sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Ett avtal företräds på arbetsplatsen av båda part- erna och ett samförstånd mellan parterna skapar stabilitet över mandatperioderna. Lagstiftaren har också betonat att det dessutom är parterna själva som har bäst kunskap om hur förhållandena ser ut inom det egna avtalsområdet. Avtal har ansetts ge en bättre möj- lighet än lagstiftning till lösningar som är anpassade till olika branschers särskilda villkor, som det ger möjlighet för parterna att själva utveckla sitt samarbete utifrån gemensamma erfarenheter och nya förutsättningar. Förutsättningarna för att hitta smidiga och effektiva lösningar på de problem som diskuteras är därför större om parterna kan komma överens på egen hand. Avtal har i dessa fall ansetts vara bättre än lag. Även i regeringsförklaringen framhåller den dåvarande regeringen betydelsen av att den svenska modellen bibehålls då statsministern betonar följande: Vi slår vakt om den svenska modellen. Förhållandena på arbetsmark- naden ska i första hand regleras i avtal mellan arbetsmarknadens parter. Ordningen med kollektivavtal ska bevaras. Det är viktigt att företag Flytträtt – en bakgrund kan drivas under stabila förhållanden och att arbetstagarna har trygga villkor. Arbetsmarknadens parter har tagit ett brett ansvar för lönebildningen. Stabiliteten på arbetsmarknaden har gjort att företagens konkurrenskraft har stärkts och visar att den svenska arbetsmarknadsmodellen står stark . Även vårproposition anger regeringen att arbets- marknadens parters roll ska respekteras, inte minst inom ramen för den samordning och styrning av den ekonomiska politiken som görs på EU-nivå. Det betonas vidare att ansvaret för lönebildningen fortsatt ska ligga hos arbetsmarknadens parter och regeringen gör bedömningen att lönebildningen i fungerar väl. Regeringen understryker också att man inte kommer att medverka till EU-beslut som innebär förändringar av arbetsmarknadens parters roller (se prop. 2010/11:100 s. 72 och 92). Trots lagstiftarens generella ståndpunkt att frågor som rör för- hållandena på arbetsmarknaden regleras på ett bättre sätt i kollektiv- avtal än genom tvingande lagstiftning har man, som framgått av redogörelse av lagstiftningen på området, gjort vissa avvikelser från denna princip. Exempelvis valde man att i LAS införa en tvingande bestämmelse om höjd åldersgräns för avgångs- skyldighet till (se 33 § LAS). Ändringen innebar att kollektiv- avtal som för införandet föreskrev en skyldighet för en arbetstagare att avgå med ålderspension vid en tidigare ålder än blev utan verkan i den delen. I den promemoria som ligger till grund för förändringen fram- går att frågan om arbetstagarens avgångsskyldighet behandlats av regeringen vid tidigare tillfällen, men att utgångspunkten då varit att en höjning i första hand borde ske genom avtal mellan arbets- marknadens parter (se Ds 1999:39 s. 10 f.). Parternas hantering av frågan följdes upp kontinuerligt och regeringen kunde konstatera att avtal inte kommit till stånd, trots att arbets- marknadens parter förklarat sig negativa till tvingande lagstiftning på området. Som motiv till att frångå den generella ståndpunkten om att arbetsmarknadens parter har huvudansvaret för reglering av förhållandena på arbetsmarknaden framhölls det pensionssystem som hade införts och som präglades av flexibilitet och livs- inkomstprincip. Detta, i kombination med en ökad medellivslängd och att människor i högre grad än tidigare är friska i högre ålder, ansågs utgöra omständigheter som gjorde det angeläget att den enskilde individen gavs större frihet att välja i fråga om tidpunkten Flytträtt – en bakgrund Förslaget motiverades därmed utifrån frågans stora samhällsintresse. Det konstaterades vidare att det faktum att en ändring av kollektivavtalet inte kommit till stånd gör det nöd- vändigt att reglera frågan genom lagstiftning, trots en medvetenhet om svårigheterna med ett sådant förfarande. En övergångs- bestämmelse infördes som ett