sou · H0B335 · 2012-05-24 00:00:00 — Det går knappast att skapa en säker bild av hur många barn det kan röra sig om som gifter sig på detta sätt. Informella äktenskap kan ingås såväl i som i utlandet. Flera av de verksamheter som har ingått i SCB:s kart- läggning har känt till unga som har ingått sådana förbindelser utan att det finns några uppgifter om tvång eller andra påtryckningar. Så- lunda känner grundskolorna i SCB:s kartläggning till tre barn som har gift sig på detta sätt, gymnasieskolorna 14 barn, jourerna 12 barn, kommunerna 14 barn och övriga verksamheter 15 barn (totalt 58 barn, varvid dock viss dubbelräkning kan förekomma). Även verksamheterna i vår fördjupade studie kände till barn som hade gift sig eller skulle gifta sig på detta sätt (se närmare i bilaga 5). Att detta slags äktenskap förekommer har framkommit även genom vår kartläggning av länsstyrelsernas ärenden om äktenskaps- dispens för underåriga och våra kontakter med experter på om- rådet. Sammanfattningsvis går det inte att uttala sig om hur många gifta barn det finns i , men man kan med säkerhet påstå att det finns barn i som inte är registrerade som gifta men som i någon bemärkelse ändå är det, antingen för att de anses lagligt gifta i något annat land eller också för att de har ingått ett infor- mellt äktenskap. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? Vilka gifter sig som barn? Av SCB:s statistik framgår att de flesta barn som är registrerade i folkbokföringen som gifta har utländsk bakgrund. De barn som ansöker om att få gifta sig innan de fyller har också i de flesta fall sitt ursprung i andra länder, oftast i eller på . I vissa fall handlar det om svenska barn ur religiösa minoritets- grupper och i några fall om barn ur den romska minoriteten. De allra flesta som gifter sig som barn är flickor. Detta framgår av såväl SCB:s och statistik som SCB:s kartläggning. De flesta som ingår barnäktenskap synes vara mellan , men det förekommer också att barn gifter sig. Bakgrunden till att barnäktenskap förekommer När det gäller bakgrunden till att barnäktenskap förekommer har vi valt att i huvudsak utgå från vår genomgång av länsstyrelsernas ärenden om äktenskapsdispens för underåriga –2010 och att komplettera den med information från andra källor. Även om det handlar om ett relativt litet underlag, kan ansökningarna ändå ge en bild av olika möjliga orsaker till barnäktenskap. Vi kan inte på grundval av handlingarna uttala oss om huruvida ansök- ningarna gjordes av fri vilja eller om direkt eller indirekt påverkan kan ha förekommit. De flesta barn som ansökte om att få gifta sig anförde kärlek som skäl. Men det var också vanligt att barnet angav att hans eller hennes kultur eller religion innebar att det inte var möjligt att ha ett förhållande eller bo tillsammans med någon av det motsatta könet utan att vara gift. Graviditet anfördes i flera fall. Detta tyder på att ingående av ett barnäktenskap i vissa fall kan vara en strategi för unga att öka sitt livsutrymme i förhållande till kärlek och sex eller ett sätt att legitimera ett sexuellt förhållande. Att ingående av äktenskap kan vara ett sätt för ungdomar att skaffa sig större frihet och en möjlighet att ha en partner framhölls även vid utredningens forskarsamtal. Det sagda kan förstås som en konsekvens av att barnet lever i ett sammanhang där det ställs krav på kyskhet och där äkten- skapet är en förutsättning för sexuell samvaro eller för ett kärleks- förhållande över huvud taget. I vissa fall framstår ansökningen om att få gifta sig som ett sätt att undgå konsekvenser på grund av att paret har en otillåten relation. