sou · H0B334d3 · 2012-06-05 00:00:00 — I andra fall kan det dock framgå att vissa insatser inte fungerar och att det kan finnas annat som är Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning lämpligare och som det finns större förutsättningar för den dömde att efterleva. Även om det ska ske en noggrann utredning i början kan det under verkställigheten framgå att vissa inslag inte slår väl ut och att den unge inte kan antas påverkas positivt. Bristande med- verkan kan vara en signal på det. Vad gäller de frihetsinskränkande inslagen bör det finnas betydligt mindre utrymme för ändringar om verkställighetsplanen inte följs. Dessa inslag syftar till att göra påföljden tillräckligt ingripande. Påföljden skulle tappa i trovärdighet om den dömde genom att missköta sig kunde få till ett byte av inslag till något som av honom eller henne uppfattas som mindre betungande. I vissa fall kan det dock från objektiva grunder anses att ett visst frihets- inskränkande inslag bör ändras, eftersom det visar sig att det inte är lämpligt eller ändamålsenligt. Det kan exempelvis uppdagas att den unges hemförhållanden är sådana att det – om de varit kända inled- ningsvis – hade lett till bedömningen att ett förbud mot att lämna bostaden inte vore lämpligt. Om den unge missköter verkställigheten kan det därutöver – som berörs redan ovan – vara skäl att inte trappa ned de frihetsin- skränkande inslagen. Om de redan trappats ned eller avslutats, kan det finnas skäl att trappa upp dem eller återuppta dem om den unge inte följer verkställighetsplanen på ett godtagbart sätt. Det bör även vara möjligt att – som en följd av misskötsamheten – byta ut ett inslag mot något annat. Inom ramen för verkställigheten (dvs. utan att anmäla ärendet till åklagare) bör sammanfattningsvis sålunda SiS ha möjlighet att reagera på att den unge inte följer verkställighetsplanen genom att utöka antalet sammanträffanden med koordinatorn till begära biträde med polishämtning till sammanträffanden med koordinatorn avstå från att trappa ned de frihetsinskränkande inslagen återuppta eller på nytt trappa upp frihetsinskränkande inslag begära biträde med polishämtning för att upprätthålla förbud att vistas på viss plats eller inom ett visst område. Om dessa medel är uttömda återstår för SiS att anmäla missköt- samheten till åklagare som kan utfärda en varning eller föra talan om påföljdens undanröjande (se nedan angående detta). Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning 27.7.5.16 Varning och undanröjande Vårt förslag: Om den unge i väsentlig grad underlåter att göra vad som åligger honom eller henne enligt en dom på ungdoms- övervakning kan rätten på talan av åklagare undanröja påföljden och bestämma ny påföljd för brottet. I stället för att undanröja påföljden får rätten meddela den dömde en varning om det är en tillräcklig åtgärd. Om påföljden av annat skäl inte till väsentlig del kan verk- ställas inom skälig tid kan den också undanröjas och ersättas av en annan påföljd. Den unges underlåtenhet att göra vad som åligger honom eller henne ska bara vara relevant som grund för undanröjande om det avser att den unge inte medverkar vid upprättande av verkställighetsplan, inte följer beslut om sammanträffanden med koordinatorn, inte följer beslut om inskränkningar i rörelsefriheten, inte följer beslut om drog- eller alkoholförbud eller inte medverkar vid provtagning. I stället för att föra talan om undanröjande ska åklagaren kunna meddela en varning, om det bedöms vara en tillräcklig åtgärd. Om det kan antas att det finns förutsättningar för varning eller undanröjande på grund av sådan bristande medverkan från den unge ska SiS underrätta åklagarmyndigheten om detta. SiS ska även underrätta åklagarmyndigheten om det finns förutsätt- ningar för undanröjande enligt 32 kap. 10 § andra stycket BrB. Vi har ovan föreslagit att verkställigheten av ungdomsövervakning i vissa avseenden ska kunna genomdrivas genom att SiS begär hand- räckning av polis. Trots detta är utformningen av