sou · H0B326 · 2012-05-02 00:00:00 — Vid bedömningen ska särskilt beaktas om uppgiften genom sitt innehåll (den innefattar t.ex. ett påstående om grovt brott) eller den omfattning i vilken den blivit spridd eller annars (t.ex. på grund av den kränktes särskilt ansvarsfulla ställning eller känsliga verksamhet) var ägnad att medföra allvarlig skada (t.ex. i form av psykiskt lidande).7 Det kan vidare finnas anledning att bedöma brottet som grovt, om gärningsmannen uppenbarligen insåg att uppgiften var osann eller ogrundad eller om han avsåg att skada den förtalade.8 Förtal i massmedier är ofta att bedöma som grovt (jfr NJA 1976 s. 150),9 och det har anförts att den stora spridning som uppgifter på internet kan få torde medföra att förtal på internet i regel anses vara grovt.10 Om gärningen inte är att bedöma som förtal eller grovt förtal kan den som smädar annan genom kränkande tillmäle eller beskyll- ning eller genom annat skymfligt beteende mot honom, dömas för förolämpning till böter (3 § första stycket samma kap.). Om brottet är grovt döms till böter eller fängelse . Ut- märkande för förolämpningsbrottet är att uttalandet riktar sig till den berörda personen själv.11 5Se , Brotten – Första häftet, 2 uppl., 1984, s. 295. 6Se m.fl., , En kommentar, (Kap. 1–12), s. 5:17. 7Se , a.a. s. 301. 8Se , a. s. och m.fl., a.a. s. 5:24. 9Se , a. s. Jfr dock NJA 2003 s. 567 som gällde tryckfrihetsbrott. En tidnings löpsedel ansågs innefatta uppgift som varit ägnad att utsätta en person för andras missaktning och den ansvarige utgivaren dömdes för förtal. Även i rättsfallet NJA 1991 s. 155 fälldes den ansvarige utgivaren till ansvar för förtal sedan det av misstag skrivits knarkkung i stället för krogkung på en löpsedel. 10Se , Gränsöverskridande förtal i Cyberspace, SvJT 1998 s. 7. Jfr även dom- stolarnas bedömningar i avsnitt 6.2.2. 1962:10 del B, s. 141. Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? Vidare finns det en särskild bestämmelse som tar sikte på förtal av avliden (4 §). Där framgår att en gärning ska medföra ansvar enligt förtalsbestämmelserna (i 1 eller 2 §), om gärningen är sårande för de efterlevande eller om den annars, med beaktande av den tid som förflutit sedan den avlidne var i livet samt omständigheterna i övrigt, kan anses kränka den frid som bör tillkomma den avlidne. Särskilda bestämmelser gäller i fråga om vem som får väcka åtal för brott som avses i 1–3 §§ (5 § första stycket12). Om brottet riktar sig mot någon som är eller om i annat fall målsäganden anger brottet till åtal, får åklagaren väcka åtal om detta av särskilda skäl anses påkallat från allmän synpunkt och åtalet avser 1.förtal och grovt förtal, 2.förolämpning mot någon i eller för hans eller hennes myndig- hetsutövning, 3.förolämpning mot någon med anspelning på hans eller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse, eller 4.förolämpning mot någon med anspelning på hans eller hennes sexuella läggning. Detta innebär att åtal ska väckas endast i undantagsfall, som när en persons hela sociala existens hotas genom förtal eller när förtal sker mot någon i eller för hans myndighetsutövning, och regleringen har ansetts medföra att en åklagare normalt kan avskriva en angivelse om brott utan ingående utredning.13 6.2.2Praxis vid grovt förtal För grovt förtal dömdes en man som utan kvinnans vetskap hade filmat ett samlag mellan dem och därefter visat filmen för olika personer (NJA 1992 s. 594). I rättsfallet konstaterade att det i svensk rätt inte finns något generellt förbud mot att filma en enskild person eller för andra visa en film där en enskild person förekommer, trots att ett sådant förfarande i vissa 12I 5 § andra stycket finns bestämmelser om åtal i fråga om förtal som riktats mot avliden, och tredje stycket gäller åtal vid förtalsbrott mot främmande makts representant i . 13Se , a.a. s. 306. Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? fall kan vara djupt integritetskränkande för den berörda personen. Frånsett vissa mer speciella situationer var man hänvisad till det skydd som reglerna om straff för ärekränkning i 5 kap. brotts- balken tillsammans med skadeståndsbestämmelsen i 1 kap. 3 § skade- ståndslagen kunde erbjuda. Genom att visa filmen fick mannen anses ha lämnat de uppgifter om kvinnan som filmen förmedlade. Att kvinnan haft samlag med mannen och hur det samlaget genom- fördes kunde inte i och för sig anses nedsättande för henne. Den som såg filmen fick emellertid lätt det felaktiga intrycket att kvinnan känt till att samlaget filmades och slutsatsen låg då nära till hands att hon inte hade något emot att filmen visades för andra. Den bild av kvinnan som filmen förmedlade måste därför anses nedsättande för henne och uppgifterna ägnade att utsätta henne för andras miss- aktning.14 I ett liknande fall där ett filmat samlag spreds på internet dömdes två män för grovt förtal och förpliktades betala skadestånd för kränkning med (sakprövat).15 För tryckfrihetsbrott innefattande förtal och grovt förtal dömdes den ansvarige utgivaren i rättsfallet NJA 1994 s. 637. I en tidning fanns ett reportage där ett antal bilder på kända personer hade fogats samman med andra personers kroppar i sexuella situationer. För- talsbrotten ansågs (med något undantag) som grova med hänsyn till att uppgifterna hade lämnats i en tidning som spreds i cirka 32 000 exemplar i hela landet och att uppgifterna hade upplevts som grovt kränkande av målsägandena. Skadeståndet till var och en av målsägandena bestämdes till (sakprövat). En man dömdes i rättsfallet NJA 2004 s. 757 för grovt förtal efter att ha satt upp ett dussin lappar i A4-format med grovt porno- grafiska bilder av målsäganden. Brottet betraktades av hovrätten som grovt med hänsyn till att uppsättningen av bilderna, i måls- ägandens skola och i anslutning till hennes bostad, fick anses ha varit grovt kränkande för henne och varit ägnad att medföra en betydande skada för henne.16 För grovt förtal dömdes också en man som på internet hade registrerat flera sexannonser som hänförde sig till mannens före 14Skadeståndsfrågan prövades inte i målet. I referatet anges att det var upplyst att den tilltalade hade utgett skadestånd till målsäganden med som ett uttryck för att han förstått att hon reagerat. 15Se dom i mål B 6489-06. 16Den fråga som tog ställning till var om hovrätten, sedan åtal väckts för sexuellt ofredande, fått pröva om den tilltalade gjort sig skyldig till förtalsbrott med hänsyn till bestämmelserna om åtalsprövning och angivelse av målsäganden. fann att så var fallet. Prövningstillstånd meddelades inte beträffande målet i övrigt. Skadestånds- frågan är inte till fullo återgiven i referatet. Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? detta sambo (2002:71). Skadestånd för kränkning fastställdes till (sakprövat). Hänsyn togs till att uppgifterna var mycket integritetskränkande, hade lämnats på ett sätt som allmänt sett ger en snabb och bred spridning och vid upprepade tillfällen så att uppgifterna funnits tillgängliga på internet . En kvinna dömdes av en hovrätt för grovt förtal bestående i att hon, , skickat meddelanden till släkt, vänner och myndighetspersoner av innebörd att målsäganden förgripit sig sexuellt på sitt fyraåriga barnbarn (kvinnans dotter). Skadestånd för kränkning fastställdes till (yrkat och sakprövat).17 I ett liknande mål dömdes två personer för grovt förtal genom påståenden om att en man var pedofil. De aktuella meddelandena hade lämnats eller på annat sätt spritts till medlemmar av målsägandens familj och till hans bekanta, grannar och affärskontakter. Skadestånd för kränkning fastställdes till (yrkat och sakprövat).18 Ett antal personer dömdes av en hovrätt för grovt förtal för att de medverkat vid framställningen och spridningen av filmer på inter- net, genom MSN och Youtube. Filmerna innehöll bilder av unga flickor och texter med kränkande och sexuell karaktär. Skadestånd för kränkning till målsägandena