sou · H0B317d2 · 2012-05-02 00:00:00 — sluten till öppen form samt mål som rör tillstånd till permission eller delegation av möjligheten att besluta om permission. Åklagaren ska också ha rätt att överklaga ett antal av allmän förvaltningsdomstols beslut. Detta bör gälla i de fall åklagaren har rätt att yttra sig innan ett beslut fattas. Rätten att överklaga bör dessutom gälla beslut om att särskilda skyddsåtgärder inte ska in- ledas samt i beslut i fråga om omhändertagande. Rätten att överklaga ska finnas om åklagaren före beslutet har anmält till rätten att beslutet kan komma att överklagas. Har åkla- garen gjort en sådan anmälan får förvaltningsrättens eller kammar- rättens beslut inte verkställas förrän det har vunnit laga kraft eller rätten har underrättats om att beslutet inte kommer att överklagas. Om åklagaren har underrättat förvaltningsrätten eller kammarrätten om att beslutet inte kommer att överklagas, ska rätten genast meddela den särskilda skyddsenheten att beslutet kan verk- ställas. 10.4.5.10 Rätten till offentligt biträde Under brottmålsprocessen i allmän domstol kommer den tilltalade i stort sett alltid att ha en offentlig försvarare i de fall frågan om hans eller hennes tillräknelighet eller frågan om förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder är aktuella. Vi ser därför ingen anled- ning att särskilt reglera rätten till offentlig försvarare i dessa fall. Som vi föreslår i detta avsnitt ska frågan om särskilda skydds- åtgärder avgöras av allmän förvaltningsdomstol efter en ansökan av åklagaren. För att en sådan prövning ska bli aktuell krävs det att allmän domstol har konstaterat att gärningsmannen har begått en otillåten gärning som inte utgör brott eftersom kravet på tillräkne- lighet inte är uppfyllt eller att den som har dömts till fängelse eller sluten ungdomsvård har begått brottet under påverkan av en allvarlig psykisk störning, en tillfällig sinnesförvirring, en svår ut- vecklingsstörning eller ett allvarligt demenstillstånd. Detta talar för att det rör sig om personer som i stor utsträckning kommer att ha ett behov av stöd och hjälp av ett offentligt biträde för att kunna ta till vara sina rättigheter och föra sin talan i processen. Något som också talar för att den enskilde bör ha rätt till ett offentligt biträde är att processen vid allmän förvaltningsdomstol rör åtgärder, vilka kan vara mycket ingripande för den enskilde. De som ska kunna bli föremål för sådana åtgärder döms ofta till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning. Den enskilde har i den typen av mål vid allmän förvaltningsdomstol möjlighet att få ett offentligt biträde i ett antal situationer, t.ex. när chefsöverläkaren har ansökt om att vården ska övergå i öppen eller sluten form eller om att vården ska fortsätta utöver den tidigare beslutade längsta tiden. Från rättssäkerhetssynpunkt är det av stor vikt att dessa personer vid en reform på området i vart fall inte får sämre möjligheter att ta till vara sina rättigheter än vad de har . Vi föreslår därför att ett offentligt biträde i mål vid allmän förvaltningsdomstol ska förordnas för den som de särskilda skyddsåtgärderna avser. Biträde ska dock inte förordnas om det är uppenbart att det saknas behov av ett biträde. Ett offentligt biträde bör kunna förordnas av domstolen omedel- bart när åklagaren inleder sin handläggning i frågan. Detta innebär t.ex. att rätten till offentligt biträde inträder redan när åklagaren har fått en anmälan från chefsöverläkaren om att den slutna psykiatriska tvångsvården ska upphöra. Detsamma bör gälla när åklagarens hand- läggning inleds efter det att Kriminalvården eller SiS har anmält till åklagaren den dömde ska friges. 