sou · H0B382 · 2012-12-04 00:00:00 — Av detta följer att kan begära hyres- och arrendedomstolens prövning i fråga som rör byte av för- valtare, föreskrifter för förvaltningen eller tiden för förvaltningen. Paragrafen ändras också språkligt. Paragrafen handlar om verkställbarhet av beslut och möjligheten att meddela interimistiska beslut. Av första stycket framgår att domstolen förutom beträffande beslut om tvångsförvaltning även i fråga om annat beslut i ärende angå- ende särskild förvaltning kan förordna att det ska gälla . Paragrafen ändras också språkligt. Paragrafen, i dess lydelse , innehåller en bestämmelse om att hyresnämnden självmant kan ta upp och pröva dels frågor om på- följd för en fastighetsägare som åsidosätter sin edgångsskyldighet enligt 16 §, dels frågor om vite enligt 17 §. Genom hänvisningen i 16 § till vissa förfaranderegler i rätte- gångsbalken torde hyres- och arrendedomstolen ex officio kunna företa de däri angivna processhandlingarna även utan särskild bestäm- melse i bostadsförvaltningslagen. Av 17 § tredje stycket framgår att frågor om föreläggande och utdömande av vite, i samband med att fastighetsägaren ska tillhandahålla förvaltaren handlingar, ska prövas på begäran av förvaltaren. Den nuvarande bestämmelsen i 32 § kan alltså tas bort (se SOU 1999:15 s. 432 f.). Paragrafen innehåller i stället en ny bestämmelse som anger att när i denna lag talas om länsstyrelse avses den länsstyrelse inom vars verksamhetsområde aktuell fastighet helt eller delvis ligger. Paragrafen innehåller en hänvisning till tillämplig lag i fråga om för- farandet. Hänvisningen till nämndlagen ersätts med en hänvisning till lagen om hyres- och arrendedomstolar. Paragrafen i dess lydelse innehåller bestämmelser om över- klagande av hyresnämndens beslut. I 4 kap. 2 § andra stycket lagen om hyres- och arrendedomstolar framgår att varje beslut i en fråga som enligt bostadsförvaltnings- lagen ska prövas av hyres- och arrendedomstolen får överklagas särskilt. Den nuvarande bestämmelsen i 34 § kan därför tas bort. Paragrafen innehåller i stället en bestämmelse som ger länssty- relsen rätt att föra talan mot vissa av hyres- och arrendedomstolens beslut. Paragrafen, som reglerar rättegångskostnadsansvar, upphävs. Bestäm- melsen förs i stället i sak över till 3 kap. 22 § andra stycket lagen om hyres- och arrendedomstolar. 10.8Förslaget till lag om ändring i hyresförhandlingslagen (1978:304) I författningsförslagets ingress anges att 31 och 32 §§ ska upphöra att gälla, vilket är en följd av att hyresnämndens verksamhet upphör. Bestämmelsen i 32 §, som handlar om rättegångskostnader, förs i sak över till 3 kap. 22 § lagen om hyres- och arrendedomstolar. Paragrafen innehåller övergripande bestämmelser om prövningen av mål och ärenden enligt hyresförhandlingslagen. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3 och 7.2.2. Av första stycket framgår att hyres- och arrendedomstolen prövar samtliga frågor enligt hyresförhandlingslagen. Här inryms alltså även tvist om skadestånd enligt 8 § andra stycket som i hittillsvarande ordning prövats av allmän domstol. I andra stycket ersätts hänvisningen till nämndlagen med en hän- visning till lagen om hyres- och arrendedomstolar. Tredje stycket ändras språkligt. 10.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt I författningsförslagets ingress anges att 15 och 16 §§ ska upphöra att gälla, vilket är en följd av att hyresnämndens verksamhet upphör. Bestämmelsen i 16 §, som handlar om rättegångskostnader, förs i sak över till 3 kap. 22 § lagen om hyres- och arrendedomstolar. I paragrafen ersätts hänvisningen till nämndlagen beträffande förfa- randet med en hänvisning till lagen om hyres- och arrendedomstolar. 10.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället I paragrafens första stycke ersätts hänvisningen till nämndlagen be- träffande förfarandet med en hänvisning till lagen om hyres- och arrendedomstolar. Bestämmelsen om rättegångskostnadsansvar i andra stycket förs i sak över till 3 kap. 22 § lagen om hyres- och arrendedomstolar. 