sou · H0B33 · 2012-01-30 00:00:00 — I paragrafen anges att bestämmelserna i 44 kap. 21 och 22 §§ även gäller för riskkapitalavdrag. Det innebär att om andelarna övergår till någon annan genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt tar förvärvaren över den tidigare ägarens skattemässiga situation även avseende riskkapitalavdraget. Skyldigheten att återföra avdraget vid en framtida avyttring övergår därmed på den nya ägaren. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur riskkapitalavdraget ska hanteras när reglerna i 48 a kap. om framskjuten beskattning vid andelsbyten tillämpas vid avyttringen. Reglerna om framskjuten beskattning vid andelsbyten tillämpas till exempel vid fusion eller fission, men även i samband med andra förvärv där reglerna är tillämpliga. Om reglerna om andelsbyten är tillämpliga ska riskkapitalavdraget inte återföras till beskattning. Efter andelsbytet anses avdraget i stället hänförligt till de mottagna andelarna. Avdraget ska då återföras när de mottagna andelarna sedermera avyttras. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur riskkapitalavdrag som hänför sig till andelar i det överlåtande företaget ska behandlas vid en partiell fission. Avdraget ska fördelas mellan andelarna i det Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag överlåtande och det övertagande företaget på samma sätt som gäller för omkostnadsbeloppet enligt 48 kap. 18 a §. Vid en partiell fission gäller enligt 48 kap. 18 a § att anskaff- ningsutgiften för mottagna andelar ska anses vara så stor del av omkostnadsbeloppet för andelarna i det överlåtande företaget som svarar mot förändringen av marknadsvärdet på dessa andelar till följd av den partiella fissionen. Omkostnadsbeloppet för andelarna i det överlåtande företaget ska minskas med ett motsvarande belopp. Denna fördelning ska således gälla även för riskkapital- avdrag. Tillämpningen kan belysas med följande exempel. Anta att en fysisk person A äger aktiebolaget . AB1 ska avyttra av verksamheten till AB2 genom en partiell fission. A får ersättning för avyttringen i form av andelar i AB2. Omkostnadsbeloppet för andelarna i AB1 är , riskkapitalavdrag på dessa andelar har gjorts med . Marknadsvärdet på andelarna är för den partiella fissionen . Den partiella fissionen innebär att marknadsvärdet på andelarna i AB1 sjunker , till . Det innebär att A:s anskaffningsutgift för de mottagna andelarna i AB2 ska bestämmas till . Omkostnadsbeloppet för andelarna i AB1 ska sättas ned med motsvarande belopp, till . Riskkapitalavdraget ska fördelas på samma sätt. Efter den partiella fissionen är av avdraget, eller , hänförligt till andelarna i , , till andelarna i AB2. I första stycket anges att riskkapitalavdrag ska återföras om den skattskyldige upphör att vara skattskyldig i för kapitalvinst på andelarna. Återföring ska också ske om kapitalvinsten blir undantagen från beskattning i på grund av ett skatteavtal. I andra stycket finns en hänvisning till reglerna i 63 kap. skatte- förfarandelagen (2011:1244) om anstånd med den skatt som hänför sig till avdrag som återförs enligt första stycket. Bestämmelserna kommenteras närmare i avsnitt 6.9.3. I paragrafen finns kvittningsregler för förluster på aktier och andra delägarrätter. Ändringen i första stycket innebär att inkomst på grund av återfört riskkapitalavdrag får kvittas fullt ut mot kapital- Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag förluster på marknadsnoterade delägarrätter och andra andelar. Följ- ande exempel kan åskådliggöra tillämpningen. Anta att en fysisk person A äger ett fåmansföretag med ett aktiekapital om . A har gjort riskkapitalavdrag för samtliga tillskott till aktiebolaget, vilka uppgår till samma belopp som aktiekapitalet. Totalt har således A gjort riskkapitalavdrag med . Aktiebolaget har upplösts genom konkurs och A ska redovisa detta i sin inkomstdeklaration. A har under beskatt- ningsåret även haft kapitalvinster på marknadsnoterade delägarrät- ter med och kapitalförluster