sou · H0B326 · 2012-05-02 00:00:00 — SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en bred översyn av brottsskadelagen. Chefen för , statsrådet , utsåg fr.o.m. justitierådet till särskild utredare. Som sakkunnig i utredningen förordnades numera stf. Som experter förordnades vice över- åklagaren , förbundsjuristen , advokaten och brottsskadechefen . förordnades numera process- utvecklaren som expert. hovrättsrådet anställdes som sekreterare i utredningen fr.o.m. . Utredningen har antagit namnet . Utredningen överlämnar härmed betänkandet En ny brotts- skadelag (SOU 2012:26). Utredningens uppdrag är härmed slutfört. Förslag till brottsskadelag ....................................................... Förslag till lag om ändring i ........................... Utredningens uppdrag och arbete ................................ Bakgrund och historik................................................. 2.1Rymlingsanslaget, brottsskadeanslaget och 2.2Den kriminalpolitiska utvecklingen mot en större fokusering på brottsoffret ....................................................... 2.2.3 Ökat fokus på brottsoffren.......................................... 2.3Försäkringarnas betydelse för bestämmandet av Det allmänna sociala trygghetssystemet ..................... 2.3.3 Överfallsskyddet i hem- och villaförsäkringar............ Privata sjuk- och olycksfallsförsäkringar..................... 2.3.6 Allmänt om avräkning och praxisbildning .................. 2.3.7 Betydelsen av försäkringsvillkorens utformning ........ 2.3.8 Backabranden i – försäkringsersättning Ersättningsreglerna i huvuddrag .................................. Bestämmande av brottsskadeersättning....................... 3.1.3 Prövningen av ärenden om brottsskadeersättning...... Bestämmelser om skadestånd.................................................. 3.2.3 Skadestånd med anledning av personskada, kränkning och sakskada................................................ 3.2.5 Betalning och indrivning av fastställt skadestånd ....... Europeiska unionen (EU)........................................................ 4.1.1 Rådets rambeslut om brottsoffrets ställning i 4.1.2 Direktivet om ersättning till brottsoffer ..................... 4.1.3 Förslag till direktiv om miniminormer för brottsoffers rättigheter samt stöd till och skydd 4.4Andra länders reglering av statlig ersättning till (, och ) .... Bakgrund och problemställning............................................ Avvikelser avseende sveda och värk........................ Avvikelser avseende kränkning ............................... Avvikelser från prövning gjord av högre instans ... Uppgifter i årsredovisning ......... 5.4Förklaringar till att domstolarna och kommer fram till olika resultat 5.4.2 Olika förutsättningar i regelverken......................... 5.4.3 Nya yrkanden och/eller omständigheter hos 5.6.1 Ökad information om regelverken ......................... 5.6.2 ska som huvudregel följa ett av domstol sakprövat förordnande om Undantag från huvudregeln..................................... Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning Bakgrund och problemställning............................................ Ärekränkningsbrotten i 5 kap. ........................ 6.2.2 Praxis vid grovt förtal ................................................. Ofredande, kränkande fotografering och olaga hot............. 6.4Något om svensk domstols behörighet och lagval samt brott på internet ..................................................................... 6.5Några ärenden om brottsskadeersättning hos 6.6.1 Argument som talar för en utvidgad rätt till brottsskadeersättning för kränkning ......................... 6.6.2 Argument som talar mot en utvidgad rätt till brottsskadeersättning för kränkning ......................... 6.6.3 Skulle en utvidgad rätt till brottsskadeersättning för kränkning kunna avgränsas?................................. Brottsoffrets skyldighet att på egen hand kräva Bakgrund och problemställning ............................................ Kraven på den skadelidande .......................................... 7.2.2 Ansökan om brottsskadeersättning hos 7.4.1 Polisanmälan och bidrag till att brottet kan 7.4.2 Brottsskadeersättning direkt i anslutning till 7.4.3 Brottsskadeersättning direkt efter lagakraftägande Krav på skadeståndstalan? 7.4.5 Krav mot vårdnadshavare (principalansvar).............. 7.4.6 Förbättra och förenkla förfarandet............................ Subsidiaritet och avräkning........................................ Bakgrund och problemställning............................................ Handläggning och regressintäkter............................. 