sou · H0B317 · 2012-05-02 00:00:00 — Sådan verkställighet ska kunna bli aktuell om den dömde på grund av en svår utvecklingsstörning, en svår autismspektrumstörning eller någon annan stor och varaktig psykisk funktionsnedsättning har en så uttalad kognitiv funktionsnedsättning att han eller hon är i särskilt behov av det stöd och den service som kan ges vid en sluten stöd- enhet. Verksamheten vid en sluten stödenhet ska vara utformad i små enheter enligt principerna för en bostad med särskild service enligt LSS. Kriminalvården ska ansvara för verkställigheten av fängelse i en sluten stödenhet. Vi föreslår att det är allmän domstol som i domen, i vilken fäng- elsestraffet döms ut, ska besluta att verkställigheten ska inledas i en sådan enhet. Kriminalvården ska kunna besluta om sådan verkställig- het om det under pågående verkställighet av fängelsestraffet i kri- minalvårdsanstalt uppmärksammas att den intagne uppfyller förut- sättningarna. Kriminalvården ska ha en skyldighet att tillsammans med lands- tinget och kommunen upprätta en individuell plan för den som ska friges från verkställighet i en sluten stödenhet. I planen ska det redo- visas vilka stödinsatser som den dömde är i behov av och vem som ansvarar för respektive insats. Det bör finnas en tydlig uppdelning mellan straffrättsligt ansvar, det psykiatriska vårdbehovet och intresset för skydd mot fortsatta an- grepp mot människors liv eller hälsa. Möjligheten att besluta om åtgärder i syfte att förhindra att en gärningsman på nytt begår en allvarlig våldsgärning av allvarligt slag ska därför inte vara en del av påföljdssystemet, utan en fristående reaktion som är knuten till den otillåtna gärningen eller brottet. Åtgärderna bör benämnas särskilda skyddsåtgärder. Regleringen i fråga om sådana åtgärder ska finnas i en särskild lag. När man utformar ett system med särskilda skyddsåtgärder är det viktigt att finna en etiskt godtagbar avvägning mellan å ena sidan intresset av skydd och å andra sidan berättigade krav på att de åtgärder som vidtas så långt möjligt är proportionerliga i förhåll- ande till den risk man bedömer finns. Det måste också säkerställas att beslutsunderlaget och beslutsprocessen uppfyller tillräckliga krav på rättssäkerhet. Åtgärderna ska bygga på respekt för gärningsman- nens integritet och människovärde. Enligt vårt förslag är det i huvudsak den kategori av personer som döms till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivnings- prövning som ska kunna bli föremål för särskilda skyddsåtgärder. Detta innebär att särskilda skyddsåtgärder ska kunna beslutas i två situationer. Den ena situationen är då en gärningsman har begått en otillåten gärning som inte utgör brott eftersom kravet på tillräkne- lighet inte är uppfyllt. Den andra situationen är då en gärningsman ska friges efter att ha undergått ett fängelsestraff eller sluten ungdomsvård efter att ha dömts för ett brott som han eller hon har begått under påverkan av en allvarlig psykisk störning, en tillfällig sinnesförvirring, en svår utvecklingsstörning eller ett allvar- ligt demenstillstånd. I båda situationerna ska det krävas att gär- ningen har riktat sig mot eller medfört fara för någon annans liv eller hälsa och att det i straffskalan för det fullbordade brottet inte var föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Det ska också krävas att det med hänsyn till gärningsmannens eller den dömdes psykiska tillstånd, hans eller hennes tidigare begångna gärningar och omständigheterna i övrigt finns en påtaglig risk för att han eller hon på nytt begår en gärning som riktar sig mot eller medför fara för någon annans liv eller hälsa och är av allvarligt slag. Beslut om särskilda skyddsåtgärder ska fattas av allmän förvalt- ningsdomstol efter ansökan av åklagare. Vid sin prövning ska för- valtningsdomstolen utgå från vad den allmänna domstolen har funnit utrett beträffande gärningen. För att betona att särskilda skydds- åtgärder är knutna till en otillåten gärning eller ett brott ska