sätt att ge parterna möjlighet att omförhandla avtalen i relevanta delar. Det är därmed tydligt att lag- stiftaren i denna fråga med motvillighet avviker från den generella principen om arbetsmarknadens parters förhandlingsfrihet på området. I sammanhanget är det intressant att nämna att förenings- frihetskommitté har prövat detta ärende mot . () och LO framförde klagomål till om införandet av bestämmelsen om arbetstagarens rätt att få kvarstå i anställning till . Organisationerna konstaterade att lagen innebär att vissa kollektivavtal har kommit att stå i strid med LAS sedan övergångsbestämmelserna upphört att gälla, samt att frågan om pensionsålder, som tidigare kunde regleras genom kollektiv- avtal, inte längre tillhör parternas förhandlingsbara utrymme. begärde först att skulle samråda med parterna för att finna en lösning på situationen. för- klarade dock att några sådana åtgärder inte skulle vidtas. Kom- mittén poängterade därefter vikten av dialog med, och konsultation av, parterna i den här typen av frågor, och man riktade återigen en kraftfull uppmaning till den att förhandla med parterna för att på så sätt uppnå en lösning som kan accepteras av alla och som överensstämmer med om föreningsfrihet och kollektiva förhandlingar. Kommittén under- strök särskilt vikten av en lösning avseende de avtal som fort- farande gäller, dock i strid med lagen. Lagstiftaren har dock trots kritiken avstått från att göra förändringar i bestämmelserna. Bestämmelsen trädde ikraft . 8.10Särskilt om kollektivavtalet och tjänstepensionen Försäkringar enligt kollektivavtal är naturligtvis alltid knutna till arbetsmarknaden och därmed till de särskilda förhållanden som råder där. Försäkringsvillkoren för kollektivavtalsgrundade tjänste- pensionsförsäkringar har utformats i förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter på central nivå. Flytträtt – en bakgrund Kollektivavtal om försäkringar kan dock även slutas på förbunds- nivå eller genom att en enskild arbetsgivare sluter ett sådant avtal med en arbetstagarorganisation. Förhandlingsresultatet på central nivå ges formen av ett kollektivavtal varigenom de anslutna för- bunden rekommenderas att träffa överenskommelse om skyldighet för arbetsgivare att teckna försäkringar. De gemensamma villkoren för försäkringarna gäller som bindande kollektivavtal mellan för- bunden. Samma sak gäller för övriga överenskommelser om för- säkringarna som träffats mellan de centrala parterna, såsom tolk- nings- och tillämpningsregler samt tvistlösningsinstrument. Inom ramen för kollektivavtalsförhandlingar avtalar parterna vanligtvis om tjänstepensionsförmåner i så kallade avtal om anställ- ningsvillkor.27 Sådana avtal kan reglera frågor av skiftande art men inkluderar ofta vad som kan betecknas som sidoförmåner, exempel- vis pensioner, försäkringar och liknande.28 Då avtal om anställ- ningsvillkor och andra relevanta protokoll är en del av det över- gripande kollektivavtalet hänvisas för enkelhetens skull löpande i betänkandet till kollektivavtalet och inte specifikt till dessa avtal.29 reglerar en hel del viktiga frågor för tjänste- pensionen. Det finns dock ingen klar uppdelning mellan vad som avtalas i kollektivavtalet respektive försäkringsavtalet utan detta kan skilja sig åt mellan olika kollektivavtalsparter och avtals- områden. Arbetsmarknadens parter kan i kollektivavtalet exempel- vis fastställa sådant som: avgiften som arbetsgivaren betalar för den anställdes tjänste- pension,30 om avgiften ska placeras på särskilt sätt,31 27Överenskommelser om förmånerna kan även finnas i s.k. förhandlingsprotokoll. 28I den mån lagstiftningen medger det kan avtal om anställningsvillkor även reglera sådant som arbetstid, semester, sjuklön och anställningsskydd. 29Som redogjorts för tidigare fastställs i 23 § MBL att det med kollektivavtal avses skriftligt avtal mellan arbetsgivarorganisation eller arbetsgivare och arbetstagarorganisation om anställningsvillkor för arbetstagare eller om förhållandet i övrigt mellan arbetsgivare och arbetstagare. Bestämmelsen anger vidare att avtal anses skriftligt även när dess innehåll har upptagits i justerat protokoll eller när förslag till avtal och godkännande därav har upptagits i skilda skrifter. 