sou · GZB371 · 2012-01-01 00:00:00 — Tids- fristen för ingivande av en an- sökan om överlämnande ska dock bestämmas av chefen för departementet och sättas från den dag personen an- hölls eller reseförbud eller anmäl- ningsskyldighet meddelades. grund av efterlysning som har grund av efterlysning som har utfärdats på grund av beslut av utfärdats på grund av beslut av eller åläggas reseförbud eller an- eller åläggas reseförbud eller an- mälningsskyldighet av en åklag- mälningsskyldighet av en åklag- are enligt vad som i allmänhet are enligt vad som i allmänhet gäller i brottmål. gäller i brottmål. ske i sådant fall. ske i sådant fall. ske om det inte är uppenbart att ske om det inte är uppenbart att skäl för anhållande saknas. skäl för anhållande saknas. Tvångsmedel enligt första stycket får användas utan att särskild utredning har lämnats till stöd för att den som avses med ansökan har begått det uppgivna brottet. Om det beslutas om tvångs- medel enligt första stycket, skall 23 § andra–fjärde styckena lagen (1957:668) om utlämning för brott tillämpas. Tidsfristen för ingiv- ande av en ansökan om överläm- nande skall dock vara från den dag personen anhölls eller reseförbud eller anmälnings- skyldighet meddelades. Regeringen får på Internationella brottmålsdomstolens begäran medge att den som har överlämnats till domstolen får ställas till ansvar vid domstolen för annan gärning som begåtts före överläm- nandet än den för vilken överlämnandet skett. Regeringen får vidare medge att den som har överlämnats till målsdomstolen med en begäran om att överföra den som har över- stolen får överföras från dom- lämnats till domstolen till annan stolen till en annan stat för lag- stat för lagföring ska 7 kap. 10 och I fråga om sådan över- 11 §§ lagen (0000:00) om utläm- föring tillämpas 24 § lagen (1957:668) om 12 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. Sär- skilda bestämmelser som gäller rättslig hjälp till en stat som är medlem i Europeiska unionen eller till eller ska dock inte tillämpas. Lämnas inte medgivande enligt andra stycket, ska regeringen be- gära att den till överlämnade personen återförs till . Om någon som har överförts av Internationella brottmålsdom- stolen till för rättegång här i landet skall återföras till domstolen, tillämpas bestäm- melserna i 26 a § lagen (1957:668) om utlämning för brott. Om någon som har överförts av Internationella brottmålsdom- stolen till för rättegång här i landet ska återföras till domstolen, tillämpas bestäm- melserna i 10 kap. 2 § lagen (0000:00) om utlämning. 21 §13 I fråga om utlämning eller rättslig hjälp till med anled- ning av utredning om eller lag- föring för brott som riktats mot domstolens rättskipning, tillämpas de bestämmelser om utlämning i lagen (1957:668) om utlämning för brott och om rättslig hjälp i lagen (2000:562) om internatio- nell rättslig hjälp i brottmål och i annan lag eller författning, som gäller för en motsvarande be- gäran från en annan stat. Sär- skilda bestämmelser som gäller rättslig hjälp till en stat som är medlem i Europeiska unionen eller till eller skall dock inte tillämpas. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Äldre bestämmelser gäller för ärenden om överlämnande eller utlämning som har inletts före ikraftträdandet. 13 Senaste lydelse 2003:1173. Har någon överlämnats eller utlämnats från till Inter- nationella brottmålsdomstolen och begärs tillstånd till en sådan åt- gärd som avses i 10 § andra stycket, ska den bestämmelsen tillämpas. lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 §, 5 kap. 4 och 5 §§ samt 6 kap. 9 § lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en euro- peisk arresteringsorder ska ha följande lydelse. 