10.11Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) I författningsförslagets ingress anges att 11 kap. 3 och 4 §§ ska upp- höra att gälla, vilket är en följd av att hyresnämndens verksamhet upphör. Bestämmelsen i 11 kap. 4 § som handlar om rättegångskost- nader förs i sak över till 3 kap. 22 § lagen om hyres- och arrende- domstolar. 11 kap. 1 § Paragrafen har fått ett nytt innehåll. I bestämmelsen finns numera beträffande förfarandet vid hyres- och arrendedomstolen en hän- visning till lagen om hyres- och arrendedomstolar. Bestämmelsen i paragrafens tidigare lydelse, som handlar om krav på särskild skyndsamhet vid handläggning av tvister som rör stör- ningar i boendet, har i sak förts över till 3 kap. 23 § andra stycket lagen om hyres- och arrendedomstolar. 11 kap. 6 § Paragrafen innehåller regler som inskränker möjligheten att ta in en skiljeklausul i föreningsstadgarna. Ändringen i andra stycket är föranledd dels av att möjligheten att utse hyresnämnden till skiljenämnd upphävs, dels av att lagen (1929:145) om skiljemän har ersatts av lagen (1999:116) om skilje- förfarande. Den nya lagen om skiljeförfarande saknar särskild frist för skiljemannaåtgärdens avslutande. Föreskriften om att föreningen i stadgarna kan bestämma för skiljemannaåtgärdens av- slutande än den tid som anges i den gamla lagen om skiljemän är därför obsolet. I stället får bestämmelsen en utformning som påminner om motsvarande bestämmelser för arrendetvister i 8 kap. 28 § jordabalken och för hyrestvister i 12 kap. 66 § jorda- balken. I bestämmelsen anges därför numera att den inte hindrar att föreningen i stadgarna bestämmer för meddelande av skiljedomen. 10.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:116) om skiljeförfarande Paragrafen innehåller bestämmelser som inskränker rätten att åberopa ett skiljeavtal. Ändringen i första stycket är föranledd av att möjlig- heten att utse arrendenämnden eller hyresnämnden till skiljenämnd upphävs. 10.13Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt I författningsförslagets ingress anges att 6 kap. 4 och 5 §§ ska upp- höra att gälla, vilket är en följd av att hyresnämndens verksamhet upphör och att en del bestämmelser om förfarandet i hyrestvister i stället tas in i lagen om hyres- och arrendedomstolar. Bestämmelsen i 6 kap. 5 § om rättegångskostnader förs i sak över till 3 kap. 22 § lagen om hyres- och arrendedomstolar. Utredningens förslag innebär i huvudsak att både de hyres- och bo- stadsrättstvister som avgörs av tingsrätterna och de tvister som handläggs av dagens hyres- och arrendenämnder kommer att avgöras av särskilda hyres- och arrendedomstolar. När det gäller en framtida lokalisering av den sydligaste hyres- och arrendedom- stolen delar jag utredningens huvudförslag att är det mest lämpliga alternativet. För detta alternativ talar att flertalet av och hyres- och bostadsrättstvister avgörs vid . är vidare en av mest expansiva regioner och Malmös snabba utveckling och befolkningstillväxt talar med ytterligare styrka för detta alternativ. Som centralort i regionen finns det vidare goda kommunikationer från övriga delar, vilket gör det enkelt och kostnadseffektivt för många parter att inställa sig till förhandling. var vidare tills relativt fastighetsdomstol, varför det fortsatt finns stor kompetens när det gäller exempelvis arrendefrågor. I tingsrätts nuvarande lokaler finns det inte utrymme för ytterligare personal. Diskussioner om nya lokaler förs dock redan med , så kommer det att finnas utrymme för fler medarbetare. Jag anser att den nuvarande ordningen med hyres- och arrende- nämnder fungerar bra. Nämnderna är uppskattade av såväl anställda som medlemmar i . Jag menar också att direk- tivet ger utrymme för ett övervägande av om det nuvarande systemet kan behållas och hade gärna sett att utredaren gjort en noggrann bedömning i den frågan. Med hänvisning till att någon sådan