sou · GZB343d2 · 2012-01-01 00:00:00 — På motsvarande sätt förefaller det som om en kommuns inflytande och andel av aktiekapitalet saknar avgörande betydelse för bedömningen.26 Det finns även ett antal övriga omständigheter som måste vara uppfyllda för att kontrollkriteriet ska anses vara uppfyllt. Som exempel kan nämnas de följande två. Som fastställde i mål C-340/04, Carbotermo, att förekomsten av ett mellanled kan under omständigheterna i målet försvaga den kontroll som den upphandlande myndigheten 24Se mål C-26/03, Stadt . 25Jfr mål C-410/04, ANAV. 26Se mål C-573/07, Sea, p. 61 och 62 och de hänvisningar som görs till mål C-231/03, Coname, och mål C-295/05, Asemfo. eventuellt utövar till följd av att den äger en del av aktiekapitalet.27 I målet utövade en kommun inflytande över ett fristående bolag genom ett holdingbolag. Relevant tidpunkt för bedömningen av om kontrollkriteriet är uppfyllt Det är den faktiska tidpunkten för tilldelningen av det offentliga kontraktet som är den relevanta tidpunkten för bedömningen av om direktivet ska tillämpas, men även senare händelser ska beaktas, se mål C-29/04, Kommissionen mot Österrike.28 4.Teckal-kriterierna i svensk rätt I RÅ 2008 ref. 26 (SYSAV) hänvisade Regeringsrätten till EU- domstolens dom i mål C-295/05, Asemfo. Där menade EU-dom- stolen att upphandlingsdirektiven inte utgjorde hinder för direkt- köp från det statligt/regionalt ägda företaget , eftersom företaget i lag ansågs ha en rättslig ställning som gjorde att bolaget uppfyllde Teckal-kriterierna. Regeringsrätten tolkade emellertid avgörandet som innebärande att det var själva Teckal-undantaget som var införlivade i den spanska lagtexten, inte möjligheten att för vissa bolag tillämpa undantag från den nationella aktiebolagsrättens krav på självständighet. Därefter fastställde Regeringsrätten att Teckal-kriterierna inte kan tillämpas i innan de införlivats i svensk lagstiftning.29 Utgången i målet har bl.a. fått till följd att i sin tillsynsverksamhet har fastställt att upp- handlande myndigheter som utan konkurrensutsättning köper varor och tjänster från sina egna företag bryter mot LOU.30 Ett mera tilltalande alternativ hade emellertid varit om Regeringsrätten konstaterat att Teckal-kriterierna var tillämpliga i genom rättspraxis och sedan undersökt huruvida de svenska aktiebolagen enligt bestämmelserna i aktie- bolagslagen (2005:551), ABL, uppfyllde Teckal-kriterierna. 27Se mål C-340/04, Carbotermo, p.39. 28Se mål C-29/04, kommissionen mot , p. 29Det bör påpekas att det redan innan Regeringsrättens avgörande i SYSAV rådde tveksamhet om huruvida kontrollkriteriet var i överensstämmelse med den svenska aktie- bolagsrätten. Vad gällde kommunala bolag har t.ex. såväl Kammarrätten i (mål nr 5032–5033-2002) som Kammarrätten i (mål nr 7677-03) funnit att kontroll- kriteriet inte var uppfyllt. 30Se t.ex. KKV:s beslut , dnr 25/2009, bilaga 1. nämligen en sådan bedömning som menade skulle utföras i mål C-295/05, Asemfo. Utgången i målet hade i så fall avgjorts av utformningen av bestämmelserna i , dvs. om bestämmelserna om svenska aktiebolag kan anses uppfylla Teckal- kriterierna. Någon diskussion om Teckal-kriteriernas eller EU- domstolens avgöranden tillämplighet i hade därmed aldrig behövt uppstå. avgöranden är direkt tillämpliga i samtliga medlemsstater. Domstolens tolkning av i vilka fall ett kontrakt enligt upphandlingsdirektiven föreligger utgör tolkning av befintlig EU-lagstiftning och ska beaktas i alla medlemsländer och av alla offentliga organ. Enligt vår bedömning är det inte således nödvändigt att införliva Teckal-kriterierna i svensk lag för att de ska vara tillämpliga i . Kriterierna är därför, under förutsättning att de materiellt kan anses vara uppfyllda i det enskilda fallet, tillämpliga även utan ett uttryckligt införande i . kan det med anledning av Regeringsrättens av- görande möjligtvis ses som ett förtydligande att Teckal-kriterierna kodifieras i svensk rätt. På grund av utformningen av avgörandet i SYSAV saknas det emellertid fortfarande vägledande avgöranden från Regeringsrätten avseende innebörden av Teckal-kriterierna. 