30Det kan i kollektivavtalet anges att arbetsgivare och lokal facklig organisation samt för- bundsparter kan avtala om en kompletterande avgift som överstiger den i avtalet angivna. Även en enskild arbetsgivare och arbetstagare har möjlighet att avtala om en sådan avvikelse. 31Exempelvis kan det i kollektivavtalet fastställas att minst en viss andel av avgiften ska placeras i en traditionell tjänstepensionsförsäkring. Flytträtt – en bakgrund hur de försäkringsföretag som ska erbjuda tjänstepensions- försäkringar inom avtalsområdet ska väljas ut och vem som ska välja ut dessa, om den enskilde arbetstagaren, den försäkrade, ska ha möjlighet att flytta mellan de olika försäkringsföretagen, hur avgifter för arbetstagare som inte gör ett val av försäkrings- företag ska placeras, hur överföring av befintliga försäkringar ska ske i det fall att en försäkringsgivare inom avtalsområdet av någon anledning kan eller får erbjuda försäkringar, när utbetalning av tjänstepensionsförsäkringen kan påbörjas och pensionen betalas ut,32 och om arbetstagaren kan välja återbetalningsskydd och hur sådan utbetalning ska göras. Att avtalsparterna inom ramen för den lagstiftning som reglerar området i stort sett disponerar fritt över kollektivavtalet och dess innehåll innebär att avtalsparterna genom ändringar av detta avtal direkt kan påverka anställningsavtalens utformning. Även den ursprungliga utformningen av de försäkringsavtal som tecknas mellan ett försäkringsföretag och den enskilde arbetsgivaren och arbets- tagaren inom ramen för en kollektivavtalsuppgörelse påverkas i hög grad av närvaron av ett kollektivavtal. Orsaken är att kollektiv- avtalet på många områden fastställer sådant som för andra för- säkringsformer endast finns reglerat i försäkringsavtalet. Med anledning av närvaron av ett kollektivavtal kan därmed försäkrings- tagaren – i detta fall arbetsgivaren – den försäkrade och försäkrings- givaren inte på samma sätt som för andra försäkringsformer genom- föra ändringar i försäkringsavtalet för en kollektivavtalsgrundad tjänstepensionsförsäkring, utan att bryta mot kollektivavtalet, trots att de är parter i försäkringsavtalet. 32 I kollektivavtalet anges tidigast möjliga utbetalningstillfälle och kortast möjliga utbetal- ningstid. Arbetstagaren har däremot möjlighet att både välja ett senare utbetalningstillfälle och en längre utbetalningstid. Flytträtt – en bakgrund Införandet av en frivillig och senare en lagstadgad flytträtt har medfört att det är möjligt att flytta värdet av vissa livförsäkringar som andra saknar flytträtt, beroende på när försäkrings- avtalen har träffats och vilken typ av försäkring det är fråga om. För att kunna göra en bedömning av behovet av en utvidgad flytt- rätt har utredningen fått i uppdrag att uppdatera och komplettera den kartläggning om flytträtt för sparande i pensionsförsäkring som presenterade 2006. Kartläggningen av flytträttsmarknaden omfattar enligt utred- ningsdirektivet, samtliga former av sparande i livförsäkring och ska visa vilka skillnader som kan finnas mellan dessa vad gäller flytträtt. Den omfattar information om vilken del av försäkringsbeloppet som försäkringstagaren får flytta samt olika faktorer som beaktas vid beräkningen av flyttvärdet och hur dessa faktorer bedöms. Vilka avgifter som försäkringsgivaren tar ut för en flytt och vilka kostnader dessa motsvarar belyses också. Därutöver ingår i kart- läggningen vilka rutiner som försäkringsföretagen har för en flytt, hur det tar att flytta värdet av en försäkring och vilken råd- givning och information som lämnas till försäkringstagarna i samband med en flytt. Utredningens kartläggning och analys av flytträtten har gjorts i samverkan med och med utgångspunkt från : Flytträtt för sparande i