pröv- ning inte gjorts och att nämnderna fungerar mycket bra, bör utred- ningens förslag inte genomföras. Förfarandet vid nämnderna är enkelt och informellt. Det är dess- utom billigt och snabbt, vilket är angeläget inom ett område som är så starkt knutet till ett grundläggande behov, boendet. Nämnderna har specialistkompetens, bland annat genom sin sammansättning med intresseledamöter. Ytterligare en fördel är att parterna normalt kan föra sin talan själv utan hjälp av ombud. Medlingsverksamheten är värdefull och nämnderna har ett stort förtroende på arrende- och bostadsmarknaden. Att överföra verksamheten till hyres- och arrendedomstolar riske- rar, enligt min mening, att de särdrag hyresnämnderna präglas av urholkas. Hyreslagen har karaktären av socialskyddslagstift- ning. I förlängningen av det är det viktigt, menar jag, att en enskild person ska kunna få sin sak prövad på ett enkelt och billigt sätt. Det är särskilt viktigt att ordningen medger att parterna i praktiken ska kunna föra sin talan utan ombud. Genom att överföra nämnderna till särskilda domstolar kan hanteringen komma att bli alltför formell i jämförelse med . Det har inte riktats någon kritik mot hur nämnderna fungerar från någon partsorganisation dvs. fastighetsägare och nyttjanderätts- havare, såvitt vi känner till. De problem som lyfts fram i förslaget gäller i huvudsak hyres- och arrendenämndernas organisation på de fem mindre nämnderna, som delar chef och administration med tings- rätten på respektive kansliort. De tre större nämnderna, som svarar för av antalet avgjorda ärenden uppger att verksamheten i stort sett fungerar bra. Gemensamt särskilt yttrande av , , och Våra respektive organisationer, som företräder olika intressen, kom- mer att återkomma med synpunkter på förslaget i sak. Redan nu vill vi dock gemensamt framhålla följande. Utredningen och dess direktiv anger ett antal interna problem när det gäller hyres- och arrendenämndernas organisation, i huvud- sak problem knutna till de fem mindre nämnderna. Dessa nämnder delar chef och administration med tingsrätten på respektive kansli- ort. De tre större nämnderna, som svarar för av antalet av- gjorda ärenden, uppger att verksamheten i stort fungerar bra. Vi anser att samtliga nämnder i huvudsak fungerar bra. Nämnder- na avgör normalt ärendena relativt snabbt, ofta inom någon eller några månader. Förfarandet vid nämnderna upplevs också som relativt enkelt, informellt och billigt. Ytterligare en fördel är att parterna normalt kan föra sin talan utan ombud. Vidare nämndernas sammansättning för hög kompetens på de aktuella områdena. Vi menar att direktivet ger utrymme för att överväga att behålla nuvarande ordning. Något sådant övervägande finns inte med i för- slaget, vilket vi gärna hade sett. Det är givetvis angeläget att de för- delar som dagens nämndsystem har, behålls och utvecklas . Detta gäller bland annat behovet av specialisering. Hyres- och arrendeärenden måste prioriteras även . Det är svårt att utifrån förslaget skapa sig en bild av hur det skulle kunna omsättas i praktiken och även svårt att överblicka konsekven- serna. 1967:141, Angående ändring i vissa delar av lagen (nr 36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom, m.m. 1967:171, Med förslag till lag om hyresnämnder 1968:91, Angående ändring i lagen (nr 429) om hyresreglering m.m. och om fortsatt giltighet av lagen, m.m. 1971:30, Med förslag till lag om allmänna förvaltningsdom- stolar 1973:23, Med förslag till lag om ändring i jordabalken m.m. Prop. 1974:150, Angående riktlinjer för bostadspolitiken 1974:151, Med förslag till lag om bostadsdomstol m.m. Prop. 1976/77:151, Med förslag till bostadsförvaltningslag m.m. Prop. 1978/79:89, Om lokalhyra 1984/85:178, Om domstolarna och eko-brotten m.m. Prop. 1985/86:80, Om ny förvaltningslag 1986/87:89, Om ett reformerat tingsrättsförfarande 1987/88:69, Om och rätten till domstols- prövning i 1989/90:85, Om ny summarisk process Prop. 1990/91:32, Om