påföljden till sin karaktär en frivårdspåföljd som bygger på att den unge medverkar till verkställigheten och inte tvärtom aktivt motarbetar den. Som vi beskriver ovan bör i första hand ett förstärkt motivationsarbete sättas in om den unge inte medverkar vid upprättande av verkstäl- lighetsplan eller därefter under verkställigheten. I detta syfte ska SiS kunna besluta att antalet sammanträffanden med koordinatorn Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning ska öka eller att verkställighetsplanen ska ändras på något annat sätt. Ett ytterligare incitament att medverka för den unge kan vara att inskränkningarna i rörelsefriheten inte trappas ned eller (om de redan trappats ned eller upphört) återupptas eller trappas upp på nytt. Om den unges bristande medverkan trots detta innebär att påföljden inte går att verkställa på ett meningsfullt sätt, bör det finnas möjlighet att undanröja den. Om påföljden undanröjs ska annan påföljd bestämmas för brottet. I många fall torde det bli aktuellt att då bestämma påfölj- den till sluten ungdomsvård. I vissa fall kan det i stället komma i fråga att döma ut ett villkorligt eller ovillkorligt fängelsestraff. I 32 kap. 4 § BrB finns det särskilda bestämmelser om undanröjande av de särskilda ungdomspåföljderna.66 I första stycket regleras möjligheterna till undanröjande pga. den unges misskötsamhet. Om den dömde i väsentlig grad under- låter att göra vad som åligger honom eller henne enligt en föreskrift vid ungdomsvård om att han eller hon ska följa ett ungdomskon- trakt eller enligt en dom på ungdomstjänst, får rätten på talan av åklagare undanröja annan påföljd än böter som dömts ut för brottet och bestämma ny påföljd för detta. I stället för att undanröja påföljden får rätten meddela den dömde en varning, om det är en till- räcklig åtgärd. I andra stycket i bestämmelsen regleras möjligheten till undan- röjande av annat skäl än den unges misskötsamhet. Om den plane- rade vården eller de planerade åtgärderna inte kommer till stånd eller i väsentlig grad kommit att avvika från vad som planerats i ungdomskontraktet eller vårdplanen får rätten även då, på talan av åklagare, undanröja påföljden. Detsamma gäller om en dom på ungdomstjänst inte till väsentligt del kan fullgöras inom skälig tid. I 30 b § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare finns en särskild bestämmelse om varning vid miss- kötsamhet av en ungdomspåföljd. Om någon som dömts till ung- domsvård eller till ungdomstjänst i väsentlig grad underlåter att göra vad som åligger honom eller henne får åklagaren i stället för att väcka talan om undanröjande av påföljden besluta att varning ska meddelas den unge, om detta bedöms vara en tillräcklig åtgärd. För att åklagaren ska kunna besluta om att meddela varning eller att föra talan om undanröjande, förutsätts att den bristande verk- ställigheten kommer till åklagarens kännedom genom den myndig- 66 Återfinns i 32 kap. 10 § enligt vårt förslag. Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning het som har att ansvara för att påföljden verkställs. Vad gäller ungdomsvård och ungdomstjänst anges i 12 kap. 8 § SoL att social- nämnden ska underrätta åklagare om det kan antas att det finns förutsättningar för varning eller undanröjande. Endast allvarlig misskötsamhet av de obligatoriska inslagen bör kunna föranleda ett undanröjande Som vi anför ovan gällande förutsättningarna att för att trappa ned på de frihetsinskränkande inslagen under verkställigheten (avsnitt 27.7.5.15), är det knappast realistiskt att den unge kommer att medverka i alla sammanhang och följa verkställighetsplanen fullständigt. De unga som kommer att dömas till ungdomsövervak- ning torde i många fall ha stora sociala och personliga problem. Att införa påföljden ungdomsövervakning kan enligt vår mening till stor del motiveras av att det inte finns något annat riktigt lämpligt påföljdsalternativ för den grupp lagöverträdare vi ser framför oss. Ett krav på fullständig efterlevnad av alla delar i