pensions- försäkring – kartläggning och förslag (FI 2006:16). Antalet företag som ingår i kartläggningen har ändrats något i jämförelse med den tidigare rapporten beroende på att några aktörer av olika skäl är aktuella. De kvarvarande företagen omfattar merparten av den svenska livförsäkringsmarknaden. Flytträtt – en bakgrund Följande bolag har tillfrågats: (f.d. Moderna Liv) Flytträttens omfattning utifrån flera perspektiv I enkäten ombads bolagen att svara utifrån olika kategorier av för- säkringar – indelningen av kategorier skiljer sig något från före- gående rapport. Följande kategorier specificerades: -privat pensionsförsäkring respektive tjänstepensionsförsäkring -premiebestämd respektive förmånsbestämd försäkring -traditionell förvaltning med garanti -traditionell förvaltning utan garanti (exempelvis depåförsäkring) Flytträtt – en bakgrund Eftersom utredningstiden har förlängts har enkätsvaren komplet- terats med en uppföljning av tillgänglig flyttstatistik . har utvecklat kvartalsrapporteringen fr.o.m. , med uppgifter om flyttat kapital och utred- ningen har tagit del av dessa uppgifter. Utredningen har även tagit del av flyttstatistik för att stämma av hur flyttade volymer har utvecklats . Flytträttens fördelning mellan premiebestämd och förmånsbestämd pension Utredningens förslag om utökad flytträtt berör inte förmåns- bestämd försäkring av de skäl som redovisas i avsnitt 9.8.5. Enligt enkätsvaren uppgår bolagens sammanlagda pensionskapital till . I princip saknas flytträtt för pensions- kapital inom förmånsbestämd pension. Av bolagens svar kan man utläsa att förmånsbestämd pension som tryggas med försäkring, inklusive överskott har en förvaltad volym om , vilket motsvarar av det totalt förvaltat pensionskapital. Denna kategori hanteras av 7 bolag varav 3 bolag, , SPP och AMF står för . Det kan konstateras att andelen förmånsbestämd pension kommer att minska i takt med att ITP2 och liknande planer fasas ut. Eftersom flytträtt i princip saknas avseende förmånsbestämda pensioner är redovisningen i den fortsatta texten och tabellerna som följer, inriktade på premiebestämda pensioner. Flytträtt – en bakgrund Av det totala pensionskapitalet omfattas totalt av flytträtt. Det innebär att av de premie- bestämda pensionsförsäkringarna omfattas av flytträtt. redovisade att strax under hälften av premiebestämda försäkringar omfattades av flytträtt, vilket visar att flytträtten ligger på ungefär samma nivå som . Kartläggningen visar alltså att branschen inte har valt att gå vidare med självreglering avseende retroaktiv flytträtt i någon större omfattning. Då en mycket stor andel av det förvaltade pensionskapitalet inom tjänstepension består av sparande inom kollektivavtals- grundade tjänstepensioner har kollektivavtalsparternas agerande en stor betydelse för hur flytträtten har utvecklats. Resultatet av kartläggningen påverkas av att det inom vissa kollektivavtals- områden, såsom SAF-LO-planen och ITP-planen som omfattar ca 2,5 miljoner försäkrade, finns en kollektivavtalad flytträtt för premiebestämda pensioner. Det påverkar flytträttens omfattning positivt. Flytträtten inom dessa avtalsområden gäller inom de ramar som kollektivavtalsparterna har fastställt. De två andra stora avtalsområdena, KAP–KL och PA 03 som omfattar cirka 1,6 miljoner försäkrade, saknar flytträtt enligt kollektivavtal, vilket i stället kan konstateras inverkar negativt på flytträttens omfattning. Inom KAP-KL kommer kollektivavtalad flytträtt att införas . En naturlig konsekvens av att kollektivavtals- parternas roll är att tillvarata det egna kollektivområdets intressen är att en övergripande flytträtt oberoende av kollektivavtals- områden saknas. De försäkrades rätt att flytta skiljer sig alltså åt beroende på vilket avtalsområde och i viss mån vilken yrkeskategori Flytträtt – en bakgrund Flytträtten, betraktat som ett konsumentskydd, omfattar alltså inte alla pensionssparare lika. Det finns en mycket stor spridning över hur flytträtten är fördelad mellan