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? I makar (s. 88) framträder som ett motiv för unga kvinnor att ingå informella äktenskap att de genom äktenskapet hoppas bli befriade från begränsningar och kontroll. Äktenskapet kan alltså även enligt denna beskrivning vara ett sätt att skaffa sig en större frihet. I rapporten hävdas att flickorna inte uppnår detta mål och att det kan bli en flykt från ett förtryck in i ett annat. Liknande skäl för flickor att gifta sig framkommer i en rapport från Integrationsverket.6 I vissa fall tycks föräldrar kunna arrangera ett äktenskap som en lösning på och som ett skydd mot den sexuella öppenheten i Sverige.7 Även äktenskap som ingås med detta slags motiv kan förstås som ett uttryck för att unga är underkastade kyskhetskrav. I ett par av de dispensärenden som vi har kartlagt tycks ansökan om att få gifta sig med någon man själv valt närmast ha varit ett försök att undkomma risken att bli gift med någon som familjen eller släkten hade valt ut. I dispensärendena var det vanligt att sökanden åberopade som skäl att äktenskapet skulle ge möjlighet för den tilltänkta äktenskaps- partnern att få uppehållstillstånd i . Det kan alltså uppen- barligen finnas ett migrationsmotiv bakom vissa barnäktenskap. I vissa dispensärenden lyfte sökanden fram att det i sökandens ursprungsland eller enligt sökandens religion är tillåtet med äkten- skap . Många av sökandena hade sitt ursprung i länder där det är vanligt med tidiga äktenskap. Mot denna bak- grund kan barnäktenskap delvis förstås som en avspegling av att det i vissa länder och inom vissa grupper är vanligt och normalt – och inte sällan även anses önskvärt – att gifta sig . Det tycks alltså som att traditioner och normer inom en viss grupp eller i ett visst land kan ha betydelse för att ett barnäktenskap ingås. I vissa fall tycks en misslyckad skolgång kunna vara ett bidragande skäl till att en flicka väljer att gifta sig och sluta skolan.8 Sammantaget framträder en sammansatt bild. Det tycks i många fall finnas något skäl utöver kärlek som har bidragit till ansök- ningen om äktenskapsdispens. Detta innebär dock inte att det inte kan ha funnits en egen vilja att ingå äktenskapet, vare sig denna vilja har grundats i kärlek eller något annat. Som sagt är detta något som vi inte på grundval av ansökningarna kan uttala oss om. 6Integrationsverket (2000:6), Låt oss tala om flickor. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? 6.12.3Äktenskap mot den egna viljan Omfattningen av äktenskap mot den egna viljan SCB:s kartläggning och vår fördjupade studie ger sammantagna föl- jande resultat när det gäller omfattningen av äktenskap mot någons vilja. De grundskolor som har deltagit i undersökningarna kände till sammanlagt 5 barn som hade blivit bortgifta mot sin vilja, medan gymnasieskolorna kände till 42 sådana barn och unga. Jourerna kände till 123 personer, kommunerna 125 personer och de övriga verksamheterna totalt 73 personer. Därutöver har verksamheterna kännedom om personer som inte är gifta men som har blivit förlovade eller trolovade mot sin vilja. Enligt SCB:s studie kände grundskolorna till 14 barn som blivit förlovade eller trolovade mot sin vilja, gymnasieskolorna kände till 27 barn och unga, jourerna 25 personer, kommuner 35 personer, och övriga verksamheter 30 personer. När det gäller personer som är oroliga för eller som hotas av att bli gifta mot sin vilja kände grundskolorna till 115 barn, gymnasie- skolorna 144 barn och unga, jourerna 87 personer, kommunerna 174 personer och övriga verksamheter 123 personer. I denna kate- gori ingår, såvitt gäller den fördjupade undersökningen, även de personer som blivit förlovade eller trolovade mot sin vilja. I tabell 6.1 redovisas verksamheternas kontakter med personer som blivit gifta mot sin vilja. I högerkolumnen visas hur många som var oroliga för eller hotades av ett äktenskap mot den egna viljan. I den kategorin har vi inkluderat de personer som var förlovade eller trolovade mot sin vilja. Tabell 6.1 Personer som blivit gifta mot sin vilja eller riskerar att bli det Gifta mot sin vilja Oroliga för eller hotas av att bli gifta mot sin vilja (inklusive förlovade eller trolovade mot sin vilja) Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? Till bilden hör även de personer som har kontaktat andra verk- samheter än de som ingick i vår fördjupade studie, däribland