fastighetsdomstolar, m.m. 1993/94:200, Upphörande av Bostadsdomstolen m.m. Prop. 1995/96:115, En ny lag om domstolsärenden 1996/97:9, Ny rättshjälpslag 2004/05:1, Budgetpropositionen 2004/05:170, Ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden 2005/06:10, En effektivare prövning av hyres- och arrende- ärenden 2009/10:80, En reformerad grundlag Prop. 2009/10:215, Mark- och miljödomstolar 2010/11:128, Medling och förlikning – ökade möjligheter att komma överens 1999/2000:106, Reformeringen av domstolsväsendet – en hand- lingsplan 2000/01:112, Reformeringen av domstolsväsendet – information och uppföljning av handlingsplanen SOU 1961:47, Reviderad hyreslag SOU 1966:14, Ny hyreslagstiftning SOU 1981:77, Hyresrätt 3, Bruksvärde, hyresprocess m.m. SOU 1981:80, Arrenderätt 2, Regler om investeringar i arrendejord- bruket m.m. SOU 1987:13, Översyn av 3, Expertmedverkan och specialisering SOU 1991:86, Ny hyreslag SOU 1999:15, Nytt system för prövning av hyres- och arrendemål SOU 2008:47, Frågor om hyra och bostadsrätt SOU 2009:10, Miljöprocessen SOU 2010:29, En ny förvaltningslag SOU 2010:44, Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol SOU 2012:13, En sammanhållen svensk polis Ds 1989:40, Fastighetsdomstolarna, Överprövningen av arrende- nämndernas avgöranden Ds 1992:38, Domstolsväsendet, Organisation och administration Ds 1993:34, Specialdomstolarna Alternativ till utredningsförslaget om hyres- och arrendenämnderna, BAHS, promemoria Förfarandet vid hyresnämnderna och arrendenämnderna, Promemoria med förslag till ändringar i lagen om arrendenämnder och hyres- nämnder m.m., BAHS, Organisationen för vissa hyres- och arrendenämnder, Domstols- verket, Projekt avseende erfarenhetsutbyte och verksamhetsutveckling för hyresnämnderna, Slutrapport, , Riksupplysning – gemensam telefonupplysning för hyres- och arrendenämnderna, promemoria av cheferna för hyresnämnderna i , och till Domstolars årsredovisning 2011, Utveckling av hyres- och arrendenämndernas arbetsformer och webb- plats, m.m., rapport av Hyres- och arrendenämndernas kvalitets- grupp, Översyn av ordinarie domares och hyresråds arbetssituation, slut- rapport av på uppdrag av , m.fl., Jordabalken. En kommentar till JB och anslutande författningar, Juridik, 2007 m.fl., Rättegång IV, sjunde upplagan, Juridik, 2009 Fitger, Lagen om domstolsärenden. En kommentar, andra upplagan, Juridik, 2004 Fitger m.fl., , version , Zeteo (internet) Gerleman, Är hyresråd domare? Ett bidrag till tolkningen av 11 kap. 5 § RF, ur för 2003/1 m.fl., Nya , P.A. m.fl., Förvaltningslagen med kommentarer, tredje upplagan, Juridik, 2010 m.fl., Hyreslagen. En kommentar, nionde upplagan, Juridik, 2009 m.m., , uppdaterad per (internet) m.fl., Betalningsföreläggande och handräckning. En kom- mentar, version , Zeteo (internet) Om avräkning av privaträttsliga fordringar, andra upplagan, Juridik, 1993 En kommentar, version , Zeteo (internet) m.fl., Allmän förvaltningsrätt, 25:e upplagan, Liber, 2011 Wikrén, Upphörandetalan vid hyresnämnd och förverkandetalan vid domstol, ur Uppsatser om hyra och arrende och om hyres- nämnderna nu och , En vänbok till Bo L , Iustus Förlag, 2005 Den framtida organisationen för prövning av En särskild utredare ska överväga och lämna förslag till den fram- tida organisationen för prövning av hyres- och arrendetvister. Över- vägandena ska ske förutsättningslöst och med målsättningen att skapa en långsiktigt hållbar organisation som kan möta de särskilda krav som prövningen av dessa tvister ställer. Utredaren ska som ett alternativ överväga om den verksamhet som bedrivs i hyres- och arrendenämnderna bör föras över till all- män domstol. Som ett annat alternativ ska utredaren överväga om den administrativa samverkan som finns mellan de fem mindre nämnderna och tingsrätten på respektive ort bör vidareutvecklas och utvidgas till att gälla även de tre största nämnderna, dvs. nämnderna i , och . Det står utredaren fritt att över- väga andra alternativ. Oavsett vilken