sou · H0B359 · 2012-09-11 00:00:00 — Vid bestämmande av hur och i vilken omfattning tjänsten ska göras tillgänglig för personer med funktionsnedsättning ska leverantörens finansiella förutsättningar och den tekniska utvecklingen av tillgäng- lighetstjänster beaktas. I första stycket i paragrafen, som gäller krav på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning, har hänvisningen till lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst ändrats till föreslagen ny lag. 2 § Sändningsplikten enligt 1 § omfattar inte fler än fyra program- tjänster som sänds av en tillståndshavare vars verksamhet finansieras med radio- och tv-avgiften enligt lagen (2013:000) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. I paragrafen, som reglerar antalet programtjänster som omfattas av sändningsplikten, har hänvisningen till lagen (1989:41) om finansi- ering av radio och TV i allmänhetens tjänst ändrats till föreslagen ny lag. 1 § Tillstånd att sända ljudradioprogram meddelas av regeringen om sändningsverksamheten finansieras med radio- och tv-avgiften enligt lagen (2013:000) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. Regeringen meddelar också tillstånd att sända ljudradio till utlandet. Myndigheten för radio och tv får ge tillstånd att sända ljudradio som inte är närradio eller kommersiell radio. Myndigheten får besluta att 14 och 15 kap. inte ska tillämpas på sändningar som sker med stöd av ett sådant tillstånd. Om det finns särskilda skäl, får regeringen ge tillstånd att sända ljudradio i lokala sändningar som inte uppfyller kraven för närradio eller kommersiell radio. I första stycket i paragrafen, som reglerar vem som ger tillstånd att sända andra ljudradioprogram än närradio och kommersiell radio, har hänvisningen till lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst ändrats till föreslagen ny lag. 14.5Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 3 § Försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för 1.livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa och hygien samt dagstidning och telefon, 2.boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring samt medlemskap ifackförening och arbetslöshetskassa. Skäliga kostnader enligt första stycket 1 ska i enlighet med vad regeringen närmare föreskriver beräknas enligt en för hela riket gällande norm (riksnorm) på grundval av officiella prisundersökningar av olika hushållstypers baskonsumtion. Om det i ett enskilt fall finns särskilda skäl, ska socialnämnden dock beräkna dessa kostnader till en högre nivå. Nämnden får också i ett enskilt fall beräkna kostnaderna till en lägre nivå, om det finns särskilda skäl för detta. I första stycket 1 har radio- och tv-avgift tagits bort ur uppräk- ningen av vad försörjningsstöd lämnas för. Ändringen är en konsekvens av den nya finansierings- och uppbördsmodellen för radio- och tv-avgiften. Riksnormen beslutas av regeringen och grundar sig på senaste pris- och konsumtions- mätningar för olika hushållstyper och åldersintervaller. 7 § Kommunen ska bestämma den enskildes förbehållsbelopp genom att beräkna den enskildes levnadskostnader, utom boendekostnaden, med ledning av ett minimibelopp. Boendekostnaden ska beräknas för sig och läggas till minimibeloppet. För sådan boendekostnad som anges i 5 § ska dock inget förbehåll göras. Minimibeloppet ska, om inte annat följer av 8 §, alltid utgöra lägst en tolftedel av 1.1,3546 gånger prisbasbeloppet för ensamstående, eller 2.1,1446 gånger prisbasbeloppet för var och en av sammanlevande makar och sambor. Minimibeloppet enligt första stycket ska täcka normalkostnader för livsmedel, kläder, skor, fritid, hygien, dagstidning, telefon, hemför- säkring, öppen hälso- och sjukvård, tandvård, hushållsel, förbruk- ningsvaror, resor, möbler, husgeråd och läkemedel. I tredje stycket har radio- och TV-avgift tagits bort ur uppräk- ningen av vilka normalkostnader som minimibeloppet i andra stycket ska täcka. Ändringen är en konsekvens av den nya finansi- erings- och