Syster- jouren telefonjour och RFSL:s brottsofferjour. I de undersökningar som har genomförts blir det tydligt att vissa enskilda verksamheter möter många personer som har blivit eller som riskerar att utsättas, andra möter få eller inga. Som exem- pel kan nämnas att en av de kommuner som besvarade SCB:s enkät hade kännedom om 20 personer som blivit bortgifta mot sin vilja. Delmängderna kan som sagts inte utan vidare summeras över verksamhetsgränserna med hänsyn till risken för dubbelräk- ning. I den fördjupade studien frågade vi om den hjälpsökande hade eller skulle komma i kontakt med någon annan skydds- eller stödverksamhet. Skolorna svarade jakande på frågan i av ärendena. Motsvarande andel för jourerna var , för kom- munerna och för kategorin övriga verksamheter 76 pro- cent. Om man lägger till dem som svarat vet ej eller som inte svarat blir andelen för skolorna, för jourerna, för kommunerna och för kategorin övriga verksamheter. Om vi antar att resultatet i den fördjupade studien är represen- tativt och att gymnasieskolornas resultat överensstämmer med grundskolornas, borde man i princip kunna räkna med att andelen unika ärenden är lägst för grundskolor och gymnasie- skolor. Vidare borde av jourernas, minst 22 pro- cent av kommunernas och en lika stor andel av kategorin övriga verksamheters ärenden vara unika. Om man summerar delmängderna utifrån denna princip har verksamheterna i de båda undersökning- arna rapporterat kännedom om allra lägst 86 bortgifta personer och 291 personer som var oroliga för att bli gifta mot sin vilja eller som hade blivit förlovade eller trolovade mot sin vilja. Dock bör man beakta att vissa barn kan ha gått i både och gymnasiet under och därför kan ha räknats dubbelt. Det kan före- komma också viss dubbelräkning inom en viss verksamhetskate- gori. Vidare är det naturligtvis så att man inte kan veta om en viss person har förekommit i två verksamheter under ett och samma, eller under två olika år. Emellertid förefaller resultatet rimligt om det jämförs med annan kunskap. T.ex. vet vi att 170 personer – var placerade i skyddat boende på grund av en heders- relaterad problematik. Några säkra beräkningar kan inte göras. Men mot bakgrund av de uppgifter som framkommit menar vi att man kan anta något om Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? det lägsta antal personer som upp- levde en akut eller ganska akut risk för att bli gifta mot sin vilja. Med utgångspunkt i undersökningarna om dem som är oroliga eller som har blivit förlovade eller trolovade mot sin vilja uppskattar vi att denna grupp uppgick till minst 250–300 personer. Vi vet att minst 16 personer hölls kvar i utlandet för att bli bortgifta mot sin vilja. När det gäller personer i som faktiskt blir gifta mot sin vilja försvåras uppskattningarna av att det i undersökningarna ingår även personer som har gift sig mot sin vilja för sedan, kanske medan de har bott i ett annat land. Att denna grupp kan vara ganska stor antyder bl.a. den omständigheten att det i de undersökningar vi har gjort framkommer att en hel del av de hjälpsökande var eller äldre och en del eller äldre. Det förekommer att personer i den åldern som bor i blir gifta mot sin vilja. Men åldern kan tyda på att äktenskapet har ingåtts . I vår fördjupade studie var det vanligast att äktenskapet hade ingåtts . De personer som grundskolorna och gymnasie- skolorna kände till som blivit gifta mot sin vilja bör omfatta främst personer som har blivit gifta relativt och då de har bott i . Med utgångspunkt främst i dessa uppgifter har vi diskuterat om vi skulle kunna redovisa en bedömning att antalet personer i som gifter sig mot sin vilja kan beräknas uppgå till minst ca 50. Dock anser vi att en sådan siffra, trots de reservationer den skulle få omges med, är alltför osäker för att kunna presenteras som en bedömning. Det man däremot med säkerhet vet är att såväl myndigheter som frivilligorganisationer möter relativt många personer som har blivit gifta mot sin vilja. Med utgångspunkt i