för- valtningsdomstolen kunna besluta om särskilda skyddsåtgärder endast om allmän domstol antingen genom en dom, som har vunnit laga kraft, har fastställt att gärningsmannen har begått en otillåten gär- ning som inte utgör brott eftersom inte kravet på tillräknelighet är uppfyllt eller i den dom genom vilken gärningsmannen dömdes till fängelse eller sluten ungdomsvård har beslutat att en prövning i fråga om särskilda skyddsåtgärder ska ske. Allmän förvaltningsdomstol ska minst var sjätte månad pröva om det fortfarande finns förutsättningar för särskilda skyddsåtgärder. Det är också allmän förvaltningsdomstol som ska pröva om sådana åtgärder ska upphöra. Särskilda skyddsåtgärder ska kunna genomföras i sluten form eller i öppen form. Åtgärderna ska undergås i den form som är till- räcklig för att syftet med åtgärderna ska kunna tillgodoses. Allmän förvaltningsdomstol ska kunna besluta att särskilda skyddsåtgärder i sluten form ska övergå till åtgärder i öppen form samt att åtgärder i öppen form ska övergå till sluten form. Vid genomförande av särskilda skyddsåtgärder i sluten form ska den som är föremål för åtgärderna placeras i en särskild skydds- enhet. Den som är ska dock som huvudregel i stället pla- ceras i ett särskilt ungdomshem. Särskilda skyddsåtgärder i sluten form ska kunna kombineras med öppen psykiatrisk tvångsvård. Den som undergår särskilda skyddsåtgärder i öppen form ska få det stöd och den omvårdnad samt underkastas den kontroll som be- hövs för att syftet med åtgärderna ska kunna tillgodoses. Särskilda skyddsåtgärder i öppen form ska kunna förenas med villkor av- seende bl.a. skyldighet att genomgå nödvändig vård eller behand- ling eller förbud mot att använda berusningsmedel. Det ska vara möjligt att vidta vissa kontroll- och tvångsåtgärder i syfte att upprätthålla ordningen och säkerheten i samband med genomförandet av särskilda skyddsåtgärder. Vi föreslår att staten både ska ansvara för systemet med sär- skilda skyddsåtgärder och stå för genomförandet av åtgärderna. Det bör vara en uppgift för regeringen att besluta vilken eller vilka myn- digheter som bör ha ansvaret för de särskilda skyddsåtgärderna och hur verksamheten närmare bör organiseras. Enligt vår bedömning framstår det dock som rimligt att SiS får ha både ansvaret för och genomföra särskilda skyddsåtgärder för den som genomgår dessa i ett särskilt ungdomshem. Psykiatrisk tvångsvård i samband med ett annat frihetsberövande Det ska inte längre ställas upp särskilda (lägre) krav för att det ska kunna bli aktuellt med psykiatrisk tvångsvård för den som redan är frihetsberövad genom att vara anhållen, häktad, intagen på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning eller intagen i (eller ska förpassas till) en kriminalvårdsanstalt eller ett särskilt ungdomshem. Rättspsykiatrisk vård ska inte längre vara benämning på sådan psykiatrisk tvångsvård som ges under verkställighet av påföljder som innefattar frihetsberövande, under anhållnings- eller häktnings- tid eller under en rättspsykiatrisk undersökning. Vid införandet av en tillräknelighetsreglering krävs det vissa straff- processuella förändringar. Som huvudregel ska frågan om gärnings- mannens tillräknelighet avgöras av allmän domstol först efter det att en rättspsykiatrisk undersökning har gjorts i frågan. Det ska därför finnas en skyldighet att inleda en förundersökning samt att väcka åtal även om det finns skäl som talar för att en gärning inte utgör brott till följd av att gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet. Det ska i stämningsansökan anges att det finns så- dana skäl. Åklagaren ska kunna besluta om åtalsunderlåtelse även om det finns skäl som talar för att gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet. Om domstolen finner att gärningsmannen inte uppfyller kravet på tillräknelighet ska åtalet ogillas. Domstolen ska dessutom genom en dom fastställa att gärningsmannen har begått en otillåten gär- ning som inte utgör brott eftersom kravet på tillräknelighet inte är