på sådana andelar med . Enligt kvittningsreglerna får kapitalvinsten på och det återförda riskkapitalavdraget om kvittas i sin helhet mot kapitalförlusten på . Därefter får två tredjedelar av kapitalförlusten på de kvalificerade andelarna dras av, vilket är . Resultatet av kvittningen blir således en kapitalförlust om (= 100 000 + 200 000 - 150 000 - 200 000). Den förlusten får enligt 20 a § dras av , vilket blir (= 50 000 x 0,70). Om det återförda riskkapitalavdraget inte hade fått kvittas fullt ut mot kapitalförlusten på de kvalificerade andelarna skulle kon- kursen medfört en nettobeskattning av A. De i återfört avdrag skulle ha tagits upp som en inkomst i inkomstslaget kapital, medan de i kapitalförlust skulle ha kvoterats till , , innan de hade fått dras av mot det återförda avdraget. I andra stycket, som är nytt, införs en hänvisning till bestämmel- serna i 43 kap. 22 §. Där finns regler om vad som ska ske med risk- kapitalavdrag som hänför sig till en avyttrad andel vid ett andels- byte. Paragrafen är ny. Där anges att ett omkostnadsbelopp som har legat till grund för riskkapitalavdrag bara ska beaktas till vid beräkning av underlag för årets gränsbelopp. Det innebär att om en nyemission med i sin helhet har legat till grund för riskkapitalavdrag, får bara Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag användas vid beräkningen av underlaget för årets gränsbelopp enligt 12 §. Motiven för bestämmelsen finns i avsnitt 6.10.2. I paragrafen finns bestämmelser om skattereduktion vid underskott i inkomstslaget kapital. Första stycket har ändrats genom ett tillägg som anger att bestäm- melserna i första stycket bara gäller om inte något annat följer av andra stycket. Andra stycket är nytt. Möjligheten till skattereduktion vid under- skott i inkomstslaget kapital utvidgas på så vis att ett riskkapitalavdrag alltid ska minska skatten . Första stycket tillämpas på underskott som överstiger riskkapitalavdraget. Se avsnitt 6.8 för exempel på tillämpningen. Lagen träder i kraft och ska tillämpas på förvärv av andelar som sker efter . 11.2Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) I paragrafen anges vilka bestämmelser kapitlet innehåller. Ändringen är föranledd av den nya 23 §. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om kontrolluppgiftsskyl- dighet vid riskkapitalavdrag. I första stycket anges att kontrolluppgift ska lämnas om risk- kapitalavdrag enligt 43kap. inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Enligt andra stycket ska en sådan kontrolluppgift lämnas för fysiska personer och dödsbon av det företag som har fått betalning för andelar. Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag I tredje stycket finns bestämmelser om vilka uppgifter som ska lämnas i kontrolluppgiften. För det första ska uppgift lämnas om underlaget för riskkapitalavdrag. Med detta avses att uppgift ska lämnas om den skattskyldiges anskaffningsutgift för andelarna. För att anskaffningsutgiften ska kunna utgöra underlag för riskkapital- avdrag krävs även att de villkor som avser företagets situation är uppfyllda. I och med att företaget ska lämna uppgift om under- laget, får kontrolluppgiften anses innebära att företaget också intygar att de villkor som avser företagets situation är uppfyllda. Det innebär att företaget ska vara säker på att följande förutsätt- ningar är för handen innan kontrolluppgiften lämnas. -Att företaget är ett svenskt aktiebolag eller ett utländskt bolag som hör hemma i en stat inom EES eller i en stat utanför EES med vilken har ett skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte (43 kap. 2 § IL). -Att företaget uppfyller definitionen av ett mindre företag och således ensamt eller tillsammans med andra företag har färre än 50 årsarbetskrafter och en årsomsättning eller en balansomslut- ning som uppgår till högst (43 kap. 4 § IL). -Att andelarna förvärvats genom kontant betalning vid före- tagets bildande eller vid nyemission (43 kap. 11 § IL). -Att företaget inte under