5 §14 Överlämnande för viss gärning får inte beviljas om 1.gärningen omfattas av nåd eller ett annat beslut enligt 12 kap. 9 § regeringsformen, 2.det enligt 20 kap. 7 § eller motsvarande be- stämmelse i annan lag har meddelats beslut att inte åtala för gär- ningen, 3.gärningen har prövats genom lagakraftvunnen dom i en med- lemsstat i Europeiska unionen, eller och, vid fällande dom, påföljden har avtjänats eller är under verkställighet eller kan verkställas enligt lagstiftningen i domslandet, 4. gärningen har prövats ge- nom lagakraftvunnen dom i en annan stat än som anges i 3 och om detta enligt 10 § tredje eller fjärde stycket lagen (1957:668) om utlämning för brott hade ut- gjort ett hinder mot utlämning av den eftersökte, 4. gärningen har prövats ge- nom lagakraftvunnen dom i en annan stat än som anges i 3 och om detta enligt 3 kap. 16 § första stycket 4 eller andra stycket lagen (0000:00) om utlämning hade ut- gjort ett hinder mot utlämning av den eftersökte, 5.förundersökning har inletts eller åtal väckts i för gär- ningen och förundersökningsledaren eller, när åtal har väckts, hand- läggande åklagare i det ärendet motsätter sig att lagföringen sker i den utfärdande medlemsstaten, 6.påföljd för gärningen har bortfallit på grund av preskription eller kan dömas ut enligt svensk lag och gärningen helt 14 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. eller delvis har ägt rum i eller den eftersökte är svensk med- borgare, eller 7. gärningen helt eller delvis har ägt rum i och inte mot- svarar brott enligt svensk lag. Om två eller flera medlems- stater har utfärdat arresterings- order eller en eller flera av dessa stater har utfärdat arresterings- order samt en eller flera nordiska stater har utfärdat nordisk arre- steringsorder beträffande samma person, ska ärendena prövas i ett sammanhang vid den tingsrätt som ska handlägga det först in- komna ärendet. Inkommer en ny arreste- ringsorder efter rättens beslut om överlämnande men innan beslutet har vunnit laga kraft, får hovrätten eller, om ärendet överklagats dit, Högsta dom- stolen på yrkande av åklagaren besluta att tingsrätten ska pröva ärendena i ett sammanhang. Prövningen av vilken av flera arresteringsorder som ska beviljas ska ske med särskild hänsyn till gärningarnas beskaffenhet och platsen där de ägt rum, de tid- punkter då varje arresterings- Om två eller flera medlems- stater har utfärdat arresterings- order eller en eller flera av dessa stater har utfärdat arresterings- order samt en eller flera nordiska stater har utfärdat nordisk arre- steringsorder eller en eller flera andra stater, tribunaler eller inter- nationella domstolar ansökt om utlämning beträffande samma person, ska ärendena, med undan- tag för sådana ärenden som anges i 5 §, prövas i ett sammanhang vid den tingsrätt som ska hand- lägga det först inkomna ärendet. Inkommer en ny arreste- ringsorder eller utlämningsfram- ställning efter rättens beslut om överlämnande eller utlämning men innan beslutet har vunnit laga kraft, får hovrätten eller, om ärendet överklagats dit, på yrkande av åklagaren besluta att tings- rätten ska pröva ärendena i ett sammanhang. Prövningen av vilken av flera arresteringsorder eller utlämnings- framställningar som ska beviljas ska ske med särskild hänsyn till gärningarnas beskaffenhet och platsen där de ägt rum, de tid- 15 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. order utfärdades samt om de avser lagföring eller verkställighet av en frihetsberövande påföljd. punkter då respektive arreste- ringsorder utfärdades eller ut- lämningsframställning gjordes samt om de avser lagföring eller verk- ställighet av en frihetsberövande påföljd. Om det beträffande den efter- sökte pågår ett ärende om ut- lämning för brott eller om över- lämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med Internatio- nella brottmålsdomstolen skall prövningen av frågan om över- lämnande enligt denna lag anstå till dess beslut har meddelats i det andra ärendet. Om det beträffande den efter- sökte pågår ett ärende om ut- lämning för brott enligt lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunal- erna för brott mot humanitär rätt eller om överlämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med Internationella