sou · GZB35 · 2012-01-01 00:00:00 — If in practice the conditions are less favourable than those required by the collective agreement that workers want to force through, it should be possible to take industrial action even if equal treatment is in fact practised. Conversely, if the workers already enjoy conditions that at least equal the conditions that the intended collective agreement would afford, it should not be possible to take industrial action. The Inquiry Chair was also to assess whether industrial action should be possible if the posted temporary agency workers basic working and employment conditions do not correspond to the collective agreement that workers want to force through, but do correspond to the collective agreement applicable in the user undertaking. The Inquiry Chair considers it likely in this case that the EU would consider industrial action to bring about a Swedish collective agreement disproportionate; the posted workers already enjoy conditions that fulfil the requirements in another Swedish collective agreement and that are considered adequate for Swedish workers. In this case, therefore, it should be prohibited to take industrial action. Obstacles to using temporary agency work Article 4(1) of the Agency Workers Directive stipulates that prohibitions or restrictions on the use of temporary agency work are justified only on grounds of general interest relating in particular to the protection of temporary agency workers, the requirements of health and safety at work or the need to ensure that the labour market functions properly and abuses are prevented. Furthermore, Article 4(2) of the Directive stipulates that each , after consulting the social partners, is to review any such prohibitions and restrictions found in national legislation, collective agreements and practices. Article 4(3) establishes that a may leave it to the social partners to review obstacles in collective agreements between them. Under Article 4(5), the Member States are to inform the Commission of the results of the review by . This applies to the reviews of obstacles both in legislation and practice, and in collective agreements. The terms of reference for the Inquiry state that it is the Inquiry Chairs task to review whether there are any restrictions or prohibitions on the use of temporary agency work in legislation or practice. Possible restrictions and prohibitions in collective agreements therefore fall outside the Inquiry Chairs remit. Such restrictions are to be reviewed by the social partners. In this context, it is primarily the organisations that have expressed views on what they consider constitute obstacles to using temporary agency work. contains an account of their views and the Inquiry Chairs assessment of obstacles to the use of temporary agency work. In summary, however: a)the Inquiry Chair does not find any grounds to change the rules concerning the obligation to negotiate and vetoes contained in Sections 38–39 of the Employment (Co-determination in the Workplace) Act (1976:580), since these are justified by the need to guarantee that the labour market functions properly (cf. Article 4(1) of the Agency Workers Directive). b)Section 4, second paragraph of the Labour Act (1993:440) stipulates that a worker who has terminated their employment and takes employment with an employer who provides temporary workers may not be assigned to work for their previous employer until at least six months after their employment there ended. This regulation makes it more difficult for workers who want to take employment with a temporary work agency. In the opinion of the In- quiry Chair, this rule cannot be justified by any of the grounds cited in Article 4(1) of the Agency Workers Directive, and must therefore be repealed. c)the Inquiry Chair has also reviewed whether individuals who have been or are employed by a temporary work agency are treated differently with regard to benefits from unemployment insurance funds, and has established that, to some extent, this would appear to be the case. According to RÅ (Yearbook of the Supreme Administrative Court) 2007 ref. 20, however, such differential treatment is not permitted with regard to several consecutive fixed-term appointments. Furthermore, the Inquiry Chair observes that part-time employees of temporary work agencies should have the right to top-up benefits from unemployment insurance funds on the same conditions as other part-time workers, i.e. provided that they are at the disposal of the labour market when they are not working part-time. The Inquiry Chair does not, however, present any proposals for legislative amendments in these areas. lag om uthyrning av arbetstagare Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § Denna lag är tillämplig på uthyrning av arbetstagare från bemanningsföretag till kundföretag. 