uppbördsmodellen för radio- och tv-avgiften. , (2004) Nyheter från gränsen: tre studier i journalistik om invandrare, flyktingar och rasistiskt våld. : masskommunikation, . Den svenska mediebranschen – en analys av ekonomin i mediebranschen 2007–2010. och mediestatistik, 2011. Donders, (2012) Media and Policy in Europe. Findahl, (2012) Barn och ungas medieanvändning i Internet- världen. Ghersetti, (2007) Bilden av funktionshinder: en studie av nyheter i . Arbetsrapport nr 43, . Gripsrud, (2010) 50 years of – An Essay i och (red.) Media, Markets & Public Spheres. , (2006) Främmande sidor, främlingskap och nationell gemenskap i fyra svenska dagstidningar efter 1945. : , medier och kommunikation, . Iosifidis, (red.) (2010) – Euorpean Broadcasters and Beyond. Iosifidis, (2012) in the Digital Era – and New Strategies for Europe. Jakubowicz, (2010) PSB 3.0: Reinventing European PSB i (red.) European Broadcasters and Beyond. Basingstoke: Palgrave. Kuoppa, (2008) Situationen för minoritetsspråket meänkieli i . : och folkminnen. , (2011) TV-ledning i konkurrens – En studie av publicistiska ledning 1997–2000. : , medier och kommunikation, . , och (red.) (2011) Regaining the Initiative for Media. , MedieNotiser nr 1/2012. Myndigheten för radio och tv, 2011. Myndigheten för radio och tv, 2012. Murdock, (2000) Digital Futures: in the of Convergence i , och (red.) Television Across Europe. A Comparative Introduction, : . Nord, och (2012) Inte för smalt, inte för brett –spelet om framtidens public service. : Stiftelsen i i samarbete med Nordicom. , (2005) Skilda medievärldar – lokal offentlighet och lokala medier i . : B. . Papathanassopoulos, och (2011) European Media. Media in the Nordic Countries – Facts and Figures. Nordicom, Media Map, volym 1/2012. , (1999, 3:e uppl.) Normgivningsmakten enligt regeringsform. Trappel, , och (red.) (2011) The Media for Democracy Monitor – A Study of Media. , (2011a) En mediemarknad i förändring – ägar- och mediekoncentration i och (red.) 2010 – statistik och analys. , (2011b) Den svenska mediemarknaden . 3, Nordicom. Svensk telemarknad 2011. Myndigheten för radio och tv, 2012. Weeler, (2010) Directorate: State Aids and Public Service Broadcasting i (red.) – European Broadcasters and Beyond. Avsiktsförklaring om ett nytt filmavtal (regeringsbeslut , dnr Ku2012/MFI). 2006/07:FiU20 Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. 2011/12: KrU1 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid. 2010/11:KU20 Granskningsbetänkande. 2011/12:KrU4 Mediefrågor. Bredbandsstrategi för , 2010 (dnr N2009/8317/ITP). Digit@alt kulturarv – Nationell strategi för arbetet med att digitalisera, digitalt bevara och digitalt tillgängliggöra kulturarvsmaterial och kulturarvsinformation 2012–2015 (Ku11.015). Ds 2010:20 Bortom fagert tal – om bristande tillgänglighet som diskriminering. Ds 2011:40 Vissa ändringar i radio- och tv-lagen (2010:696). (2009) Modell för momskompensation. (2011) Analys och bedömning av public service-redovisningar. En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011– 2016 (S2012.028). Förhandsprövning av nya tjänster – förslag på svensk modell, , 2010 (rapport till , dnr Ku2009/1674/MFI). och folkminnen, (2012) Infrastruktur för språken i – förslag till språkinfrastruktur för det digitala samhället. Medgivande att inleda TV-sändningar m.m. (regeringsbeslut 1997- 11-13, dnr Ku97/4649/Me). Myndigheten för radio och tv, Krav på tillgänglighet av tv-sändningar för personer med funktionsnedsättning (beslut , dnr 10/01035). Myndigheten för radio och tv, Krav på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning (beslut , dnr 12/01301). Myndigheten för radio och tv (2011) Strategi för Myndigheten för radio och tv:s tillståndsgivning för digital kommersiell radio. Myndigheten för radio och tv (2011) Utvärdering av 55- procentsvillkoret för och . Myndigheten för radio och tv (2011) Vidaresändningsplikt för tv- sändningar genom tråd – en översyn av Myndigheten för radio