organisatorisk lösning som föreslås ska utredaren även överväga och lämna förslag till en modernisering av den för- farandereglering som gäller för prövningen av hyres- och arrende- tvister. Uppdraget ska redovisas . Hyres- och arrendenämndernas uppgifter Hyres- och arrendenämnderna är förvaltningsmyndigheter med dom- stolsliknande uppgifter. Nämndernas verksamhet regleras i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder (nämndlagen). En hyresnämnd prövar vissa hyres- och bostadsrättstvister samt medlar respektive är skiljenämnd i sådana tvister. prövar vissa arrendetvister samt medlar respektive är skiljenämnd i sådana tvister. Nämnderna lämnar också allmän information om hyres- och arrendelagstiftningen. Hyresnämnderna handlägger ca 25 000 ärenden . Fler- talet ärenden avser tvister enligt 12 kap. jordabalken. I vissa ären- den ska nämnden godkänna eller lämna tillstånd till en viss åtgärd som berör ett hyresavtal. I andra ärenden ska nämnden pröva olika typer av förlängnings- och villkorstvister. Även de allmänna dom- stolarna prövar vissa tvister enligt 12 kap. jordabalken. Sådana tvister gäller bl.a. frågor om hyresrättens förverkande, betalning av hyra och ersättning till hyresgästen för skada till följd av brist i lägen- heten. Arrendenämnderna handlägger ca 2 000 ärenden . Fler- talet ärenden avser arrendetvister enligt jordabalken (9–11 kap.). I vissa ärenden ska nämnden lämna tillstånd av olika slag. I andra ärenden ska nämnden pröva olika typer av förlängnings- och vill- korstvister. prövas vissa arrendetvister enligt jordabalken, bl.a. frågor om arrenderättens förverkande och krav på betalning av arrendeavgiften, av tingsrätt (prop. 2009/10:215). Nämnderna är sammansatta av en lagfaren ordförande, som benämns hyresråd, och två s.k. intresseledamöter. I hyresnämnden ska den ena intresseledamoten vara förtrogen med förvaltning av hyres- fastigheter och den andra med hyresgästers förhållanden. I arrende- nämnden ska den ena intresseledamoten ha erfarenhet av arrendeför- hållanden och den andra vara arrendator. Innan intresseledamöterna förordnas ska berörda riksorganisationer ges tillfälle att avge förslag. Förfarandet vid nämnderna regleras i nämndlagen. En tvist inleds som huvudregel genom en skriftlig ansökan som ska innehålla bl.a. yrkande och grunder eller, om ansökan avser medling, uppgift om tvistens beskaffenhet. Därefter kan viss skriftväxling förekomma mellan parterna men normalt kallar nämnden till ett muntligt sam- manträde. Nämnden ska klarlägga tvistefrågorna och försöka för- lika parterna. Nämnden får föranstalta om behövlig utredning, t.ex. besiktning av fastigheter eller vittnesförhör under ed. Nämndens avgörande sker genom beslut. Ingen ansökningsavgift tas ut och vardera parten svarar för sina kostnader i nämnden. beslut får med vissa undantag överklagas till . Vid handläggningen i hovrätten tillämpas en särskild för- farandelag (lagen [1994:831] om rättegången i vissa hyresmål i ). Hovrättens avgörande får inte överklagas. Arrendenämn- dens beslut får med vissa undantag överklagas till den hovrätt inom vars domkrets nämnden är belägen. Vid handläggningen i hovrätten tillämpas de regler i lagen (1996:242) om domstolsärenden som gäller vid överklagande av tingsrätts beslut. Det krävs prövnings- tillstånd för en prövning i . Det finns åtta hyres- och arrendenämnder. Nämnderna i , respektive har egna myndighets- chefer. Nämnderna i , , , och är administrativt knutna till tingsrätten på respektive ort med tingsrättslagmannen som chef. På dessa orter är tingsrätten respektive hyres- och arrendenämnden självständiga myndigheter men har gemensamma funktioner för bl.a. personal- och ekonomi- administration. Hyresråden utnämns med fullmakt och är ordför- ande i båda nämnderna. I nämnderna arbetar även nämndsekreterare och annan administrativ personal. Hyresråd och andra anställda vid nämnderna är skyldiga, i den utsträckning arbetsuppgifterna tillåter det, att tjänstgöra vid