den tämligen försiktiga beräkningsmodell som presen- terades tidigare uppskattar vi att det handlade om minst 80– 100 personer. Vilka blir gifta mot sin vilja? De flesta som söker hjälp är flickor och kvinnor, men de genom- förda studierna visar att även pojkar och män drabbas (se bilagorna 2 och 5). Som vi sagt finns det skäl att tro att mörkertalet kan vara särskilt stort när det gäller män och pojkar, bl.a. eftersom det finns få verksamheter som riktar sig till dem men också för att de kan vara mindre benägna att söka hjälp. Många av de verksam- Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? heter som ingick i SCB:s kartläggning och den fördjupade under- sökningen vänder sig enbart till kvinnor och flickor. Vi återkommer i ett särskilt avsnitt till pojkars och mäns situation. Vår fördjupade studie tyder på att de flesta äktenskap mot någons vilja ingås av personer som har fyllt 18 men inte . Man bör dock vara försiktig när man tolkar uppgifterna. SCB:s kart- läggning visar att verksamheterna kände till även barn som blivit gifta mot sin vilja. De flesta av dessa var 15–, men några få var . Det finns också kvinnor som är som söker hjälp och som har gift sig mot sin vilja. Detta tyder på att äkten- skap mot den egna viljan är ett komplext problem. Kvinnor som försöker lämna dessa äktenskap kan också ha barn. I statistik om ansökningar om skyddade personuppgifter framkommer t.ex. att nio av personerna är och har anknytning till huvudpersonen i ärendet. De flesta som i undersökningarna var oroliga för att bli gifta mot sin vilja var . Det tyder på att oron för att bli gift mot sin vilja hos många kan finnas . Vår fördjupade studie tyder på att en hel del av de personer som myndigheter och olika verksamheter kommer i kontakt med och som berättar om ett äktenskap mot den egna viljan, är uppväxta i andra länder och har blivit gifta redan innan de kom till (se bilaga 3). Detta talar för att dessa personer (oftast kvinnor) söker hjälp antingen för att de utsätts för våld eller andra övergrepp inom äktenskapet eller för att de stöter på problem när de vill skilja sig. Problemet handlar alltså inte bara om att försöka förhindra att dessa äktenskap ingås, utan också i hög grad om att stödja, hjälpa och skydda dem som far illa och som vill ta sig ur äktenskap som de har ingått mot sin vilja. Allt vårt underlag tyder på att en stor majoritet av de utsatta har utländsk bakgrund. Vissa skolor med hög andel elever med utländsk bakgrund hade kännedom om påtagligt många barn som var oroliga för att bli gifta mot sin vilja. När det gäller de utsattas ursprung tycks länder i dominera, men även andra länder förekommer, bl.a. i , och . Äktenskap mot den egna viljan synes förkomma i någon utsträckning även i den romska minoriteten. Det är i det sammanhanget viktigt att påpeka att romer långtifrån är någon en- hetlig grupp med enhetliga traditioner. Också personer med ur- Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? sprung i etniska grupper utan eget land, såsom kurder och syrianer, förekommer bland de utsatta.9 Tvångsäktenskap kan inte knytas till någon viss religion utan förekommer inom olika religiösa grupper, däribland kristna, muslimer, hinduer och sikher. Gifta i sin frånvaro (fullmaktsäktenskap) statistik visar att det är relativt vanligt med full- maktsäktenskap och att det finns en svensk anknyt- ning genom att minst en av makarna är medborgare eller har hem- vist i . Våra undersökningar visar att det förekommer att personer blir gifta mot sin vilja genom ett fullmaktsäktenskap. Det tycks dock inte, såvitt undersökningarna visar, vara något av de van- ligaste tillvägagångssätten. Totalt kände gymnasieskolorna till 3 per- soner som blivit gifta mot sin vilja på detta sätt. Jourerna kände till 1 person, kommunerna 2 personer och kategorin övriga verksam- heter kände till 18 personer. Vem utövar påtryckningarna? (Brå) har gått igenom ett antal polis- utredningar som har bedömts röra hedersrelaterad brotts- lighet, inklusive bortgifte mot