2 § Ett avtal som innebär att arbetstagares rättigheter enligt denna lag inskränks är ogiltigt i den delen. 3 § I denna lag avses med –bemanningsföretag: fysisk eller juridisk person som har arbetstagare anställda i syfte att hyra ut dessa till kundföretag för tillfälligt arbete under kundföretagets kontroll och ledning –kundföretag: fysisk eller juridisk person som från bemanningsföretag hyr in arbetstagare för tillfälligt arbete hos kundföretaget under dess kontroll och ledning –uthyrd arbetstagare: arbetstagare som är anställd av bemanningsföretag i syfte att hyras ut till kundföretag för att tillfälligt arbeta under dess kontroll och ledning –grundläggande arbets- och anställningsvillkor: bindande generella bestämmelser som fastställts i lag, annan författning, eller kollektivavtal och som avser 1 Jfr och rådets direktiv /104/EG av om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, EUT L 327, 5.12.2008, s. 9,(Celex 32008L0104). a)arbetstidens längd, övertid, raster, vilotid, nattarbete, semester och helgdagar c)frågor om skydd för barn och ungdomar samt skydd för gravida, nyblivna mödrar eller ammande kvinnor d)skydd mot diskriminering på grund av kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. 4 § Denna lag är inte tillämplig på uthyrda arbetstagare som är anställda med särskilt anställningsstöd, i skyddat arbete eller i utvecklingsanställning. 5 § En uthyrd arbetstagare ska uppdraget hos kundföretaget varar tillförsäkras minst de grundläggande arbets- och anställningsvillkor som skulle ha gällt om han eller hon hade anställts direkt av kundföretaget för att utföra samma arbete. Kravet på likabehandling i lönefrågan gäller dock inte uthyrda arbetstagare som är tillsvidareanställda och uppbär lön mellan uthyrningsuppdragen. 6 § Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får det göras avvikelser från 5 § under förutsättning att det övergripande skyddet för uthyrda arbetstagare, såsom det framgår av och rådets direktiv /104/EG om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag2, respekteras i avtalet. Skyldigheter för bemanningsföretag och kundföretag 7 § Ett bemanningsföretag får inte genom villkor i avtal eller på något annat sätt hindra en uthyrd arbetstagare att ta anställning hos ett kundföretag. Inte heller får ett bemanningsföretag kräva ersätt- 2 EUT L 327, 5.12.2008, s. 9,(Celex 32008L0104) ning av en uthyrd arbetstagare för att denne tar anställning i ett kundföretag. 8 § Ett bemanningsföretag får inte begära, avtala om eller ta emot ersättning av arbetstagare för att anvisa dem arbete. 9 § Utöver vad som föreskrivs i 5 § ska en uthyrd arbetstagare ha rätt att utnyttja sådana anläggningar och inrättningar hos kundföretaget som tillkommer anställda i kundföretaget. Kundföretaget får dock såvitt gäller tillgången till sådana anläggningar och inrättningar göra skillnad i behandlingen av sina egna anställda och inhyrda arbetstagare om det är påkallat av objektiva skäl. 10 § Ett kundföretag ska informera på företaget tjänstgörande uthyrda arbetstagare om lediga tillsvidareanställningar hos företaget. Informationen får lämnas genom att den görs allmänt tillgänglig på arbetsplatsen. 11 § Om ett bemanningsföretag eller ett kundföretag bryter mot 5 § på ett sätt som innefattar ett brott mot semesterlagen (1977:480), föräldraledighetslagen (1995:584), diskrimineringslagen (2008:567), arbetsmiljölagen (1977:1160), arbetstidslagen (1982:673), lagen (2005:395) om arbetstid vid vissa vägtransporter, lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget eller lagen (2008:475) om kör- och vilotid vid internationell järnvägstrafik tillämpas reglerna i dessa lagar. Om ett bemanningsföretag i övrigt bryter mot 5 § eller om en uthyrd arbetstagare drabbas av skada till följd av att ett kundföretag på annat sätt än som anges i första stycket bryter mot 5 § eller inte följer kollektivavtal som trätt i stället för 5 § ska bemanningsföretaget betala ersättning för den förlust som uppkommit och för den kränkning som skett. Om det är skäligt kan skadeståndet sättas ned eller falla bort helt. Om ett bemanningsföretag inte fullgör sina förpliktelser enligt kollektivavtal som trätt i stället för 5 § gäller vad som anges i avtalet eller i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Om ett bemanningsföretag bryter mot 7 eller 8 §§, eller om ett kundföretag bryter mot 9 eller 10 §§, ska företaget betala ersättning för den förlust som uppkommit och för den kränkning som har skett. Om det är skäligt kan skadeståndet sättas ned