sou · H0B339d5 · 2012-06-14 00:00:00 — Dagens koppling till tillhandahållande respektive avrop av materiel från Materialservice kan vara hämmande i detta avseende. Funktionen Materialservice bör (liksom för kontaktledningar ovan) analyseras noga. Den bärande tanken med denna funktion är väl att som stor inköpare kan få bättre villkor än om varje entreprenör köper material från sina leverantörer. Detta är inte självklart. De entreprenörer som kan vara aktuella för komplicerade arbeten med stora maskininvesteringar har sannolikt en så stor egen volym att de också kan förhandla till sig bra priser på material och utrustning, och vill kunna göra detta själva för att få en koppling till sina egna processer och sin egen logistikplanering. Eget ansvar för val av material ger dessutom entreprenörerna möjlighet att etablera ett närmare samarbete med leverantörerna för att löpande utveckla bättre lösningar. , 266A, 181 65 , , nr , i kommun, har uppdragit åt , att redovisa läget och ge en del rekommendationer avseende arbete med . Detta uppdrag redovisas härmed. Arbetet har utgått från de erfarenheter som har genom bl. a. ett uppdrag som projektledare för det sektorsgemensamma initiativet OpenBIM. I arbetet har också , teknisk projektledare för konsulterats. Med avses ByggnadsInformationsModell eller Byggnads- InformationsModellering, bägge uttrycken används frekvent. har vuxit fram som begrepp och blivit allmänt vedertaget som ett sätt att beskriva hur man systematiskt kan hantera information om byggnader/anläggningar i projekte- rings-, bygg- och förvaltningsprocesserna. förutsätter, men inskränker sig inte till, att den geometriska informationen om byggnader/anläggningar och alla deras delar beskrivs som tredimensionella produktmodeller, med hjälp av olika typer av dataprogram. För att ge större nytta än 3D-CAD, (tredimensionella principer för datorstödd projektering, Computer Aided Design, CAD) kan man genom lagra och använda information om olika typer av egenskaper och prestanda, samt använda informationen i olika faser av bygg- och förvaltningsprocessen. Det kan handla om simulering och kalkylering och om optimering mellan olika alternativa lösningar, tids- och resursplanering, underhållsplanering m.m. Ofta kan man få intrycket att är en enda stor modell som innehåller information om precis allt. Så är inte fallet, snarare avses att man kombinerar olika modeller med olika databaser och utnyttjar just den information som varje särskild tillämpning kräver. ger möjligheter att hantera information på ett intelligent sätt från det tidiga planeringsskedet och precisera informationen successivt i projektering och byggande, för att sedan ha en förvaltningsinformation som kan användas under hela anläggningens livslängd, som stöd för drift, underhåll och ombyggnad eller rivning. Inom används följande definition av : Den virtuella framställningen av en anläggnings fysiska och funktionella egenskaper från idéstadiet och framåt. Att med avancerad 3D-CAD skapa digitala modeller av byggnader och anläggningar. Modellerna kan sedan användas för till exempel samgranskning, analys av alternativa lösningar, livscykelanalys, tidsplanering, maskinstyrning och kostnadsberäkningar. Objektsorienterad modell med egenskaper kopplade till objekt och relationer beskrivna mellan objekt. Att ha tillgång till information kopplad till anläggningen genom hela livscykeln. BIM-frågorna har kommit i fokus för hela samhällsbyggnadssektorn . I finns initiativet OpenBIM, som startats av 15 företag och ombildats från ett löst sammanhållet nätverk till en ideell förening, som har cirka 90 företag och organisationer som medlemmar. OpenBIM verkar under visionen Ett bättre samhällsbyggande med hjälp av som ett slags katalysator som initierar utvecklings- och forskningsprojekt och sprider information om bra tillämpningar, inom såväl husbyggnadssom anläggningsområdet och inom alla skeden. är en aktiv medlem i OpenBIM och har varit pådrivande för att en särskild anläggningsgrupp etablerats inom föreningen. Inom markanvändnings- och planeringsområdet, såväl statligt som kommunalt, används GIS – Geografiska InformationsSystem – som IT-stöd. Gränsdragningen mellan GIS och är inte självklar och begreppen glider alltmer i varandra. För verksamhet är det viktigt att bejaka denna tendens, för att använda rätt informationsstöd i alla skeden och i alla frågor. 