5.Kontrollkriteriet och svenska aktiebolag 5.1Svenska aktiebolag och offentliga ägare I ju större omfattning en upphandlande myndighet genom styrelser eller andra organ kan styra ett fristående bolags beslut, desto större är möjligheten att kontrollkriteriet är uppfyllt. Frågan är om den svenska aktiebolagslagen medger att en utomstående enhet att gå in och styra ett aktiebolag på så sätt som behövs för att uppfylla kontrollkriteriet. Frågan är alltså om det i svensk lagstiftning finns möjlighet att begränsa den självständighet som ett svenskt aktie- bolag har, så att det de facto är t.ex. en kommun eller staten som fattar besluten i bolaget, och inte bolaget självt. Frågan är också om en uppfyllelse av kontrollkriteriet förutsätter särskild ägarstyrning eller liknande genom t.ex. ägardirektiv, aktieägaravtal eller genom införda bestämmelser i bolagsordningen. En annan fråga är om det blir någon skillnad beträffande kontrollkriteriet vad gäller statens möjligheter att kontrollera ett aktiebolag i förhållande till kom- Bilaga 5 SOU 2011:43 muners, landstings och kommunalförbunds möjligheter till kontroll. Av 2 kap. 25 § ABL följer att ett aktiebolag är en fristående juridisk person. I egenskap av ett eget rättssubjekt kan bolaget såväl förvärva rättigheter som ådra sig förpliktelser. I sakens natur gäller också att ägarna av ett aktiebolag, med vissa undantag, inte har något ansvar för bolagets förpliktelser, 1 kap. 3 § ABL. Redan i definitionen av ett aktiebolag föreligger alltså en självständigt i förhållande till aktieägarna.31 Av ABL följer dessutom att ett aktiebolag ska ha en viss organisation med en bolagsstämma och en styrelse, 7 kap. 1 § respektive 8 kap. 1 § ABL. Ett aktiebolags organisation är strikt hierarkisk och ABL innehåller regler om vilka bolagsorgan som är behöriga att fatta olika beslut. Således är vissa beslut förbehållna bolagsstämman, även om den som sådan får anses vara omnipotent att fatta beslut i alla typer av angelägenheter.32 Vidare ansvarar bolagets styrelse för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter, 8 kap 3 § ABL. Bolagsstämman kan ge instruktioner till styrelsen, men saknar formellt sett möjlighet att kräva att styrelsen agerar på visst sätt, så till vida det inte framgår av ett bolagsstämmobeslut. Slutligen, om ett aktiebolag har en verk- ställande direktör ansvarar denne för den löpande förvaltningen enligt styrelsens riktlinjer och anvisningar, 8 kap. 29 § ABL. Av rättspraxis framgår att domstolen i flertalet mål har konstaterat att om aktieägarna till bolag endast kan utöva den kontroll över bolaget som framgår av respektive lands aktie- bolagsrätt, skulle denna kontroll inte vara tillräcklig för att kontrollkriteriet skulle vara uppfyllt33. I stället krävs att den natio- nella lagstiftningen innehåller bestämmelser som möjliggör att införa särskilda bestämmelser i aktiebolagen vilka ger aktieägare större inflytande än vad som är det normala enligt respektive lands aktiebolagslagstiftning. har konstaterat att i de fall aktieägarna har avtalat om extra kommittéer och andra kontroll- organ som strider mot bestämmelserna i den nationella lagstift- ningen om aktiebolag, kan dessa överenskommelser eventuellt 31Samtidigt går det inte att komma ifrån att reglerna i huvudsak tar sikte på en situation med flera, eller rent av många, aktieägare. För aktiebolag med bara en ägare, dvs. s.k. enmans- företag, är det nog så att reglerna om bolagsstämma och styrelsemöten helt saknar betydelse och enbart existerar på papperet. Se , Svensk aktiebolagsrätt, 2005, s. 171. 32Se , Bolagsstämman, 1990, s. 149. 