verkställighets- planen skulle sannolikt leda till att en stor andel av påföljderna skulle komma att undanröjas. Detta skulle vara mycket olyckligt, dels för det merarbete och merkostnader ett sådant förfarande skulle innebära, dels från trovärdighetssynpunkt och dels eftersom det sällan skulle finnas någon mer lämplig påföljd att döma ut i stället. Den unge bör åläggas en skyldighet att följa alla delar av verk- ställighetsplanen. Misskötsamhet från den unge ska kunna följas av reaktioner inom ramen för verkställigheten – på det sätt vi beskrivit ovan. Möjligheten att ge en varning eller föra talan om undan- röjande bör dock kunna grundas endast på bristande efterlevnad av de obligatoriska inslagen. Sådana inslag i verkställighetsplanen beslutas bl.a. från utgångspunkten att påföljden ska bli tillräckligt ingripande. Sådana inslag som deltagande i vård eller behandling, skolgång och fritidssysselsättning kommer däremot i praktiken bygga på att den unge själv är motiverad eller i vart fall inte mot- sätter sig åtgärderna. Det är inte lämpligt att lägga bristande med- verkan gällande sådana åtgärder till grund för ett undanröjande. I stället bör – som skisseras ovan – bristande medverkan gällande de individuellt utformade inslagen leda till att de obligatoriska inslagen kan trappas upp. Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning De inslag som bör kunna föranleda ett undanröjande blir då att den unge inte medverkar vid upprättande av verkställighetsplanen, inte följer beslut om drogförbud, inte medverkar vid provtagning för att styrka drogfrihet, inte följer beslut om sammanträffande med koordinatorn eller inte följer beslut om inskränkningar i rörelsefriheten, dvs. de inslag som alltid ska ingå under verk- ställigheten. Om det beslutas att den unge ska ha ett alkoholförbud bör även misskötsamhet i det avseende kunna föranleda ett undan- röjande. Detsamma gäller om den unge inte medverkar vid prov- tagning för att styrka nykterhet. I likhet med vad som gäller för ungdomstjänst och ungdoms- vård bör det endast vara om den unge i väsentlig grad underlåter att göra vad som åligger honom eller henne, som påföljden kan komma att undanröjas Vi utvecklar närmare i författningskommentaren vad som kan utgöra underlåtenhet i väsentlig grad, se kommentaren till 34 § lagen 20xx:xx) om verkställighet av ungdomsövervakning. Ungdomsövervakning bör kunna undanröjas om den av andra skäl än den unges misskötsamhet inte blir verkställd inom skälig tid Vår utgångspunkt är att verkställighetsplanen vid ungdomsöver- vakning ska utformas på ett individanpassat sätt. Om den unge medverkar vid verkställigheten och inte obstruerar den medvetet, bör det i de allra flesta fall vara möjligt att genomföra verkställig- heten på ett godtagbart sätt. Eftersom påföljden bygger på den unges personliga medverkan – och även på att andra myndigheter än SiS medverkar till verkställigheten – kan det inte uteslutas att påföljden inte kan verkställas i rimlig tid utan att det beror på den unges bristande medverkan. De möjligheter som finns enligt 32 kap. 10 § andra stycket BrB (enligt vårt förslag till paragraf- numrering) att undanröja ungdomsvård eller ungdomstjänst bör därför även gälla ungdomsövervakning. Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning SiS bör ha en skyldighet att rapportera till åklagare vid vissa fall av bristande verkställighet eller om påföljden annars inte går att verkställa inom skälig tid En förutsättning för en process om undanröjande är att åklagaren har kännedom om den bristande verkställigheten. I likhet med vad som gäller för socialnämnden beträffande ungdomstjänst och ungdomsvård, bör SiS åläggas en underrättelseskyldighet gällande ungdomsövervakning. Ovan anför vi att den unges bristande medverkan bör kunna leda till ett undanröjande endast om den avser de obligatoriska inslagen i påföljden (samt ett särskilt beslutat alkoholförbud). Rent praktiskt bör avgränsningen till vissa inslag under verkställigheten som grund för undanröjande