eller falla bort helt. Om ett bemanningsföretag tillämpar bestämmelser i ett kollektivavtal som strider mot 6 § ska företaget betala ersättning för den förlust som uppkommit och för den kränkning som har skett. Om der är skäligt kan skadeståndet sättas ned eller falla bort helt. 12 § Bemanningsföretag som enligt 11 § andra stycket betalt ersättning till en uthyrd arbetstagare för ett kundföretags brott mot denna lag eller mot kollektivavtal äger rätt att av kundföretaget återkräva vad bemanningsföretaget har utgett. Regressrätt föreligger också om ett kundföretag till ett bemanningsföretag lämnat felaktiga uppgifter om de grundläggande arbets- och anställningsvillkoren i kundföretaget och därigenom har föranlett skadeståndsskyldighet för bemanningsföretaget. Kundföretaget är emellertid aldrig skyldigt att betala mer än bemanningsföretaget hade kunnat åläggas att betala enligt 11 § andra stycket. Bemanningsföretag och kundföretag får avtala om annan ansvarsfördelning än som följer av denna paragraf. 13 § En uthyrd arbetstagare som vill kräva skadestånd av ett kundföretag som grundar sig på bestämmelserna i 9 eller 10 §§ denna lag ska underrätta motparten om detta från den tidpunkt då den skadegörande handlingen företogs. Avser arbetstagarens yrkande brott mot 10 § räknas tidsfristen från den dag då någon anställdes på den lediga anställningen. Talan ska sedan väckas från det att tiden för underrättelse gick ut. Lämnas inte underrättelse eller väcks inte talan inom den tid som föreskrivs i första stycket har parten förlorat sin talan. 14 § Om inte annat är särskilt föreskrivet handläggs tvister enligt denna lag enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Kollektivavtal som ingåtts före ikraftträdandet och som innehåller avvikelser från principen om likabehandling i 5 § är fortsatt giltiga under förutsättning att det övergripande skyddet för uthyrda arbetstagare, såsom det framgår av och rådets direktiv /104/EG om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag3, respekteras i avtalet. 3 EUT L 327, 5.12.2008, s. 9,(Celex 32008L0104). lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister att 1 kap. 1 § ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag äger tillämpning på Denna lag äger tillämpning på rättegången i tvister om kollek- rättegången i tvister om kollek- tivavtal och andra tvister rörande tivavtal och andra tvister rörande och arbetstagare (arbetstvister). och arbetstagare (arbetstvister) och på tvister enligt lagen (XXXX:XXX)om uthyrning av arbetstagare i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. Gemensamt med arbetstvist får handläggas även annan tvist mellan samma eller olika parter, om rätten med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter finner sådan handläggning lämplig. När skäl därtill föreligger, kan rätten åter särskilja målen. ändring i lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft dels att rubriken till lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft samt 1, 6 och 7 §§ ska ha följande lydelse dels att 2 och 4 §§ ska upphöra att gälla. Lag (1993:440) om privat Lag (1993:440) om privat Denna lag gäller arbetsför- Denna lag gäller arbetsför- medling som bedrivs av någon medling som bedrivs av någon annan än den offentliga arbets- annan än den offentliga arbets- inte arbetsförmedling som sker inte arbetsförmedling som sker genom skrifter, överföringar eller genom skrifter, överföringar eller upptagningar på vilka tryckfri- upptagningar på vilka tryckfri- frihetsgrundlagen är tillämplig. frihetsgrundlagen är tillämplig. denna lag verksamhet som har denna lag verksamhet som har till ändamål att skaffa arbete till till ändamål att skaffa arbete till åt arbetsgivare och som inte inne- bär uthyrning av arbetskraft enligt Den som bedriver arbetsför- Den som bedriver arbetsför- medling eller uthyrning av arbets- medlingsförmedling får inte be- kraft får inte begära, avtala om gära, avtala om eller ta emot er- eller ta emot ersättning av arbets- sättning av arbetssökande för att sökande eller arbetstagare för att erbjuda eller anvisa dem arbete. erbjuda eller anvisa dem arbete. eller av oaktsamhet handlar i strid med 4 § döms till böter. Den som uppsåtligen eller av Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 eller oaktsamhet bryter mot 3 eller 6 § döms till böter eller fängelse 6 § döms till böter eller fängelse Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 1993:1499. om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 4 a och 5 b §§, av följande lydelse, dels att 3–5 §§ och 8–10 §§ ska ha följande lydelse. Med utstationering avses någon av följande gränsöverskridande åtgärder: 1. när en arbetsgivare för