beskattningsåret närmast före betalningsåret, eller under betalningsåret men innan nyemis- sionen, har minskat aktiekapitalet genom indragning av aktier och återbetalning till aktieägarna (43 kap. 14 § IL). - Att företaget inte gjort ett otillåtet internt förvärv (43 kap. 15§ IL). -Att företaget har ett löneunderlag om det beskattningsår som kontrolluppgiften avser (43 kap. 12 § IL). -Att företaget inte är i ekonomiska svårigheter (43 kap. 17 § IL) -Att företaget till huvudsaklig del bedriver rörelse och inte är verksamt inom varvs-, kol- eller stålindustrin (43 kap. 13 § IL). -Att de avdragsgrundande tillskotten till företaget inte över- stiger för det aktuella kalenderåret (43 kap. 18§ IL). Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag Företaget ska också i kontrolluppgiften lämna uppgift om fysiska personers sammanlagda förvärv av andelar i företaget vid bildandet eller vid nyemission som har skett till kontant betalning. Om det beloppet överstiger ska underlaget för risk- kapitalavdrag proportioneras, se 43 kap. 18 § andra stycket IL. Efter- som det är företaget som ska lämna uppgift om underlaget, så innebär det att företaget även ska göra de erforderliga proportio- neringarna i dessa fall. Ändringen av första stycket innebär att kontrolluppgift för riskkapital- avdrag även ska lämnas för begränsat skattskyldiga fysiska personer. I paragrafen anges vilka bestämmelser kapitlet innehåller. Ändringen är föranledd av de nya 19 a och 19 b §§. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som ska lämnas i inkomstdeklarationen av den som gör riskkapital- avdrag. Enligt första punkten ska den som gör riskkapitalavdrag lämna uppgift om underlaget för avdraget. Av 31 kap. 3 § framgår att den deklarationsskyldige också ska lämna de övriga uppgifter som behöver för att kunna fatta riktiga beslut om slutlig skatt och beslut om pensionsgrund- ande inkomst. Det kan i förevarande fall vara fråga om uppgifter som tydliggör de relevanta omständigheter som ligger till grund för beräkningen av underlaget, inklusive de ställningstaganden som gjorts vid bedömningen av om förutsättningar finns för avdrag. Om företaget som har fått tillskottet har lämnat kontrolluppgift kan det ställas lägre krav på den fysiska personens uppgiftslämnande. Av den andra punkten framgår att en fysisk person som gör riskkapitalavdrag ska lämna nödvändiga identifikationsuppgifter för det företag vars andelar riskkapitalavdraget hänför sig till. Vilka identifikationsuppgifter som är nödvändiga får regleras i skatteför- farandeförordningen (2011:1261). Identifikationsuppgifter är normalt företagets firma, organisationsnummer eller motsvarande utländska nummer och postadress. Vid tillskott till utländska företag kan det Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag finnas behov av att den skattskyldige även lämnar andra uppgifter, till exempel namn och adress till en lokal kontaktperson. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som ska lämnas i inkomstdeklarationen av den som återför risk- kapitalavdrag. Av första punkten följer att den skattskyldige ska lämna uppgift om hur stor del av riskkapitalavdraget som återförs. Därmed avses uppgift om hur stor del uttryckt i såväl kronor som procentuell andel av det ursprungliga avdraget. I andra punkten anges att uppgift ska lämnas om nödvändiga identifikationsuppgifter för det företag som kvarvarande riskkapital- avdrag hänför sig till. Det gäller alltså bara i det fall återföring inte sker av hela riskkapitalavdraget. Innebörden av uttrycket nödvändiga identi- fikationsuppgifter behandlas i författningskommentaren till 19 a § andra punkten. Enligt tredje punkten ska uppgift lämnas om att det föreligger förutsättningar för återföring av riskkapitalavdrag när den skatt- skyldige upphör att vara skattskyldig i för kapitalvinst på andelarna. Det handlar således om att den skattskyldige ska upplysa om att denne får hemvist i en annan stat, eller med andra ord när denne annat än tillfälligt flyttar från . I paragrafen anges vilka bestämmelser kapitlet innehåller. Ändringen är föranledd av den nya 7 a §. Av paragrafen framgår i vilket syfte särskilda uppgifter ska lämnas. Enligt den nya femte punkten ska sådana uppgifter även lämnas för kontroll av beviljat anstånd med betalning av skatt i samband med återföring av riskkapitalavdrag enligt 63 kap. 14 a §. Av paragrafen, som är ny, framgår att den som har anstånd med betalning av skatt enligt 63 kap. 14 a §, ska lämna särskilda upp- gifter om att andelar som anståndet hänför sig till helt eller delvis har avyttrats. Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag I paragrafen anges när särskilda uppgifter ska lämnas. Det görs ett tillägg i paragrafen med anledning av den nya 7 a §. Ändringen innebär att särskilda uppgifter enligt 7 a § ska ha kommit in till senast efter den dag då andelarna som anståndet hänför sig till har avyttrats. Den som fått anstånd med betalning av skatt på grund av utflyttning ska således inom en månad meddela om att avyttring har skett och att hela eller delar av anståndet därför ska upphävas. Om sådant meddelande inte lämnas beräknas hög kostnadsränta på anståndsbeloppet från den dag då den särskilda uppgiften skulle ha lämnats, se 65 kap. 7 a §. I paragrafen anges vilka bestämmelser kapitlet innehåller. Ändring- arna föranleds av de nya 14 a–14 c §§ och 21 a §. Paragrafen är ny. Enligt första stycket ska den som är skyldig att betala inkomst- skatt enligt inkomstskattelagen på grund av att riskkapitalavdrag har återförts enligt 43 kap. 24 § samma lag, beviljas anstånd med betalning av skatten. Vad som avses är återföring på grund av att den skattskyldige upphör att vara skattskyldig i för kapital- vinst på andelarna eller om kapitalvinsten blir undantagen från beskattning i på grund av ett skatteavtal. Rätten till anstånd är ovillkorlig, vilket innebär att anstånd ska ges till alla som ska återföra riskkapitalavdrag enligt den angivna paragrafen. Av andra stycket framgår att anstånd inte får beviljas om andelarna som det återförda riskkapitalavdraget hänför sig till har avyttrats. Detta innebär att när ska pröva om förutsättningarna för anstånd föreligger, får andelsinnehavet i sin helhet inte ha avyttrats. Om delavyttring har skett kan anstånd beviljas med ett lägre belopp, se 21 a §. Paragrafen, som är ny, har utformats med 14 § andra stycket som förebild. Enligt första stycket ska anståndstiden bestämmas till efter den dag då anståndet beviljades. Anstånd med skatt på återförda Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag riskkapitalavdrag ska således alltid beviljas med i taget. Om det fortfarande finns förutsättningar för anstånd när har gått får den skattskyldige ansöka på nytt. Av andra stycket följer att om ett nytt anstånd beviljas ska anståndstiden för det nya anståndet bestämmas till efter den dag då föregående anståndstid löper ut. Paragrafen är ny. I första stycket anges att ett anstånd ska upphävas om andelarna som anståndet hänför sig till har avyttrats. I samband med avyttr- ingen inträder också skyldigheten att inom en månad upplysa om detta, se 33 kap. 7 a §. Av andra stycket framgår att om endast en del av andelsinne- havet har avyttrats, ska anståndsbeloppet sättas ned på samma sätt som riskkapitalavdraget skulle ha återförts vid en delavyttring enligt 43 kap. 20 § andra eller tredje stycket IL. Det innebär att genomsnittsmetoden ska användas även för att bestämma anstånds- beloppet om en del av andelsinnehavet har avyttrats. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om anstånds- beloppet. Enligt första stycket ska anstånd enligt 14 a § beviljas med ett belopp som motsvarar den skatt som hänför sig till det återförda riskkapitalavdraget. Om en del av andelsinnehavet som det återförda riskkapital- avdraget hänförde sig till har avyttrats, får enligt andra stycket anstånd beviljas högst med ett belopp som motsvarar den del av riskkapitalavdraget som inte skulle ha återförts vid en delavyttring enligt 43 kap. 20 § andra eller tredje stycket IL. Det innebär att genom- snittsmetoden ska användas även för att bestämma anstånds- beloppet om en del av andelsinnehavet har avyttrats. I paragrafen anges vilka bestämmelser kapitlet innehåller. Ändringen är föranledd av den nya 7 a §. Författningskommentar till förslaget om riskkapitalavdrag I paragrafen finns bestämmelser om kostnadsränta vid anstånd. Andra stycket har ändrats så att anståndsränta inte tas ut vid anstånd enligt den nya 63 kap. 14 a §. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om hög kostnadsränta på anstånd med betalning av skatt i samband med återföring av riskkapitalavdrag, om vissa uppgifter inte lämnas i rätt tid. Av första stycket följer att kostnadsränta ska beräknas om en fysisk person inte inom rätt tid lämnar särskilda uppgifter om att andelar som anståndet hänför sig till helt eller delvis har avyttrats. I dessa fall ska kostnadsräntan beräknas från och med dagen efter den dag då särskilda uppgifter skulle ha kommit in till , dvs. en månad efter den dag då andelarna har avyttrats. Enligt andra stycket ska kostnadsräntan beräknas efter en ränte- sats som motsvarar basräntan plus till och med den dag då anståndsbeloppet senast ska vara inbetalt. Lagen träder i kraft . Bestämmelserna i 22 kap. 23 §, 23 kap. 2 §, 31 kap. 19 a och 19 b §§ samt 33 kap. 7 a och 11 §§ i dess nya lydelse tillämpas första gången på uppgifter som avser . 12Författningskommentar till förslaget om emissionskredit 12.1Förslaget till lag om emissionskredit Lagen är helt ny och har ingen tidigare motsvarighet. Paragrafen innehåller en beskrivning av lagens innehåll. I paragrafen föreskrivs att termer och uttryck som används i lagen ska ha samma betydelse som i inkomstsskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Vidare föreskrivs att detta inte gäller om annat anges. Bestämmelsen innebär bland annat att definitionerna av privat- bostadsföretag i 2 kap. 17 § IL, utländsk juridisk person i 6 kap. 8 § IL, investmentföretag i 39 kap. 15 § IL och kooperativ förening i 39 kap. 21 § IL gäller även i nu aktuell lag. I paragrafen, som är utformad efter förebild av 3 kap. 3 § skatteför- farandelagen (2011:1244), förkortad SFL, definieras uttrycket arbets- givaravgifter. Med arbetsgivaravgifter avses arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. social- avgiftslagen (2000:980), skatt enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och avgift enligt 1 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. Däremot omfattas inte särskild Författningskommentar till förslaget om emissionskredit löneskatt enligt lagen om (1991:687) särskild löneskatt på pen- sionskostnader, eftersom den skatten, till skillnad från de andra nämnda skatterna och avgifterna, redovisas i arbetsgivarens inkomst- deklaration. I paragrafen definieras uttrycket företag. Enligt första stycket avses med företag svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk förening eller utländskt bolag som motsvarar ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening om det hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i en stat som har ingått ett skatteavtal med som innehåller en artikel om informationsutbyte. Vad som avses med utländskt bolag framgår av 2 kap. 5 a § IL. Det ska vara fråga om en utländsk juridisk person som är skattesubjekt i hemviststaten och som beskattas likartat med svenska aktiebolag. För innebörden av uttrycket likartad beskattning hänvisas till förarbetena till 2 kap. 5 a § IL.1 Det utländska bolaget ska också motsvara ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening. Detta innebär att det utländ- ska bolaget ska omfattas av ett associationsrättsligt regelverk som är jämförbart med det regelverk som gäller för svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar, exempelvis vad gäller regler för kapital- skydd, utdelning och ökning av aktiekapitalet. Av andra stycket framgår att investmentföretag, privatbostads- företag, kooperativ förening eller ekonomisk förening som är central- organisation för kooperativa föreningar inte ska anses som ett företag. Vad som avses med sådana företag framgår av inkomst- skattelagen genom hänvisningen i 2 §. 