33Se mål C-458/03, Parking Brixen, p. 69, mål C-340/04, Carbotermo, p. 38 samt mål C- 324/07, Coditel , p. sakna giltig verkan34. Därmed skulle heller inte kontrollkriteriet kunna vara uppfyllt. Det som således har varit fallet i en övervägande del av de mål som prövats i är situationer där de upphandlande myndigheterna i den nationella lagstiftningen har getts möjlighet att införa striktare bestämmelser för hel- eller delägda aktiebolag än de som varit tillämplig på övriga nationella aktiebolag eller då det varit fråga om en särskild offentlig bolagsform. I hela nio av domarna har bedömt huruvida de begränsningar som de olika medlemsstaterna infört för vissa typer av aktiebolag uppfyller kontrollkriteriet.35 Det tyder på att det inte är möjligt att i strid mot nationell lagstiftning avseende aktiebolags självständig- het genom interna överenskommelser begränsa denna självständig- het. Enligt vår bedömning innebär det att då en medlemsstat har strikta bestämmelser avseende ett aktiebolags självständighet, krävs det en lagändring för att de nationella aktiebolagen ska kunna uppfylla kontrollkriteriet, oavsett om det görs genom särskilda kommittéer eller andra extra kontrollorgan. 5.2Aktiebolagets rätt att fatta självständiga beslut Ytterligare ett exempel på aktiebolagets möjlighet att fatta själv- ständiga beslut som binder dess ägare följer av de särskilda bestäm- melser som reglerar tredje mans goda eller onda tro i förhållande till bolagsföreträdarnas beslutsrätt. Enligt 8 kap. 42 § ABL regleras när de externa rättshandlingar som bolagsföreträdare – styrelsen, VD eller särskild firmatecknare – företagit för bolagets räkning inte ska gälla mot detta. Bestämmelsen har delvis sin grund i EG:s första bolagsdirektiv, det s.k. publicitetsdirektivet (68/151/EEG). Bolagsorganens behörighet motsvaras i detta fall av bolagsföre- trädares rätt att, på grund av om funktionsfördelning mellan bolagsorganen, företa rättshandlingar för bolagets räkning i förhållande till tredje man – det yttre förhållandet. Med bolagsföreträdarnas befogenhet avses den rätt att agera för bolagets räkning som följer av förhållandet mellan bolaget och bolagsföreträdaren, antingen enligt lag eller enligt föreskrift i 34Mål C-537/07, Sea, p. 35Mål C-107/98, Teckal, p. 9 ff., mål C-349/97, Tragsa I, p. 205, mål C-84/03, kommissionen mot , p. 7, mål C-458/03, , p. 9 ff., mål C-410/04, ANAV, p. 7 ff., mål C-340/04, Carbotermo, p. 7 ff., mål C-295/05, Asemfo, p. 8 ff., mål C-324/07, Coditel, p. 3 ff., mål C-537/07, Sea, p. bolagsordningen – det inre förhållandet. Bestämmelsen gäller dock bara i förhållande till bolaget utomstående parter, t.ex. avtalsparter, och rör inte relationer mellan bolaget och aktieägarna.36 Vid befogenhetsöverskridande är bolaget inte bundet av rättshandlingen om motparten var i ond tro, dvs. insåg eller borde ha insett att befogenheten överskreds. Som exempel kan nämnas då ställföreträdaren – vare sig det är styrelsen i sin helhet, en VD eller en särskild firmatecknare – har överträtt de befogenhetsinskränk- ningar som följer av lag. Sådana legala befogenhetsinskränkningar är t.ex. de jävsregler som rör VD, 8 kap. 34 § ABL, och general- klausulen om generella inskränkningar i ställföreträdares kompe- tens, 8 kap. 41 § ABL. Om tredje man insåg eller borde ha insett de förhållanden som gjorde ställföreträdaren jävig eller rättshand- lingen otillbörlig, kan rättshandlingen således inte göras gällande mot bolaget. Även överträdelser av andra associationsrättsliga regler kan vara att bedöma på detta sätt.37 De legala befogenheter som följer av ABL är ofta – låt vara att de förvisso kan vara svårtillämpade – lätta för en motpart att sätta sig in i. Å andra sidan kan de befogenheter som följer av bolags- ordningen och olika interna beslut, instruktioner och direktiv – dvs. befogenhetsnormer av kontraktuell natur – vara svårare att känna till och sätta sig in i för bolagsmotparten. Även om bolagets verksamhet förvisso ska skrivas i bolagsordningen och registreras hos för att därigenom bl.a. visa på begränsningar i bolagsföreträdarnas befogenhet kan det trots allt vara svårt att av- göra hur en rättshandling förhåller sig till bolagets verksamhet. Verksamhetsbeskrivningen ger t.ex. oftast