någons vilja (Brå rapport 2012:1 Polisens utredningar av hedersrelaterat våld). Studien tyder på att de vanligaste anmälda hedersbrotten är olaga hot och misshandel. I mer än fyra av tio studerade ärenden framgår att kvinnan inte själv kommer att få välja eller inte har fått välja vem hon vill gifta sig med. Gärningspersonen är oftast en vuxen manlig familjemedlem, vanligast pappan eller en bror. I tre av fyra studerade ärenden fram- kommer det att andra personer än de misstänkta deltar i förtrycket av målsäganden. Det är oftast en familjemedlem, men det kan också vara en annan släkting. Kartläggningen visar också att våldet kan eskalera när kvinnan vill skilja sig och i dessa fall utövas våld och hot av både partner eller före detta partner och den egna familjen. 9 Statistik från Norska Integrations- og mangfoldsdirektoratet visar att de flesta av tvångs- äktenskapsärendena i rör personer från , , , och men att totalt 35 länder är representerade i statistiken. De flesta ärenden som brittiska Forced Marriage Unit hanterar rör personer med ursprung i eller , men även andra ursprungsländer förekommer. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? Bilden av vilka det är som utövar våld som framträder i Brå:s studie stämmer väl med vad som framkommit i tidigare studier.10 Vår fördjupade studie tyder på att det är ungefär lika vanligt att mammor utövar påtryckningarna som att papporna gör det. Samman- taget med Brå:s resultat och tidigare studier tyder resultaten på att papporna oftare utövar våld och hot, men att mammorna deltar i påtryckningarna på annat sätt. Den fördjupade studien visar vidare att även andra släktingar relativt ofta tycks delta i påtryckningarna. Bröder tycks förekomma mer sällan än andra släktingar men ändå förhållandevis ofta, medan det verkar mindre vanligt att systrar del- tar. Vilka påtryckningar sker? Genom vår fördjupade studie får man en bild av vilket slags påtryck- ningar som förekommer i syfte att förmå någon att gifta sig mot sin vilja. När det gäller de allra yngsta, som fortfarande går i , tycks det vanligt att barnet inte berättar om några påtryckningar, men att barnet ändå upplever sig ha blivit gift mot sin vilja, eller riskera att bli det. Detta skulle kunna bero på att barn är fogliga och inte behöver pressas, men även på att risken för äktenskap är mindre överhängande, varför påtryckningar inte ännu har behövts. En annan tänkbar tolkning är att barnen avstår från att berätta om övergrepp som deras föräldrar har begått mot dem. Även andra verksamheter än skolorna har redovisat kännedom om fall där den hjälpsökande inte har berättat om några påtryck- ningar men ändå anses gift mot sin vilja eller i risk för att bli det. Den vanligaste formen av påverkan totalt sett synes vara resone- mang och övertygande eller tvingande samtal. Därnäst kommer hot om våld. Vanligt tycks det även vara med hot som rör familjens skam eller rykte. I många fall verkar det förekomma begränsningar i friheten, med vilket avses t.ex. rätten att få röra sig fritt, att få tala i telefon etc. Det tycks inte heller sällsynt med försök att inge den utsatta dåligt samvete, t.ex. över att personen orsakar en familje- medlems dåliga hälsa. Våld verkar förekomma i mellan 20 och 28 pro- cent av fallen som jourer, kommuner och övriga verksamheter har 10 Se t.ex. de los (2003), skriftserie IV, Patriarkala enklaver eller ingenmansland? Våld, hot och kontroll mot unga kvinnor i och (2008), FoU Nordväst (forskningsrapport 2008:2) Hedersrelaterade traditioner i en svensk kontext. En studie av omhändertagna flickor. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? haft kontakt med. De två deltagande skolorna har däremot inte känt till att våld förekommit som påtryckningsmedel i något av sina 28 fall. Andra tillvägagångssätt är mobbning i familjen och hot om uteslutning ur familjegemenskapen. Även andra former av påtryck- ningar och påverkningsmedel förekommer, såsom löften, vilseledande och hot om att den hjälpsökande måste begå självmord om han eller hon inte gifter sig. Bakgrunden till att personer blir gifta mot sin vilja Det är svårt att hitta en entydig förklaring till att personer blir gifta mot sin vilja. En övergripande bakgrund synes vara att de utsattas familjer betraktar äktenskapet som en kollektiv angelägenhet, var- vid individens önskningar är underordnade familjens och släktens. I vår fördjupade studie angavs i mer än hälften av fallen att det enligt den hjälpsökandes kultur är brukligt att familjen eller släkten väljer vem man ska gifta sig med. Ofta beskrivs giftermål mot den egna viljan i termer av kontroll av i synnerhet kvinnors sexualitet och kyskhet.11 Det kan handla om en reaktion på att familjen får kännedom om att flickan eller kvinnan har haft en pojkvän eller inte är oskuld. Det behöver inte alltid handla om att flickan eller kvinnan faktiskt har gjort något som bryter mot normerna. Ett rykte kan vara tillräckligt för att utlösa ett behov av att återupprätta familjens anseende, t.ex. genom att flickan blir gift. Det kan också handla om att ett tidigt äkten- skap förmodas förebygga att flickan hinner göra något som kan skada familjens heder eller innan ett negativt rykte hinner uppstå. I vår fördjupade studie angavs i många fall att det i den hjälpsökandes kultur är brukligt att gifta sig ung. Forskning tyder på att det i vissa fall kan handla om att föräldrarna vill motverka den västerländska kulturens inverkan.12 Tvångsäktenskap beskrevs vid utredningens hearing av flera som något som ofta föregås av en lång tids våld, be- gränsningar, kränkningar och kontroll. 11Anja (1998), Arrangerte ekteskap og tvangsekteskap blant ungdom med innvandrer- bakgrunn, Kompetansesenter for likestilling, , och (1999), Arrangerte ekteskap og tvangsekteskap i , TemaNord Migration, samt Khatidja Chantler, Geetanjali Gangoli & (2009) ur Critical Social Policy 29(4), Forced marriage in the UK: Religious, cultural, economic or state violence? 12Se (2011), Reconceptualising consent and coercion within an intersectional understanding of forced marriage, ur Forced Marriage. Introducing a social and Human Rights Perspective. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? Normbrott, exempelvis genom att ha ett förhållande med någon av det motsatta könet, är enligt vår fördjupade studie ett vanligt förekommande skäl till att någon pressas till äktenskap. Men det kan också handla om att den utsatta personen har ett förhållande med någon som familjen inte accepterar. Det är enligt vår studie vanligt att de utsatta berättar om att bakgrunden till påtryckning- arna är att familjen inte accepterar äktenskap utanför den egna etniska eller religiösa gruppen. I andra fall handlar det om att familjen inte accepterar äktenskap utanför släkten, klanen eller liknande. Det sistnämnda kan ses tillsammans med omständigheten att det enligt studien synes vara vanligt att det finns någon form av släktskap mellan de tilltänkta makarna. Detta var fallet i av de sammanlagda ärendena rörande barnäktenskap och äktenskap mot den egna viljan. Motiven till äktenskap inom släkten kan vara att behålla egendom inom släkten eller att trygga släktens fortlevnad och trygghet genom att man känner varandra.13 Det kan även finnas andra ekonomiska fördelar för storfamiljen med ett äktenskap mellan t.ex. kusiner.14 Enligt vissa källor kan motivet till att kräva äktenskap inom den egna etniska gruppen ses i ljuset av att det kan handla om grupper utan eget land och med ett politiskt projekt som går ut på att hålla samman gruppen i diasporan inför ett tänkt återvändande.15 De brittiska forskarna diskuterar orsakerna till tvångsäktenskap och lyfter fram samspelet mellan kultur, religion, fattigdom och bl.a. migrationsreglerna. Studien tydde på att bakgrunden till tvångsäktenskapen kunde variera beroende på vilket ursprung den utsatta hade. Motivet att en släkting eller bekant till familjen ska kunna få uppehållstillstånd i förekommer i vår fördjupade studie men tycks inte höra till de vanligare.