10.4.6Varaktigheten och upphörandet av särskilda skyddsåtgärder Vårt förslag: Särskilda skyddsåtgärder får pågå efter det att ett beslut om sådana åtgärder har fattats. På ansökan av den myndighet som ansvarar för genomförandet av åtgärderna får allmän förvaltningsdomstol besluta att åtgärderna därefter ska fortsätta under ytterligare högst , räk- nat från den dag domstolen meddelar beslut i frågan. Sådana be- slut om fortsatta särskilda skyddsåtgärder får fattas avseende högst åt gången så länge det finns förutsättningar för särskilda skyddsåtgärder. Om det inte längre finns förutsättningar för särskilda skydds- åtgärder ska allmän förvaltningsdomstol besluta att de ska upp- höra. Ett sådant beslut fattas efter ansökan av den myndighet som ansvarar för genomförandet av de särskilda skyddsåtgär- derna eller av den som beslutet om särskilda skyddsåtgärder av- ser. Särskilda skyddsåtgärder ska inte få upphöra utan att allmän förvaltningsdomstol har prövat frågan och beslutat om ett upp- hörande. Åklagaren ska ges tillfälle att yttra sig innan allmän förvalt- ningsdomstol meddelar beslut om förlängning av tiden för sär- skilda skyddsåtgärder eller beslut om att sådana åtgärder ska upphöra. Den myndighet som ansvarar för de särskilda skyddsåtgär- derna ska ge den mot vilken den otillåtna gärningen eller brottet som har föranlett de särskilda skyddsåtgärderna har riktat sig, möjlighet att begära att bli underrättad när beslut har fattats om att de särskilda skyddsåtgärderna ska upphöra. Ett beslut om särskilda skyddsåtgärder kommer i många fall att innebära att gärningsmannen är frihetsberövad, se avsnitt 10.4.8. Det är därför nödvändigt att regleringen avseende särskilda skydds- åtgärder innehåller bestämmelser om en rättslig prövning som sva- rar mot de krav på rättssäkerhet och förutsebarhet som bör ställas i dessa sammanhang. En första del av en sådan reglering är den rättsliga prövning som sker när domstolen beslutar att särskilda skyddsåtgärder ska in- ledas. Som framgår av avsnitt 10.4.5 är det allmän förvaltnings- domstol som efter ansökan av åklagare prövar frågan om inledande av särskilda skyddsåtgärder. Det står klart att detta förfarande väl tillgodoser rättssäkerhetsintresset. Härutöver bör intresset av rättssäkerhet tillgodoses genom att allmän förvaltningsdomstol senast prövar om skyddsåtgärderna bör fortsätta. Om det fortfarande finns förut- sättningar för särskilda skyddsåtgärder får allmän förvaltnings- domstol besluta att åtgärderna ska pågå under ytterligare högst , räknat från den dag domstolen meddelar beslut i frågan. Sådana beslut om fortsatta särskilda skyddsåtgärder får, efter an- sökan av den myndighet som ansvarar för genomförandet av åtgärderna, fattas avseende högst i taget så länge det finns förutsättningar för det. Vad som ska bedömas vid ompröv- ningen är om det fortfarande finns en påtaglig risk för att gärnings- mannen eller den dömde på nytt begår våldshandlingar av allvarligt slag. De kriterier för särskilda skyddsåtgärder som gäller själva gär- ningen eller brottet tas då inte upp på nytt. I dagens system med rättspsykiatrisk vård med särskild utskriv- ningsprövning krävs det att allmän förvaltningsdomstol fattar ett beslut för att vården ska upphöra. Det innebär att frågan om vårdens upphörande inte prövas av domstolen om inte chefsöver- läkaren anmäler frågan om särskild utskrivningsprövning dit (under förutsättning att inte patienten har ansökt om särskild utskrivnings- prövning). De krav på rättssäkerhet som måste ställas vid den rättsliga pro- cessen beträffande särskilda skyddsåtgärder bör enligt vår mening innebära att den enskilde aldrig ska vara föremål för särskilda skyddsåtgärder utan att det finns ett gällande beslut i frågan. Vi har därför övervägt om särskilda skyddsåtgärder ska upp- höra om inte en ansökan om förlängning har kommit in till allmän förvaltningsdomstol efter det att det tidigare beslutet fattades. Ett alternativ till en sådan ordning skulle vara att förfarandet vid en förlängning är utformat på ett sätt som liknar det som gäller vid särskild utskrivningsprövning vid rätts- psykiatrisk vård. För att någon ska kunna bli föremål för särskilda skyddsåtgärder krävs att han eller hon har begått allvarliga gärningar som har riktat sig mot någon annans liv eller hälsa. En