8.2.2 Situationer där väljer att inte inleda respektive att avsluta ett 8.4Något om gällande rätt beträffande kvittning, ränta En tydligare författningsreglering ............................. Ränta på regresskrav................................................... 8.6.4 Eftergift av regresskrav och ränta.............................. 8.6.5 Utövande av regress genom kvittning....................... 8.6.6 Betydelsen av den solidariska skadeståndsskyldigheten vid regress ......................... Barn som bevittnat brott ........................................... Bakgrund och problemställning............................................ Rädda Barnens undersökningar............................... 9.2.6 Utredningens möte med organisationer ................. 9.4.1 Frågan om stödet till barnen har stärkts................. 9.4.2 Uppmärksammas barns närvaro i 9.4.3 Systemet har ännu inte fått fullt genomslag ........... Ändringar i lagstiftningen........................................ 9.4.5 Förändrade blanketter och rutiner .......................... Information och utbildning..................................... 9.4.7 utredning som underlag.................. 9.4.8En vårdnadshavares underskrift på ansökan om brottsskadeersättning till barnet.............................. Ersättningen ska komma barnet till godo............... Bakgrund och problemställning ............................................ Närmare om takreglerna..................................................... En smidigare övergång mellan kapitalbelopp och livränta?.............................................................. Grundavdrag och en nedre gräns för utbetalning Ansökningstid, preskription, omprövning och Bakgrund och problemställning............................................ Ansökningstid och preskription ........................................... Förbud mot överlåtelse av fordringar................................... 11.4.3 beslut i ärende dnr 11.6.4 Utmätningsförbud och förbud mot överlåtelse Återbetalning av utgiven brottsskadeersättning ............ Bakgrund och problemställning............................................ Rättskraft, resning och återkravsbestämmelser ................... Lagens tillämpningsområde (nuvarande 1 §) ....................... Lagtext och motiv .................................................... Brottsskadeersättning för personskada och kränkning (nuvarande 2 §)....................................................................... Rymlingsskador (nuvarande 3 §)........................................... Ersättning för sakskada och ren förmögenhetsskada i vissa fall (nuvarande 4 §)...................................................... Bestämmande av brottsskadeersättning (nuvarande 5 §)..... Avräkning av tänkt försäkringsersättning (nuvarande 8 §)........................................................................................... Jämkning av brottsskadeersättning (nuvarande 9 §)............ Bestämmelser och praxis.......................................... Överklagbarhet och delegationsmöjlighet............................ Bestämmelser och praxis.......................................... ärenden om brottsskadeersättning (nuvarande 13, 13 a, 13 b, 14 a och 14 b §§)............................................................ 13.11Ersättning för kostnader (nuvarande 15 §)........................... 13.12Europeisk brottsskadeersättning (nuvarande 18 och 19 §§)....................................................................................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. Konsekvenser av förslagen ......................................... Förslag till brottsskadelag...................................................... Förslag till lag om ändring i .......................... Utredningen har i uppdrag att göra en bred översyn av brotts- skadelagen. Översynen ska omfatta vissa särskilt angivna frågor, men det står utredningen fritt att ta upp även andra frågor inom ramen för uppdraget. Utredningen ska överväga om det finns skäl att begränsa Brotts- offermyndighetens möjlighet att göra självständiga skadestånds- rättsliga bedömningar. Utredningen ska även ta ställning till om det finns skäl att utvidga rätten till brottsskadeersättning för kränkning till vissa kvalificerade ärekränkningsbrott. Vidare ska reform om brottsskadeersättning till barn som bevittnat våld mot en närstående utvärderas. Utredningen ska också överväga om det finns skäl att lindra de krav som ställs på brottsoffret att på egen hand kräva betalning av den skadeståndsskyldige, t.ex. genom att det primära ansvaret för att kräva in utdömda brottsskadestånd läggs på staten. Även författningsregleringen