uppfyllt. På yrkande av åklagaren ska domstolen kunna besluta att gärningsmannen ska omhändertas i avvaktan på att en sådan dom vinner laga kraft och allmän förvaltningsdomstol kan inleda sin pröv- ning i fråga om särskilda skyddsåtgärder. Ett sådant beslut om omhändertagande ska dock inte få fattas om det framgår att gär- ningsmannen inte uppfyller förutsättningarna för särskilda skydds- åtgärder. Det ska införas tre nya former av rättspsykiatriska bedömningar, vilka som huvudregel ska ingå i en rättspsykiatrisk undersökning. Bedömningarna ska ta sikte på frågan om gärningsmannens tillräk- nelighet, förutsättningarna för verkställighet av fängelse i en sluten stödenhet och förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder. Det ska avges ett utlåtande för respektive fråga. Ett utlåtande beträffande gärningsmannens tillräknelighet ska av- ges av en läkare vid undersökningsenheten eller av någon annan läkare som huvudmannen för enheten utser. Utlåtanden i övriga typer av utlåtanden ska avges av den myndighet som regeringen bestäm- mer. Allmän domstol ska i ett brottmål även kunna besluta att hämta in ett läkarintyg efter en preliminär rättspsykiatrisk undersökning i fråga om gärningsmannens tillräknelighet eller i fråga om förutsätt- ningarna för särskilda skyddsåtgärder. ska utöva tillsyn över efterlevnaden av bestämmel- serna om kontroll- och tvångsåtgärder i samband med en rättspsyki- atrisk undersökning. Vi föreslår att belastningsregistret ska innehålla uppgifter om den beträffande vilken det genom en dom har fastställts att han eller hon har begått en otillåten gärning som inte utgör brott eftersom kravet på tillräknelighet inte är uppfyllt och om den för vilken sär- skilda skyddsåtgärder har beslutats. Kontroll- och tvångsåtgärder i samband med en rättspsykiatrisk undersökning eller när den som är intagen i anstalt eller häkte är föremål för frivillig psykiatrisk vård Om det är nödvändigt med hänsyn till ordningen eller säkerheten ska de kontroll- och tvångsåtgärder som är tillåtna enligt FäL eller HäL i huvudsak få vidtas även när den som är intagen i kriminal- vårdsanstalt eller häkte har förts över till en undersökningsenhet för rättspsykiatrisk undersökning eller till en vårdinrättning för fri- villig psykiatrisk vård. Dessa åtgärder ska kunna vidtas även när en misstänkt som är på fri fot efter beslut av domstol har tagits in på en rättspsykiatrisk undersökningsenhet. I syfte att upprätthålla ordningen och säkerheten vid de rättspsyki- atriska undersökningsenheterna ska den som ska genomgå en rätts- psykiatrisk undersökning utan att vara frihetsberövad kunna få per- sonliga tillhörigheter omhändertagna, kunna kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål samt bli före- mål för drogkontroll. I syfte att stärka skyddet för brottsoffer föreslår vi att det i lagen om psykiatrisk tvångsvård införs en bestämmelse som anger att chefs- överläkaren särskilt ska beakta brottsoffers intresse när han eller hon fattar beslut om placering för patienten. Säkerhet på och utanför sjukvårdsinrättningen Ett genomförande av våra förslag kommer att innebära att andelen patienter som erhåller psykiatrisk vård under tid som de avtjänar verkställighet av fängelse eller sluten ungdomsvård, kommer att öka. För att säkerhetsnivån i förhållande till dessa personer inte ska avvika alltför mycket från den säkerhet som gäller inom kriminal- vården och inom SiS, föreslår vi att det införs en rätt för vård- givaren att kunna besluta om allmän inpasseringskontroll vid vissa vårdavdelningar. Vi betonar att den grundläggande säker- heten måste vila på ett dynamiskt säkerhetstänkande. Vi föreslår vidare att det ska vara möjligt för chefsöverläkaren att besluta om besöksrestriktioner även av hänsyn till ordning och säkerhet. Den möjlighet som Kriminalvården och SiS har att kunna fatta beslut om inskränkningar i förhållande till en patient som är intagen i kriminalvårdsanstalt eller slutet ungdomshem – inskränkningar som kan avse rätten att