sou · GZB375 · 2012-01-01 00:00:00 — föreskrifter och allmänna råd om hästhållning (DFS 2007:6)(hästföreskriften). Dessa består av 60 paragrafer. Det är dock en hel del bestämmelser som är allmänna och gäller samtliga djurslag och som återfinns i båda föreskrifterna. Enligt utredarens mening har utformningen av föreskrifterna påverkats av samhällsdebatten vid de olika tillfällen när de har tillkommit. Strömningarna i samhället har varit olika starka och detta har påverkat föreskrifternas inriktning och innehåll. Regler om samma företeelse i äldre föreskrifter har inte heller uppdaterats om en ny regel som grundas på ny forskning eller kunskap meddelats i en annan föreskrift. Utredaren kan konstatera att denna utveckling har lett till att det även i föreskrifterna finns ologiska skillnader mellan föreskrifter om samma eller liknande djurslag dels när djuren hålls för olika syften, dels mellan djurslag med liknande behov. Här kan nämnas två exempel. Kraven på utrymme för kaniner som hålls som sällskapsdjur respektive djurparksdjur och hur man ska tillfredsställa olika djurs behov av vatten. Det första exemplet gäller att minsta tillåtna yta för sällskapskaniner är enligt föreskrifter och allmänna råd om villkor för hållande, uppfödning och försäljning m.m. av djur avsedda för sällskap och hobby (DFS 2004:16). För vinterförvaring av djurparkskaniner där publik inte förekommer är minsta tillåtna yta en kvadratmeter. Om däremot kaninerna ska visas upp för publik är den minsta tillåtna ytan , vilket framgår av föreskrifter om djurhållning i djurparker m.m. (SJVFS 2009:92). Det andra exemplet är tillgången till vatten där hästar enligt 4 kap. 3 § hästföreskriften ska vattnas . Även i fråga om nötkreatur anges i 1 kap. 29 § lantbruksdjursföreskriften att djuren ska erbjudas vatten minst . Grisar ska däremot enligt 3 kap. 5 § ha fri tillgång till dricksvatten. I bilagan, Analys av Svenska djurskyddsföreskrifter och EU- direktiv, finns en analys som gjort mellan svenska djurskyddsbestämmelser och EU-direktiven avseende hållande och skötsel av lantbrukets djur. En jämförelse har gjorts av vilka regler som grundar sig på EU-regler och vilka som är enbart nationella Gällande rätt och bakgrund till djurskyddslagstiftningen Vidare har analyserats om de regler som grundar sig på EU lagstiftningen är mer långtgående än grundregleringen i EU. I jämförelsen ingår djurskyddsförordningen 1-16 §§, föreskrifter och allmänna råd om djurhållning inom lantbruket m.m. (SJVFS 2010:15 saknr L 100) och de på området aktuella direktiven. Dessa är Rådets direktiv /58/EG av om skydd för animalieproduktionens djur, Rådets direktiv /120/EG av om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning, Rådets direktiv /119/EG av om fastställande av lägsta djurskyddskrav för kalvar, Rådets direktiv /43/EG av om fastställande av minimiregler för skydd av slaktkycklingar och Rådets direktiv /74/EG av om att fastställa miniminormer för skyddet av värphöns. Gällande rätt och bakgrund till djurskyddslagstiftningen , U., , A. Europarättens grunder, fjärde upplagan (Juridik 2010) , U., , A. Introduktion till EU, tredje upplagan (Juridik 2010) Cserhalmi, N. 2004 Djuromsorg och djurmisshandel –1925 s. 86–97.