förutsättning för att sär- skilda skyddsåtgärder ska få beslutas är också att det har bedömts att det finns en påtaglig risk för att gärningsmannen på nytt begår sådana allvarliga gärningar. Om man låter de särskilda skyddsåtgär- derna upphöra i de fall en begäran om förlängning inte har kommit in skulle det innebära att det inte skulle göras någon prövning av frågan, om det fortfarande finns en sådan risk beträff- ande gärningsmannen. Att de särskilda skyddsåtgärderna upphör innebär att gärnings- mannen försätts på fri fot (om han eller hon är föremål för sär- skilda skyddsåtgärder i sluten form) eller är skyldig att följa de särskilda villkor som åtgärderna har förenats med (om han eller hon är föremål för särskilda skyddsåtgärder i öppen form). Det innebär vidare att det inte är möjligt att på nytt ansöka om särskilda skyddsåtgärder för gärningsmannen på grund av den gär- ning som var en förutsättning för åtgärderna. Konsekvenserna av att låta de särskilda skyddsåtgärderna upp- höra enbart på grund av att en ansökan om fortsatta åtgärder inte har gjorts blir med andra ord allvarliga. Regelmässigt torde man i de fall en ansökan om förlängning inte kommer in kunna utgå från att det rör sig om förbiseenden. Vi anser att misstag av detta slag inte bör få till följd att de särskilda skyddsåtgärderna upp- hör. I stället föreslår vi att förfarandet vid ett upphörande av de särskilda skyddsåtgärderna ska vara utformat på ett sätt som liknar det som gäller vid särskild utskrivningsprövning. Detta innebär att de särskilda skyddsåtgärderna ska pågå tills vidare, men att frågan om förlängning av åtgärderna ska prövas var sjätte månad. Åtgär- derna ska dock inte få upphöra utan att allmän förvaltningsdomstol har prövat frågan och beslutat om ett upphörande. Om det inte längre finns förutsättningar för särskilda skydds- åtgärder ska allmän förvaltningsdomstol besluta att de ska upphöra.7 Både den myndighet som ansvarar för genomföran- det av åtgärderna och den som beslutet om åtgärder avser ska kunna ansöka om att åtgärderna ska upphöra. Den rättsliga kon- trollen ska också innebära att den som beslutet om särskilda skydds- åtgärder avser ska kunna överklaga både beslutet om inledande av och beslut om förlängning av särskilda skyddsåtgärder. Också be- slut om avslag på en begäran om att åtgärderna ska upphöra ska kunna överklagas. Åklagaren ska ges tillfälle att yttra sig innan förvaltningsrätten meddelar beslut om förlängning av tiden för sär- skilda skyddsåtgärder eller beslut om att åtgärderna ska upphöra. Det är angeläget att den som har utsatts för en allvarlig otillåten gärning eller ett allvarligt brott som har riktat sig mot eller medfört fara för hans eller hennes liv eller hälsa får samhällets stöd och skydd. På samma sätt som gäller vid rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning bör det finnas en underrättelse- skyldighet i förhållande till den som har utsatts för en otillåten gär- ning eller ett brott av den som undergår särskilda skyddsåtgärder. Skyldigheten bör innebära bl.a. en möjlighet att få uppgift om när de särskilda skyddsåtgärderna ska upphöra. Det bör vara en uppgift för den myndighet som ansvarar för genomförandet av de särskilda skyddsåtgärderna att lämna en sådan underrättelse. 10.4.7Genomförande av särskilda skyddsåtgärder Vårt förslag: Särskilda skyddsåtgärder ska genomföras i sluten form eller i öppen form. 7 Särskilda skyddsåtgärder kan också upphöra när ett beslut om utvisning på grund av brott har verkställts, se avsnitt 10.4.4. Vi har lämnat ett förslag som innebär att det ska ske en tydligare uppdelning mellan straffrättsligt ansvar, psykiatriskt vårdbehov och intresset av samhällsskydd. Enligt förslaget ska den som fälls till straffrättsligt ansvar undergå ett utdömt fängelsestraff eller sluten ungdomsvård innan det kan bli aktuellt att besluta om särskilda skyddsåtgärder. Vidare ska ett psykiatriskt vårdbehov (i de fall det finns förutsättningar för sluten psykiatrisk tvångsvård) vara till- godosett