inte så stor vägledning för en researrangör eller hotellägare när det gäller att avgöra om bolaget ska ha rätt att anordna en lyxig personalresa för sina anställda.38 Bestämmelsen i 8 kap. 42 § ABL utgår från att styrelsen, VD och de särskilda firmatecknarna har förmåga att binda bolaget i relation till tredje man när de rättshandlar på bolagets vägnar. Från huvudregeln finns emellertid en rad undantag för vissa fall där olika bolagsorgan eller ställföreträdare överskridit sin behörighet eller sin befogenhet.39 Bolaget är således inte bundet av rättshandlingen 36Se bl.a. , Behörighet och befogenhet i aktiebolagsrätten, 1997, kapitel 4, bl.a. s. 158, s. 161 och s. 289 f., samt , Svensk aktiebolagsrätt, 2007, s. 229 ff. 37Se , Aktiebolagslagen, 2002, s. 141 f. 38Se , Svensk aktiebolagsrätt, 2007, s. 231 f. 39I NJA 1995 s. 437 hade en VD som också bemyndigats att vara särskild firmatecknare för bolagets räkning förhandlat om köp av en stor post värdepapper. HD fann att motparten om styrelsen eller en särskild firmatecknare handlar i strid med om bolagsorganens behörighet, dvs. går utöver den kompetens som de kan tillerkännas enligt ABL.40 I motiven till bestämmelsen anförs att [d]epartementsförslaget bygger på att det finns en viss funktionsfördelning mellan bolagets olika organ, till exempel mellan styrelsen och bolagsstämman. Denna funktionsdelning innebär en begränsning av de olika organens behörighet att företräda bolaget. Skulle exempelvis styrel- sen vidta en åtgärd med överträdande av de gränser som funktions- fördelningen innebär, medför inte åtgärden rättsverkan gentemot bolaget alldeles oavsett huruvida tredje man var i god tro eller inte.41 Som exempel kan nämnas att varken styrelsen eller någon särskild firmatecknare på egen hand kan förplikta bolaget att t.ex. ändra sin bolagsordning, träda i likvidation eller träffa uppgörelser om skadestånd till bolaget enligt 29 kap. ABL, eftersom sådana beslut enbart kan fattas av bolagsstämman. Andra typer av behörighetsöverskridanden kan utgöras av överträdelser av klara förbudsregler i ABL och i vissa fall rättshandlingar i strid med brottsbalken.42 Förståelsen av 8:42 ABL underlättas om man försöker se regeln som en avvägning mellan å ena sidan aktieägarnas intresse av att bolaget inte skall bindas av ett kontrakt (som firmatecknare ingått i strid mot ABL) och å andra sidan utomstående tredje mans önskan att kontrak- tet skall bli verkningsfullt. Vid avvägningen finns det ett antal argu- ment som typiskt sett knyter an till vardera sidans intresse, dvs. på- ståenden om vad man rimligtvis kan kräva av motparten.43 Som exempel kan nämnas det faktum att firmatecknare ska registreras. En registrering medför att bolagsföreträdarens behörighet ska anses vara känd av tredje man. Rättshandlar tredje man med en företrädare som inte är registrerad saknar denne således skyddsvärde, medan bolaget blir bundet om någon rättshandlar med en avgången firmatecknare för det fall att avgången inte offentliggjorts. måste man ha i bort inse att bolagsföreträdaren överskridit sin behörighet som VD, eftersom agerandet inte kunde anses utgöra ett led i den löpande förvaltningen. I egenskap av särskild firmatecknare innehade personen förvisso samma vida behörighet som styrelsen, men eftersom det saknades ett uttryckligt uppdrag från styrelsen att genomföra värdepappersköpet saknade VD:n också rätt att binda bolaget. HD:s majoritet påpekar att uppdraget som VD inte tillfört någon extra befogenhet i rollen som särskild firmatecknare, 8 kap. 29 § och 8 kap. 42 § 1 st. ABL. Minoriteten menade att ond tro inte visats och menade också att kontra- henten haft visst fog för att tro att VD:n givits ett uppdrag. 1993/94:196, s. 168. 