3Öppna standarder – fördelar, möjligheter och hinder För att effekterna av ska bli så stora som möjligt krävs standardisering av olika slag. I huvudsak brukar man prata om tre olika standardiseringsområden: -Begrepp, det gemensamma språket avseende bygg- och anläggningsdelar, produkter, komponenter etc. -Datamodeller, de programspråk och motsvarande som behöver standardiseras för att information som är skapad i ett program ska kunna föras över till ett annat program, utan att informationen förvanskas. -Processer, de gemensamma arbetssätten och rutinerna för att t.ex. överlämna information från en part till en annan, inklusive de juridiska och praktiska förhållanden som hänger ihop med detta. För begreppsstandardisering finns dels tekniska nomenklaturregler (hur fackuttryck preciseras), dels BSAB-systemet, som förvaltas av och är en systematik för kodifiering av byggnadsverk och byggdelar, från övergripande begrepp ner till detaljer. BSAB-systemet har utvecklats och står nu i behov av en större vidareutveckling, för att ta hänsyn till de krav som en mer systematisk BIM-hantering ställer. Ett arbete med utveckling av BSAB på husbyggnadssidan har igångsatts, det är angeläget att motsvarande utförs också inom anläggningsområdet. När det gäller datamodeller finns olika standarder att ta hänsyn till. Internationellt samarbetar föreningen buildingSMART för att utveckla den s.k. IFC-standarden. Denna är en öppen standard som fullt ut medför att information kan överföras mellan program som är utvecklade och sålda av konkurrerande programvaruföretag. Förutom IFC finns andra standarder/standardformat som påverkar BIM-arbetet. Några exempel är LandXML, Fi2 och SBXML. I processtandardiseringen kan generellt inräknas saker som standardavtalen AB, ABT, ABK etc., samt tillämpningen av AMA- systemet för beskrivning av definierade arbeten i utförandeentreprenader. Bygghandlingar 90, som beskriver hur ritningar och andra handlingar ska vara upprättade är ett annat exempel inom detta område. Inom processtandardiseringen är det angeläget att anpassa juridiska standardavtal till nya digitala möjligheter, liksom att utveckla det som brukar kallas IDM, Information Delivery Manuals, regler och rutiner för hur information ska överlämnas mellan parter i processen. I användningen av är det viktigt att se flera tidshorisonter. På lång sikt ska man givetvis eftersträva att övergripande internationellt förankrade standarder tillämpas och effektiviserar använd- ningen, både ur säkerhets- och kvalitetssynpunkt samt för att få snabba processer. Men i det internationella samarbetet kvarstår en hel del arbeten – och det kommer säkert att dröja innan allt är klart. För att utnyttja de stora fördelarna med måste man på kortare sikt acceptera ofullkomligheter vad gäller standardisering. Detta innebär att man behöver ha speciella personalkategorier som modellsamordnare och liknande, som har kompetens att hantera olika program och kan möjliggöra även ganska komplicerade processer . Den successiva ökade användningen och de stegvisa förbättringarna är i själva verket kanske det som kan ge ekonomiska möjligheter att driva det mer långsiktiga standardiseringsarbetet parallellt. På är det sannolikt, och förmodligen önskvärt, att modellsamordnare och liknande inte längre erfordras i samma utsträckning som , eftersom program och processer då blivit så standardiserade att det BIM-specifika är specifikt utan en naturlig del av alla olika specialisters normala arbetsuppgifter. har tenderat att ta fram egna standarder för begreppsmodeller, datamodeller och processer. Det har lett till delvis