innan det kan bli aktuellt att undergå åtgärderna. Det som ingår i de olika verkställighetsformer som föreslog kan därför inte vara en del av genomförandet av särskilda skyddsåtgärder enligt vårt förslag. Särskilda skyddsåtgärder ska alltså tillgripas endast i syfte att förhindra att gärningsmannen på nytt begår en allvarlig gärning eller brott och bara när detta syfte inte kan uppnås genom verkställighet av fängelsestraff eller sluten ungdomsvård eller genom psykiatrisk tvångsvård. I många fall kommer det att krävas att gärningsmannen är frihetsberövad för att syftet med de särskilda skyddsåtgärderna ska kunna uppnås. I en del fall kan det emellertid vara tillräckligt att genomförandet sker i mer öppna former genom att gärningsman- nen får det stöd och den omvårdnad samt underkastas den kontroll som behövs för att syftet med åtgärderna ska kunna tillgodoses. Vi föreslår därför att särskilda skyddsåtgärder ska kunna genomföras i sluten form eller i öppen form. Det är domstolen som fattar beslut om i vilken form åtgärderna ska inledas. 10.4.8Genomförande av särskilda skyddsåtgärder i sluten form Vårt förslag: Vid genomförande av särskilda skyddsåtgärder i sluten form ska den som är föremål för åtgärderna placeras i en särskild skyddsenhet. Den som är ska dock placeras i ett särskilt ungdomshem, om inte särskilda skäl talar emot detta. Om det finns synnerliga skäl får den som fyller han eller hon undergår särskilda skyddsåtgärder i ett sär- skilt ungdomshem fortsätta att undergå åtgärderna där. Den som är placerad i en särskild skyddsenhet ska ges nöd- vändig vård och behandling samt ges tillfälle till utbildning, akti- viteter, förströelse, fysisk träning och vistelse utomhus. Särskilda skyddsåtgärder i sluten form ska kunna kombineras med öppen psykiatrisk tvångsvård. Allmän förvaltningsdomstol får bevilja den placerade till- stånd att vistas utanför den särskilda skyddsenheten (permission). Domstolen får överlämna rätten att besluta om permission till den myndighet som ansvarar för genomförandet av särskilda skyddsåtgärder. Permission får ges för ett visst tillfälle eller för vissa återkommande tillfällen. Myndigheten får återkalla en per- mission om förhållandena kräver det. Den myndighet som ansvarar för de särskilda skyddsåtgär- derna ska ge den, mot vilken den otillåtna gärningen eller brottet har riktat sig, möjlighet att begära att bli underrättad -när beslut har fattats om att gärningsmannen får vistas utan- för den särskilda skyddsenheten, -när gärningsmannen har lämnat den särskilda skyddsenheten utan tillstånd, -när gärningsmannen inte har återvänt till den särskilda skydds- enheten sedan tiden för ett sådant tillstånd att vistas utanför enheten har gått ut eller -när ett tillstånd att vistas utanför den särskilda skyddsenheten har återkallats. 10.4.8.1Genomförande av särskilda skyddsåtgärder i sluten form För att en gärningsman ska förhindras att återfalla i gärningar av allvarligt slag kan han eller hon behöva vara frihetsberövad när nödvändig vård eller behandling ges. I de fallen ska gärningsman- nen bli föremål för de särskilda skyddsåtgärderna i sluten form, vilket ska innebära att han eller hon ska vara placerad i en särskild skyddsenhet. En sådan placering ska ytterst syfta till att ge gär- ningsmannen vård och behandling i syfte att förhindra att han eller hon begår nya allvarliga gärningar. I denna vård och behandling ska det som en grundläggande del ingå omvårdnad och tillsyn. Vården och behandlingen ska ske enligt den evidens som finns på området och ska utformas utifrån den eventuella funktionsnedsättning som den placerade har. Syftet med åtgärderna i en särskild skyddsenhet ska vara att den som åtgärderna avser ska kunna föras över till särskilda skyddsåtgärder i öppen form. De särskilda skyddsåtgärderna bör ta sikte på de av den place- rades personliga förhållanden som kan kopplas samman med åter- fallsrisken. Åtgärderna bör präglas av målsättningen att stödja gär- ningsmannens anpassning i