brottmåls- domstolen, ska prövningen av frågan om överlämnande enligt denna lag anstå till dess beslut har meddelats i det andra ärendet. En framställning om rätt att till en stat utanför Europeiska unionen, eller ut- lämna den som har över- lämnats från till en med- lemsstat i Europeiska unionen prövas av regeringen med tillämp- ning av 24 § lagen (1957:668) om utlämning för brott. En framställning om rätt att till en stat utanför Europeiska unionen, eller ut- lämna den som har över- lämnats från till en med- lemsstat i Europeiska unionen prövas med tillämpning av 7 kap. 10 § lagen (0000:00) om utläm- ning. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Äldre bestämmelser gäller för ärenden som har inletts före ikraftträdandet. 16 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. lag om ändring i lagen (2006:615) om samarbete med Specialdomstolen för Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (2006:615) om samarbete med Specialdomstolen för ska ha följande lydelse. I fråga om utlämning till spe- cialdomstolen tillämpas lagen (1957:668) om utlämning för brott, om inte annat framgår av denna lag. Bestämmelserna i 9 §, 18 § andra stycket sista meningen samt 26 och 26 b §§ skall inte tillämpas. Utlämning till specialdom- stolen får ske även om utläm- ning inte skulle vara möjlig vid en tillämpning av 2 eller 4 § eller 10 § andra stycket lagen om ut- lämning för brott och alltså även om funnit att det finns hinder mot utlämning enligt någon av dessa bestämmel- ser. Ett beslut om häktning eller en dom som specialdomstolen har meddelat i behörig ordning skall godtas som grund för ett beslut om utlämning, om det inte framgår att häktningsbeslutet eller domslutet är uppenbart oriktigt. I fråga om utlämning till spe- cialdomstolen tillämpas lagen (0000:00) om utlämning, om inte annat framgår av denna lag. Bestämmelserna i 2 kap. 3 och 4 §§, 3 kap. 8 §, 6 kap. 11 § och 10 kap. 3–5 §§ lagen om utläm- ning ska inte tillämpas. Utlämning till specialdom- stolen får ske även om utläm- ning inte skulle vara möjlig vid en tillämpning av 2 kap. 2, 5 eller 6 § eller 3 kap. 14 § lagen om ut- lämning. Ett beslut om häktning eller en dom som specialdomstolen har meddelat i behörig ordning ska godtas som grund för ett beslut om utlämning, om det inte framgår att häktningsbeslutet eller domslutet är uppenbart oriktigt. Denna lag träder i kraft den 2.Äldre bestämmelser gäller för ärenden om utlämning som har inletts före ikraftträdandet. 3.Har någon utlämnats från till specialdomstolen och begärs tillstånd till en sådan åtgärd som avses i 7 kap. 10 eller 11 § lagen (0000:00) om utlämning, ska de bestämmelserna tillämpas. En sådan begäran prövas av . lag om ändring i lagen (0000:00) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 §, 4 kap. 6 och 7 §§ samt 5 kap. 8 § lagen (0000:00) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder ska ha följande lydelse. 5 §17 Överlämnande för viss gärning får inte beviljas om 1.gärningen har ägt rum innan den eftersökte fyllt , 2.gärningen omfattas av nåd eller annat beslut enligt 12 kap. 9 § regeringsformen, 3.gärningen har prövats genom lagakraftvunnen dom i en nordisk stat eller i en medlemsstat i Europeiska unionen och, vid fällande dom, påföljden har avtjänats eller är under verkställighet eller kan verkställas enligt lagstiftningen i domslandet, 4. gärningen har prövats gen- om lagakraftvunnen dom i en annan stat än som anges i 3 och om detta enligt 10 § tredje eller fjärde stycket lagen (1957:668) om utlämning för brott hade ut- gjort ett hinder mot utlämning av den eftersökte, 4. gärningen har prövats gen- om lagakraftvunnen dom i en annan stat än som anges i 3 och om detta enligt 3 kap. 16 § första stycket 4 eller andra stycket lagen (0000:00) om utlämning hade ut- gjort ett hinder mot utlämning av den eftersökte, 5.det enligt 20 kap. 7 § eller motsvarande be- stämmelse i annan lag har meddelats beslut att inte åtala för gär- ningen, 6.förundersökning har