och tv. Myndigheten för radio och tv (2012) SVT:s täckningskrav utkast . , Skyldigheter för på grossistmarknaden för fri-tv via marknät (beslut , dnr 08-12046/23). , Skyldigheter för på grossist- marknaden för nationell analog ljudradio via marknät (beslut , dnr 09-9697/23). (2010) Marknadsutvecklingen för trådbunden tv. (2011) Svensk telemarknad . (2012) Uppföljning av regeringens bred- bandsstrategi. (2012) Underlag till MRTV:s rapport om SVT:s täckningskrav i marknätet – påverkan på möjligheter att uppnå en effektiv spektrumanvändning. (2012) Samrådsdokument första samråd Grossistmarknaden för fri-tv via marknät. 1966:149 med förslag till radiolag. 1973:90 med förslag till ny regeringsform och ny riksdags- ordning m.m. 1985/86:54 om rundradiosändningar av finländska televisions- program. 1985/86:99 om verksamhet m.m. Prop. 1988/89:18 om TV-avgiften. 1990/91:64 om yttrandefrihetsgrundlag m.m. 1991/92:140 om den avgiftsfinansierade radio- och TV- verksamheten 1993–1996 m.m. 1992/93:236 om ägande av den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten. 1994/95:100 Förslag till statsbudget för /96. 1995/96:160 Radio- och tv-lag. 1998/99:143 Nationella minoriteter i . 1999/2000:79 Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikappolitiken. 2000/01:94 Radio och TV i allmänhetens tjänst 2002–2005. 2002/03:196 Digitala TV-sändningar. 2003/04:145 Trängselskatt. 2004/2005:105 Vidaresändningsplikt i kabelnät. 2005/06:112 Viktigare än någonsin! Radio och TV i allmänhetens tjänst 2007–2012. 2006/07:109 Införande av trängselskatt i . 2008/09:153 Språk för alla – förslag till språklag. 2008/09:158 Från erkännande till egenmakt – regeringens strategi för de nationella minoriteterna. 2008/09:195 Utveckling för oberoende och kvalitet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2010-2013. 2009/10:3 Tid för kultur. 2009/10:80 En reformerad grundlag. 2009/10:115 En ny radio- och tv-lag. 2010/11:40 En reformerad budgetlag. 2011/12:1 Budgetpropositionen . 2011/12:121 Leveransplikt för elektroniskt material. 2011/12:151 Ändringar i radio- och tv-lagen. Radio- och (2008) Framtidens radio – slutrapport. (2008) Regler och rutiner för indirekt sponsring – tillräckligt för att säkerställa SVT:s oberoende? 2009/10:166 Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken och grunden för en strategi framåt. 2005/06:66 Digital distribution av ljudradio. SOU 1993:17 Ägandet av radio och television i allmänhetens tjänst. SOU 1996:176 Den lokala radion. SOU 1999:14 Den framtida kommersiella lokalradion. SOU 2000:55 Radio och TV i allmänhetens tjänst – ett beredningsunderlag. SOU 2004:16 Digital radio. SOU 2004:30 Folkbildning i brytningstid. SOU 2005:1 Radio och TV i allmänhetens tjänst – riktlinjer för en ny tillståndsperiod. SOU 2005:2 Radio och TV i allmänhetens tjänst – finansiering och skatter. SOU 2008:35 slutbetänkande. SOU 2008:64 Kontinuitet och förändring. SOU 2008:104 Självständiga lärosäten. SOU 2008:116 En ny radio- och TV-lag. SOU 2010:18 En reformerad budgetlag. SOU 2010:68 Ny yttrandefrihetsgrundlag, presenterar tre modeller. SOU 2011:69 Olagligt statsstöd. Sändningsutrymme för kommersiell digital radio (regeringsbeslut , dnr Ku2010/1721/MFI). A-focus (2010) Utredning avseende TV-tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning – för Myndigheten för radio och tv. A-focus (2011) Kostnader för utsändning av tillgänglighetstjänster - för Myndigheten för radio och tv. Broadcasting – An Agreement Between Her Majestys Secretary of State for Culture, Media and Sport and the , . Com Hems helårsrapport . Radios public service kontrakt 2011–2014, . och , media and sport (2009) Digital . , media and sport (2005) Review of the BBCs Royal Charter – A Strong BBC, independent of government. (2011) Funding of Media, Executive Summary. (2011) Funding of Media 2011. Finska regeringens proposition till med förslag till lag om rundradioskatt och till lagar om ändring av vissa lagar som har samband med den (RP 28/2012 