samhället och syfta till att förstärka och förbättra hans eller hennes sociala och personliga situation. Ett vik- tigt inslag kan vara att den som har placerats i en särskild skydds- enhet ges behandling mot sitt missbruk eller att han eller hon blir föremål för insatser som syftar till att vidmakthålla den psykiska hälsan. I andra fall kan det vara så att gärningsmannen behöver en strukturerad tillvaro med hjälp i fråga om mat, hygien, social sam- varo m.m. Det kan också finnas behov av kontroll av drogfrihet. I de allra flesta fall kommer den placerade även att ha ett behov av vård eller behandling i annan form. Det kan t.ex. röra sig om en pågående, ibland livslång, läkemedelsbehandling av en psykiatrisk sjukdom eller om en annan behandling mot en sådan sjukdom. Det kan också vara fråga om behandling mot en somatisk sjukdom eller insatser mot ett missbruk eller beroende. Sådana behov måste natur- ligtvis tillgodoses vid den särskilda skyddsenheten. Om en under- sökning eller en behandling inte kan genomföras vid den särskilda skyddsenheten ska den allmänna sjukvården anlitas och vid behov ska den placerade föras över till ett sjukhus. I en del fall leder den vård och behandling som den placerade får i den särskilda skyddsenheten till att det inte längre krävs särskilda skyddsåtgärder i sluten form. En planering för en övergång till åtgärder i öppen form kan då påbörjas. Det bör dock sägas att en sådan process i många fall kommer att behöva pågå . 10.4.8.2Särskilda skyddsåtgärder i sluten form ska kunna kombineras med öppen psykiatrisk tvångsvård Som vi föreslår i avsnitt 10.4.3 ska ett beslut om särskilda skydds- åtgärder inte verkställas om gärningsmannen är föremål för sluten psykiatrisk tvångsvård. Vi ser framför oss att många av de som blir föremål för särskilda skyddsåtgärder i sluten form kommer att ha varit föremål för sluten psykiatrisk tvångsvård före beslutet om särskilda skyddsåtgärder. I de flesta fall kommer det efter det att den slutna tvångsvården har upphört att finnas behov av att den enskilde är föremål för öppen psykiatrisk tvångsvård. Det kan t.ex. röra sig om att han eller hon genom ett särskilt villkor ska vara skyldig att underkasta sig be- handling med läkemedel. Vi menar att det inte bör finnas något hinder mot att genomgå öppen psykiatrisk tvångsvård i det fall det fattas beslut om särskilda skyddsåtgärder i sluten form. Det bör dock poängteras att tvångsvården och de särskilda skyddsåtgärderna sker i olika syften och med stöd av olika regelverk. Det innebär t.ex. att de tvångsåtgärder som får vidtas enligt lagstiftningen om särskilda skyddsåtgärder inte får användas för att kunna tillgodose det psykiatriska vårdbehovet inom ramen för den öppna psykiatriska tvångsvården. 10.4.8.3Särskilda skyddsåtgärder i sluten form för den som inte har fyllt Vi har i avsnitt 10.4.2 gjort bedömningen att det inte bör vara möj- ligt att besluta om särskilda skyddsåtgärder för den som har begått en otillåten gärning eller ett brott innan han eller hon har fyllt . I stället bör det i dessa fall ske insatser enligt SoL eller vidtas åtgärder enligt LVU. För den som har fyllt men ännu inte har fyllt när en otillåten gärning eller ett brott begås kommer det att vara möjligt att besluta om särskilda skyddsåtgärder. Vi anser dock att den unge inte bör undergå de särskilda skyddsåtgärderna (i sluten form) tillsammans med vuxna i en särskild skyddsenhet eftersom detta i många fall kommer att vara en olämplig miljö för dessa ung- domar. Vi föreslår därför att den som är vid särskilda skyddsåtgärder i sluten form ska placeras i ett sådant särskilt ung- domshem som avses i 12 § LVU. Den unge kan dock, om det finns särskilda skäl som talar emot en sådan placering, i stället bli place- rad i en särskild skyddsenhet. Detta kan t.ex. bli aktuellt om be- slutet om särskilda skyddsåtgärder i sluten form fattas endast innan den unge ska fylla . I vissa fall kan det vara lämpligt att den som redan är placerad vid ett särskilt ungdomshem kan