företagen. Av de 24 företagen svarar 6 företag att flytträtten omfattar allt pensionskapital som förvaltas för premiebestämda pensioner, medan 4 företag har en flytträtt som understiger 10 pro- cent av förvaltat pensionskapital. Av privat pensionsförsäkring omfattar traditionell försäkring med garanti dubbelt så stor volym i jämförelse med andelen fondförsäkring. Det kan relateras till att fondförsäkring endast funnits och att sparvolymerna totalt är lägre inom denna förvaltningsform. Det framhålls ofta att det är mer komplicerat att flytta traditionellt förvaltat pensions- kapital, ändå är andelen traditionell försäkring med flytträtt pro- centuellt större än andelen fondförsäkring. Det kan även kon- stateras att det finns betydande skillnader mellan olika försäkrings- företag som förvaltar fondförsäkringar. Ett fåtal fondförsäkrings- bolag har en låg andel, där endast av förvaltat pensionskapital omfattas av flytträtt. har andra fondför- säkringsbolag en flytträtt som omfattar av pensions- kapitalet. En bidragande orsak till låg andel flytträtt inom fondförsäkring är enligt utredningens mening rådande affärsmodeller där framtida intäkter från befintliga försäkringsavtal har betydelse för företagets lönsamhet, och där flytträtt skulle begränsa inlåsningen i äldre och för konsumenten dyrare sparalternativ än de som säljs på marknaden. De framtida intäkterna ska även täcka de kostnader Flytträtt – en bakgrund som företagen har haft och har för provisioner och andra ersätt- ningar. Av traditionell försäkring med garanti motsvarar flytträtten inom de ombildade och vinstutdelande företagen , SPP och Nordea . Dessa företag införde i samband med ombildningen flytträtt för premiebestämd pension vilket påverkade utfallet av flytträtt redan i den förra rapporten . Utredningen kan vidare konstatera att flytträtt för tjänste- pensionskapital är betydligt mer omfattande än den flytträtt som finns för privata pensionsförsäkringar. Det kan förklaras med den kollektivavtalade flytträtten som finns för försäkrade inom SAF LO- respektive ITP-planerna. Det finns även anledning att uppmärksamma att vissa för- säkringsföretag som har en omfattande flytträtt har höga avgifter vid flytt, vilket i praktiken kan bli ett ekonomiskt hinder för att flytta pensionskapital. Traditionell försäkring utan garanti (exempelvis depåförsäkring) motsvarar en obetydlig volym relaterat till totalt förvaltat pensions- kapital. Det kan tilläggas att för depåförsäkring och fondförsäkring gäller att det inom försäkringsavtalet finns möjligheter att byta förvaltare av fonder, eller byta depåinstitut. 8.11.2Vilka volymer har flyttats I kartläggningen tillfrågas bolagen om vilka volymer som har flyttats in respektive ut ur bolagen , 2009 och t.o.m. november . Av inrapporteringen framgår att en större volym, , har flyttat ut än vad som redovisats som inflyttat kapital, . Det ger en differens på . En större del av denna differens kan förklaras med att några bolag inte räknat in interna flyttar i flyttstatistiken, utan deras redovisade siffror avseende interna flyttar skulle adderas till flyttat kapital, se tabell 5. Differensen minskar då till . En förklaring till den kvarvarande differensen kan vara att vissa bolag vid flytt in till traditionellt förvaltad försäkring, där inte blir garanterat, endast redovisar en del av det inflyttade kapitalet som en inbetald premie, medan resterande del (5–) i stället fördelas in i konsolideringsfonden eller som villkorad återbäring. Flytträtt – en bakgrund Utredningen konstaterar att det pensionskapital som flyttats –2010 motsvarar av flyttbart kapital inom premiebestämd pensionsförsäkring och att den största delen, avser flytt av tjänstepensionskapital. En relativt stor andel, uppskattningsvis mellan 4–5 miljarder, avser intern flytt inom ett företag eller företagsgrupp, vilket vanligtvis innebär att man flyttar till en annan förvaltningsform. Det finns ett stort flöde av pensionskapital som flyttas från traditionellt för- valtad