rd). Finska regeringens proposition till med förslag till lagar om ändring av lagen om och lagen om statens televisions- och radiofond (RP 29/2012 rp). Kulturstyrelsen (2012) Rapport om digital radio. MMS årsrapport , Mediamätning i . Norska (2010–2011) Meld. St. 8 Digitalisering av radiomediet. Ofcom (2007) Guidance for Public Service Broadcasters in drawing up Codes of Practice for commissioning from independent producers. Ofcom (2011) The Communcations Market: Digital Radio Report 2011. Statsrådets principbeslut om Rundradion Ab:s allmännyttiga verksamhet, . Styrelsen för Bibliotek och Medier (2011) Høringsunderlag – Foreløbig rapport om udviklingen af digital radio – ett programs väg genom infrastruktur. Att producera för SVT – en guide för bra samarbete. (2012) Öppet arkiv. Radio och tv i allmänhetens tjänst En kommitté ska analysera förutsättningarna för radio och tv i allmänhetens tjänst och lämna förslag till de förändringar som behöver göras inför nästa tillståndsperiod som inleds . Kommittén ska även lämna förslag till eventuella författningsändringar. Kommitténs uppdrag omfattar bl.a. frågor om utformningen av programföretagens uppdrag, samarbete och konkurrens, finansieringsformer och ekonomiska ramar, styrning, reglering och uppföljning, och distribution och digitalisering. En referensgrupp med företrädare för samtliga riksdagspartier ska knytas till kommittén och hållas informerad om kommitténs arbete. Uppdraget ska redovisas . Behovet av ett underlag inför nästa tillståndsperiod Sändningstillstånden för programföretagen med uppdrag i allmänhetens tjänst, dvs. (), () och (), gäller till och med . inleds alltså en ny tillståndsperiod. beslut om riktlinjerna för radio och tv i allmän- hetens tjänst för perioden –2013 (prop. 2008/09:195, bet. 2009/10:KrU3, rskr. 2009/10:61) innebar bl.a. ett tydligare uppdrag för programföretagen, en fördjupning av kulturutbudet i SR och SVT, en skärpning av reglerna för direkt sponsring i SVT och en förenkling av reglerna för indirekt sponsring. Dessutom ändrades regleringen av styrelsetillsättningen i SR, SVT och UR i syfte att öka oberoendet. beslut innebar också en förstärkning av resurserna med hänsyn till kulturuppdraget och därefter en fortsatt årlig uppräkning under tillstånds- perioden. Sedan radio- och tv-monopolen avskaffades har medielandskapet förändrats i grunden. Då stod radio och tv i allmänhetens tjänst för näst intill hela det samlade utbudet av etermedier. Försök att etablera alternativ motarbetades . Genom en kombination av teknisk utveckling och politiska beslut öppnades emellertid mediesektorn gradvis för konkurrens. är tillgången till medier avsevärt större än tidigare, bl.a. till följd av internationalisering, teknisk utveckling och fortsatta av- regleringar på marknaden. Reklam- och betalkanaler inom tv- området är en självklar del av människors vardag. Utbudet är stort och fortfarande sker en kontinuerlig och snabb utveckling. SVT har en fortsatt stark ställning på tv-området och inom radioområdet är SR fortfarande en dominerande aktör. Det medför ett särskilt ansvar, inte minst eftersom bolagen finansieras med allmänna medel och har inverkan på konkurrenssituationen för andra aktörer på marknaden. Allt fler medieföretag väljer att använda sig av flera olika plattformar för att föra ut sitt innehåll. Medborgarna har större möjligheter än någonsin att välja när, var och hur de vill konsumera medier och vad de vill titta eller lyssna på. Det finns all anledning att anta att medielandskapet kommer att fortsätta förändras i snabb takt. Viktiga faktorer för en sådan förändring är bl.a. den tekniska utvecklingen när det gäller distribution och mottagning av medieinnehåll och en ökad konkurrens på den svenska mediemarknaden mellan såväl nationella som internationella aktörer. EU:s konkurrens- och stats- stödsregler blir därmed alltmer aktuella att förhålla sig till. Det behövs alltså en genomlysning av frågor kring vilken roll radio och tv i allmänhetens