göras genom att ska underrättas av SiS endast om överträdelser i dessa delar. Detta kan föreskrivas i verkställighetslagen. Regleringen i 32 kap. BrB om undanröjande bör då även kunna omfatta ungdomsövervakning, utan att det anges i den regleringen att det endast ska gälla de obligatoriska inslagen samt överträdelse av alkoholförbud. Utöver de fall där den unge inte medverkar till verkställigheten bör SiS åläggas en skyldighet att underrätta åklagare om påföljden av annat skäl inte kan verkställas inom skälig tid. I stället för att väcka talan om undanröjande bör åklagaren kunna besluta om varning Som anges ovan följer det av 32 kap. 10 § BrB (enligt vårt förslag till paragrafnumrering) att domstolen i stället för att undanröja en ungdomsvård eller ungdomstjänst kan meddela en varning, om det är en tillräcklig åtgärd. Vid påföljdsreform infördes genom regleringen i 30 b § LUL en möjlighet även för åklagaren att meddela varning i stället för att väcka talan om ungdomspåföljdens undanröjande (prop. 2005/06:165). I förarbetena anfördes det att det främst av pedagogiska skäl skulle vara en fördel om även åklagaren i vissa situationer har möjlighet att meddela varning. Genom att utvidga åklagarens möjliga åtgärder vid misskötsamhet torde enligt regeringen också kunna känna stöd i sitt arbete med den unge. Vidare anfördes det att kontakterna mellan och åklagare borde kunna utvecklas och rutiner skapas för samverkan mellan myndigheterna. Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning att det skulle föra för långt om åklagaren kunde meddela varning vid alla former av misskötsamhet utan endast i allvarligare fall borde den möjligheten finnas, varför förutsättningarna för varning och undanröjande borde korrespondera.67 Vid ungdomsövervakning kommer SiS och inte att vara huvudman för påföljden. Det framstår dock som lämpligt att åklagaren även beträffande denna påföljd har möjlighet att meddela en varning i stället för att föra talan om undanröjande. Som anförs ovan bör så långt möjligt en talan om undanröjande undvikas och bristande medverkan åtgärdas med motivationsarbete och andra åtgärder inom ramen för verkställigheten. I linje med detta är det lämpligt om åklagaren i de flesta fall då en underrättelse kommer från SiS om brister i verkställigheten försöker påverka den unge att medverka frivilligt genom att meddela en varning. I 30 b § LUL anges att varning som huvudregel ska meddelas den unge vid ett personligt sammanträffande, till vilket företrädare för bör ges tillfälle att närvara. Motsvarande förut- sättningar bär gälla beträffande ungdomsövervakning. I sådana fall bör av naturliga skäl även SiS ges möjlighet att närvara. 27.7.6Påföljdsvalet i ett system som innehåller påföljderna kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning – schema över beslutsgången 27.7.6.1Straffmätningsvärde mellan 60 dagsböter och 6 månader. Inte en återfallssituation. Om det finns ett särskilt vårdbehov som kan mötas med en i förväg uppgjord kontrakt/plan, har ungdomsvård företräde framför andra påföljder, förutsatt att den är tillräckligt ingripande med hänsyn till straffvärde och återfall. Påföljden bestäms då till ungdomsvård. Om det krävs för att ungdomsvård ska vara tillräckligt ingrip- ande kan den förenas med ungdomstjänst eller kontaktskyldighet för unga. Ungdomstjänst ska väljas som huvudregel. Om det inte är lämpligt eller praktiskt genomförbart att döma ut ungdomstjänst ska i stället kontaktskyldighet för unga väljas som förstärknings- påföljd. Om det inte föreligger en i förväg uppgjord kontrakt/plan är ungdomsvård uteslutet. Valet står då mellan ungdomstjänst och kon- 2005/06:165 s. 92. Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning taktskyldighet för unga. Ungdomstjänst ska väljas som huvudregel. Om det inte är lämpligt eller praktiskt genomförbart att döma ut ungdomstjänst ska i stället kontaktskyldighet för unga väljas som påföljd. 