överlappande och liknande standarder med risk för redundans och begreppsförvirring. Standardiseringsarbetet internationaliseras i allt högre grad. I det perspektivet blir det allt svårare att ta fram och förvalta myndighetsspecifika standarder. Standardiseringsarbetet inom detta område har länge varit uppdelat på många organisationer. Det finns ett övergripande intresse att tydliggöra hur de olika organisationernas arbeten hör samman och hur arbetet kan preciseras och målstyras. Det finns också ett antal industriaktörer (såväl programvaruleverantörer, som konsulter, entreprenörer och materialtillverkare) som tydligt kan se nyttan med standardiseringen och hur en bättre standardisering kan förbättra de egna processerna och den egna konkurrenskraften. En kartläggning av detta pågår genom föreningen . De företag som kan se egen nytta av standardiseringen kommer sannolikt att bidra till denna, med såväl finansiering som expertinsatser. Det är dock sannolikt att, för att standardiseringsarbetet ska påskyndas, även stora organisationer som också engagerar sig, såväl genom att ställa tydliga krav som genom att bidra ekonomiskt. 4Hur kan bidra till ökad produktivitet och innovationsgrad i anläggningsbranschen övergripande vision och verksamhetsidé är: Alla kommer fram smidigt, grönt och tryggt. Vi är samhällsutvecklare som utvecklar och förvaltar smart infrastruktur. Vi gör det i samverkan med andra aktörer för att underlätta livet i hela . Nya verktyg och rätt processer för att använda verktygen på ett effektivt sätt kommer att ha stor betydelse för hur nära man kan komma visionen och hur samverkan med andra aktörer ger så positiva effekter som möjligt. De största möjligheterna med i anläggningsbranschen är, som själva uttryckt det, att man uppnår en effektivare förvaltning och därmed anläggningar av högre kvalitet och bättre punktlighet för väg- och järnvägstrafiken. Som största enskilda aktör inom anläggningsområdet har också påverkan på andra aktörer, som kommuner och transport- och industriföretag, vars verksamheter kan dra nytta av konsekventa satsningar, varigenom samhällseffekterna blir ännu större. Några exempel på hur kan förändra processerna, i alla typer av projekt och i alla skeden är: -Att möjliggöra bästa val ur ett antal aspekter, där främst de långsiktiga nyttoeffekterna för brukarna av trafiksystemen och för förvaltning, drift och underhåll är mest tydliga. Att välja en viss teknisk lösning är en komplicerad optimeringsfråga. Dagens i stort sett processer möjliggör inte att mer än några få alternativ studeras. I alltför stor utsträckning suboptimeras därför besluten , och tendensen att välja den för respektive kortsiktiga skede billigaste lösningen överväger. När leverantörer vant sig vid att upphandlingar i stor utsträckning genomförs med priset i den enskilda upphandlingen som avgörande faktor, har incitamentet att utveckla bättre lösningar saknats. kan bidra till att möjlig- göra upphandlingar som tar bättre hänsyn till helheten och livscykelkostnaderna. -Att stärka beslutsprocessens hållbarhet genom korrekt och tydlig information till såväl externa sakägare och nyttjare som aktörerna i processen och beslutsfattare. Med korrekt och lättförståelig information kan det kanske t.o.m. gå att minska tidsåtgången för överklagandeprocesser, som ger oönskade tidsförskjutningar, ibland beroende av att man inte nått ut med tillräckligt bra och tydlig information om exempelvis ett nybyggnadsprojekts påverkan på omgivningen och nyttoeffekter i samhället. -Att minimera mängden fel – och att se till att oundvikliga fel upptäcks i de skeden då de är relativt billiga att rätta till. Enligt undersökningar vid kostar arbeten med att rätta till fel i byggprocessen storleksordningen av byggkostnaden, eller mer. Det går inte att helt undvika mänskliga fel och misstag. Men huvudanledningen till de höga kostnaderna är att felen upptäcks i ett sent skede, när en stor byggplatsorganisation kan drabbas av stillestånd i avvaktan på besked om