inletts eller åtal väckts i för gär- ningen och förundersökningsledaren eller, när åtal har väckts, hand- läggande åklagare i det ärendet motsätter sig att lagföringen sker i den utfärdande staten, eller 7.gärningen i sin helhet har ägt rum i och inte motsvarar brott enligt svensk lag. 17 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. Om två eller flera nordiska stater har utfärdat en nordisk arresteringsorder eller en eller flera av dessa stater har utfärdat en nordisk arresteringsorder samt en eller flera medlemsstater i Europeiska unionen har utfärdat en europeisk arresteringsorder beträffande samma person, ska ärendena prövas i ett samman- hang vid den tingsrätt som en- ligt 1 § har behörighet att hand- lägga det först inkomna ärendet. Inkommer en ny nordisk eller europeisk arresteringsorder efter det att rätten beslutat om över- lämnande men innan beslutet har vunnit laga kraft, får hov- rätten eller, om ärendet över- klagats dit, på yrkande av åklagaren besluta att tingsrätten ska pröva ärendena i ett sammanhang. Prövningen av vilken av flera arresteringsordrar som ska be- viljas ska göras med särskild hän- syn till gärningarnas beskaffen- het och platsen där de ägt rum, de tidpunkter då respektive arre- steringsorder utfärdades samt om de avser lagföring eller verk- Om två eller flera nordiska stater har utfärdat en nordisk arresteringsorder eller en eller flera av dessa stater har utfärdat en nordisk arresteringsorder samt en eller flera medlemsstater i Europeiska unionen har utfärdat en europeisk arresteringsorder eller en eller flera andra stater, tri- bunaler eller internationella dom- stolar ansökt om utlämning be- träffande samma person, ska ärendena, med undantag för så- dana ärenden som anges i 7 §, prövas i ett sammanhang vid den tingsrätt som enligt 1 § har be- hörighet att handlägga det först inkomna ärendet. Inkommer en ny nordisk eller europeisk arresteringsorder eller utlämningsframställning efter det att rätten beslutat om överläm- nande eller utlämning men innan beslutet har vunnit laga kraft, får hovrätten eller, om ärendet överklagats dit, Högsta dom- stolen på yrkande av åklagaren besluta att tingsrätten ska pröva ärendena i ett sammanhang. Prövningen av vilken av flera arresteringsordrar eller utläm- ningsframställningar som ska be- viljas ska göras med särskild hän- syn till gärningarnas beskaffen- het och platsen där de ägt rum, de tidpunkter då respektive arre- steringsorder utfärdades eller ut- 18 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. ställighet av en frihetsberövande påföljd. Om det beträffande den efter- sökte pågår ett ärende om ut- lämning för brott eller om över- lämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med Internatio- nella brottmålsdomstolen ska prövningen av frågan om över- lämnande enligt denna lag anstå till dess beslut har meddelats i det andra ärendet. lämningsframställning gjordes samt om de avser lagföring eller verk- ställighet av en frihetsberövande påföljd. Om det beträffande den efter- sökte pågår ett ärende om ut- lämning för brott enligt lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunal- erna för brott mot humanitär rätt eller om överlämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med Internationella brottmåls- domstolen, ska prövningen av frågan om överlämnande enligt denna lag anstå till dess beslut har meddelats i det andra ärendet. Den som har överlämnats från enligt en nordisk arreste- ringsorder får utan tillstånd vidareöverlämnas till en annan nordisk stat. En framställning om rätt att till en medlemsstat i Europeiska unionen vidareöverlämna den som har överlämnats från enligt en nordisk arresteringsorder prövas av tingsrätten med tillämpning av 6 kap. 8 § lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. En framställning om rätt att En framställning om rätt att till en stat utanför eller till en stat utanför eller Europeiska unionen, vidareut- lämna den som har över- lämna den som har över- lämnats från enligt en lämnats från enligt en av regeringen med tillämpning av med tillämpning av 7 kap. 10 § 24 § lagen (1957:668) om utläm- lagen (0000:00) om utlämning. ning för brott. 