bestämdes till mellan och (sakprövat), beroende på omständigheterna i varje enskilt fall. Att förekomma i flera filmer kunde enligt hovrätten leda till en högre kränkningsersättning, och därutöver kunde det utgöra en allvarligare kränkning att få sitt fotografi sammanfogat med en text som var särskilt förnedrande.19 I ett annat liknande mål dömdes en man av en hovrätt för grovt förtal genom att han lagt in bilder och filmer med sexuellt innehåll som påstods föreställa målsägandena i ett fildelningsprogram. Bilder och filmer gjordes tillgängliga på internet. Skadestånd för kränkning fastställdes till till var- dera målsäganden (sakprövat). Hänsyn togs bl.a. till att bilderna och filmerna kunde antas ha fått en omfattande spridning och att kränkningen alltjämt pågick i takt med att ytterligare personer tog del av uppgifterna.20 En man dömdes av en hovrätt för grovt förtal sedan han spritt uppgifter om en kvinna som han tidigare haft ett förhållande med. Uppgifterna spriddes till olika personer 17Se dom i mål B 3275-09. 18Se dom i mål B 5653-08. 19Se Hovrätten för Västra dom i mål B 2111-10. 20Se dom i mål B 1598-10. Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? genom brev och e-post samt lämnades i handlingar till målsägandens arbetsgivare. Uppgifter lämnades också på olika bloggar på internet. Innehållet var bl.a. att målsäganden, som var flygvärdinna, under arbetspass skulle ägna sig åt sexuella tjänster med manliga resenärer samt att hon skulle ha tagit betalt för sådana tjänster. Skadestånd utdömdes med (yrkat och sakprövat av tingsrätten, vid fällande dom i hovrätten inte tvistigt).21 I ett annat mål från en hovrätt dömdes en person för bl.a. grovt förtal. Gärningsmannen hade spridit privat bildmaterial (på måls- äganden) och synnerligen kränkande tillmälen på en facebooksida i målsägandens namn, genom lappar vid målsägandens barns skola och genom att skicka sms, mms, brev och fotografier av högst privat natur till flera personer. Gärningsmannen dömdes även för andra brott, däribland ofredande. Vid skadeståndsbedömningen konsta- terade tingsrätten att målsäganden , särskilt , varit utsatt för en mängd trakasserier från gärningsmannens sida. Kränkningsersättningen bestämdes till (sakprövat av tingsrätten, vitsordat i hovrätten).22 Slutligen ska nämnas ett mål där en hovrätt dömt en person för grovt förtal bestående i att hon genom Facebook hade skickat foto- grafier på målsäganden till cirka 40 av målsägandens vänner, där- ibland målsägandens släktingar. Av fotografierna framgick bl.a. att målsäganden hade sexuellt umgänge. Ersättning för kränkning be- stämdes till (sakprövat).23 Av statistik från ()24 framgår följande när det gäller ärekränkningsbrott enligt 5 kap. . 21Se Hovrätten över och dom i mål B 1836-10. 22Se Hovrätten över och dom i mål B 570-11. 23Se dom i mål B 4611-11. 24Statistiken är hämtad från BRÅ:s hemsida, . SOU 2012:26 Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? Förtal (1 §) Grovt förtal (2 §) Förolämpning (3 §) grovt brott (3 §) 1 Statistiken innefattar åtalsunderlåtelser, strafförelägganden och domar. Med lagförda brott avses samtliga brott som enskilda individer lagförts för. Dessa bygger på antal brott i lagföringsbeslut vilket innebär att om samma brott begicks av tre personer tillsammans så räknas de som tre lagförda brott. Av statistik från framgår följande när det gäller beslutade brottsmisstankar i fråga om brotten förtal, grovt förtal och förolämpning –2010. 1 Ej lagföring = brott kan ej styrkas, förundersökningsbegränsning, preskription. 2 Särskild åtalsprövning = tillämpning av 5 kap. 5 § , dvs. åtal är ej av särskilda skäl påkallat. 3 Ett ärende innehöll 269 åtal. 4 Övrig lagföring = åtalsunderlåtelse eller strafföreläggande Källa: , RättsPM 2012:1, Utvecklingscentrum , har i den rättspromemoria25 som statistiken ovan är hämtad ifrån, konstaterat att antalet beslutade brottsmiss- tankar avseende ärekränkningsbrott uppgår till cirka 7 700 , men att inflödet har ökat med cirka 400 brottsmisstankar vilket motsvarar 24 procents ökning . Beträffande dessa misstankar väcks åtal i cirka 240 fall , vilket motsvarar av fallen, medan den särskilda åtalsprövningsregeln tillämpas i den absoluta majoriteten av fallen, 93–. 