av regressverksamheten ska ses över, liksom beloppsgränserna i brottsskadelagen. Utredningen ska även i övrigt uppmärksamma om det finns behov av författnings- ändringar, t.ex. i fråga om ansökningstid, preskription och det generella förbudet mot överlåtelse av brottsskadeersättning. Brottsskadeersättning är en offentligrättslig reglering till skillnad från skadestånd som är civilrättsligt. Brottsskadeersättningen ska visserligen bestämmas huvudsakligen utifrån skadeståndsrättsliga principer, men den styrs likväl av reglerna i brottsskadelagen. Syftet med brottsskadeersättning är att den skadelidande ska tillförsäkras viss ersättning om skadan inte ersätts från annat håll, i praktiken från skadevållaren eller från en försäkring. Brottsskadeersättningens storlek kan därför av olika anledningar skilja sig från vad en dom- stol har förordnat i fråga om skadestånd i en dom. Det vanligaste är att den skadelidande har fått en viss ersättning antingen genom en försäkring eller genom betalning av skadevållaren. Vidare görs ett grundavdrag när ersättningen bestäms. är inte heller i övrigt bunden av vad en domstol har förordnat om skadestånd. Myndigheten kan göra egna skadeståndsrättsliga bedömningar, som kan avvika från vad en dom- stol har bestämt. För att ändå markera vikten av domstolens dom för de situationer där det inte finns någon saklig skillnad i regelverken, föreslår utred- ningen att det ska framgå i brottsskadelagen att Brottsoffer- myndigheten ska följa domstolens förordnande om skadestånd när domstolen har prövat ett skadeståndsyrkande i sak. Brottsoffer- myndigheten ska dock kunna bestämma en högre eller en lägre ersättning i två situationer. Den ena är när det finns anledning med hänsyn till nya omständigheter eller nya bevis, t.ex. ytterligare medicinsk utredning som inte fanns vid tiden för domstolens pröv- ning. Den andra situationen är när den ersättning som domstolen dömt ut avviker avsevärt från rådande praxis. Den föreslagna bestämmelsen tar sikte på praxis i fråga om ersättningsnivåer och lär bli aktuell framför allt i fråga om ersättning för kränkning, där har stor kunskap och genom sin nämnd ett avsevärt inflytande på den skadeståndsrättsliga praxis som finns på området. En förutsättning för att ska få avvika från domstolens förordnande ska vara att det verkligen finns en fast praxis som domstolen har underlåtit att följa. Skälen för att har frångått domstolens avgörande ska anges särskilt i myndighetens beslut. Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? En domstol kan förordna om skadestånd för kränkning bl.a. om någon har allvarligt kränkt någon annan genom brott mot den per- sonens ära (t.ex. vid grovt förtal). Det är inte möjligt att ge brottsskadeersättning vid ett sådant brott. Mot bakgrund av den ökande användningen av internet och den stora spridning som grovt kränkande uppgifter kan få där ställs i utredningens direktiv frågan om rätten till brottsskadeersättning bör utvidgas till vissa ärekränk- ningsbrott. Utredningen kommer fram till att en rätt till brottsskadeersätt- ning för ärekränkningsbrott inte bör införas. Sådana brott ligger inte under allmänt åtal och det får till följd att Brottsoffermyndig- heten i de allra flesta fall inte skulle få fram någon utredning kring brottet. Det finns inte heller något lämpligt sätt att avgränsa en utvidgad rätt till ersättning. Brottslighetens omfattning på internet är inte känd eftersom det inte finns någon s.k. internetmarkering i polisens anmälningssystem. Internets gränslöshet gör också att effekterna av en utvidgad rätt till ersättning är svåra att bedöma. De statsfinansiella konsekvenserna av en utvidgning kan därför inte heller överblickas. De problem som finns kring ärekränkning på internet är större än frågan om brottsskadeersättning, och kan behöva utredas utifrån andra utgångspunkter. Brottsoffrets skyldighet att på egen hand kräva betalning Utredningen föreslår att det införs en bestämmelse i brottsskade- lagen om att den skadelidande i skälig utsträckning ska bidra till att det anmälda brottet kan utredas. Liksom tidigare ska det som huvudregel krävas att en polisanmälan har gjorts. På det sättet ökar förutsättningar för att brottet kan utredas och att skadevållaren förpliktas betala för de skador som han eller hon har orsakat. När det gäller kraven i övrigt på den skadelidande, så vore det mest brottsoffervänliga alternativet att låta brottsskadeersättning betalas ut i direkt anslutning till brottet. Utredningen finner dock att en sådan ordning inte är förenlig med det nuvarande systemets uppbyggnad. Många anser att gottgörelse från den som har vållat skadan är viktig för brottsoffrets upprättelse. Den