sou · H0B367 · 2012-10-09 00:00:00 — onoterade företaget eller så ska förvaltaren ta in årsredovisnings- informationen för varje onoterat företag i sin egen redovisning enligt artikel 22. Vad gäller tidsramar så ska AIF-förvaltaren se till antingen att styrelsen lämnar information om punkt b ovan till arbets- tagarrepresentanter eller till de anställda senast efter utgången av företagets bokföringsår, eller att förvaltaren gör information enligt punkt a ovan tillgänglig för fondens investerare senast efter utgången av företagets bokföringsår, förutsatt att informationen finns till- gänglig. I vart fall ska informationen göras tillgänglig med företagets årsredovisning. Genomförande i svensk rätt Förslag: Årsredovisningen i ett onoterat företag som kontrolleras av en AIF-fond, eller AIF-fondens egen årsredovisning, ska minst innehålla en rättvisande översikt över utvecklingen av företagets verksamhet som återspeglar situationen i slutet av den period som omfattas av årsredovisningen. Årsredovisningen ska även innehålla uppgifter om 1.viktiga händelser som har inträffat efter räkenskapsårets slut, 2.bolagets förväntade framtida utveckling, och 3.den information om förvärv av egna aktier som föreskrivs i artikel 22.2 i rådets direktiv /91/EEG. AIF-förvaltaren ska begära och göra sitt yttersta för att styrelsen i det onoterade företaget informerar arbetstagarrepresentanter eller, om sådana inte finns, de anställda, om årsredovisningen för det onoterade företaget eller ta in årsredovisningsinformationen för varje onoterat företag i sin egen redovisning. En AIF-förvaltare ska se till att -styrelsen lämnar information enligt punkt 2 ovan till arbets- tagarrepresentanter eller de anställda senast efter utgången av företagets bokföringsår, eller Kontroll över onoterade företag och emittenter -information enligt punkt 1 ovan görs tillgänglig för fondens investerare senast efter utgången av företagets bokföringsår, förutsatt att informationen finns tillgänglig. I vart fall ska informationen göras tillgänglig med företagets årsredovisning. Bestämmelser motsvarande artikel 29 bör tas in i den nya lagen. Bland den information som ska göras tillgänglig finns infor- mation enligt artikel 22.2 i rådets direktiv /91/EEG, om bolagets förvärv av egna aktier. Den information som avses är skälen för de förvärv som har skett, antal och nominellt värde eller, i avsaknad av sådant värde, bokfört parivärde beträffande de aktier som har för- värvats och avyttrats under räkenskapsåret samt den andel av det tecknade kapitalet som dessa aktier utgör och uppgift om veder- laget för aktierna. För svenska bolag finns de bestämmelserna i t.ex. 6 kap. 1 § årsredovisningslagen (1995:1554). En svensk AIF-förval- tare kan dock förvalta fonder som äger aktier i utländska bolag, varför hänvisningen i den svenska lagen bör ske till direktivet. 12.6Tömning av företag på tillgångar En AIF-förvaltare vars fonder får kontroll över ett onoterat före- tag, eller en emittent, är efter förvärvet för- hindrad att vidta vissa i artikel 30.2 utpekade åtgärder för att tömma företaget på tillgångar. a)utdelningar (och ränta på aktier) till aktieägarna som görs när nettotillgångarna enligt företagets årsredovisning på boksluts- dagen för det senaste räkenskapsåret understiger eller, till följd av en sådan utdelning, skulle understiga det tecknade kapitalet plus de reserver som inte får utdelas enligt lag eller bolagsord- ning, varvid ska gälla att när den icke inbetalade delen av det tecknade kapitalet inte ingår i tillgångarna enligt balansräkningen ska detta belopp dras av från det tecknade kapitalet, b)utdelningar (och ränta på aktier) till aktieägarna som skulle överstiga vinsten för det senast avslutade räkenskapsåret jämte balanserad vinst och belopp från reserver som får användas för detta med avdrag för balanserad förlust och belopp som enligt lag eller bolagsordning har avsatts till reserver, och Kontroll över onoterade företag och emittenter c)i den mån förvärv