25 , RättsPM 2012:1, Utvecklingscentrum , , s. 23. Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? 6.3Ofredande, kränkande fotografering och olaga hot Ersättning för kränkning kan utgå för andra brott som i viss mån är näraliggande till de förtalsbrott som berörts i avsnitt 6.2. Så är fallet i fråga om ofredande (4 kap. 7 § ).26 prövade ett mål som gällde ansvar för ofredande (se NJA 2008 s. 946). I målet hade en person (A) installerat en dold kamerautrustning i en lägenhet som nyttjades av en annan person (B). Med hjälp av utrustningen spelade A in ljud- och bildupptag- ningar av intimt umgänge mellan B och en tredje person (C). A bifogade sedan delar av ljud- och bildupptagningarna till ett antal e- postmeddelanden. Åklagaren menade att A skulle fällas till ansvar för ofredande genom att han eljest ofredat annan genom hänsyns- löst beteende. fann att filmningen i sig inte hade utgjort något ofredande. Inte heller det faktum att B och C sedermera hade fått information om den genomförda inspelningen. Det skulle enligt vara mindre följdriktigt att be- trakta filmningen som ett led i ett ofredande vars väsentliga del skulle bestå i ett informationslämnande. ansåg att bestämmelsen om ofredande genom hänsynslöst beteende lämnar formellt utrymme för högst skiftande tolkningar men att det, inte minst av legalitetshänsyn, fanns skäl att undvika tolkningar som framstår som pressade. ogillade åtalet för ofredande, men ansåg att det starkt kunde ifrågasättas om det var förenligt med att förfaranden av det aktuella slaget lämnades helt osanktionerade. föreslog i sitt betänkande Skyddet för den personliga integriteten – Bedömningar och förslag (SOU 2008:3) en straffbestämmelse om olovlig fotografering. Mot bakgrund av förslag och de remissynpunkter som lämnades på detta, föreslogs i departementspromemorian Olovlig fotografering (Ds 2011:1) en i förhållande till kommitténs förslag annorlunda utformad straffbestämmelse om olovlig fotografering. Efter remissbehandling föreslog regeringen i en lagrådsremiss att det skulle införas ett nytt brott i , benämnt kränkande fotografering. Enligt förslaget ska paragrafen placeras bland fridsbrotten i 4 kap. , i anslutning till 26 Den som handgripligen antastar eller medelst skottlossning, stenkastning, oljud eller annat hänsynslöst beteende eljest ofredar annan, döms för ofredande till böter eller fängelse i högst . Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? bestämmelsen om ofredande. I författningskommentaren anges att det följer av skadeståndslagen att skada som kränkande foto- grafering innebär kan vara ersättningsgill (s. 38). Lagrådet avstyrkte i yttrande att ny lagstiftning om kränkande fotografering skulle genomföras på det beredningsunderlag som förelåg. Lagrådet ansåg bl.a. att det fanns mycket starka skäl för att behandla frågorna om olovlig upptagning och spridning av integritetskänsliga bilder i ett sammanhang. Frågan om spridning av integritetskränkande bilder är en uppgift som ankommer på (Ju 2003:04) att överväga, vars uppdrag ska redovisas . I utredningens direktiv nämns även gränsen till olaga hot (4 kap. 5 § ).27 Såvitt utredningen kan bedöma är den gräns- dragningen inte lika relevant som gränsdragningen mellan förtal och ofredande. Däremot kan ett hot förmedlas med hjälp av samma medium eller förfaringssätt, t.ex. genom användandet av e-post, chattsidor och diskussionsfora av olika slag på internet. Redan för uppgav IT-brottsroteln vid att den nästan kontaktades av personer som ansåg sig hotade eller ofredade på eller via internet, och Säkerhetspolisen upplyste att antalet anmälda olaga hot begångna på internet hade ökat.28 Det kan nämnas att det i betänkandet