1975:103, s. 383. Se även , Behörighet och befogenhet i aktiebolagsrätten, 1997, s. 128 ff. 42Se , Aktiebolagslagen, 2002, s. 140 f. 43Sandström, Svensk aktiebolagsrätt, 2007, s. 232 f. minnet att bestämmelsen till sin karaktär är omsättningsfrämjande och att skyddet för tredje man innebär att bolaget generellt sett får anses bära ansvar för brister i organföreträdarnas rättshandlande och lämpligheten hos de personer som utsetts till firmatecknare. Bevis- bördan för om motparten varit i ond eller god tro ligger hos bolaget, som måste visa vilken insyn motparten bort ha i bolagets inre förhållanden.44 Syftet med reglerna om behörighetsöverskridanden är att bereda aktieägarna ett effektivt skydd mot att bolagsstämmans legala besluts- befogenheter inskränks. Principen anses vara så självklar att [a]lla som rättshandlar med ett aktiebolag kan därför förväntas känna till funktionsfördelningen mellan organen.45 Vad gäller behörighetsöverskridande beslut inom aktiebolag så gäller t.ex. att ett efter klandertalan upphävt bolagsstämmobeslut verkar ex tunc. Beslutet anses alltså vara ogiltigt redan från den tid- punkt då det fattades och om beslutet hunnit verkställas, så ska verkställigheten såvitt möjligt återgå.46 Reglerna om och ogiltighet av stämmobeslut har dock ingen motsvarighet i fråga om styrelsebeslut. Om ett styrelsebeslut inte tillkommit på rätt sätt, t.ex. om beslutet till sitt innehåll innebär en överträdelse av styrel- sens befogenhet, är beslutet ogiltigt. Det innebär också att ingen bolagsföreträdare har skyldighet eller rätt att verkställa det. Ogiltigheten kan också i vissa fall ha betydelse i förhållande till utomstående. Om beslutet gäller ingående av ett avtal med tredje man, kan beslutets ogiltighet i vissa situationer göra avtalet ogiltigt.47 Rörande den närmare innebörden av 8 kap. 42 § ABL kan i korthet sägas att 1 st. 1 p. rör behörighetsöverskridande i form av att t.ex. styrelsen eller särskild firmatecknare fattat ett beslut som rätteligen borde ha fattats av bolagsstämman. I dessa inträder alltid ogiltighet. Det andra fallet av befogenhetsöverskridande, 1 st. 2 p., avser de fall där VD överskrider vad som faller inom ramen för den löpande förvaltningen, dvs. handlat på ett sätt som gjort intrång i styrelsens kompetensområde. Eftersom det kan vara svårt för tredje man att avgöra vad som egentligen ligger inom ramen för den löpande förvaltningen inträder ogiltighet endast om bolaget kan visa att motparten var i ond tro. 44Se , Svensk aktiebolagsrätt, 2007, s. 236 f. och där anvisad rättspraxis och litteratur. 45Åhman, Behörighet och befogenhet i aktiebolagsrätten, 1997, s. 164. 46Se , Nials svensk associationsrätt, 2001, s. 185. 47Se , Nials svensk associationsrätt, 2001, s. 195. befogenhetsöverskridanden är att rättshandlingen bli ogiltig om bolaget kan visa att motparten var i ond tro, 2 st. 1 p.48 En motpart måste göra en översiktlig kontroll av organ- företrädarens rätt att agera för bolagets räkning enligt det inre för- hållandet i bolaget. Om befogenhetsöverskridandet slutligen rör överskridanden av s.k. kontraktuell natur, 2 st. 2 p., blir rättshand- lingen gällande mot bolaget oavsett om motparten var i god eller ond tro. Bestämmelsen bygger på den omsättningsvänliga föreställ- ningen att tredje man bör kunna lita på att bolagsorganen handlar omdömesgillt. Det är vidare omöjligt för en motpart att veta om en rättshandling håller sig inom ramen för verksam- heten och denne är därför alltid skyddsvärd vid den här typen av befogenhetsöverskridanden. Bestämmelsen har sitt ursprung i artikel 9 publicitetsdirektivet (68/151/EEG), vilken stadgar en från tysk rätt härstammande omsättningsvänlig lösning som på det EU- rättsligt reglerade associationsrättsliga området i stor utsträckning slagit ut den från den engelska rätten härstammande ultra vires- doktrinen.49 Föreställningen om ultra vires bygger på att associationen inte är bunden av en rättshandling som företagits utanför bolagets verksamhet och i strid mot det syfte som anges i bolagsordningen. Ultra vires-doktrinen är alltså betydligt strängare för en motpart än godtrosreglerna eftersom den vid ett materiellt kompetensöver- skridande leder till ogiltighet även om alla formalia är uppfyllda.50 Ett sådant synsätt skulle stärka ägarna inflytande och möjligheter till kontroll, men är som sagt överspelat i svensk och EU-rättslig associationsrätt. 