m.m. tionsuppdrag som ligger på i utarbetas informationskort som kan distribueras på exempelvis flygplatser, tågstationer samt buss- och färjeterminaler. Informationskorten bör vara så små att de enkelt kan döljas i en ficka och innehålla den information som är nödvändig att känna till för den som står inför en utlandsresa och är rädd för att bli bortgift under resan. Informa- tionskortet bör förmedla att det bästa är att avstå från resan och att det kan vara svårt för svenska myndigheter att hjälpa till när man väl befinner sig i utlandet. Det bör finnas information om vem per- sonen kan kontakta om han eller hon i sista stund bestämmer sig för att inte resa. Liknande informationskort har tagits fram inom ramen för safe trip-kampanjen som riktar sig till potentiella offer för människo- handel. I betänkandet lägger vi fram ett antal förslag om viktiga lagänd- ringar, däribland ett slopande av möjligheterna till äktenskapsdispens för barn och om straffbestämmelser rörande tvångsäktenskap och barnäktenskap. Som vi har konstaterat blir lagändringarna säker- ligen effektivare om kunskapen om de nya reglerna förmedlas på ett lättillgängligt sätt. Vi anser därför att lagändringarna bör följas av en informationskampanj. 22.10.1En specialiserad enhet inom Polisen och specialisering inom Bedömning: Vi anser att det vore en fördel för arbetet mot barn- äktenskap och äktenskap mot någons vilja om det inrättades en central specialiserad operativ enhet inom Polisen. Även hos bör specialisering helst ske. Från flera håll har till utredningen förts fram att det finns behov av en central operativ enhet inom Polisen med uppgift att arbeta mot tvångsäktenskap, barnäktenskap och hedersrelaterat våld och för- tryck. Argument som har lyfts fram för en sådan ordning är bl.a. Utbildning, förebyggande insatser, familjearbete m.m. ärendenas komplexitet, inte minst i fall som utspelas i flera länder. Mycket tyder på att förmågan inom Polisen att hantera ärenden av detta slag varierar starkt över landet och att det finns brister på sina håll. På många håll är ärendena ovanliga och det kan vara svårt att i länen bygga upp och bibehålla den erfarenhet och kompetens som behövs. Att det finns brister och variationer när det gäller polis- utredningarna bekräftas i huvudsak av en genomgång av polisens utredningar om hedersrelaterat våld, inklusive ärenden med upp- gifter om äktenskap mot någons vilja, som Brå har gjort (Brå rapport 2012:1 Polisens utredningar av hedersrelaterat våld). Brister kan resultera bl.a. i osakkunnigt bemötande, otillfreds- ställande utredningar och bristfälliga hot- och riskanalyser. Sådana brister kan ha stora konsekvenser när det gäller förutsättningarna för lagföring och i värsta fall innebära att offret genom polisingrip- andet hamnar i ett svårare läge . När det gäller hot- och riskbedömningar har Polisen tillgång till hjälpmedlet PATRIARK, som är en checklista eller guide som kan användas vid bedömning av riskerna för hedersrelaterat våld, inklu- sive tvångsäktenskap. PATRIARK är dock endast ett hjälpmedel vid professionella bedömningar av risker. Checklistan är inte avsedd att ersätta, bara att komplettera, kompetens och befintliga metoder.38 Mot denna bakgrund anser vi att det vore en fördel för arbetet mot barnäktenskap och äktenskap mot någons vilja om det in- rättandes en central specialiserad operativ enhet inom Polisen. En sådan enhet torde lämpligen böra ligga under och samverka tätt med det av oss föreslagna nationella kompetens- teamet. En optimering av den brottsutredande verksamheten på området förutsätter förmodligen att det sker en specialisering även inom och att ärendena styrs till vissa åklagare med särskild kompetens och ett nära samarbete med Polisens special- enhet. Vi är medvetna om att frågan om Polisens framtida organisation har utretts och att det som sagts måste sättas i relation till betänkande, En sammanhållen svensk polis (SOU 2012:13) och till de ändringar av polisorganisa- tionen som kommitténs förslag kan föranleda. 