Stalkning – ett allvarligt brott (SOU 2008:81) föreslogs att ärekränkningsbrotten förtal och förolämpning skulle omfattas av det nya brottet olaga förföljelse. I propositionen gjordes en annan bedömning (se prop. 2010/11:45). Det noterades där att ärekränkningsbrotten inte omfattas av straff- bestämmelserna om grov fridskränkning och grov kvinnofridskränk- ning (4 kap. 4 a § ), och att regeringen i samband med att de brotten infördes gjorde bedömningen att den praktiska nyttan av att låta fridskränkningsbrotten omfatta förtal och förolämpning starkt kunde ifrågasättas mot bakgrund av de särskilda åtalsreglerna (prop. 1997/98:55 s. 79 f.). Regeringen ansåg att motsvarande skäl gjorde sig gällande i fråga om brottet olaga förföljelse. (Se prop. 2010/11:45 s. I betänkandet Fridskränkningsbrotten och egen- mäktighet med barn (SOU 2011:85) konstaterades att det kunde anföras skäl för att inom ramen för ett fridskränkningsbrott kunna 27Första stycket: Om någon lyfter vapen mot annan eller eljest hotar med brottslig gärning på sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom, döms för olaga hot till böter eller fängelse i högst . 2001/02:74 s. 63. Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? beakta kränkande och nedsättande tillmälen. Med hänvisning till nämnda förarbetsuttalanden, konstaterades dock att de särskilda åtalsbestämmelserna beträffande ärekränkningsbrotten innebär att den praktiska nyttan kan ifrågasättas. För att lagstiftningen ska vara effektiv torde ett inkluderande av ärekränkningsbrotten i 4 kap. 4 a § kräva en ändring av åtalsbestämmelserna i 5 kap. 5 § , något som inte ansågs lämpligt att överväga inom ramen för den utredningen. (Se SOU 2011:85 s. 109 f.) 6.4Något om svensk domstols behörighet och lagval samt brott på internet Svensk domstol är behörig att döma för brott som har begåtts i . Detsamma gäller om det är ovisst var brottet förövats, men det finns skäl att anta att det är begånget inom landet. (2 kap. 1 § .) Även brott som har begåtts utomlands döms efter svensk lag och vid svensk domstol under vissa förutsättningar (2 § samma kap.). Så är fallet t.ex. om brottet har begåtts av en svensk medborgare eller av en utlänning med hemvist i . Vissa begränsningar finns då, bl.a. när gärningen är fri från ansvar enligt lagen på den ort där brottet begåtts. Det finns också begränsningar i fråga om på- följd i dessa fall med hänvisning till lagen på gärningsorten. Be- gränsningarna gäller emellertid inte vid vissa brott, t.ex. barn- pornografibrott. Ett brott anses begånget där den brottsliga handlingen företogs, där brottet fullbordades eller, vid försök, där det tillämnade brottet skulle ha fullbordats (4 § samma kap.). En fråga i rättsfallet NJA 2008 s. 1135 gällde svensk domstols behörighet i mål om internetbaserad läkemedelshandel och medhjälp därtill. I målet gjordes gällande att vissa av de åtalade gärningarna hade begåtts utomlands och att svensk domstol inte var behörig att pröva åtalen eftersom det inte hade meddelats något åtalsför- ordnande. Det var utrett i målet att inga läkemedel hade överlåtits till personer som bodde i . Inte heller hade något av de sålda läkemedlen funnits i landet. Däremot styrdes verksamheten av en person som agerade från och två andra personers del- aktighet bestod i att de i skapade och administrerade olika hemsidor där läkemedlen bjöds ut. fann att svensk domstol, enligt 2 kap. 1 och 4 §§ och i överens- Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? stämmelse med den s.k. ubikvitetsprincipen,29 var behörig att döma över gärningar som ingått i den åtalade verksamheten även om de begåtts utomlands. Det räcker alltså att någon del av handlingen utförs i för att svensk domstol ska vara behörig.30 Om gärningsmannen från har lagt ut uppgifter på inter- net som kan grunda ansvar för förtal, kan ansvar för brott ådömas i Sverige.31 Effekten av handlingen för den som drabbas av gärningen kan vara densamma även om uppgifterna härstammar