tjänst ska ha och hur uppdraget bör anpassas till en ny tid och nya förutsättningar. Utgångspunkter för kommitténs arbete Enligt beslut är målet för politiken på medieområdet att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet samt att motverka skadliga inslag i massmedierna (prop. 2008/09:1 utg.omr. 17, bet. 2008/09:KrU1, rskr. 2008/09:92). En mediemarknad med många fria och självständiga aktörer, tydliga spelregler och sund konkurrens ger goda förutsättningar för fri åsiktsbildning, fritt utbyte av idéer och reella möjligheter att granska makthavare. Den ovan redovisade utveck- lingen på medieområdet är därför välkommen. Både kommersiella och ideella aktörer är viktiga för ett brett medieutbud med olika infallsvinklar. En viktig uppgift för mediepolitiken är att skapa goda förutsättningar för dessa aktörer att etablera sig och utvecklas på mediemarknaden. För att säkerställa kvalitet och ett varierat utbud på medieområdet behövs också en stark och oberoende radio och tv i allmänhetens tjänst med ett tydligt uppdrag som ett alternativ till de kommersiella aktörerna. Det medieutbud som programföretagen med uppdrag i allmän- hetens tjänst tillhandahåller är angeläget även ur kulturpolitisk synvinkel. Enligt de mål för kulturpolitiken som har beslutat ska kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet prägla samhällets utveckling (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145). Den centrala uppgiften för programföretagen med uppdrag i allmänhetens tjänst ska fortsatt vara att erbjuda ett brett programutbud som är tillgängligt för alla, som speglar mångfalden i hela landet och som kännetecknas av god kvalitet, allsidighet och relevans oavsett genre. Programföretagens verksamhet ska präglas av opartiskhet och saklighet och företagen ska beakta mediets särskilda genomslagskraft. Programföretagen har den grund- läggande uppgiften att se till hela publikens behov och intressen. De har också en särställning på mediemarknaden när det gäller programinnehåll på svenska språket. Därtill kommer att radio och tv i allmänhetens tjänst har en nyckelroll när det gäller program- verksamhet för språkliga och etniska minoriteter och för att göra radio- och tv-program tillgängliga för personer med funktions- nedsättning. När det gäller nationella minoriteter och personer med funktionsnedsättningar finns det också folkrättsliga åtaganden som rör medier att beakta. En självklar utgångspunkt för kommitténs arbete är att radio och tv i allmänhetens tjänst även i fortsättningen ska präglas av hög självständighet och integritet. Verksamheten ska bedrivas själv- ständigt i förhållande till såväl staten som olika ekonomiska, politiska och andra intressen och maktsfärer i samhället. Av detta följer bl.a. att programföretagen inte ska vara beroende av reklam- eller abonnemangsintäkter. I detta sammanhang är en principiellt angelägen fråga hur företagens självständighet kan bevaras och stärkas ytterligare. Enligt regeringens uppfattning säkerställs lyssnarnas och tittarnas förtroende för företagen bäst om program- verksamheten i alla aspekter kännetecknas av oberoende och hög kvalitet. En annan viktig utgångspunkt för kommitténs arbete är att programföretagen arbetar på uppdrag av svenska folket och att verksamheten finansieras med allmänna medel. Med uppdraget i allmänhetens tjänst följer därmed ett stort ansvar, inte minst eftersom företagen är stora aktörer på mediemarknaden med en god, stabil och långsiktig finansiering. Kommittén ska särskilt beakta EU:s konkurrens- och statsstödsregler. En kommitté ska analysera förutsättningarna för radio och tv i allmänhetens tjänst och lämna förslag till de förändringar som behöver göras inför nästa tillståndsperiod. Kommittén ska även lämna förslag till eventuella författningsändringar. Det ingår dock inte i kommitténs uppdrag att lämna förslag till grundlags- ändringar. Däremot bör kommittén särskilt uppmärksamma hur föreslagna insatser och författningsändringar förhåller sig