stanna kvar där även efter det att han eller hon har fyllt . Vi föreslår att det ska vara möjligt om det finns synnerliga skäl. Den unge ska t.ex. kunna få stanna kvar i det särskilda ungdomshemmet om särskilda skyddsåtgärder i sluten form inom bör kunna upphöra eller övergå till åtgärder i öppen form. På motsvarande sätt som det finns en alternativ form av frihets- berövande påföljd för de som är (sluten ungdoms- vård i stället för fängelse) bör också genomförandet av särskilda skyddsåtgärder i sluten form utformas annorlunda för de som är . Utgångspunkterna vid utformningen av särskilda skyddsåtgärder för den som är bör vara att risken för att den unge på nytt ska begå allvarliga våldsgärningar effektivt ska kunna mot- verkas och att den unge ska få nödvändig behandling för att kunna bearbeta denna risk. De särskilda skyddsåtgärderna kommer att innebära ett frihetsberövande av den unge och detta måste kunna ske under säkra former. De som är 15–och döms till sluten ungdomsvård avtjänar sina påföljder vid speciella avdelningar på särskilda ungdomshem. Vid de särskilda ungdomshemmen bedrivs redan en verksamhet som till viss del är av samma karaktär som den som behöver bedrivas vid genomförandet av särskilda skyddsåtgärder i sluten form. Vi menar att de unga som ska bli föremål för särskilda skyddsåtgärder bör placeras på särskilda ungdomshem. De särskilda skyddsåtgärderna bör i huvudsak genomföras på det sätt som sker när den unge undergår sluten ungdomsvård. De kontroll- och tvångsåtgärder som kan vidtas i samband med verk- ställighet av sluten ungdomsvård bör kunna bli aktuella också i sam- band med genomförandet av särskilda skyddsåtgärder i sluten form för den som är , se avsnitt 10.4.11. För att underlätta anpassningen i samhället för den som är placerad i en särskild skyddsenhet får han eller hon beviljas tillstånd att vistas utanför skyddsenheten (permission). För att permission ska få beviljas krävs att det inte finns en påtaglig risk för att den placerade ska undandra sig de särskilda skyddsåtgärderna eller på annat sätt missköta sig. Det ska även vara möjligt att bevilja permission för att den placerade ska kunna inställa sig vid en myn- dighet. En permission ska förenas med de villkor som behövs. Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl ska den placerade stå under be- vakning under permissionen. Det är allmän förvaltningsdomstol som beslutar om permission efter ansökan av den myndighet som ansvarar för genomförandet av särskilda skyddsåtgärder eller den som beslutet om särskilda skyddsåtgärder avser. Permission får ges för ett visst tillfälle eller för vissa återkommande tillfällen. Domstolen kan överlämna be- slutanderätten till den myndighet som ansvarar för genomförandet av särskilda skyddsåtgärder. Beslutanderätten kan återtas när det finns skäl för det. Myndigheten ska få återkalla en permission om förhållandena kräver det. 10.4.8.5Underrättelseskyldighet gentemot den som har utsatts för en otillåten gärning eller ett brott av den som undergår särskilda skyddsåtgärder Det är angeläget att den som har utsatts för en allvarlig otillåten gärning eller ett allvarligt brott som har riktat sig mot eller har medfört fara för hans eller hennes liv eller hälsa får samhällets stöd och skydd. På samma sätt som gäller vid rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning bör det därför finnas en under- rättelseskyldighet gentemot den som har utsatts för en otillåten gärning eller ett brott av den som är föremål för särskilda skydds- åtgärder i sluten form. Skyldigheten bör innebära bl.a. en möjlighet att få uppgift om när beslut har fattats om att gärningsmannen får vistas utanför den särskilda skyddsenheten, när han eller hon har lämnat den särskilda skyddsenheten utan tillstånd, när gärnings- mannen inte har återvänt till den särskilda skyddsenheten sedan tiden för ett tillstånd att vistas utanför enheten har gått ut och när ett tillstånd att vistas utanför den särskilda skyddsenheten har återkallats.