egen räkning och under egen ledning sänder arbetstagare till enligt avtal som arbetsgivaren har ingått med den i verksamma mottagaren av tjänsterna, 2. när en arbetsgivare sänder 2. när en arbetsgivare sänder arbetstagare till till en arbetstagare till till en arbetsplats eller till ett företag arbetsplats eller till ett företag som tillhör koncernen eller som tillhör koncernen, 3. när en arbetsgivare som hyr 3. när en arbetsgivare som hyr ut arbetskraft eller ställer arbets- ut arbetskraft (bemanningsföre- kraft till förfogande sänder arbets- tag) sänder arbetstagare till ett tagare till ett användarföretag kundföretag som är etablerat i som är etablerat i eller som bedriver verksamhet här. het här, eller 4. när en arbetsgivare, som ställer arbetskraft till förfogande på annat sätt än genom uthyr- ning, sänder arbetstagare till ett användarföretag som är etablerat i eller som bedriver verk- Ett anställningsförhållande skall råda mellan arbetsgivaren och arbetstagaren . En arbetsgivare ska, oavsett vilken lag som annars gäller för anställningsförhållandet, tillämpa följande bestämmelser för utstationerade arbetstagare och utstationerade uthyrda arbetstagare:4 a §Vid utstationering av uthyrda arbetstagare tillämpas inte 5 a § eller 6 § denna lag.Med utstationerad arbetstagare avses varje arbetstagare som vanligen arbetar i ett annat land men som utför arbete enligt 3 § 1, 2 och 4 i Sverige.Med utstationerad uthyrd arbetstagare avses varje uthyrd arbetstagare som vanligen arbetar i ett annat land men som utför arbete för kundföretag i enligt 3 § 3. 4 § Med utstationerad arbetsta- gare avses varje arbetstagare som vanligen arbetar i ett annat land men som utför arbete enligt 3 § i . 5 §5 En arbetsgivare ska, oavsett vilken lag som annars gäller för anställningsförhållandet, tillämpa följande bestämmelser för utstationerade arbetstagare: –2, 2 a, 5, 7, 16–16 b, 17–17 b, 24, 28–29 a, 31 och 32 §§ semesterlagen (1977:480), –2 §, 4 § första stycket och 16–22 §§ föräldraledighetslagen (1995:584), –2–7 §§ lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering av deltidsarbetande arbetstagare och arbetstagare med tidsbegränsad anställning, samt –1 kap. 4 och 5 §§, 2 kap. 1–4 och 18 §§ samt 5 kap. 1 och 3 §§ diskrimineringslagen (2008:567). Vid utstationering gäller även bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673), dock inte 12 §, lagen (2005:395) om arbetstid Vid utstationering gäller även bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673), dock inte 12 §, lagen (2005:395) om arbetstid 5 Senaste lydelse 2010:228. dock inte 16 §, arbetsmiljölagen dock inte 16 §, arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (2005:426) om (1977:1160), lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget, dock med den inom civilflyget, dock med den begränsningen i fråga om 1 § begränsningen i fråga om 1 § andra stycket att 12 § arbets- andra stycket att 12 § arbets- inte gäller, lagen (2008:475) om kör- och vilotid (2008:475) om kör- och vilotid vid internationell järnvägstrafik, vid internationell järnvägstrafik, dock med den begränsningen i dock med den begränsningen i fråga om 1 § tredje stycket att fråga om 1 § tredje stycket att 12 § arbetstidslagen inte gäller, 12 § arbetstidslagen inte gäller. samt, när det gäller arbetsgivare som bedriver uthyrning av arbets- 6 och 7 §§ (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft. Det som sägs i första och andra styckena hindrar inte att arbetsgivaren tillämpar bestämmelser eller villkor som är förmånligare för arbetstagaren. Vid utstationering av uthyrda arbetstagare gäller, utöver vad som anges i 5 §, reglerna i 2, 3, 5, 7–10 §§ lagen (XXXX:XXX) om uthyrning av arbetstagare. En stridsåtgärd mot en arbetsgivare i syfte att genom kollektivavtal få till stånd en reglering av villkoren för utstationerade uthyrda arbetstagare får vidtas endast om de villkor som krävs 1. är fastställda i ett centralt kollektivavtal som tillämpas i hela på motsvarande arbetstagare i uthyrningsbranschen under förutsättning att villkoren i kollektivavtalet inte avviker från När arbetsgivare med hemvist eller säte i utstationerar arbetstagare eller utstationerar uthyrd arbetstagare till annat land inom EES eller , ska arbetsgivaren tillämpa de nationella bestämmelser varigenom det landet genomfört och rådets direktiv /71/EG av om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster. det övergripande skyddet för uthyrda arbetstagare såsom det framgår av och rådets direktiv /104/EG om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, 2. bara avser lön eller villkor på de områden som avses i 5 §, och 3. är förmånligare för arbetsta- garna än det som följer av 5 §. En sådan stridsåtgärd får inte vidtas om bemanningsföretaget visar att arbetstagarna har villkor som i allt väsentligt är 1) minst lika förmånliga för arbetstagarna som det som följer av villkoren i ett sådant centralt kollektivavtal som avses i första stycket eller 2) minst lika förmånliga för arbetstagarna som det som följer av det kollektivavtal som gäller i kundföretaget. 