till grundlagarna, särskilt yttrandefrihetsgrundlagen. Kommittén ska också föreslå hur lång nästa tillståndsperiod ska vara och i förslaget beakta att regeringen har ansett att är en väl avvägd längd på en tillståndsperiod (prop. 2008/09:195, s. 32). I det följande preciseras uppdragets olika delar. Ett brett och tillgängligt programutbud av hög kvalitet Radio och tv i allmänhetens tjänst är en viktig del av såväl medie- som kulturpolitiken. Programföretagens verksamhet uppskattas av tittare och lyssnare och åtnjuter ett stort förtroende hos dem. Med uppdraget i allmänhetens tjänst följer ett ansvar att säkerställa att medborgarna erbjuds produktioner av hög kvalitet som ger ett mervärde i det samlade medieutbudet. Särskilt fokus bör ligga på nyheter, granskande journalistik och utrikesbevakning, kultur, film, drama och barnprogram samt samhällsdebatt, fakta och vetenskap. Publiken bör även framöver erbjudas ett brett och varierat utbud som är lätt att nå inom alla genrer. Alla program som sänds ska kunna motiveras utifrån uppdraget i allmänhetens tjänst. Det är rimligt att programföretagen på begäran kan redovisa dessa motiveringar för allmänheten. En central del av uppdraget för radio och tv i allmänhetens tjänst är att möta skiftande förutsättningar och tillgodose olika intressen hos hela befolkningen samt att spegla förhållanden i hela landet. Detta handlar om en geografisk spegling av landets olika regioner, liksom att de människor som bor i olika delar av landet är olika, t.ex. i fråga om etnisk och kulturell bakgrund, kön och ålder. Programföretagen ska således ta hänsyn till dessa och andra aspekter när det gäller uppdraget att spegla hela landet. Programföretagens kärnverksamhet definieras i anslagsvillkoren som att producera och sända radio- och tv-program till allmän- heten. Programföretagen bedriver också kompletterande verksam- het, dvs. verksamhet som syftar till att stödja kärnverksamheten och förbättra möjligheterna för allmänheten att tillgodogöra sig denna. Med tanke på mångfalden i utbudet på mediemarknaden är uppdraget för programföretagen inte att möta varje individs samlade behov av mediekonsumtion. Uppgiften för radio och tv i allmänhetens tjänst är inte heller att vara störst hos alla tänkbara målgrupper. Det väsentliga är att publiken kan erbjudas ett högkvalitativt, varierat och tillgängligt programutbud som präglas av självständighet, opartiskhet och saklighet. När det gäller verksamhet på olika plattformar måste programföretagen beakta den digitala klyfta som av olika skäl finns och som innebär att inte alla radio- och tv-avgiftsbetalare har tillgång till all ny teknik. Radio och tv i allmänhetens tjänst är en betydelsefull källa för spridning av kultur och bildning till alla i oavsett bakgrund. Programföretagen är centrala som kulturbärare och förmedlare av landets historia och kulturarv. Inför innevarande tillståndsperiod har beslutat att SR och SVT ska fortsätta fördjupa, utveckla och vidga sitt kulturutbud (prop. 2008/09:195, bet. 2009/10:KrU3, rskr. 2009/10:61). Viktiga delar av kulturuppdraget är det nordiska programutbytet och samarbetet inom Nordvision som syftar till att värna och utveckla den nordiska kultur- gemenskapen. SVT ska bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion. Företaget tar detta ansvar bl.a. genom att bidra till filmavtal som genom förlängningsavtal gäller till och med . En särskild utredare (förhandlare) har fått i uppdrag att få till stånd en ny branschsamverkan för svensk film (Ku 2011:01). Uppdraget ska redovisas . Utbildnings- och folkbildningsprogrammen är angelägna delar av programföretagens uppdrag, särskilt för UR vars samarbete med SVT kring Kunskapskanalen är av stor betydelse för utvecklingen av utbudet på nämnda områden. Enligt europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk ska bl.a. göra lämpliga insatser för att radiostationer och tv- kanaler i det offentligas tjänst tillhandahåller program på de nationella minoritetsspråken.