av egna aktier är tillåtna, de förvärv som före- taget gör, inbegripet aktier som tidigare förvärvats av företaget och innehas av det och aktier som förvärvats av personer som agerar i eget namn men för företagets räkning, och som skulle leda till att nettotillgångarna understiger det belopp som anges i a). För förvärv av egna aktier gäller därutöver punkterna b–h i artikel 20.1 i direktiv /91/EEG, dvs. för att sådana förvärv av egna aktier ska vara tillåtna måste någon av undantagsreglerna i den artikeln vara tillämplig. Hindren mot kapitalminskning ovan ska inte gälla en minskning av det tecknade kapitalet där syftet är att uppväga gjorda förluster eller att inkludera penningsummor i en icke utdelningsbar reserv, under förutsättning att beloppet i en sådan reserv efter denna åtgärd inte överstiger av det minskade tecknade kapitalet (arti- kel 30.3.b). Att AIF-förvaltaren är förhindrad att vidta dessa åtgärder inne- bär att förvaltaren, enligt artikel 30.1, a)inte får underlätta, stödja eller ge instruktioner om utdelningar, kapitalminskningar, aktieinlösen och/eller förvärv av egna aktier från företagets sida, b)i den mån AIF-förvaltaren har rätt att rösta för AIF-fondens räkning vid möten i företagets ledningsorgan, inte röstar för en utdelning, kapitalminskning, aktieinlösen och/eller förvärv av egna aktier från företagets sida, och c)under alla omständigheter gör sitt yttersta för att förhindra ut- delningar, kapitalminskningar, aktieinlösen och/eller förvärv av egna aktier från företagets sida. Genomförande i svensk rätt Förslag: En AIF-förvaltare, vars fonder får kontroll över ett onoterat företag eller en emittent, ska efter förvärvet inte underlätta, stödja, rösta för eller ge instruktioner om utdelningar, kapitalminskningar, aktieinlösen och/eller för- värv av egna aktier från företagets sida. Kontroll över onoterade företag och emittenter En AIF-förvaltare ska under alla omständigheter göra sitt yttersta för att förhindra sådana utdelningar, kapitalminskningar, aktieinlösen och/eller förvärv av egna aktier från företagets sida. I svensk rätt finns redan regler om vinstutdelning och användning av företags medel i t.ex. 17 och 18 kap. aktiebolagslagen. Dessa regler träffar dock inte AIF-förvaltare i alla situationer, t.ex. inte en svensk AIF-förvaltare som förvaltar AIF-fonder som äger utländska företag. Bestämmelser motsvarande artikel 30 bör därför tas in i den nya lagen. Artikel 30.3.c är närmast att betrakta som en erinran om att förvärv av egna aktier endast är tillåtna under vissa förut- sättningar. 13 Verksamhet över gränserna Bestämmelserna i om verksamhet över gränserna är i stora drag utformade som motsvarande regler i andra direktiv på värdepappersmarknadsområdet (t.ex. UCITS-direktivet och MiFID). Den som vill bedriva verksamhet över gränserna ska under- rätta behöriga myndigheter i sitt hemland vilka, i sin tur, ska över- lämna underrättelsen till behöriga myndigheter i det land inom EES där verksamheten ska bedrivas. I likhet med UCITS-direktivet kompliceras reglerna i AIFM- direktivet av att förvaltaren och fonden kan ha olika hemland. AIFM-direktivet tillåter dessutom att medlemsstaterna inför eller behåller särskilda bestämmelser avseende marknadsföring av AIF- fonder till icke-professionella investerare på det egna territoriet (artikel 43). Regleringen för AIF-fonder och AIF-förvaltare hemma- hörande utanför EES (tredjeland) komplicerar saken ytterligare. Artiklarna 32–33 i AIFM-direktivet, som möjliggör marknads- föring och förvaltning över gränserna när både AIF-förvaltaren och AIF-fonden är EES-baserad, behandlas i avsnitt 13.2. Artiklarna 34–42 i direktivet rör situationer när varken AIF-för- valtaren eller AIF-fonden eller bara någon av dem har sitt hemland inom EES. Artiklarna 36 och 42 innehåller minimiregler som ska tillämpas om medlemsstaterna väljer att i sin nationella lagstiftning tillåta viss marknadsföring enligt reglerna i dessa artiklar. Artiklarna 34, 36 och 42 som, i likhet