38 (2005), Patriark, av risk för patriarkalt våld med hedern som motiv. Utbildning, förebyggande insatser, familjearbete m.m. Det torde råda enighet om att det finns ett stort behov av uppfölj- ning och utvärdering av de verksamheter och metoder som före- kommer inom utredningens sakområde. Detta behov gäller inte minst förebyggande arbete och insatser som riktar sig till familjer. Uppföljning och utvärdering kan ses som en förutsättning för metod- utveckling. har lyft fram behovet av övergripande uppföljningar av satsningar som görs i form av ekonomiska medel till lokala utvecklingsprojekt. Kompetensteamet bör, som vi har nämnt, ta ett ansvar för utvärderingsarbetet när det gäller familjearbete. Även i övrigt bör Kompetensteamet ha ett ansvar för utvärdering och uppfölj- ning inom området för barnäktenskap och äktenskap mot någons vilja. 23 Genomförandet av förslagen Av de förslag som utredningen lägger fram är det fyra som kan förväntas öka statens och kommunernas kostnader. Förslaget om att det ska inrättas ett nationellt kompetens- team kan beräknas kosta sammanlagt ca 5,0 mnkr jämfört med dagsläget. Siffran är beräknad enligt följande. Utöver de personer som arbetar med de regeringsuppdrag som i har när det gäller hedersrelaterat våld och förtryck och att förebygga och förhindra att unga blir gifta mot sin vilja tillkommer fem årsarbetskrafter à ca . Som tillägg till detta kommer fasta kostnader för lokaler m.m. uppgående till ca samt förbrukningskost- nader och andra rörliga kostnader uppgående till ca . Den sammanlagda kostnaden hos i blir då ca 3,8 mnkr . I Kompetensteamet bör sannolikt ingå personer från Polisen, och . Dessa per- soner antas bli kvar på sina ordinarie arbetsplatser och var och en ägna ungefär hälften av en heltidstjänst åt teamets arbete jämfört med en betydligt mindre del . Den sammanlagda kostnaden för de tre myndigheterna kan då beräknas uppgå till 1,2 mnkr. De kostnader för Kompetensteamet som uppkommer hos andra myndig- heter och hos kommunerna kan antas komma att motsvaras av be- sparingar som följer av teamets insatser. Kostnaderna hos i torde kunna täckas genom riktade medel som – liksom har skett – har satsats på det synnerligen angelägna arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck inklusive tvångsäkten- skap och barnäktenskap. Kostnadsökningarna hos övriga myndig- heter bör kunna täckas genom omfördelningar av befintliga resurser, varvid bör beaktas att arbetet torde effektiviseras genom att Kom- petensteamet kommer i arbete. 2.Kriminaliseringen av tvångsäktenskap och barnäktenskap med- för kostnader för rättsväsendet inklusive kriminalvården. Dessa kan beräknas uppgå till ca , varav för Polisen, för , för domstolarna och för Kriminalvården. Kostnaden bör kunna täckas inom ramen för befintliga resurser, varvid hänsyn har tagits till att Åklagarmyndig- heten och domstolarna torde kunna förvänta sig en viss resursför- stärkning . 3.Det merarbete som förslagen angående trossamfunden och vigselförrättarna medför för Kammarkollegiet och stöd till trossamfund kan beräknas medföra kostnader mot- svarande en halv heltidstjänst hos Kammarkollegiet och en kvarts tjänst hos nämnden, totalt ca 0,5 mnkr , mindre därefter. Kostnaderna bör kunna täckas ur de riktade medel som även bör satsas på arbetet mot heders- relaterat våld och förtryck inklusive tvångsäktenskap och barnäkten- skap. 4.Arbetet hos och kommunernas socialtjänster förstärks inom det aktuella området om våra förslag genomförs. För del handlar det främst om den särskilda till- synsinsats som myndigheten föreslås få i uppdrag att genomföra. Kostnaden för denna kan beräknas till 0,5 mnkr inkl. arbetskostnad, resekostnader och rapport. kan denna kostnad täckas genom exempelvis en överföring från an- slaget för länsstyrelserna, se strax här nedan. Den kostnadsökning som uppkommer för kommunernas socialtjänster med en förstärkt arbetsinsats bör kunna i huvudsak kompenseras genom det stöd och den hjälp som man får från Kompetensteamet och genom den effektivisering som bör kunna ske efter särskilda tillsynsinsats. Det ska dock anmärkas att roll och ansvar utvidgas något om våra kriminaliseringsförslag genomförs (se avsnitt 18.4.4). Förslaget om att möjligheten till dispens för barnäktenskap ska slopas minskar