försäkring till fondförsäkring. Det innebär att cirka 63 pro- cent av utflyttat kapital avser traditionellt förvaltad försäkring medan av inflyttat kapital har överförts till den förvaltningsformen. Då det är svårt att teckna nya försäkringsavtal med motsvarande garantier kan det indikera att det finns brister i den rådgivning som försäkringstagarna får i samband med flytten. Flytträtt – en bakgrund För att följa utvecklingen av flyttat kapital har utredningen från fått ta del av inrapportering av flyttat kapital . : till , har det flyttats , vilket inkluderar beståndsöverlåtelser om ett par miljarder kronor. Även här kan man se att rapporteringen visar på en differens mellan inflyttat och utflyttat kapital. Utredningen har också tagit del av flyttstatistik, se tabell 6. –2010 är rapporteringen till kartlägg- ningen och flyttstatistik relativt samstämmig, cirka 25 miljarder konor. , t o m , skiljer det dock mellan statistik och inrapporterade uppgifter till . Utredningen har tagit del av uppgifter från flera bolag som tyder på att det kan finnas en eventuell överrapportering av flyttar till . Då det råder en stor osäkerhet om vad som gäller för Flytträtt – en bakgrund byte av förvaltningsform inom ett försäkringsavtal, har företagen sannolikt som en säkerhetsåtgärd valt att rapportera även sådana överföringar som flytt. Detta för att individen som flyttar inte ska riskera en avskattning. Detta kan vara en viss förklaring till differ- ensen av rapporterad flytt. En annan felkälla kan gälla traditionellt förvaltat pensionskapital där flytt, enligt uppgift från , ibland genomförs i två steg, först flyttas garanterat kapital, för att klara den skatteadministrativa 14-dagars-regeln och i nästa steg del av överskott. Även statistik bekräftar att den domin- erande delen avser flytt av tjänstepensionskapital, där andelen är jämfört med i kartläggningen. Även uppdaterade siffror visar att tendensen att flytta är låg. Om vi utgår från perioden –2010 så motsvarar flyttat kapital av flyttbart pensionskapital. Man kan se en ökande trend att flytta pensionskapital, där ökningen inom kollektivavtalad tjänstepension är betydligt större än inom privat pensionsförsäkring. Det kan vara värt att notera att en betydande andel av den flyttade volymen avser flyttaktiviteter för drabbade försäkringstagare i Salus Ansvar. Enligt uppgifter som utredningen har tagit del av utgör flyttade volymer från detta företag av den totalt flyttade volymer. Det visar på att även om problem uppstår i ett litet försäkringsföretag så kan det få en stor inverkan på rörligheten. När premiebetalningen på en pensionsförsäkring avslutas läggs den i ett fribrev. Försäkringen gäller då med ett belopp som Flytträtt – en bakgrund beräknas utifrån aktuellt pensionskapital. För äldre försäkrings- former innebär det att försäkringstagaren inte har någon rättighet att återuppta premiebetalningen igen. I modernare former av för- säkringar, särskilt inom premiebestämd kollektivavtalad försäkring, kan det dock finnas möjlighet att återuppta premiebetalningen. Skillnaden mellan äldre och yngre försäkringsformer är att de förra ofta hade en fastställd storlek på premierna , medan de senare i stället kan sägas bestå av en serie av engångs- . Att använda begreppen premiedragande respektive icke-premiedragande försäkringar är mer lämpligt för modernare former av försäkringar. Utredningen har valt att använda det äldre och inarbetade begreppet fribrev som ett samlingsnamn, ett begrepp som även innefattar icke-premiedragande försäkringar enligt den modernare definitionen. Det finns olika anledningar till att fribrev uppstår. När det gäller privata pensionsförsäkringar är det försäkringstagaren som själv beslutar om att avsluta premiebetalningen. Vid tjänstepension kan fribrev uppkomma genom att arbetstagaren/försäkrade byter anställ- ning eller avtalsområde. De kan också uppkomma genom att för- säkringstagaren/försäkrade väljer att premiebetalningen ska gå till ett nytt försäkringsföretag.