en tingsrätt på samma ort som hyresnämnden. Nämnderna ingår i Domstolar vilket bl.a. innebär att de har samma verksamhetsstöd som de allmänna domstolarna och att ansvarar för att i administrativt hänseende leda och samordna nämndernas verksamhet. inkom drygt 27 000 ärenden till nämnderna. Hälften av dessa var ansökningar om att hyresnämnden skulle godkänna ett avstående från besittningsskydd för bostad eller lokal. Dessa ären- den hade en mycket kort handläggningstid. Övriga ärenden i nämn- derna hade en genomsnittlig handläggningstid . Verksamhetens kostnader uppgick till . utredningar och senare års förändringar Nämndernas verksamhet har utretts (se bl.a. SOU 1981:77, SOU 1987:13 och SOU 1991:86). fick i uppdrag att göra en översyn av vissa delar av hyreslagstiftningen och systemet för prövning av hyres- och arrendemål. Utredningen föreslog att merparten av nämndernas verksamhet skulle föras över till domstol och att vissa ärendetyper skulle föras över till länsstyrelserna (SOU 1999:15). Regeringen gjorde dock bedömningen att utredningens förslag inte skulle genomföras (skr. 1999/2000:106). uttalade regeringen att endast nämnderna i , och kunde anses ha nödvändig administrativ och judiciell bärkraft (skr. 2000/01:112). Regeringen gav Domstols- verket i uppdrag att lämna förslag om hur övriga nämnder admini- strativt kunde knytas till tingsrätten på respektive kansliort. överlämnade en rapport i vilken föreslogs att an- talet nämnder skulle minska från tolv till åtta och att de mindre nämnderna skulle ombildas till särskilda domstolar inom tingsrätten på respektive ort. Regeringen instämde i bedömningen om minsk- ning av antalet hyres- och arrendenämnder och ansåg att verksam- heterna vid nämnderna i , , och skulle föras över till övriga nämnder (prop. 2004/05:1 utg.omr. I pro- positionen konstaterades att det var angeläget att det enkla förfar- andet och de särskilda inslagen i nämndernas verksamhet, såsom medlingsverksamheten och upplysningsverksamheten, så långt möj- ligt bibehölls men att det inte var lämpligt att i någon större omfattning föra in dessa i domstol. I stället föreslogs att de mindre nämnderna skulle knytas till tingsrätten på respektive ort genom en administrativ samordning. genomfördes dessa förändringar. I samband med de nu nämnda förändringarna genomfördes även förändringar i nämndlagen som syftade till att effektivisera förfar- andet i hyres- och arrendenämnderna. Förändringarna rörde bl.a. nämndernas sammansättning, vilka krav som ska ställas på en an- sökan och möjligheten att avgöra ärenden utan något sammanträde. ändrades instansordningen för arrendetvister på så sätt att arrendenämndens beslut överklagas till hovrätt och att hovrättens beslut kan prövas av (prop. 2005/06:10). Den senaste organisatoriska förändringen av hyres- och arrende- nämnderna syftade till att stärka de mindre nämndernas admini- strativa bärkraft. har låtit utvärdera verksamheten vid dessa nämnder och utvärderingen finns redovisad i en rapport . Vid utvärderingen har det framförts att den rådande samverkan leder till en hel del administrativt merarbete och en negativ uppdelning mellan å ena sidan nämndernas och å andra sidan tingsrätternas personal. I ett särskilt yttrande till rapporten föreslår lagmännen vid några av de tingsrätter till vilka de mindre nämnderna är administrativt knutna, att nämnderna ska införlivas fullt ut med tingsrätterna. I rapporten föreslås att nämndlagen ses över i syfte att skapa en mer ändamålsenlig prövning av hyres- och arrendetvisterna, bl.a. genom införande av en möjlighet till dokumentation genom ljud- och bildupptagning samt genom krav på prövningstillstånd i hovrätten. I rapporten föreslås även vissa ändringar i nämndernas arbetsformer, bl.a. utvidgad delegation för tingsnotarier och bered- ningsjurister. Regeringen kan konstatera att flertalet ärenden i hyres- och arrendenämnderna rör tvister mellan enskilda som har sin grund i ett avtalsförhållande mellan parterna.