ta emot och skicka för- sändelser, ta emot besök eller stå i förbindelse med utomstående genom elektronisk kommunikation – ska behållas. Även nuvarande regler, som innebär att det är dessa myndigheter som fattar beslut om permission och frigång för dessa patienter, ska behållas. I syfte att höja säkerheten föreslår vi också att tillämpnings- området för chefsöverläkarens möjlighet att kunna besluta om in- skränkningar av patientens rätt att använda elektroniska kommuni- kationstjänster ska utvidgas. Med vårt förslag ska ett sådant beslut inte bara kunna grundas på skäl som är hänförliga till vården eller rehabiliteringen av patienten eller för att undvika att någon annan lider skada utan också av hänsyn till ordning och säkerhet. I syfte att möjliggöra att säkerheten kan upprätthållas vid dom- stolsförhandlingar som äger rum på sjukvårdsinrättningen, föreslår vi att chefsöverläkaren ska kunna besluta om att en patient som genomgår öppen psykiatrisk tvångsvård och som ska närvara vid förhandlingen, ska kroppsvisiteras. Visitationen ska ske för att kon- trollera att patienten inte för in farliga eller olämpliga föremål in på sjukvårdsinrättningen. Ett förbud mot fotografering Vi föreslår att vårdgivaren ska kunna besluta om fotograferings- förbud på en vårdavdelning. Syftet är att skydda patienter från att ofrivilligt utsättas för kränkande fotografering . Samverkan mellan olika huvudmän Vi bedömer att de ändringar vi föreslår beträffande rekvisiten för intagning till psykiatrisk tvångsvård, tillsammans med det borttagna undantaget för personer med utvecklingsstörning, kan leda till att ungdomar med autism eller störningar inom autismspektrat kan bli föremål för sådan vård. Vi bedömer vidare att våra ändrade intagningsrekvisit kan undan- röja en del av de gränsdragningsproblem som finns mellan LVM och LPT i förhållande till samsjukliga personer. Insatser av andra än vårdpersonal Vi förslår att chefsöverläkarens skyldighet att lämna ut nödvändiga uppgifter av betydelse för säkerheten inte bara ska gälla i förhåll- ande till en stödperson utan också omfatta gode män, förvaltare och kontaktperson. Vi föreslår också att sekretessreglerna ändras så att uppgift om en person som erhåller psykiatrisk tvångsvård får lämnas från en myndighet inom hälso- och sjukvården till en myndighet inom social- tjänsten, om det är befogat att lämna uppgiften av hänsyn till säker- heten för personal. Privatisering av psykiatrisk tvångsvård Vi lämnar inte något förslag som innebär att det blir möjligt för annan än landstingen och att bedriva psykiatrisk tvångsvård. Kostnader för den rättspsykiatriska vården Kostnaderna för rättspsykiatrin och de övriga kostnader som sam- manhänger med denna typ av vård kan uppskattas till cirka 2,3 mil- jarder kr för . De kostnader som har beräknats är, förutom kostnader för den vård som landstingen bedriver och ansvarar för, kostnader för den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten, vissa kostnader inom för missbruksvård, anpassat bo- ende och sysselsättning samt för transporter. Några säkra slutsatser i fråga om vilka av dessa kostnader som hänför sig till det s.k. sam- hällsskyddet inom den rättspsykiatriska vården kan inte dras av till- gängligt material. Kostnader för genomförandet av vårt förslag Våra beräkningar tyder på att ändringarna rörande tvångsvården inom allmänpsykiatrin inte kommer att medföra några kostnadseffekter. Vi baserar detta antagande på att mycket tyder på att antalet vård- dagar inom allmänpsykiatrin inte kommer att påverkas av förslagen. I fråga om kostnader för psykiskt störda lagöverträdare innebär förslagen, med den fördelning av huvudmannaskap som vi slutligen stannat för, att landstingens kostnader för psykiatrisk tvångsvård kommer att minska som kostnaderna för Kriminalvården, kommunerna, , och beräknas öka något. Staten i egenskap av huvudman för genomförandet av de särskilda skyddsåtgärderna ådrar sig ökade kostnader. Domstolarna och åklagarväsendet antas ha oförändrade