19I lydelse enligt prop. 2010/11:158. 20I lydelse enligt prop. 2010/11:158. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Äldre bestämmelser gäller för ärenden som har inletts före ikraftträdandet. förordning (0000:00) om utlämning Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om tillämpning av lagen (0000:00) om utlämning jämte vissa andra bestämmelser som gäller då är ansökande stat. De begrepp som används i denna förordning har samma betydelse som i lagen (0000:00) om utlämning. 2 § Regeringen tillkännager de internationella överenskommelser som avses i denna förordning. 1 § Den eftersökte ska underrättas om innehållet i utlämnings- framställningen, efterlysningen eller den andra statens begäran om tvångsmedelsanvändning, efter det att denne har anträffats. 2 § Om utlämning begärs för en gärning på tryckfrihetsförord- ningens eller yttrandefrihetsgrundlagens områden, ska åklagaren sam- råda med och vid behov inhämta yttrande från Justitiekanslern. 3 § Riksåklagaren eller den åklagare som verkställer utredningen får under utredningen begära kompletterande information direkt från en behörig myndighet i en annan stat, om den andra staten tillåter det. Samtycke till utlämning och medgivande till utvidgad utlämning 4 § Samtycke och medgivande som avses i 5 kap. 5 § lagen (0000:00) om utlämning och återkallelse av ett sådant samtycke eller medgiv- ande lämnas skriftligen enligt formulär som fastställs av Riksåklag- aren. En återkallelse av ett samtycke eller medgivande lämnas till åkla- gare eller till en polisman. Den handling där samtycket och medgivandet lämnas ska om möjligt vara skriven på det språk som normalt används av den efter- sökte. Om ett annat språk används, ska det antecknas på handlingen vilka åtgärder som har vidtagits för att kontrollera att den efter- sökte har förstått innebörden av samtycket och medgivandet. ska i samband med att ett beslut om utläm- ning verkställs underrätta den ansökande staten om att den som ut- lämnas har lämnat ett sådant samtycke och medgivande som sägs i första stycket. Underrättelse om ett beslut i fråga om utlämning 5 § När ett lagakraftvunnet beslut föreligger, ska åklagaren omedel- bart underrätta härom. ska för verkställighet underrätta och också den ansökande staten om beslutet. Underrättelse till den ansökande staten ska innehålla uppgift om de frihetsberövanden som har ägt rum i med anledning av en begäran om utlämning. Underrättelse vid utlämning på villkor om återförande 6 § Om utlämning beviljas med ett sådant villkor om återförande som avses i 4 kap. 2 § 2, 4 eller 5 lagen (0000:00) om utlämning, ska underrätta den ansökande staten om att denna ska upplysa om när ett återförande kan äga rum. Verkställighet av ett beslut om utlämning 7 § ansvarar för att ett beslut om utlämning verkställs inom rätt tid. 8 § , åklagaren, polismyndigheten och Riks- polisstyrelsen ska utbyta information i den utsträckning det är nöd- vändigt för att ett beslut om utlämning ska kunna verkställas. ska underrätta och åklag- aren när beslutet har verkställts. ska underrätta och åklagaren, om den som ska utlämnas inte hämtas inom rätt tid. Underrättelse vid tillfälligt verkställighetshinder i visst fall 9 § Har verkställigheten av ett beslut om utlämning skjutits upp med stöd av 7 kap. 1 § andra stycket lagen (0000:00) om utlämning på grund av att den som ska utlämnas avtjänar en frihetsberövande påföljd, ska den myndighet som ansvarar för verkställigheten av på- följden underrätta innan frigivning sker. 10 § Enligt detta kapitel och vid tillämpning av bestämmelserna i 8 kap. lagen (0000:00) om utlämning, ska följande myndigheter vara ansvariga myndigheter i . 1.Kriminalvården, när påföljden i ska verkställas eller kan antas komma att verkställas som fängelse. 