med merparten av AIFM-direktivet, ska genom- föras , behandlas i avsnitt 13.3. Artiklarna 35 och 37–41 innehåller regler för tredjelandssitua- tioner, bl.a. avseende förvaltnings- och marknadsföringspassen för icke EES-baserade AIF-förvaltare. Denna reglering har ett fördröjt och villkorat genomförande. Enligt artikel 67 ska kommissionen först anta delegerade akter som närmare anger när reg- lerna om förvaltnings- och marknadsföringspassen (Europa-pass) ska börja tillämpas för icke EES-baserade AIF-förvaltare och icke EES-baserade AIF-fonder. Det innebär enligt artikel 66.3 att svenska bestämmelser på detta område ska börja gälla först om och när kom- missionen , enligt artikel 67.6 har bestämt ett datum för när reglerna i artiklarna 35 och 37–41 ska börja tillämpas. Dessa artiklar behandlas i avsnitt 13.4. 13.2AIF-förvaltare och AIF-fonder inom EES I detta avsnitt avses med AIF-förvaltare och AIF-fonder sådana förvaltare och fonder som har ett land inom EES som sitt hemland. 13.2.1Marknadsföring av AIF-fonder över gränserna En AIF-förvaltare med tillstånd i ett land inom EES ska få mark- nadsföra andelar eller aktier i även i andra EES-länder än förvaltarens hemland, om villkoren i artikel 32 är uppfyllda. (Defi- nitioner av en AIF-förvaltares hemland och värdland finns i 1 kap. 6 och 7 §§.) I de fall då AIF-fonden är en matar-AIF-fond krävs det dessutom att även mottagar-AIF-fonden och dess förvaltare är EES- baserad. (artikel 32.1). En AIF-förvaltare ska, för varje AIF-fond som förvaltaren avser att marknadsföra i värdlandet, skriftligen underrätta behöriga myn- digheter i sitt hemland. Underrättelsen ska innehålla den informa- tion som anges i bilaga IV till AIFM-direktivet, bl.a. information om AIF-fondens namn, en verksamhetsplan, var fonden har sitt hem- land, fondens fondbestämmelser och vilket som är fondens för- varingsinstitut (artikel 32.2). Formkraven för sådana underrättelser får specificeras av genom tekniska standarder (artikel 32.8.a). AIF-förvaltarens behöriga myndigheter ska från mottagandet av en komplett underrättelse vidarebefordra den i dess helhet till behöriga myndigheter i det land inom EES, där marknadsföringen planeras. Underrättelsen ska vidarebefordras om AIF-förvaltarens förvaltning är förenlig med reglerna i AIFM-direk- tivet. AIF-förvaltarens behöriga myndigheter ska också bifoga ett intyg om att AIF-förvaltaren har tillstånd att förvalta AIF-fonder med en viss investeringsstrategi (artikel 32.3). befordran av underrättelser och intyg om tillstånd får specificeras av genom tekniska standarder (artikel 32.8.b och 32.8.c). AIF-förvaltarens behöriga myndigheter ska utan dröjsmål med- dela AIF-förvaltaren om att underrättelsen har vidarebefordrats. AIF- förvaltaren kan då börja marknadsföra AIF-fonden i värdlandet. AIF- fondens behöriga myndigheter ska också underrättas, om fonden har ett annat hemland än AIF-förvaltaren eller förvaltarens värdland (artikel 32.4). De uppgifter och handlingar som en underrättelse om verksam- het över gränserna ska innehålla är bl.a. information om vilka åtgär- der AIF-förvaltaren har vidtagit för att förhindra att marknadsföring sker till icke-professionella investerare, när detta inte är tillåtet, och hur sådan marknadsföring förhindras i fall då AIF-förvaltaren för- litar sig på oberoende företag som tillhandahåller investeringstjänster avseende AIF-fonder, t.ex. värdepappersinstitut som genomför order avseende andelar i AIF-fonden. (bilaga IV h till AIFM-direktivet). För de åtgärder som AIF-förvaltaren vidtar på detta område gäller lagen i värdlandet, dvs. där andelarna eller aktierna marknadsförs, och även tillsynen i detta hänseende faller på värdlandets behöriga myndigheter (artikel 32.5). AIF-förvaltarens underrättelse och den behöriga myndighetens intyg om tillståndet ska vara tillgängliga på ett språk som är bruk- ligt i internationella finanskretsar, t.ex. engelska. Underrättelser mellan de behöriga myndigheterna ska kunna överföras elektroniskt (artikel 32.6). Om AIF-förvaltaren planerar eller har genomfört väsentliga änd- ringar i förhållande till den information som har lämnats i under- rättelsen, ska förvaltaren skriftligen anmäla detta till behöriga myn- digheter i sitt hemland senast en månad innan ändringen genom- förs eller efter att ändringen har gjorts. Om ändringen skulle innebära att verksamheten strider mot AIFM-direktivet ska den behöriga myndigheten, utan onödigt dröjsmål, underrätta AIF- förvaltaren om att ändringen inte får genomföras. Om en ändring (planerad eller oplanerad) leder till att reglerna i AIFM-direktivet inte efterlevs ska behöriga myndigheter i AIF-förvaltarens hemland vidta de åtgärder som krävs, inklusive förbjuda marknadsföring av fonden, för att rättelse ska ske. Om ändringen är godtagbar ska AIF-förvaltarens behöriga myndighet utan dröjsmål informera den behöriga myndigheten i förvaltarens värdland (artikel 32.7). Form- kraven för AIF-förvaltarens anmälan om ändringar får specificeras av genom tekniska standarder (artikel 32.8.d). Genomförande i svensk rätt Förslag: En svensk AIF-förvaltare som förvaltar EES-baserade AIF-fonder och som avser att marknadsföra andelar eller aktier i en sådan fond till professionella investerare i ett annat land inom EES, ska underrätta innan verksamheten inleds. Underrättelsen ska innehålla de uppgifter och handlingar som föreskrivs i bilaga IV till AIFM-direktivet. Finansinspek- tionen ska inom vissa i den nya lagen angivna tidsfrister över- lämna underrättelsen till behöriga myndigheter i det land där verksamheten ska bedrivas samt till underrättelsen foga ett intyg där tillståndets omfattning ska framgå. Inspektionen ska också meddela förvaltaren när underrättelsen har överlämnats. En utländsk EES-baserad AIF-förvaltare som i sitt hemland har sådant tillstånd som avses i AIFM-direktivet får till professio- nella investerare i , utan tillstånd enligt den nya lagen, marknadsföra andelar eller aktier i som förvaltas av förvaltaren. En svensk eller utländsk, EES-baserad AIF-förvaltare får, efter tillstånd av , marknadsföra andelar eller aktier i en EES-baserad AIF-fond till icke-professionella inve- sterare i . Tillstånd ska ges under förutsättning att för- valtaren uppfyller samtliga krav som uppställs i AIFM-direktivet och har vidtagit nödvändiga åtgärder för att här i landet kunna lösa in andelar eller aktier i fonden och göra utbetalningar till investerarna. Om AIF-fonden har som hemland krävs att fonden är upptagen till handel på en reglerad marknad och att det för fonden finns ett upprättat faktablad. Om fonden har ett annat land inom EES som hemland ska fonden omfattas av en reglering som motsvarar vad som gäller för specialfonder eller, om sådan reglering saknas, ändå motsvarar en specialfond, eller åtminstone är upptagen till handel på en reglerad marknad samt ha ett upprättat faktablad. Om det är fråga om vissa slutna AIF- fonder (riskkapitalfonder) får tillstånd för marknadsföring till investerare som inte är att anse som professionella ges även om angivna villkor inte är uppfyllda. Marknadsföringen av AIF-fonder över gränserna får inte in- ledas förrän underrättelseförfarandet fullföljts enligt reglerna i AIFM-direktivet eller, såvitt gäller marknadsföring till icke-pro- fessionella investerare i , har med- delat beslut om tillstånd. Väsentliga ändringar av något som angetts i en underrättelse om marknadsföring över gränsernas ska anmälas av AIF-förval- taren till behöriga myndigheter i förvaltarens hemland eller, så- vitt avser tillstånd för marknadsföring till icke-professionella investerare här i landet, till . Vid marknadsföring av specialfonder ska även utländska EES- baserade AIF-förvaltare tillämpa svenska bestämmelser som gäller för sådana fonder. Artikel 32 i AIFM-direktivet reglerar dels svenska AIF-förvaltares marknadsföring av egenförvaltade EES-baserade AIF-fonder till professionella investerare i andra länder inom EES, dels utländska EES-baserade AIF-förvaltares