kostnader. Vi har också föreslagit inrättandet av två nya myndigheter, och . Viss lagtext är markerad med grå färg. Detta har gjorts för att det ska framgå att denna text är hämtad från betänkande. Vi kommer i dessa delar inte att lämna egna förslag. Lagtexten har dock ändrats om det har varit nödvändigt för att den ska vara anpassad till våra förslag. En del språkliga ändringar har också gjorts. Att texten finns med i promemorian beror på att detta underlättar för läsaren. lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 30 kap. 6 § och 31 kap. 3 § ska upphöra att gälla, dels att 1 kap. 6 och 8 §§, 26 kap. 5 §, 29 kap. 3 §, 30 kap. 9 §, 33 kap. 6 § och 36 kap. 13 § ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas sex nya paragrafer, 1 kap. 2 a, 9 och 10 §§, 26 kap. 4 och 10 a §§ och 32 kap. 6 §. 1 kap. Om brott och brottspåföljder En gärning utgör inte brott om den begås av någon som till följd av 1. en allvarlig psykisk störning, 2. en tillfällig sinnesförvirring, har saknat förmåga att förstå gärningens innebörd i den situ- ation i vilken han eller hon befann sig eller att anpassa sitt handlande efter en sådan förståelse. Vad som har sagts gäller inte om gärningsmannen i anslut- ning till gärningen själv har vållat sin bristande förmåga genom rus eller på något annat sätt. För brott som någon begått innan han fyllt får inte dömas till påföljd. En gärning som någon begår innan han eller hon har fyllt fem- ton år utgör inte brott. En sådan gärning får inte heller leda till åtgärder enligt lagen (0000:00) om särskilda skyddsåtgärder. Förutom påföljd kan brott, enligt vad därom är stadgat, för- anleda förverkande av egendom, företagsbot eller annan särskild rättsverkan, så ock medföra skyldighet att gälda skadestånd. Förutom påföljd kan brott, enligt vad som är föreskrivet om detta, leda till förverkande av egendom, företagsbot eller annan särskild rättsverkan, samt med- föra skyldighet att betala skade- stånd. I fall som avses i 2 a § första stycket eller 6 § gäller vad som har sagts om brott i stället en otillåten gärning. En otillåten gärning, som en- ligt 2 a § inte utgör brott, kan i vissa fall leda till åtgärder enligt lagen (0000:00) om särskilda skyddsåtgärder. 1Senaste lydelse 1988:942. 2Senaste lydelse 1986:118. Vad som i denna balk eller annan författning föreskrivs om brott ska i tillämpliga delar gälla också sådana gärningar som avses i 2 a § första stycket och 6 §. 26 kap. Om fängelse Domstolen ska i en dom på fängelse besluta att verkställighe- ten av fängelsestraffet ska inledas i en sluten stödenhet om den dömde på grund av 1.en svår utvecklingsstörning, 2.en svår autismspektrumstör- ning eller 3.någon annan stor och var- aktig psykisk funktionsnedsätt- ning har en så uttalad kognitiv funktionsnedsättning att han eller hon är i särskilt behov av det stöd och den service som kan ges vid en sådan enhet. Den som dömts till fängelse skall för verkställighet av straf- fet tas in i kriminalvårdsanstalt om inte annat är särskilt föreskri- vet. Den som har dömts till fängelse ska för verkställighet av straffet tas in i kriminalvårds- anstalt om 1.inte domstolen har beslutat att verkställigheten ska inledas i en sluten stödenhet, 2.det inte finns förutsättningar för verkställighet enligt lagen (1994:451) om intensivövervak- 3Psykansvarskommittén föreslog att bestämmelsen skulle tas in som en ny 9 §. 4Tidigare 4 § upphävd genom 1988:942. 5Senaste lydelse 1998:604. ning med elektronisk kontroll eller 3. den dömde inte får tas in i en kriminalvårdsanstalt eftersom han eller hon är föremål för sluten psykiatrisk tvångsvård. Den som har dömts till fängel- se kan i vissa fall efter frigivningen bli föremål för åtgär- der enligt lagen (0000:00) om särskilda skyddsåtgärder. Kriminalvården ska i en an- mälan till åklagaren ange den dömde ska friges från fängelsestraffet, om det inför frigivningen ska ske en pröv- ning i frågan, om den dömde ska bli föremål för särskilda skydds- åtgärder. 