27.7.6.2Straffmätningsvärde eller lägre. Den unge är tidigare dömd till ungdomsvård. Om det finns ett särskilt vårdbehov som kan mötas med en i förväg uppgjord kontrakt/plan, har ungdomsvård företräde framför andra påföljder. Påföljden bestäms då till ungdomsvård. Påföljden måste dock vara tillräckligt ingripande för att möta återfallssituationen. Det kan ske antingen genom att åtgärderna enligt kontraktet/planen är mer ingripande än vid förra domen eller genom att ungdomsvård förenas med ungdomstjänst eller kontaktskyldighet för unga. Ung- domstjänst ska väljas som huvudregel. Om det inte är lämpligt eller praktiskt genomförbart att döma ut ungdomstjänst ska i stället kontaktskyldighet för unga väljas som tilläggssanktion. Om det inte föreligger en i förväg uppgjord kontrakt/plan är ungdomsvård uteslutet. Valet står då mellan ungdomstjänst och kontaktskyldighet för unga. Huvudalternativet är ungdomstjänst om det inte är en olämplig påföljd. 27.7.6.3Straffmätningsvärde eller lägre. Den unge är tidigare dömd till ungdomstjänst. Om det finns ett särskilt vårdbehov som kan mötas med en i förväg uppgjord kontrakt/plan har ungdomsvård företräde framför andra påföljder. Påföljden bestäms då till ungdomsvård. Påföljden måste dock vara tillräckligt ingripande för att möta återfallssituationen. Det kan ske antingen genom att åtgärderna enligt kontraktet/planen är ingripande eller genom att ungdomsvård förenas med ungdomstjänst eller kontaktskyldighet för unga. Ungdomstjänst ska väljas som huvudregel. Om det inte är lämpligt eller praktiskt genomförbart att döma ut ungdomstjänst ska i stället kontaktskyldighet för unga väljas som tilläggssanktion. Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning Om det inte föreligger en i förväg uppgjord kontrakt/plan är ungdomsvård uteslutet. Valet står då mellan ungdomstjänst och kon- taktskyldighet. Huvudalternativet är då ungdomstjänst om det inte är en olämplig påföljd. Om den tidigare ungdomstjänsten misskötts eller återfallet skett under verkställigheten av den kommer ofta ungdomstjänst anses som en olämplig påföljd. 27.7.6.4Straffmätningsvärde eller lägre. Den unge är tidigare dömd till kontaktskyldighet för unga. Om det finns ett särskilt vårdbehov som kan mötas med en i förväg uppgjord kontrakt/plan har ungdomsvård företräde framför andra påföljder. Påföljden bestäms då till ungdomsvård. Påföljden måste dock vara tillräckligt ingripande för att möta återfallssituationen. Det kan ske antingen genom att åtgärderna enligt kontraktet/planen är ingripande eller genom att ungdomsvård förenas med ungdoms- tjänst eller kontaktskyldighet för unga. Ungdomstjänst ska väljas som huvudregel. Om det inte är lämpligt eller praktiskt genomförbart att döma ut ungdomstjänst ska i stället kontaktskyldighet för unga väljas som tilläggssanktion. Om det inte föreligger en i förväg uppgjord kontrakt/plan är ungdomsvård uteslutet. Valet står då mellan ungdomstjänst och kon- taktskyldighet för unga. Eftersom det är en återfallsituation bör det ofta bli aktuellt att på nytt välja kontaktskyldighet för unga som påföljd. 27.7.6.5Straffmätningsvärde eller lägre. Den unge har dömts tidigare vid minst 2–3 tillfällen till olika ungdomspåföljder. Om det finns ett vårdbehov som kan mötas med en i förväg upp- gjord kontrakt/plan som alla samtycker till, har ungdomsvård före- träde framför andra påföljder. Påföljden bestäms då till ungdoms- vård. Påföljden måste dock vara tillräckligt ingripande för att möta den flagranta återfallssituationen. Det kan ske antingen genom att åtgärderna enligt kontraktet/planen är ingripande eller genom att ungdomsvård förenas med ungdomstjänst eller kontaktskyldighet för unga. Ungdomstjänst ska väljas som huvudregel. Om det inte är Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning lämpligt eller praktiskt genomförbart att döma ut ungdomstjänst ska i stället kontaktskyldighet för unga väljas som tilläggssanktion. Om det inte föreligger en i förväg uppgjord kontrakt/plan är ungdomsvård uteslutet. Det är i denna situation knappast trovärd- igt att på nytt döma till endast ungdomstjänst eller kontakt- skyldighet för unga, i vart fall inte om det nu är förhållandevis allvarlig brottslighet. De upprepade återfallen får mötas genom påföljden ungdomsövervakning. 