1989/90:47 s. 17 f. Författningskommentar till förslaget om emissionskredit I paragrafen definieras uttrycket andel. Med andel avses aktier och andelar i sådana företag som omfattas av förslaget. I förtydligande syfte anges att även förlagsandel av det slag som avses i 5 kap. 2 § lagen (1987:667) om ekonomiska fören- ingar, förkortad LEF, anses som andel. I paragrafen definieras uttrycket koncern genom en hänvisning till 1 kap. 11 § aktiebolagslagen (2005:551), förkortad ABL. Enligt nämnda bestämmelse i aktiebolagslagen är ett aktiebolag moderbolag och en annan juridisk person dotterföretag, om aktie- bolaget direkt eller indirekt innehar mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar i den juridiska personen. Ett aktiebolag är också moderbolag och en annan juridisk person dotterföretag om aktiebolaget på grund av avtal med andra delägare i den juri- diska personen förfogar över mer än hälften av rösterna för samt- liga aktier eller andelar. Samma sak gäller om aktiebolaget har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i den juridiska personens styrelse eller motsvarande ledningsorgan eller om aktie- bolaget har rätt att ensamt utöva ett bestämmande inflytande över denna, bland annat på grund av avtal med den juridiska personen. Ytterligare fall när ett aktiebolag ska anses som moderbolag och en annan juridisk person som dotterföretag finns. Tillsammans utgör moderbolag och dotterföretag enligt 1 kap. 11 § tredje stycket ABL en koncern. Bestämmelsen i aktiebolagslagen tar endast sikte på moderbolag som är svenska aktiebolag.2 I nu aktuell lag måste dock även alla andra svenska och utländska juridiska personer kunna vara moder- bolag, eftersom lagen annars skulle bli mindre verkningsfull. Para- grafen har därför kompletterats med en bestämmelse som anger att även andra juridiska personer än aktiebolag ska anses som moder- företag. Någon anledning att nämna att både svenska och utländska personer omfattas finns inte, eftersom de termer och uttryck som används i lagen – om det inte framgår av sammanhanget att bara svenska företeelser avses – också omfattar utländska företeelser, se 2 kap. 2 § IL. Det sagda innebär att ett företag exempelvis kan ha en svensk kooperativ förening eller ett tyskt aktiebolag som moder- bolag och ändå ingå i en koncern enligt nu aktuell lag. 2004/05:85 s. 515–516 samt prop. 1995/96:10, del 2, s. 105 f. och 288. Författningskommentar till förslaget om emissionskredit Företag som ägs direkt av en fysisk person kan till följd av definitionen inte ingå i en koncern med denna fysiska person. Av detta följer att inte heller flera företag som ägs av en och samma fysiska person, det vill säga företag som ingår i en s.k. oäkta koncern, kan ingå i en koncern med varandra. I paragrafen definieras uttrycket värdeöverföring. Enligt första stycket 1,4,5 och 6, som har sin förebild i 17 kap. 1 § ABL, framgår att med värdeöverföring avses vinstutdelning, förvärv av egna aktier, minskning av aktiekapitalet eller reserv- fonden för återbetalning till aktieägarna, eller annan affärshändelse som medför att företagets förmögenhet minskar utan att den har rent affärsmässig karaktär för företaget. Närmare ledning för hur dessa punkter ska tolkas kan hämtas i aktiebolagslagen och dess förarbeten.3 Redan här bör dock nämnas att bedömningen av punkten 6, det vill säga bedömningen av frågan om en affärs- händelse har medfört att företagets förmögenhet minskat utan att affärshändelsen har haft rent affärsmässig karaktär för företaget, måste avgöras främst med hänsyn till utåt iakttagbara omstän- digheter. Vid bedömningen bör särskild betydelse tillmätas dels skillnaden mellan parternas prestationer, dels om transaktionen framstår som förenlig med den verksamhet som företaget normalt bedriver.