grundläggande skadeståndsrättsliga principen, att den som har vållat skadan ska ersätta den, skulle komma i bakgrunden. Försäkringsersättningens funktion skulle också förändras och skulle försäkrings- skyddet riskera att upphöra. Om försäkringsbolagen skulle betala ersättningen till staten i stället för till den enskilda försäkrings- tagaren, skulle nämligen bolagens incitament till att ha kvar skyddet i sina försäkringar, liksom kundens incitament att ha en sådan försäkring, försvinna. Försäkringsbolagen betalar minst lika mycket genom överfallsskyddet i hemförsäkringarna som staten betalar genom brottsskadeersättningen. En ändrad ordning skulle också medföra att beslutsunderlag för- sämrades. Komplikationer skulle också uppstå i förhållande till en efterföljande skadeståndstalan mot skadevållaren. Att föreslå en sådan radikal omläggning av regelsystemet har knappast stöd i direktiven och är enligt utredningens mening inte heller motiverad. Utredningen har också övervägt om brottsskadeersättning bör betalas ut direkt efter lagakraftvunnen dom. Utredningen bedömer dock att även en sådan lösning skulle få stora konsekvenser för systemet med brottsskadeersättning, främst genom påverkan på för- säkringsskyddet. Försäkringsbolagens förhållande till sina kunder skulle tunnas ut, och många bolag skulle sannolikt ta bort överfalls- skyddet ur sina försäkringar. Förutom att samspelet mellan för- säkringsbolagens skadeprövningsnämnder, domstolarna och Brotts- offermyndigheten skulle förändras skulle en sådan lösning få stora statsfinansiella konsekvenser. En sådan konstruktion skulle också få konsekvenser för arbete. Skade- vållarens betalningsförmåga skulle inte vara utredd när ärendet kommer till , varför myndigheten efter utbetalad brottsskadeersättning inte skulle kunna skicka ärendet direkt till för indrivning. Om det är – i stället för som Kronofogdemyndig- heten – som får ta emot alla domar med skadeståndsförordnanden (15 000–20 000 domar ) blir det också Brottsoffermyndig- heten som får gå igenom alla domarna och bedöma om aktuella brott kan ge brottsskadeersättning. Alla andra domar, och domar där skadeståndsförordnandets belopp är högre än vad som kan utgå i brottsskadeersättning, skulle få vidarebefordras till Kronofogde- myndigheten. skulle således få hantera en del av ärendena ändå, fast senare i processen. Utredningen konstaterar sammantaget att systemet bygger på en samverkan mellan skadeståndsrätten, försäkringsbolagens för- säkringsersättningar och den offentligrättsliga brottsskadeersätt- ningen. Om man ändrar i någon del av systemet får det åter- verkningar i hela systemet. Utredningen bedömer att det saknas tillräckliga skäl för att göra någon sådan förändring. De jämförelser som ofta görs med och är därför inte helt rätt- visande. I dessa länder täcker inte motsvarigheten till hemför- säkringarna personskador. Det finns andra försäkringar som kan bli aktuella, men dessa tycks inte ha den utbredning som den svenska hemförsäkringen har (av befolkningen). Motsvarigheten till den svenska kränkningsersättningen täcks inte av någon för- säkring i och som huvudregel inte heller i . Det framstår därför som att försäkringarna spelar en större roll i . De norska och danska motsvarigheterna till Brottsoffer- myndigheten har dessutom en längre handläggningstid, vilket innebär att utbetalning direkt efter lagakraftägande dom i och i praktiken inte innebär någon tidsmässig skillnad. Av dessa skäl lägger utredningen inte fram något förslag om att brottsskadeersättningen ska betalas ut direkt efter lagakraftvunnen dom. Utredningen förordar således ingen ändring i den nuvarande ordningen, som innebär att den skadelidande ska försöka få ersätt- ning från skadevållaren och eventuell försäkring, innan han eller hon ansöker om brottsskadeersättning. På samma sätt som tidigare ska det inte ställas något absolut krav på den skadelidande att väcka talan om skadestånd mot skadevållaren för att brottsskadeersättning ska kunna utgå. Det är dock utredningsmässigt till fördel för den skadelidande om talan förs. Utredningen har övervägt om det införda principal- ansvaret för vårdnadshavare motiverar en särskild reglering så att möjligheten att få ut skadestånd även från vårdnadshavaren inte ska behöva vara uttömd innan det blir aktuellt att betala ut brotts- skadeersättning. Såvitt framkommit av preliminära undersökningar tar det inte att få en utrednings- rapport från myndigheten, när krav ska riktas även mot vårdnads- havaren, och det framstår också som att betalningsfrekvensen är högre än i allmänhet. Vilka effekter principalansvaret har haft för andra myndigheter, t.ex. eller domstolarna, är inte