åtgärd för att rätta till fel. Genom rätt användning av visualiserings- och andra hjälpmedel i BIM-processerna ökas möjligheterna att upptäcka fel iett tidigt skede, när kostnadseffekterna är små. -Att upprätta underlag som ger säkrare underlag för anbud. Anläggningsarbeten innebär normalt att man inte på förhand exakt kan bestämma vad arbetena kommer att innefatta exempelvis avseende jord- och bergarbeten. Det är inte ekonomiskt försvarbart att göra geotekniska undersökningar som är heltäckande. Ett relativt stort mått av osäkerhet finns alltid. ger större möjligheter att på ett entydigt sätt visa t.ex. vad som ska vara kalkyleringsförutsättningar i en upphandling. Man kan innan förfrågningsunderlag upprättas diskutera och värdera kvaliteten i modellerna och beskriva detta iförfrågningsunderlaget eller, om det bedöms mer ekonomiskt, besluta om kompletterande undersökningar. -Att ge anbudsgivare möjlighet att efter mottagning av förfrågningsunderlag kunna inleda mängdberäkningar, kalkylarbete och planeringsarbete utan tidsödande tolkning. entydigt förfrågningsunderlag ger också entydiga kontraktshandlingar. Man kan med detta förfarande säkerställa att alla anbudsgivare tolkar underlaget på samma sätt, varigenom risken för missförstånd och tvist om underlagets riktighet minimeras. Anbudsgivarnas riskpåslag för okända och/eller icke kvantifierade risker bör kunna minska väsentligt, vilket ger bättre jämförbarhet mellan anbud och lägre priser. Diskussioner om regleringar av kontraktspriser, exempelvis vid avvikande mellan antagna och verkliga geotekniska förhållanden baseras på fakta och inte på subjektiva tolkningar. -Att bedriva projektering och byggande enligt observationsmetoden (aktiv design). Med observationsmetoden menas att man i projekteringen har beredskap för olika scenarios vad gäller t.ex. komplicerade grundförhållanden. Alternativa lösningar som tar hänsyn till olika förhållanden utreds och projekteras i förväg. När man under byggskedet får klarhet i hur förhållandena ser ut kan man snabbt välja den av de projekterade lösningarna som passar bäst för de verkliga förhållandena. Med detta förfarande ökas visserligen projekteringskostnaderna, men detta sparas in genom att man kan undvika förseningar och stillestånd i byggprocessen. -Att utan mellansteg använda information från projekteringen till information som styr utförandet, exempelvis genom GPS-positionerade anläggningsmaskiner som får sin information direkt från BIM-modeller. Effektivare användning av maskin- och personresurser möjliggörs, som risken för fel minimeras. -Att säkerställa en obruten informationskedja, som ger möjlighet att i alla skeden (från tidig planering till långsiktig förvaltning och avveckling) ha relevant och korrekt information, anpassad till den uppgift som är aktuell för tillfället. -Att i driftsskedet utnyttja BIM-baserad information för trafikantinformation, information till driftsentreprenörer m.fl. Rätt förvaltad och strukturerad information kan vara till stor nytta i det långsiktiga driftsskedet, för att underlätta upphandling och styrning av entreprenörer för drift och underhåll, för att ge trafikanter relevant information om störningar, alternativa färdvägar/färdsätt etc. -Att säkerställa ökad kalkylsäkerhet genom att möjliggöra lagring och uppdatering av relevanta nyckeltal för genomförda projekt och använda dessa i samband med planering och investeringsbeslut för nya projekt. Ekonomisk statistik om genomförda projekt är av stor vikt för att kunna bedriva planering av nya, och ha rätt underlag för beslut. Kostnaderna för utförda anläggningsprojekt varierar starkt med hänsyn till anläggningstyp och lokala förhållanden som marknadssituation. Med systematisk lagring av stora datamängder ges möjlighet att utnyttja materialet på ett bättre sätt än . -Att återföra drifts- och förvaltningserfarenheter på ett effektivt sätt till planerings-, projekterings- och byggskedena avseende nya projekt. 