sou · H0B344 · 2012-06-28 00:00:00 — En annan mobliseringsgrund kan vara den sorg och ilska som vissa europeiska muslimer upplever till följd av den stundom brutala behandling som invånarna i och utsatts för i samband med invasion av de båda länderna (Gunaratna 2005, s. 63). För europeiska länder som deltar i den i eller i ISAF-styrkan i kan risken för attentat på hemmaplan också ha ökat (2004, s. 49 f.). För del blev det högst tydligt i och med det misslyckade terroristattentatet då ett av attackens motiv enligt självmordsbombaren var militära närvaro i (Ekot, ). Utifrån senare års terrorismforskning framstår det som ytterst svårt och därtill kontraproduktivt att skapa specifika terroristprofiler av såväl enskilda terrorister som terroristorganisationer (Bettison 2009 s. 131, Laqueur 1999, s. 90 ff., 2008, s. 414). Att koppla en viss hotbild till en särskild grupp eller till enskilda individer kan leda till att indikationer på att andra aktörer planerar eller har utfört en attack förbises (Vertigans 2008, s. 400). Sammankopplingen mellan terrorister och vissa etniska och sociala grupper kan också leda till reell och upplevd kränkning, förföljelse och stigmatisering bland dessa grupper, företeelser som lyfts fram som viktiga mobiliserings- grunder för framtida terrorister (2009, s. 132, i och 2008, s. 70, och 2007, s. 11). Enligt Vertigans (2008, s. 400 f.) kan överdrivna hotbilds- beskrivningar av exempelvis dessutom attrahera ett ökat stöd för terroristnätverket och därmed bidra till att terrorist- nätverkets faktiska våldspotential ökar. Vertigans menar även att senare års fokus på lett till att gruppaspekten av terrorismbrottslighet kraftigt överdrivits och att detta har 15 Terrorattacken mot kollektivtrafik 2005 utfördes t.ex. av engelskfödda terrorister. Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar försämrat västerländska myndigheters förmåga att förebygga attacker (Vertigans 2008, s. 401). Den nya informationsteknologin: terrorismens pärleport Dagens terrorister har dragit stor nytta av den decentraliserade kommunikationsstruktur som råder på internet liksom av moderna kommunikationsmedel. Den nya informationsteknologin har gjort det möjligt att till låga kostnader samla in och dela med sig av information om olika metoder och strategier, att koordinera attacker och att få nödvändiga resurser (Rembe 2003, s. 179, Arguilla, Ronfeldt och Zannini 1999, s. 149, Gunaratna 2005 s. 64, 2004, s. 49). Terrorister använder dessutom satellit- telefoner, internet och mobiltelefoner för att få direkt och situationell uppdatering av olika händelser. Flertalet terrorist- attacker i och har också skett genom att sprängladdningar utlösts med hjälp av mobiltelefoner. Webb-baserade kommunikationsforum fungerar också som en viktig propagandakanal. Att dokumentera terrorattacker har enligt Anden Papadopolous (i och 2008, s. 64) blivit lika viktigt som attackernas fysiska resultat. Genom att lägga upp videofilmer på attentat, självmordsbombares sista ord, länkar till andra terroristgrupper m.m. på bloggar, hemsidor och via diskussionsforum sprider terroristgrupper sin mission till en större skara människor (Arquilla, Ronfeldt och 1999, s. 147).16 Vissa forskare och praktiker hävdar att internet blivit en allt viktigare källa till självradikalisering, dvs. att individer som på internet intresserar sig för våldsförhärligande beskrivningar och ideologier själva blir en del av den våldsbejakande extremistiska miljön (Bettison 2009, s. 131, Säkerhetspolisen 2010b, s. 33 ff.).17 Post-hoc analyser av terroristattacker visar dock att det snarare är regel än undantag att aktioner föregåtts av någon form av reell kontakt och inte enbart via teknologiska kommunikationsmedel (Ranstorp 2011, 2008, s. 414, 417). Säkerhetspolisens kart- läggning av islamistiska våldsbejakande extremister i visade också att av de omkring 200 våldsbejakande islamistiska extremister som finns i hade någon form av 16Antalet internetsidor med våldsbejakande islamistisk propaganda har stigit lavinartat . Se (2011). 