känt. I avsaknad av närmare erfarenheter har utredningen inte underlag för att dra slutsatsen att principalansvaret har lett till någon försämring för den skadelidande. Utredningen konstaterar dock att principalansvaret har medfört att det ställs högre krav på den skadelidande i den meningen att han eller hon måste söka verkställighet mot flera personer och fylla i flera blanketter, och att det finns anledning att följa upp reformen. Utredningen anser att det finns andra åtgärder som de berörda myndigheterna kan vidta för att underlätta för den skadelidande, t.ex. i fråga om digital informationsöverföring. Med anledning av slutsatsen att systemets uppbyggnad bör bestå föreslår utredningen en bestämmelse om att brottsskadeersättning beviljas till den del skadan inte täcks av annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan. Utredningen bedömer slutligen att det inte finns något behov av en bestämmelse om förskott i brottsskadelagen. Skälet är att Brotts- offermyndigheten har korta handläggningstider och att myndig- heten oftast kan bevilja ersättning för t.ex. kränkning även om ersättningen för sveda och värk behöver utredas ytterligare. Utredningen föreslår att det införs en bestämmelse om att Brotts- offermyndigheten, om gärningsmannen är känd, ska återkräva ett belopp av denne motsvarande den utbetalade brottsskadeersätt- ningen i den mån det inte är olämpligt med hänsyn till gärnings- mannens personliga förhållanden eller möjligheten att få fordringen betalad. Regleringen innebär att den praxis som Brottsoffermyndig- heten utövar med stöd av sin instruktion får ett tydligare stöd i lagen. Utredningen föreslår vidare att staten ska inträda i den skade- lidandes rätt till skadestånd intill det belopp som betalats ut i brottsskadeersättning, samt därpå löpande ränta från betalnings- dagen. Det innebär att har rätt till ränta på beloppet på motsvarande sätt som den skadelidande har haft på sitt skadestånd. Om det inte finns något ränteförordnande i domen, ska dock inte ha rätt till någon ränta. Utred- ningen föreslår också att ska ges möjlighet att träffa avtal om att ränta inte ska utgå, samt att avräkna inbetal- ningar mot kapitalbeloppet i stället för mot ränta och kostnader. Dessa möjligheter för följer av att Brotts- offermyndigheten äger sin fordran, och är verktyg som Brotts- offermyndigheten kan använda i sin regressverksamhet för att uppnå ett skäligt resultat (även för skadevållaren). ska också ha möjlighet att efterge regresskrav och krav på ränta, helt eller delvis, om det finns synnerliga skäl för det. Brotts- offermyndigheten ska också kunna träffa avtal med skadevållaren om betalning av viss del av skulden mot att resterande del avskrivs. Följden av en eftergift blir att skulden försvinner. Eftergifts- bestämmelsen ska tillämpas endast i undantagsfall. Utredningen föreslår att som huvud- regel ska kvitta en utbetalning av brottsskadeersättning mot en regressfordran för utgiven brottsskadeersättning. Det innebär till skillnad från , att den person som är aktuell för att få brotts- skadeersättning (den skadelidande) inte kan välja att få ersättningen kontant i stället för att använda pengarna som betalning av en skuld som personen har (i egenskap av skadevållare). Kvittning ska dock inte ske om det bedöms vara oskäligt, t.ex. om ersättningen avser kostnader för nödvändig tandvård eller annan ersättning av socialt ömmande karaktär. Barn som bevittnat brott gavs barn som bevittnat våld mot en närstående under vissa förutsättningar rätt att få brottsskadeersättning. Såvitt utred- ningen har kunnat bedöma har reformen inte fått önskat genom- slag hos berörda myndigheter. Barns närvaro uppmärksammas fort- farande inte i önskvärd utsträckning under förundersökningarna. Enligt utredningens bedömning är bestämmelser i lag inte nöd- vändiga för att myndigheterna ska ges incitament att uppmärksamma barn som bevittnat brott. Däremot finns det anledning att överväga att införa bestämmelser i förundersökningskungörelsen om att målsäganden ska underrättas om möjligheten för barn att få brotts- skadeersättning samt att det ska antecknas i förundersöknings- protokollet om det har funnits barn på platsen och var dessa har befunnit sig. Utredningen anser också att det finns anledning för att överväga att skapa särskilda rutor i polisens anmälningssystem som ska kryssas i om barn har funnits på platsen samt om att information har lämnats till vårdnadshavaren om barnets rätt till ersättning. Dessutom bör berörda myndigheter, främst , och socialnämnderna genomföra utbildningsinsatser för att öka kunskapen om att det kan vara möjligt för barn som bevittnat brott att få brottsskade- ersättning.