8 §6 När arbetsgivare med hemvist eller säte i utstationerar arbetstagare till annat land inom EES eller , skall arbetsgivaren tillämpa de nationella bestämmelser varigenom det landet genomfört och rådets direktiv /71/EG av om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster. 6 Senaste lydelse 2001:65. Första stycket hindrar inte att arbetsgivaren tillämpar bestämmelser eller villkor som är förmånligare för arbetstagaren. ska vara förbindelsekontor och tillhandahålla information om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . hjälpa till med information om hjälpa till med information om kan komma att krävas med stöd kan komma att krävas med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a § av stridsåtgärder enligt 5 a § och eller som annars kan komma att 5 b § eller som annars kan kom- ma att bli tillämpliga. ska samarbeta med motsvarande förbindelsekontor i andra länder inom EES och i . ge in sådana kollektivavtalsvill- ge in sådana kollektivavtalsvill- kräva med stöd av stridsåtgärder kräva med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a §. enligt 5 a § och 5 b §. Mål om tillämpningen av 5 § Mål om tillämpningen av 5 § läggs enligt lagen (1974:371) om läggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. rättegången i arbetstvister. Vid utstationering av arbets- (1977:480) om preskription, (1977:480) om preskription, 23 § andra stycket för- 23 § andra stycket för- 6 kap. 2–5, 8, 10 och 11 §§ 6 kap. 2–5, 8, 10 och 11 §§ 7Senaste lydelse 2010:228. 8Senaste lydelse 2010:228. 9Senasle lydelse 2008:573. diskrimineringslagen (2008:567) om bevisbörda, rätt att föra talan och preskription m.m. Talan får föras vid tingsrätten i ort där arbetstagaren är eller har varit utstationerad. diskrimineringslagen (2008:567) om bevisbörda, rätt att föra talan och preskription m.m. Vid utstationering av uthyrda arbetstagare tillämpas 11–14 §§ lagen (XXXX:XX) om uthyrning av arbetstagare. Talan får föras vid tingsrätten i ort där arbetstagaren är eller har varit utstationerad. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet att 41 c § ska ha följande lydelse. En stridsåtgärd som vidtas i En stridsåtgärd som vidtas i strid mot 5 a § lagen (1999:678) strid mot 5 a § och 5 b § lagen om utstationering av arbetstagare (1999:678) om utstationering av Denna lag träder i kraft . 10 Senaste lydelse 2010:229. 1Utredningens uppdrag och arbete antog EU direktivet om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, nedan kallat bemanningsdirektivet.1 Syftet med direktivet är enligt artikel 2 att skydda uthyrda arbetstagare och förbättra kvaliteten i deras arbete genom att garantera dessa arbetstagare minst samma grundläggande arbets- och anställningsvillkor som de skulle ha fått om de hade anställts direkt av det företag som de hyrs ut till. Av bemanningsdirektivet framgår att detta ska vara genomfört i medlemsstaterna . Bemanningsdirektivet föreskriver inte bara att medlemsstaterna ska se till att uthyrda arbetstagare behandlas på samma sätt som arbetstagare som är direkt anställda i inhyrarens företag. Direktivet kräver dessutom att medlemsstaterna ser över nationella bestämmelser som begränsar eller förbjuder anlitande av uthyrd arbetskraft. Kommittédirektivet för utredningen om genomförande av och rådets direktiv om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag (bemanningsutredningen) fastställdes vid regeringssammanträde . Enligt kommittédirektivet ska utredaren lämna förslag på åtgärder som behöver vidtas för att genomföra bemanningsdirektivet i svensk rätt. Av kommittédirektivet följer att en allmän utgångspunkt för utredarens arbete är att beakta bemanningsdirektivets syfte om skydd för arbetstagare och att främja bemanningsverksamhet som ett sätt 1 och rådet direktiv /104/EG av om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, EUT L 327, 5.12.2008 s. 9 (Celex 32008L0104). Utredningens uppdrag och arbete att effektivt bidra till att skapa arbetstillfällen och till att utveckla flexibla arbetsformer. Utredaren ska särskilt ta ställning till om det är möjligt att genomföra bemanningsdirektivets bestämmelser helt eller delvis genom kollektivavtal eller om kompletterande lagstiftning krävs. För det fall kompletterande lagstiftning bedömas nödvändig ska utredaren lämna förslag till sådan reglering.