17Begreppet radikalisering är i sig ett omstritt begrepp inom forskningen om extremism. För vidare diskussion se Flyghed och Hörnqvist (2011) och (2011). Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar social länk till varandra (2010b, s. 46 f.).18 Detta pekar på att åtminstone i islamistiska våldsbejakande extremister umgås inom mer traditionella sociala nätverk. Säkerhetspolisen (2010b, s. 47) menar vidare att det förekommer radikalisering till vålds- bejakande islamistiska extremistiska miljöer i , men att denna inte ökat . Mångfalden av kommunikationsmedel har även gjort det möjligt för terrorister att ständigt förändra sitt sätt att kommunicera. Den kommersiella tillgången på krypteringsmetoder används för att försvåra underrättelsetjänsternas arbete (Schreirer 2005a, s. 39, Gunaratna 2005, s. 64). Till följd av att västerländska underrättelse- tjänster kommit att övervaka digitala kommunikationsmedel i större utsträckning efter har terroristgrupper delvis återgått till att använda traditionella medel som kurirer (Schreirer 2005b, s. 147). Terroristgruppernas säkerhetsmedvetande och kommunikationsdisciplin står sig väl i jämförelse med under- rättelsetjänsternas (Gunaratna 2005, s. 58, 2004, s. 60). För underrättelsetjänstens del innebär dagens breda tillgång på kommunikationsmedel ett ökat behov av teknisk kompetens och kontinuerlig uppdatering av tekniska spaningsmöjligheter. I bedöms en betydande del av islamistiska våldsbejakande gruppers aktivitet bestå i att samla in pengar för att finansiera terroristverksamhet i andra länder (Säkerhetspolisen 2010b, s. 59). Det världsomspännande har stora ekonomiska resurser och anses fortfarande vara ekonomiskt oberoende. Organisationen har dessutom byggt upp ett omfattande finansieringsnätverk som innefattar en mångfald finansiärer – från stater och enskilda till lagliga och illegala företag (2004, s. 530). ad hoc-grupper får ekonomiskt stöd av al- Qaida men bedriver även egna insamlingsaktiviteter. Mångfalden av finansiella resurser anses vara en betydande anledning till varför al- Qaida överlevt kriget mot terrorismen (a.a, s. 530). FARC och PKK finansierar delvis sin verksamhet genom narkotika, vapen och människohandel. FARC, PKK och ETA har även insamlings- eller skattesystem i de geografiska områden de kontrollerar. 18 Antalet svenska islamistiska extremister motsvarar ungefär det antal extremister som utgör brottskärnan inom autonoma respektive vit makt- rörelserna i . Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar nu dock säger sig ha lagt ner vapnen, har därtill gjort sig kända för utpressning (Valiño, Buesa och Baumert 2010, s. 15). har länken mellan organiserad brottslighet och terrorism rönt stor uppmärksamhet och gett upphov till en rad internationella avtal som syftar till att strypa finansieringen av terrorism (för exempel se 2010). Enligt (2010, s. 660) finns dock inga tydliga bevis som styrker att det finns något utbrett samarbete mellan organiserad kriminalitet och terroristgrupper. Terrorism fortsätter att finansieras via olika och av varandra icke-uteslutande källor menar (a.a. s. 653). En anledning till att de två brottsverksamheterna inte är kompatibla är att de drivs av olika motiv. drivs av ideologiska motiv, medan kriminella nätverk eftersträvar monetära mål. Vid en jämförelse mellan kriminella nätverk och terroristnätverk visar Morselli m.fl. (2007, s. 143) att skillnaden i motiv leder till att terroristnätverk har längre tidshorisonter som gör att de prioriterar säkerhet framför effektivitet. Valiño m.fl. (2010, s. 14) och (2010 s. 661 ff.) menar att de internationella avtal som syftar till att strypa finansieringen av terrorism har flera brister.19. Bristen på grundläggande analyser av terroristers finansiella verksamhet utpekas som en anledning (Valiño, Buesa och Baumert, 2010 s. 14 och 2010 s. 654, 661 ff.) En annan orsak är att de internationella avtalen utformats efter den vinstdrivande rationalitet som driver organiserade brottslingar och inte den