marknadsföring av egenförvaltade EES-baserade AIF-fonder till professionella investerare i . Principen i AIFM-direktivet är densamma som i UCITS-direk- tivet, dvs. ett företag med tillstånd i ett land inom EES kan mark- nadsföra sina fonder i ett annat EES-land efter ett relativt enkelt underrättelseförfarande. I både AIFM-direktivet och UCITS-direk- tivet är det AIF-förvaltarens hemlandsmyndighet som ska under- rättas och som ska överlämna underrättelsen till den behöriga myn- digheten i förvaltarens värdland, dvs. där marknadsföringen ska ske. I artikel 32 i AIFM-direktivet anges att överlämnandet av under- rättelsen ska ske endast om AIF-förvaltarens förvaltning av AIF- fonden är och kommer att vara förenlig med direktivet och för- valtaren i övrigt efterlever det. Det är emellertid inte fråga om någon ny tillståndsprövning. Det får snarare anses föreligga en pre- sumtion för att marknadsföringen kan inledas så snart underrättelse- förfarandet har fullföljts. Även om det finns vissa skillnader mellan AIFM-direktivet och UCITS-direktivet, bl.a. när det gäller vilken information som ska finnas med i en underrättelse och till vilken behörig myndighet väsentliga ändringar ska anmälas, kan de bestämmelser som ska genomföra artikel 32 i AIFM-direktivet utformas med bestämmel- serna i LIF som förebild. Dessa bestämmelser gäller AIF-förvaltare som är etablerade i eller i ett annat land inom EES och som avser att marknadsföra AIF-fonder till professionella investerare. För svenska eller andra EES-baserade AIF-förvaltare som avser att marknadsföra andra AIF-fonder än specialfonder till icke-pro- fessionella investerare i bör dock särskilda regler gälla (se även avsnitt 7.4). Som påpekats får medlemsstaterna behålla eller införa striktare krav på AIF-förvaltare och AIF-fonder än de krav som gäller för sådana AIF-fonder som marknadsförs till professio- nella investerare. Det är dock inte tillåtet att uppställa striktare eller ytterligare krav på EES-baserade AIF-fonder hemmahörande i ett annat land inom EES än , än på de AIF-fonder som hör hemma och marknadsförs här. Detta följer av artikel 43.1, se även avsnitt 7.1. I fråga om marknadsföring av utländska motsvarigheter till special- fonder finns enligt gällande rätt en bestämmelse som möjliggör detta i 1 kap. 9 § LIF. Bestämmelsen innebär att företag som förvaltar fonder som inte faller in under tillämpningsområdet för UCITS- direktivet kan få tillstånd för marknadsföring av sådana fondandelar under vissa förutsättningar, bl.a. om det finns skäl att anta att verk- samheten kommer att drivas på ett sätt som är förenligt med bestäm- melserna i LIF och andra författningar som reglerar företagets verk- samhet. Motsvarande bör gälla även efter genomförandet av AIFM- direktivet. En grundläggande förutsättning för att AIF-förvaltare som är etablerade inom EES ska få tillstånd för marknadsföring av en EES- baserad AIF-fond till icke-professionella investerare i är att förvaltaren ska uppfylla samtliga krav som uppställs i AIFM-direk- tivet. Detta innebär att en svensk eller annan EES-baserad för- valtare som enbart har låtit sig registreras med stöd av reglerna i artiklarna 3.2 och 3.3 i AIFM-direktivet, inte uppfyller villkoren för sådant tillstånd. Förvaltaren måste därför först frivilligt låta sig omfattas av direktivets krav (opt-in), genom att söka tillstånd som AIF-förvaltare, se avsnitt 4.4.3. I likhet med vad som har gällt krävs också att förvaltaren – oavsett var inom EES som fonden har sitt hemland eller förvaltaren är etablerad – har vidtagit nödvändiga åtgärder för att kunna lösa in andelar eller aktier i fonden samt att göra utbetalningar till investerarna här i landet, se av- snitt 7.2.4. Kravet i 1 kap. 9 § LIF, att det ska finnas skäl att anta att verksamheten är förenlig med det svenska regelverket kan sägas innebära att AIF-fonden antingen måste omfattas av en reglering i hemlandet som motsvarar vad som gäller för specialfonder eller, om sådan reglering saknas, att fonden