statens kostnader genom att länsstyrelserna slipper uppgiften. Därmed försvinner ca 20 ärenden , vilket bör med- föra en besparing – om ett genomsnittligt ärende beräknas ta att handlägga – på ca om man även tar hänsyn till en viss mindre besparing för administration m.m. Övriga kostnader som uppkommer bör kunna täckas genom omfördelning av befintliga resurser. Sammantaget kan den årliga nettokostnaden för utredningens förslag beräknas komma att uppgå till ungefär 10,5 minus 1 = 9,5 mnkr , vartill kommer en engångskostnad om ca 0,5 mnkr . Ungefär av årskostnaden bör kunna täckas genom en omfördelning av befintliga resurser, återstående 4,5 mnkr ur de medel som kan förväntas bli avsatta för en fortsatt satsning på ett arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck inklusive tvångsäkten- skap och barnäktenskap. nuvarande uppdrag i dessa frågor gäller enbart . Insatser mot hedersrelaterat våld och förtryck, tvångsäktenskap och barnäktenskap kommer dock att ha fortsatt hög aktualitet framåt, särskilt med tanke på att metodutvecklingen när det gäller insatser för målgruppen fort- farande är i ett utvecklingsskede. bör Kompetensteamet få en mer permanent lösning och finansiering. Om förslagen i ett utredningsbetänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsföre- byggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för småföretags arbetsförutsättningar, konkurrens- förmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jämställheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen, ska enligt 15 § kommittéförordningen konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Effekterna av utredningens förslag för jämställdheten mellan kvinnor och män måste antas bli påtagligt positiva. Tvångsäkten- skap och barnäktenskap drabbar framför allt flickor och kvinnor, och i regel personer som är drabbade av påtagliga brister i jäm- ställdheten. Genom att förslagen bör få goda effekter för dessa flickors och kvinnors situation uppnås positiva jämställdhetseffekter av stor betydelse. Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet uppkommer framför allt som en följd av den utökade kriminali- seringen, som kommer att fordra vissa utökade insatser av framför allt polisen. Dessa har beaktats i kostnadsavsnittet ovan. En viss posi- tiv effekt på brottsligheten torde kunna förväntas om för- slagen får de eftersträvade effekterna när det gäller hedersrelaterat våld och förtryck, där det kan antas att den dolda brottsligheten är omfattande. Det förebyggande arbete som föreslås i betänk- andet är för övrigt i hög grad just brottsförebyggande och minskar därmed behoven av brottsförebyggande insatser från andra håll. När det gäller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen kan utredningens förslag förväntas få positiva effekter. Ett lång- siktigt arbete på många områden mot tvångsäktenskap och barn- äktenskap samt hedersrelaterat våld och förtryck riktas i hög grad mot problem som är integrationspolitiskt centrala. Det är emeller- tid viktigt att åtgärderna inte vidtas på ett sådant sätt att de för- stärker utsattheten hos de grupper som berörs, utan att förståelse och respekt visas för de anpassningar som arbetet mot tvångsäkten- skap, barnäktenskap och hedersrelaterat våld och förtryck förut- sätter. I övrigt kan det knappast förutses några effekter av det slag som nämns i 15 § kommittéförordningen. Enligt direktiven ska utredningen där det är relevant göra en analys av vilka konsekvenser förslagen får för barn och unga. Vår analys framgår i huvudsak av övervägandena i de olika kapitlen i betänkandet. Här kan dock sägas att förslagen överlag syftar till att skydda barn och unga från att fara illa och att stärka deras rätt till självbestämmande. Det är angeläget att arbetet mot tvångsäktenskap och barnäkten- skap förstärks och effektiviseras utan onödigt dröjsmål. Om möj- ligt bör det föreslagna Kompetensteamet inrättas så att det kan börja verka . Insatserna från övriga berörda myndig- heter – främst , och till trossamfund – bör också kunna komma igång . Lagförslagen bör naturligtvis genomföras efter ett sedvanligt remiss- och beredningsarbete. De brådskar