29 kap. Om straffmätning och påföljdseftergift Som förmildrande omständigheter vid bedömningen av straff- värdet ska, vid sidan av vad som är föreskrivet för vissa fall, särskilt beaktas 1. om brottet föranletts av 1. om brottet har föranletts någon annans uppenbart krän- av någon annans uppenbart krän- 2. om den tilltalade till följd 2. om den tilltalade till följd av en allvarlig psykisk störning av en psykisk störning, en sinnes- haft nedsatt förmåga att inse rörelse eller av någon annan gärningens innebörd eller att an- orsak har haft nedsatt förmåga passa sitt handlande efter en att förstå gärningens innebörd i sådan insikt eller annars till följd den situation i vilken han eller av en psykisk störning, sinnes- hon befann sig eller att anpassa rörelse eller av någon annan orsak sitt handlande efter en sådan haft nedsatt förmåga att kontrol- förståelse eller att kontrollera sitt 6 Senaste lydelse 2010:370. 1. om en påtaglig förbättring har skett av den tilltalades per- sonliga eller sociala situation i något hänseende som kan antas ha haft samband med hans eller hennes brottslighet,2. om den tilltalade undergår behandling för missbruk, psykisk störning eller annat förhållande som kan antas ha samband med hans eller hennes brottslighet,3. om missbruk av beroende- framkallande medel, psykisk stör- ning eller något annat särskilt förhållande som kräver vård eller annan behandling i väsent-55 lera sitt handlande, 3.om den tilltalades hand- lande stått i samband med hans eller hennes bristande utveckling, erfarenhet eller omdömesför- måga, 4.om brottet föranletts av stark mänsklig medkänsla, eller 3.om den tilltalades hand- lande har stått i samband med hans eller hennes bristande ut- veckling, erfarenhet eller om- dömesförmåga, 4.om brottet har föranletts av stark mänsklig medkänsla, eller 5.om gärningen, utan att vara fri från ansvar, är sådan som avses Om det är påkallat med hänsyn till brottets straffvärde, får dömas till lindrigare straff än vad som är föreskrivet för brottet. 30 kap. Om val av påföljd Vid val av påföljd skall rätten Vid val av påföljd ska rätten som skäl för skyddstillsyn be- som skäl för skyddstillsyn be- akta om det finns anledning att akta om det finns anledning att anta att denna påföljd kan bidra anta att denna påföljd kan bidra till att den tilltalade avhåller sig till att den tilltalade avhåller sig från fortsatt brottslighet. från fortsatt brottslighet. Som särskilda skäl för skyddstillsyn i stället för fängelse kan rätten beakta 1. om en påtaglig förbättring skett av den tilltalades person- liga eller sociala situation i något hänseende som kan antas ha haft samband med hans brottslighet, 2. om den tilltalade undergår behandling för missbruk eller annat förhållande som kan antas ha samband med hans brottslig- het, 3. om missbruk av beroende- framkallande medel eller något annat särskilt förhållande som kräver vård eller annan behand- ling i väsentlig grad har bidragit 7 Senaste lydelse 1998:604. till att brottet har begåtts och lig grad har bidragit till att brottet den tilltalade förklarar sig villig har begåtts och den tilltalade att gå igenom lämplig behand- förklarar sig villig att gå igenom ling som enligt en för honom lämplig behandling som enligt uppgjord plan kan anordnas i en för honom eller henne upp- gjord plan kan anordnas i sam- band med verkställigheten eller 4. om den tilltalade samtycker till att skyddstillsynen förenas med en föreskrift om samhällstjänst och en sådan föreskrift är lämplig med hänsyn till den tilltalades person och övriga omstän- digheter. 32 kap. Om överlämnande till särskild vård för unga Den som har dömts till sluten ungdomsvård kan i vissa fall efter frigivningen bli föremål för åt- gärder enligt lagen (0000:00) om särskilda skyddsåtgärder. ska i en anmälan till åklagaren ange den dömde ska friges från den slutna ung- domsvården, om det inför frigiv- ningen ska ske en prövning i frågan, om den dömde ska bli föremål för särskilda skyddsåtgär- der. 33 kap. Om avräkning av anhållnings- och häktestid m.m.