5 riktlinjer och pågående arbete har inlett ett arbete med höga ambitioner om införande av i alla processer. Detta är ett utmärkt initiativ, men det kommer att ställa en hel del krav på såväl organisationen som på relationerna med bland annat leverantörer. har satt upp följande mål: ska av alla upphandlingar för projekt med möjlighet att erhålla nyttoeffekter baseras på i stället för ritningar. ska ha en tydlig policy för vad man fyller BIM- begreppet med och vilka projekt som kan ha nytta av . Alla delar av som kan erhålla nyttoeffekter och ett värde med ska vara med i införandet. Det ska vara tydligt hur ansvaret för i Trafikverkets anläggningsprojekt är fördelat mellan projektet, projektets konsulter och entreprenörer. Det ska vara tydligt hur ansvaret för att driva BIM-utveckling är fördelat mellan anläggningsbranschen och . Strategin för att uppnå målen är: Uppmuntra användande av i fler projekt. Följa projekt på som tillämpar för att: -samla in erfarenheter, -kartlägga arbetssätt. Driva interna utvecklingsprojekt rörande teknikfrågor när behov uppstår i anläggningsprojekten. Delta i branschgemensamma utvecklingsprojekt. De interna utvecklingsprojekten, som är kopplade till arbetet inom föreningen och därmed också engagerar externa aktörer, är samlade i följande huvudprojekt: Främjar nyttjande av information(data) mellan teknikområden och över skeden . Mängdhantering, maskinstyrning, datafångst för projekteringsunderlag m.m. Främjar modellanpassat byggande, belyser juridisk status, upphandling, integrerad projektering och sammansatta modeller samt befintliga underlag och informationskrav via t.ex. Bygghandling 90 del 7. Stomnät i luften. Infrastruktur för noggrann positionering i realtid med projektanpassade system, används i flera projekt under med mycket goda erfarenheter. Främjar uppföljning och produktivitet. System för skapande av gemensamma, virtuella objekt vid design/projektering, minimerar resurser och är en förutsättning för industriell projektering med stora vinster för designprocessen. Projektet skapar standardkomponenter som återanvändbara intelligenta 3D-celler. I flera av de största projekten på arbetar man med i olika former, exempelvis i Förbifart , , Västlänken och . Som exempel kan nämnas att man i Förbifart har byggt upp modeller för bland annat samgranskning där olika projektörer arbetar gemensamt och kan säkerställa att informationen kopplas samman och återanvänds för projektets olika behov och skeden. I modellerna kan man provåka i tunnelsystemet och studera olika lösningar för ventilation, utrymningsvägar m.m. Det finns även många mindre projekt som arbetar med olika BIM-tillämpningar såsom visualisering, maskinstyrning, samgranskning, mängdreglering och förvaltning av modelldata. Några kommentarer kring detta: -Målen för införande av bör brytas ned och kommuniceras. En bedömning är att många av de externa aktörerna ligger längre fram i sin BIM-mognad än egen organisation i stort. Stor kraft kan därför behöva läggas på intern kommunikation. En svårighet i detta är att BIM-frågorna bör integreras i organisationen och inte ligga som en fråga vid sidan om. För integrering i organisationen krävs att specialister av olika slag får utbildning och förståelse för BIM-behoven och hur det påverkar arbetet. har samma specialister sannolikt stora utmaningar med att hinna med sina huvuduppgifter inom respektive specialområde. -verksamhet är omfattande och med många olika typer av projekt och med olika komplexitet avseende såväl rent tekniska frågor som relationer till omvärlden, relationer till nyttjare, relationer till leverantörer m.m. Även om ska kunna genomsyra alla delverksamheter och alla skeden, kan det vara klokt att inledningsvis prioritera några projekt- och processtyper där införandet av nya processer är enkelt. -Den organisation som etableras för införande av i är ett bra steg i rätt riktning. Det finns dock en risk för att behovet av resurser är underskattat och det kan inte nog betonas att det behövs en långsiktighet och uthållighet