27.7.6.6Straffmätningsvärde på 7–11 månader. Inte en återfallssituation. Om det finns ett vårdbehov som kan mötas med en i förväg upp- gjord kontrakt/plan som alla samtycker till, har ungdomsvård företräde framför andra påföljder. Påföljden bestäms då till ung- domsvård. Påföljden måste dock vara tillräckligt ingripande för att möta det höga straffvärdet. Det kan ske antingen genom att åtgärderna enligt kontraktet/planen är mycket ingripande eller – möjligen – genom att ungdomsvård förenas med ungdomstjänst eller kontaktskyldighet för unga. Ungdomstjänst ska väljas som huvud- regel. Om det inte är lämpligt eller praktiskt genomförbart att döma ut ungdomstjänst ska i stället kontaktskyldighet för unga väljas som förstärkningspåföljd. Om det inte föreligger en i förväg uppgjord kontrakt/plan är ungdomsvård uteslutet. Det är inte tillräckligt ingripande att döma till endast ungdoms- tjänst eller kontaktskyldighet för unga. Påföljden får i stället bestäm- mas till ungdomsövervakning. 27.7.6.7Straffmätningsvärde på 7–11 månader och återfall i relativt allvarlig brottslighet Om det finns ett vårdbehov som kan mötas med en i förväg uppgjord kontrakt/plan har ungdomsvård företräde framför andra påföljder. Påföljden bestäms då till ungdomsvård. Påföljden måste dock vara mycket ingripande för att möta det höga straffvärdet och återfallssituationen. Det kan ske antingen genom att åtgärderna enligt kontraktet/planen är mycket ingripande eller genom att ungdomsvård förenas med ungdomstjänst eller kontaktskylighet för Kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning På dessa straffvärdenivåer och då det är en återfallssituation, kan det förmodligen bara godtas mycket ingripande åtgärder som sker inom ramen för en vårdplan (dvs. Om det inte finns förutsättningar för en sådan ingripande ung- domsvård, är förmodligen sluten ungdomsvård det enda alternativet, särskilt om den unge tidigare dömts till ungdomstjänst och/eller kontaktskyldighet. Om inte straffvärdet är alltför högt bör dock i stället ungdomsövervakning kunna väljas som påföljd. 28Ny påföljdsbestämning efter tidigare ungdomspåföljd Vår bedömning: När det görs en ny påföljdsbestämning efter en tidigare dom på en ungdomspåföljd, kan det i vissa fall finnas behov av att göra ett förordnande som omfattar den tidigare utdömda påföljden. I vissa fall bör det vara möjligt att undanröja en tidigare utdömd ungdomspåföljd och i andra fall att låta den tidigare ut- dömda påföljden omfatta även den tillkommande brottsligheten. Regleringen av hur domstolen ska förhålla sig till tidigare utdömda påföljder, när den dömde har begått ett annat brott före den aktuella domen eller efter domen men innan påföljden helt har verkställts eller annars upphört, återfinns i 34 kap. . Enligt 34 kap. 1 § har domstolen tre huvudalternativ att använda sig av: 1.att låta den tidigare påföljden avse även den brottslighet som om- fattas av den nya domen, 2.att döma särskilt till påföljd för den brottslighet som omfattas av den nya domen, eller 3.att undanröja den tidigare påföljden och för den samlade brottslig- heten döma till en annan sorts påföljd än den som undanröjs. Regleringen gäller i de fall den tidigare domen avsåg fängelse, villkorlig dom, skyddstillsyn eller sluten ungdomsvård. Därutöver finns det i 34 kap. 2, 3, 5, 6 och 7 §§ särskilda bestämmelser som Ny påföljdsbestämning efter tidigare ungdomspåföljd anger de närmare förutsättningarna för att välja mellan de olika alternativen beroende på vilken påföljd som tidigare dömts ut. Bestämmelserna i 34 kap. BrB och vad de syftar till beskrivs närmare i avsnitt 4.6 och 10.7. Vad som regleras kan i korthet sägas vara den konkurrensproblematik som kan uppkomma om man ska ta hänsyn till en tidigare utdömd påföljd då en ny påföljdsbe- stämning ska göras för annan brottslighet.