från utlandet och finns lagrade på en utländsk server.32 Det har dock anförts i littera- turen att det är tveksamt om man kan presumera att informationen har spridits till tredje man i när man inte kan visa något konkret fall där så har skett.33 I detta sammanhang ska också nämnas och rådets förordning (EG) nr 864/2007 av om tillämplig lag för utomobligatoriska förpliktelser (II),34 som innehåller bestämmelser om vilket lands lag som är tillämplig på en fråga om t.ex. skadestånd. II-förordningen är emellertid inte tillämplig på utomobligatoriska förpliktelser som har sin grund i kränkning av privatlivet eller personlighetsskyddet, inberäknat äre- kränkning (artikel ). I dessa frågor kunde enighet inte nås när förordningen förhandlades fram inom EU. I stället anges i artikel 30.2 att kommissionen ska lägga fram en studie om situationen vad gäller tillämplig lag i dessa situationer. I ett arbets- dokument35 från konstateras bl.a. att internets gränslöshet ställer särskilda krav när det gäller var skadan bedöms ha inträffat respektive var effekterna har uppkommit. En balans mellan yttrandefriheten och skyddet för den enskildes privatliv måste uppnås. 29Enligt ubikvitetsprincipen är varje plats där någon del av den brottsliga handlingen har företagits att anse som gärningsort. Enligt principen är t.ex. ett rattfylleri där gärnings- mannen kör över den svensk-norska gränsen att anse som begånget både i och och brottet är under sådana förhållanden i sin helhet underkastat svensk domsrätt. Se SOU 2002:98 s. 78 och s. 95 med hänvisningar. 30Se m.fl., a.a. s. 2:42, med hänvisning till NJA 2008 s. 1135. 31Se , Om lokalisering av brott på Internet, Nordisk for Kriminal- videnskab (1999) s. 202, jfr även RH 1997:61 och , a.a. s. 3. 32Se , a.a. s. 3 ff. 33Se , a.a. s. 5. 34Publicerad i EUT L 199, 31.7.2007, s. 40–49. 35Se Working Document on the amendment of Regulation (EC) No 864/2007 on the law applicable to non-contractual obligations (II). Ska rätten till brottsskadeersättning för kränkning utvidgas? När det gäller tillgången till internet i kan följande uppgifter ha intresse. hade av alla i åldern 16–tillgång till en dator i hemmet. Första gången som till- gången till internet i hemmet undersöktes var , och då hade (av alla i gruppen ) tillgång till inter- net i hemmet. Tillgången till dator 2002 var cirka 70 pro- cent (av alla i gruppen ), dvs. Tillgången till internet 2002 var (av alla i gruppen ).36 hade av befolkningen mellan 16–(6,5 miljoner personer) tillgång till internet i hemmet (hade tillgång till dator i hemmet).37 I vilken omfattning som internet används vid brott är dock oklart. Enligt uppgift från är det endast vissa brott som har en internetkod, och ärekränknings- brotten ingår inte bland dessa. Det är alltså inte möjligt att säga i vilken utsträckning som tillgången till och användningen av internet har medverkat till att anmälningarna av ärekränkningsbrott mer än tredubblats . Det finns inte någon statistik som gör att man kan skilja ut anmälningar om förtal som sker med hjälp av internet. Däremot förefaller det troligt att det är på det sättet. 6.5Några ärenden om brottsskadeersättning hos har prövat 191 ansökningar om brotts- skadeersättning vid ärekränkningsbrott till och med . I åtta av dessa ärenden beviljades brottsskade- ersättning för sveda och värk. Ingen ersättning har medgivits för kränkning eftersom det inte är lagligen möjligt. Även följande ärenden från är av intresse. Ett ärende (dnr 2304/2005) gällde ersättning för kränkning vid grovt barnpornografibrott (16 kap. 10 a § ). En man hade tagit bilder av pornografisk art på en fyraårig flicka och spridit bilderna på internet. fann att flickan genom brottet utsatts för en betydande ärekränkning. Det saknas möjlighet att med stöd av brottsskadelagen lämna ersättning för kränkning av 36 Se () rapport användning av datorer och Internet 2003, s. 8–9. 37Se SCB:s rapport användning av datorer och internet 2011, s. 9 och s. 11.