48Regeln påminner i stor utsträckning om vad som i allmänhet gäller för befogenhets- överskridanden enligt 11 § 1 st. AvtL, 2 kap. 18 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag, 6 kap. 14 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, samt 2 kap. 17 § stiftelselagen (1994:1220). 49Se närmare den pedagogiska framställningen i , Svensk aktiebolagsrätt, 2007, s. 232–239. 50Se Werlauff, Selskabsret, 2003, s. 516 ff. Han framhåller att [h]erefter må det stå fast, at selve urkilden til ultra vires doktrinen: selskabets formålsbestemmelse, er så usikker som instrument til at definere selskabets retsevne, og tillige så usikkert til at udgøre en begrænsning af den ydre legitimation for selskabsorganene, at der i nutidig selskabsret kun kan være yderst ringe plads for ultra vires doktrinen. Derimod kan den udgøre et nyttig hjælperedskab ved afgørelsen af, om der er handlet inden for en persons stillingsfuldmagt, og om tredjemand kan have været i god tro om dette spørgsmål, jf. UfR 2002.2644 H, Herning Elektro A/S. A.a., s. 519. 5.3Rätten att verkställa beslut – firmateckningsrätten Aktiebolagslagen innehåller regler om fem olika bolagsorgan. Dessa är bolagsstämma, styrelse, verkställande direktör, revisor och lekmannarevisor. Kompetensfördelningen mellan organen kan i korthet beskrivas som att bolagsstämman är det överordnande och i sista hand beslutande organet. Bolagsstämman har – i likhet med dess motsvarighet i föreningar, föreningsstämman – principiellt exklusiv beslutskompetens eller beslutsbehörighet i en rad viktiga frågor och kan alltså sägas vara omnipotent, medan styrelsen har hand om förvaltningen av bolagets angelägenheter. Bolagsstämman som sådan saknar företrädarbehörighet, men kan ge styrelsen i uppdrag att verkställa ett beslut. I RH 1992:41 ansågs därmed en bolagsstämma sakna behörighet att utse en särskild firmatecknare. Skälet var en sådan möjlighet skulle kunna kringgå de regler om minoritetsskydd som finns i ABL. Problemet i det aktuella fallet var att stämman var enig i sitt beslut – därmed torde det heller inte finnas någon risk för att åsidosätta minoritetens intressen. På samma sätt borde stämman kunna utse en firma- tecknare om styrelsen t.ex. av någon anledning upphävt sig själv. Alternativet skulle – om en sådan möjlighet saknades – endast vara att begära bolaget i likvidation. Exemplet visar dock med tydlighet på den strikta syn som gäller avseende . En VD handhar endast den löpande förvaltningen medan för- valtningen i övrigt tillkommer styrelsen. Styrelsen har därför en företrädarbehörighet eller representationskompetens, medan en VD endast undantagsvis kan sägas ha en sådan ställning. Kan några andra representera bolaget i förhållande till tredje man? Kan t.ex. en revisor anses ha någon form av behörighet? Nej, inte enligt NJA 2005 s. 175. Har suppleanter i en styrelse någon företrädarbehörighet – nej, normal sett inte. På motsvarande sätt sakar ägarna möjlighet till kontroll och styrning i förhållande till tredje man. I ett samhällsperspektiv har det inte bara ansetts vara viktigt utan rent av nödvändigt med tydliga regler om vem som har rätt att representera ett aktiebolag. Enligt ABL finns det två grundprin- ciper för att bestämma vem som har kompetens att agera för ett aktiebolags räkning. För det första innehåller 8 kap. 35–39 §§ ABL standardiserade och generella behörighetsregler som gäller för alla aktiebolag. Enligt ABL har således styrelse och VD, dvs. bolagets ledningsorgan, behörighet att rättshandla för bolagets räkning och SOU 2011:43 Bilaga 5 rätt att teckna bolagets firma. För det andra har bolaget enligt 8 kap. 43 § ABL en skyldighet att såväl registrera ställföreträdar- skap som kungöra dessa uppgifter. Bolagets medkontrahenter ska alltså kunna vända sig till VD för att få information om vem som är behörigt att företräda bolaget.