2.Socialstyrelsen, när påföljden i ska verkställas eller kan antas komma att verkställas som rättspsykiatrisk vård. 3.Statens institutionsstyrelse, när påföljden i ska verk- ställas eller kan antas komma att verkställas som sluten ungdoms- vård. Underrättelse vid beslut i fråga om förvar i visst fall 11 § När den ansvariga myndigheten i har fattat ett beslut i fråga om förvar enligt 8 kap. 1 § andra stycket lagen (0000:00) om utlämning för brott eller när en domstol som avses i 8 kap. 6 § den lagen har prövat en sådan fråga, ska den ansvariga myndigheten underrätta den polismyndighet som ska verkställa be- slutet. Underrättelse vid omvandling av påföljd 12 § Meddelas dom i ett mål som avses i 8 kap. 2 § andra stycket lagen (0000:00) om utlämning, ska domstolen sända en kopia av domen till den ansvariga myndigheten i . Domstolen ska underrätta den ansvariga myndigheten så snart domen vinner laga kraft mot den dömde. Utvidgad utlämning och vidareutlämning 13 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller i tillämpliga delar i ären- den om utvidgad utlämning och vidareutlämning enligt 7 kap. 10 § lagen (0000:00) om utlämning. Utlämningsframställningens upprättande och innehåll 1 § Framställning om utlämning från annan stat av den som här i riket är misstänkt eller tilltalad för brott görs av åklagare. Fram- ställningen ska sändas till Riksåklagaren, som avgör om den ska över- lämnas till för vidarebefordran till den främ- mande staten. 2 § Vid en framställning som avses i 1 § bör fogas protokoll vid häktningsförhandling, särskilt uppsatt häktningsbeslut eller annan handling som tydligt redovisar att en domstol funnit sannolika skäl till misstanke föreligga för det eller de brott som har föranlett häkt- ning, tid och plats för deras förövande, tillämpliga lagrum samt namn, hemvist, medborgarskap och övriga personuppgifter beträffande den som begärs utlämnad. Handlingen bör vara undertecknad eller be- styrkt av en domare som var ledamot av rätten när häktningen be- slutades. Uppgift om signalement bör om möjligt bifogas framställningen. Utlämning för verkställighet av en frihetsberövande påföljd 3 § Framställning om utlämning görs av Kriminalvården, Social- styrelsen och för verkställighet av respek- tive fängelsestraff, rättspsykiatrisk vård och sluten ungdomsvård. Framställningen ska överlämnas till för vidarebefordran till den andra staten. 4 § En framställning som avses i 3 § ska åtföljas av en bestyrkt kopia av den dom som ska verkställas. Vidare ska, om möjligt, upp- gift lämnas om hur som återstår att verkställa. Tillämpliga bestämmelser bör också redovisas. Kriminalvården, eller ska samråda med Justitiedeparte- mentet i frågan om den ytterligare utredning som kan behöva bi- fogas framställningen. 5 § Utlämning bör begäras endast när det med hänsyn till det men för den enskilde samt den tidsutdräkt och de kostnader som kan antas uppkomma i ärendet framstår som motiverat på grund av brottets art och svårhetsgrad samt övriga omständigheter. Vid prövning enligt första stycket ska bland andra omständig- heter beaktas längden av det fängelsestraff eller den slutna ung- domsvård som kan antas komma att dömas ut för brottet eller som har dömts ut för detta och återstår att avtjäna eller genomgå. Kan det antas att den eftersökte genom domen kommer att utvisas ur landet, eller har beslut om utvisning meddelats, ska även denna om- ständighet beaktas. Om den eftersökte är , bör utlämning begäras endast om det är fråga om allvarlig brottslighet eller den unge har stark anknytning till eller det i övrigt finns särskilda skäl för att begära utlämning till . Vidarebefordran och översättning av utlämningsframställningen 6 § vidarebefordrar utlämningsframställningen till den andra staten. Vid behov kan begäran om provisoriskt an- hållande göras innan utlämningsframställningen vidarebefordras. Översättning av framställningen och därvid fogade handlingar ombesörjs av . Kompletterande information till den andra staten