inte påtagligt. Förslagen är därtill sådana att de fordrar betydande omsorg och eftertanke. Det gäller särskilt förslaget om kriminalisering av barnäktenskap. Förslagen om nya straffbestämmelser fordrar inte några övergångs- regler. Såsom i allmänhet gäller inom straffrätten kommer de nya bestämmelserna att tillämpas från och med ikraftträdandetidpunkten på gärningar som begås därefter. Förslaget att slopa reglerna om äktenskapsdispens bör förses med en övergångsbestämmelse som tar sikte på sådana ärenden som har inletts före ikraftträdandet. Eventuella ansökningar som kommer in efter ikraftträdandet ska naturligtvis avslås. Det kunde då möjligen vara naturligt att ansökningar som kommer in i sådan tid före ikraft- trädandet att de inte hinner behandlas också avslås. Men ett mer traditionellt sätt att hantera övergångssituationer som denna är att tillämpa äldre bestämmelser på sådana ärenden där ansökningar har kommit in före ikraftträdandet. Detta är den säkraste vägen att välja för att undvika alla oönskade rättsförluster. En sådan övergångs- bestämmelse bör därför tas in i anslutning till ändringarna i äkten- skapsbalken. 24.1Förslaget till lag om ändring i I föreslås nya straffbestämmelser om tvångsäktenskap (4 kap. 4 c §), vilseledande till utlandsresa med tvångsäktenskaps- syfte (4 kap. 4 d §) och barnäktenskapsbrott (7 kap. 1 b §). Vidare föreslås tillägg i bestämmelsen om svensk lags tillämplighet och svensk domstols jurisdiktion (2 kap. 2 §), bestämmelserna om för- sök och förberedelse i de berörda kapitlen (4 kap. 10 § och 7 kap. 5 §) och bestämmelsen om tidpunkt för beräkning av preskription (35 kap. 4 §). Här nedan behandlas de föreslagna bestämmelserna i den ord- ning de kommer i . Brott som har begåtts utanför 2 kap. 2 § För brott som begåtts utom riket döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts 1.av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , 2.av utlänning utan hemvist i , som efter brottet blivit svensk medborgare eller tagit hemvist här i riket eller som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare och finns här, eller 3.av annan utlänning som finns här i riket och på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse . Första stycket gäller inte, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som inte tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter inte kan följa på gärningen. I fall som avses i denna paragraf får inte dömas till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet en- ligt lagen på gärningsorten. De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för brott som avses i 6 kap. 1–6 §§, 8 § tredje stycket och 12 § eller försök till sådana brott, om brottet har begåtts mot en person som inte fyllt . Inte heller gäller inskränkningarna för brott som avses i 4 kap. 1 a §, 4 c § eller 4 d § eller 16 kap. 10 a § första stycket 1 och femte stycket eller försök till sådana brott. De gäller inte heller för brott som avses i 7 kap. 1 b §, om barnet är medborgare i eller har hemvist här. I bestämmelsens fjärde stycke har hänvisningar till bestämmelserna om äktenskapstvång, vilseledande till utlandsresa med tvångsäkten- skapssyfte och barnäktenskapsbrott lagts till. Vid dessa brott gäller alltså inte någon sådan inskränkning i svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena. Det betyder att brotten är undantagna från kravet på s.k. dubbel straffbarhet. I fråga om barnäktenskapsbrott gäller undantaget från kravet på dubbel straffbarhet bara i sådana fall då barnet har en klar anknyt- ning till . Det fordras att barnet är medborgare i landet eller har hemvist här. Hemvistbegreppet avses ha samma innebörd här som annars i 2 kap. En effekt av bestämmelsen är att den som begår ett barnäkten- skapsbrott i ett land där gärningen inte är kriminaliserad är fri från straff även i om barnet inte har vare sig hemvist eller medborgarskap här i landet. Men är barnet medborgare eller har hemvist här gäller inget krav på dubbel straffbarhet. Det betyder att den som har förfarit på det sätt som sägs i 7 kap. 1 b § – t.ex. förmått barnet till äktenskapet – ska dömas för barnäktenskaps- brott i även om den brottsliga gärningen har företagits i t.ex. eller . Det bör noteras att bestämmelsen över huvud taget inte aktualiseras om brottet har begåtts i (2 kap. 1 § ). Så är fallet om den brottsliga handlingen före- togs här, vilket beträffande barnäktenskapsbrott är fallet exempel- vis om barnet har förmåtts till äktenskapet här. Motiveringen till de tillägg som har gjorts i paragrafen finns i övervägandena i avsnitten 12.5.7 och 13.4.7. 