ändå motsvarar vad som gäller för en specialfond. Detta bör gälla även fortsättningsvis och komma till uttryck i författningstexten. För att andra AIF-fonder än specialfonder eller utländska mot- svarigheter till sådana fonder ska få marknadsföras till icke-professio- nella investerare i krävs dels att de är upptagna till handel på en reglerad marknad, dels att det finnas ett upprättat faktablad som motsvarar kraven som gäller för specialfonder. Med den föreslagna ordningen blir kraven desamma för mark- nadsföring av AIF-fonder till icke-professionella investerare oav- sett om AIF-fonden hör hemma i eller i ett annat land inom EES och oavsett var en EES-baserad AIF-förvaltare hör hemma, vilket är förenligt med artikel 43.1 andra stycket. I fråga om vissa slutna fonder får tillstånd ges till marknads- föring till investerare som inte är att anse som professionella även om angivna villkor inte är uppfyllda, se avsnitt 7.4. 13.2.2Förvaltning av AIF-fonder över gränserna Artikel 33 i AIFM-direktivet reglerar förvaltning av AIF-fonder över gränserna. En EES-baserad AIF-förvaltare får förvalta en AIF- fond som hör hemma i ett annat land inom EES antingen genom att AIF-förvaltaren förvaltar en fond genom en filial i värdlandet (filialverksamhet) eller direkt från förvaltarens hemland (gränsöver- skridande verksamhet). Innan förvaltningen av en AIF-fond över gränserna får påbörjas ska förvaltaren underrätta de behöriga myndigheterna i sitt hem- land om i vilket land fonden ska förvaltas och om förvaltningen ska ske genom filialverksamhet eller gränsöverskridande verksamhet. Förvaltaren ska också presentera en verksamhetsplan där det fram- går vilken verksamhet som ska bedrivas i värdlandet och vilka AIF- fonder som ska förvaltas där (artikel 33.2). Om AIF-förvaltaren avser att etablera en filial ska förvaltaren därutöver informera om filialens organisatoriska struktur och adress samt namn och kon- taktuppgifter för de personer som ansvarar för ledningen av filialen. får enligt artikel 33.7 och artikel 33.8 i AIFM-direktivet i tekniska standarder specificera vilken information som ska lämnas och även utforma formulär för dessa underrättelser. De behöriga myndigheterna i AIF-förvaltarens hemland ska där- efter – inom en eller , beroende på om det är fråga om gränsöverskridande verksamhet eller filialverksamhet, från det att myndigheten har fått en komplett underrättelse – överlämna under- rättelsen till behöriga myndigheter i förvaltarens värdland tillsam- mans med ett intyg om att förvaltaren har tillstånd som avses i AIFM-direktivet. En förutsättning för att överlämna underrätt- elsen är att AIF-förvaltarens hemlandsmyndighet anser att förvalt- ningen är och kommer att fortsätta att vara förenlig med reglerna i AIFM-direktivet. Därutöver krävs att förvaltarens verksamhetstill- stånd omfattar förvaltning av en AIF-fond av motsvarande slag som ska förvaltas i värdlandet. När underrättelsen har överlämnats ska AIF-förvaltarens hemlandsmyndighet informera förvaltaren om detta och förvaltaren kan då inleda verksamheten i värdlandet (artikel 33.4). Liksom vid verksamhet över gränserna enligt andra EU-direktiv på värdepappersmarknadsområdet får värdlandet inte ställa några ytterligare krav på verksamheten inom de områden som täcks av AIFM-direktivet (artikel 33.5). Även vid förvaltning över gränserna har AIF-förvaltaren en anmäl- ningsskyldighet gentemot sin hemlandsmyndighet avseende ändringar i förhållande till den information som har lämnats i underrättelsen. Reglerna i artiklarna 32.7 och 33.6 har i huvudsak samma innebörd. Genomförande i svensk rätt Förslag: En svensk AIF-förvaltare som avser att förvalta en EES- baserad AIF-fond hemmahörande i ett annat land inom EES, ska skriftligen underrätta om den avsedda verksamheten. En utländsk EES-baserad AIF-förvaltare som i sitt hemland har tillstånd som avses i AIFM-direktivet får, utan tillstånd en- ligt den nya lagen, förvalta en AIF-fond som hör hemma i och inte är en specialfond.