i satsningen. -Det är klokt att ställa krav på leverantörer att tillämpa . Kraven ska ställas så att man ger incitament för utveckling och mångfald, leverantörerna ska konkurrera på att leverera bästa lösning. Det innebär bland annat att ställa krav på hur information levereras, men att undvika att ställa krav på användning av vissa programvaror, eftersom detta både kan vara utvecklingshämmande och innebära att vissa leverantörer stängs ute från upphandlingar. -Man behöver utveckla standardiserade processer som gäller för alla projekt – både små och stora. Arbetsprocesserna kan givetvis skilja sig åt beroende på projektets komplexitet, men i grunden kan en och samma huvudprocess gälla, oavsett projekttyp och geografiskt läge. organisation för införande av bör utvecklas. Berörda personer måste få både ansvar och sammanhängande befogenheter för att ställa krav på . De övergripande målen, som är rimliga och med säkerhet ekonomiskt motiverade, behöver brytas ned i tidsatta delmål, metoder och resurser för uppföljning behöver också utvecklas. bör i största möjliga utsträckning följa och påverka branschstandarder och utveckla metoder och processer som blir tillgängliga och naturliga även för andra anläggningsägare och – beställare. volym kan visserligen tyckas så stor att man inte har behov av samverkan med exempelvis kommuner. Med ett snävt synsätt kan detta vara rätt, men möjligheterna för leverantörer att effektivisera sig är starkt avhängigt möjligheterna att ha konsekvent genomförda gemensamma processer i alla sina åtaganden. Det finns i tillämpningen av t.ex. en del Trafikverksspecifika tillämpningar som skiljer sig från de tillämp- ningar som finns inom den kommunala sektorn och hos privata byggherrar. Dessa medför att konsulter och entreprenörer måste ha personal och verktyg som klarar olika processer för i princip samma arbete. Varje sådan speciallösning bidrar till ökade kostnader. bör gå före och delta aktivt i utvecklingen av branschgemensamma processer. I exemplet med finns historiska skäl till olikheterna. Med finns möjlighet att etablera gemensamma processer från början. går allt tydligare mot en roll där myndighets- och beställarkompetensen är det centrala. finns dock i organisationen också stark utförarkompetens, både för projektering och byggande. Innehav av sådan kompetens är givetvis inte fel, men det gäller att hantera kompetensen på sådant sätt att leverantörsmarknaden inte uppfattar det som att vill detaljstyra det som leverantörerna bör vara bäst på att själva utveckla. I riktlinjer för val av affärsform för projekteringsuppdrag finns bra anvisningar om att man ska utreda om aktuellt projekt kan dra nytta av i projekteringsskedet. Detta är en bra rekommendation i ett inledningsskede, men utvecklingen har nått så långt att det är mer relevant att vända på detta. Man bör alltså ställa krav på den som svarar för upphandlingen att särskilt redovisa skälen, om man i något fall anser att man inte ska ha BIM-krav med i projekteringen. Man bör vidare tydliggöra BIM- krav för det långsiktiga perspektivet, för bästa möjliga nytta ska BIM-kraven spegla både hur man kan effektivisera själva byggandet samt hur man kan ha nytta av i den långsiktiga förvaltningen. Nyttoeffekter från införandet av uppstår framförallt i de områdena där olika skeden och aktörer möter varandra. Här krävs multidisciplinär och övergripande processutvecklingsfokus. tenderar många BIM-utvecklings- och pilotprojekt fokusera på datamodeller och i mindre grad på processer och samarbetsformer. bör, för att få leverantörsmarknadens aktörer att få ett långsiktigt förtroende för roll som myndighet och beställare, säkerställa att t.ex. standardiseringsarbeten som möjliggör effektiviseringar blir utförda. bör engagera sig i forsknings- och utvecklingsfrågor, genom att vara en tydlig kravställare, och i de fall där långsiktiga nytta är beroende av resultaten, även finansiera FoU-insatser som inte uppenbart ligger i leverantörernas intresse att finansiera.