4 kap. 4 c § Den som genom olaga tvång eller utnyttjande av en persons ut- satta belägenhet förmår personen att ingå ett äktenskap som är giltigt i den stat där det ingås, i den stat enligt vars lag det ingås eller i en stat i vilken minst en av makarna var medborgare eller hade hemvist, döms för äktenskapstvång till fängelse i högst . Detsamma gäller den som på sätt som anges i första stycket förmår någon annan att ingå en förbindelse som är att jämställa med ett äktenskap på så sätt att den är bindande enligt ett etablerat normsystem som inrymmer särskilda krav för upplösning av förbindelsen, och ingås enligt detta normsystems former. Paragrafen är ny. Övervägandena finns i avsnitten 12.5.1–12.5.5. Genom paragrafen införs ett nytt brott, kallat äktenskapstvång. Med äktenskapstvång avses enligt första stycket att genom olaga tvång (tvångsfallet) eller utnyttjande av någons utsatta belägenhet (ut- nyttjandefallet) förmå någon annan att ingå äktenskap. Begreppet olaga tvång åsyftar samma handlingar som räknas upp i bestäm- melsen om olaga tvång, 4 kap. 4 §, dvs. att genom misshandel eller eljest med våld eller genom hot om brottslig gärning tvinga någon annan att göra, tåla eller underlåta något. Andra fall av olaga tvång enligt 4 kap. 4 § kan lämnas därhän här. Med våld avses inte bara det som i andra bestämmelser beteck- nas som våld å person, dvs. misshandel och annat fysiskt betving- ande. Det kan också vara fråga om lindrigare former av vålds- användning. Våldet måste dock ha varit av sådan styrka att det har övervunnit ett motstånd från den andres sida. Det är sålunda straffbart att tvinga exempelvis en familjemedlem eller en släkting att ingå äktenskap om tvånget är av så kvalificerad art som anges i bestämmelsen. Ett exempel är att föräldrar miss- handlar en dotter för att få henne att gifta sig med någon som de har valt åt henne. Ett annat exempel är att de hotar henne med misshandel eller med något annat som är brottsligt. Det kan vara att hon ska utsättas för något som är att bedöma exempelvis som förtal enligt 4 kap. 1 §, förolämpning enligt 4 kap. 3 § eller ofred- ande enligt 4 kap. 7 § . Däremot föreligger inte något brott om hotet avser något som inte är brottsligt, exempelvis att personen ska bemötas med tystnad eller uteslutas ur familjegemen- skapen. Med utnyttjande av någons utsatta belägenhet åsyftas i bestäm- melsen främst att gärningsmannen missbrukar någons särskilt ut- satta och därför sårbara situation. Ett motsvarande rekvisit finns i bestämmelsen om människohandel (4 kap. 1 a §). Avsikten är att det ska tolkas på i huvudsak samma sätt som där. I likhet med vad som gäller beträffande människohandel avses sålunda att det för straffbarhet ska fordras att omständigheterna är sådana att offret inte har något annat verkligt eller godtagbart alternativ än att under- kasta sig gärningsmannens vilja. Vad som avses är närmast utpress- ningsliknande situationer eller lägen där offret på något annat sätt befinner sig i svårt trångmål. En typisk situation när det gäller äktenskap mot någons vilja är att offret är isolerat i ett främmande land utan pass och pengar och har stora svårigheter att söka hjälp eller att ta sig hem. Det kan också handla t.ex. om särskilt värnlösa personer, som barn och personer med ett psykiskt funktions- hinder. Barn bör ofta anses befinna sig i en utsatt belägenhet i förhåll- ande till vuxna, i synnerhet närstående vuxna som utsätter barnet för press att gifta sig mot sin vilja eller som arrangerar ett äkten- skap för barnet utan hänsyn till barnets egen vilja. Det gäller spe- ciellt i fråga om barn i låg ålder, som måste antas ha små möjligheter att sätta sig emot sina föräldrar i sådana situationer.