ideologiska rationalitet som driver terrorister. Följaktligen har utökade möjligheterna att ta fram information om individers finansiella transaktioner haft begränsad effekt inom kontraterrorismen (Passas 2006, s. 322). Kontraterrorismen och den nya terrorismen Det misslyckade självmordsattentatet var det första allvarliga terrorattentatet på svensk mark sedan mitten på 70- talet. var det den första terroristattacken inom 19 Ett i uppmärksammat fall inträffade när tre svenska medborgare fick sina finansiella tillgångar frysta efter att de förts upp på FN:s lista över individer och organisationer som misstänks finansiera terrorismverksamhet. Den riktade stark kritik mot FN:s sanktionslista. Regeringen krävde bl.a. att listan över de kriterier som låg till grund för misstanke om finansiering av terroristverksamhet skulle offentliggöras (Rembe 2003, s. 168). Samtliga tre svenskar har sedermera strukits från FN:s lista, dock utan att ha fått någon kompensation (se t.ex. i Advokaten, nr 2008). Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar som utförts av en islamistisk självmordsbombare. Denna attack tillsammans med det misslyckade terrorattentatet mot en irakisk vallokal samt ett antal andra förberedelser/försök pekar på att den nya terrorismens globala karaktär även omfattar Hotet från den nya globala terrorismen och omvärldens reaktion till denna har också lett till en rad förändringar inom kontraterrorism internationellt och i . Mot bakgrund av i , attacken i och attacken mot kollektivtrafik har den svenska kontra- terrorismstrategin delvis kommit att formas av proaktiva perspektiv på kontraterrorism. ska inte enbart enskilda attacker förhindras utan även propagandaspridning, insamling av pengar, rekrytering m.m. (skr. 2007/08:64, s. 6). En tydlig skillnad är dock att den svenska kontraterrorismstrategin inte innehåller några militära inslag där förebyggande militära attacker genomförs i andra stater.20 Terrorism betraktas fortfarande som ett brott som ska hanteras inom det svenska rättsväsendet och av den civila säkerhets- och underrättelsetjänsten. Området för övervakning och avlyssning av digitala och icke- digitala kommunikationsvägar har kraftigt utökats . Brottskategorier har tillkommit, och lagstiftningen beträffande terroristbrott har skärpts (och 2008, s. 137 ff.). Enligt flera bedömare representerar dock den hotbildsförskjutning som utvecklats mer en uppfattad snarare än en faktisk ökning av den nationella hotbilden (Flyghed i och 2008, s. 132 ff. samt Rembe 2003, s. 182).21 20Enligt Rembe (2003, s. 171) har dock syn på terrorism som en form av krigsföring vunnit allt större mark i sedan Göteborgskravallerna och 2001. 21Härigenom skulle lagstiftningen ha fått en mer beständig och bindande karaktär än vad som hade varit fallet under andra förhållanden (och 2006:6, s. 10, Flyghed i och 2008, s. 128, 132). Rembe och Flyghed anser att nuvarande hotbildsperspektiv lett till att metoder som tidigare ansågs exceptionella och oacceptabla i det svenska perspektivet på kontraterrorism kommit att anses som acceptabla och normala (Rembe 2003, s. 182, Flyghed 2000, s. 231, Flygheld i och 2008, s. 130). Den påstådda förskjutningen skulle bero på flera anledningar. (2005, s. 16) menar att en faktor är att hotbildsscenarion har tagits från händelser i kontexter som saknar likhet med de svenska. (i och 2008, s. 61) menar även att vårt sätt att tänka om säkerhet i grunden har förändrats. Hypotetiska hot bedöms lika allvarliga som realistiska hot. En tredje förklaring som framförts är att vissa aktörer kan tjäna på nya hotbilder (och 2006: 6 s. 16, Rees och Aldrich, 2005, s. 910, (2001) refererad i , s. 660). och anser t.ex. att den ökade uppmärksamhet som terroristhotet fått i delvis kan förklaras med militärens ökande intresse för alternativa hotbilder i då militära angrepp mot inte anses vara aktuella (2006: 6 s. 19). Detta skulle till viss del gälla även Säkerhetspolisen (a.a. s. 18). Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar Behovet av nya organisationsformer Till följd av internationella åtaganden inom EU och FN har svenska terrorismbekämpande myndigheter utökat sitt nationella och internationella samarbete (se t.ex. skr. 2007/08:64). fortsätter att genomföra EU:s och FN:s strategier för att motverka terrorism. På den nationella nivån finns mot terrorism. Rådet som består av fjorton myndigheter har till uppgift att koordinera myndigheternas verksamhet för att motverka terrorism och att förbättra informationsutbytet mellan myndigheterna. Nationellt centrum för terrorhotbedömning (NCT) bildades på initiativ av Säkerhetspolisen. Vid NCT samarbetar representanter från Säker- hetspolisen, MUST och FRA kring strategiska terrorhot- bedömningar mot och svenska intressen. Dessa förändringar förefaller delvis ha skett som ett svar på den framförda kritiken av västerländska underrättelsetjänsters och brottsbekämpande myndigheters bristande analysförmåga och samarbetsvilja (i och 2008, s. 103, Ranstorp i och 2008, s. 108, 2009, s. 277, Rees och Aldrich 2005, s. 909 f., 2005, s. 12, Schreirer 2005b, s. 143, Rembe 2003, s. 179 ff., Gunaratna 2006, s. 72). Flexibel nätverksstruktur svår att bekämpa Dagens enorma, lättillgängliga och snabba kommunikationsflöde tillsammans med en ökad rörlighet av både varor, pengar och människor gör det möjligt för fler grupper och individer att genomföra attacker som tidigare krävde långvarig utbildning, specialkunskaper och en central ledning. Därtill har dessa förändringar frigjort terroristgrupperna från deras tidigare starka behov av lokalt stöd. Sprängmedel behöver inte smugglas in från något främmande land utan kan byggas med produkter köpta i den lokala järnhandeln. Med någorlunda god teknisk fingerfärdighet och med hjälp av den information som finns tillgänglig på nätet kan nästan vem som helst bygga en sprängladdning stark nog att spränga ett flervåningshus. I centrum för dessa förändringar står terroristgruppernas nätverksstruktur som visat sig vara särskilt effektiv i det decentraliserade kommunikationssamhället. Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar korta beslutsvägar och snabba kommunikationsmedel tillåter de informationsbaserade terroristnätverken att snabbt aktivera en mindre grupp, mobilisera resurser eller ändra sina planer om hinder uppstår. Enligt flera forskare är det också just kombinationen av snabbhet och flexibilitet som gett dagens terroristnätverk ett övertag mot de hierarkiskt informationsbaserade underrättelse- tjänsterna (i och , 2008, s. 91, Ranstorp i och 2008, s. 108, Arguilla, Ronfeldt och Zannini 1999, s. 137, Sheptycki 2007, s. 72 f., Rembe 2003, s. 181 f.). Forskarna och praktikerna menar att det är den hierarkiska strukturen som sådan snarare än bristen på tekniska hjälpmedel som underminerar underrättelsetjänsternas förmåga att agera effektivt (i och 2008, s. 94, Rembe 2003, s. 182, Sheptycki 2007, s. 72 ff.). Ytterligare en försvårande omständighet är svårigheterna för myndigheterna att förutse potentiella terrormål. Som tidigare diskuterats innebär utvecklingen mot en ny terrorism att målen kan finnas var som helst och överallt. Svårigheterna för myndigheter är följaktligen att det finns större globalt sammankopplade terroristnätverk, mindre terroristgrupper och enskilda terrorister. Dessutom är de mindre grupperna och de enskilda terroristerna inte nödvändigtvis kopplade till några tydliga grupperingar och nätverk. pekades på svårigheten att ta fram särskilda terroristprofiler eller att rikta in sig mot specifika grupper. Med andra ord ställer det krav på en bred underrättelse- inhämtning i kombination med en välutvecklad förmåga att identifiera personer som utgör ett hot om terrordåd utifrån den skara människor som visserligen delar terroristernas åsikter men inte begår faktiska terroristbrott. Med hänsyn till att terrormålen dessutom är mer utspridda och oförutsägbara talar mycket för att det är ett slöseri med resurser att bevaka samtliga tänkbara mål. Även skyddet av egendom och personer förutsätter därför en hög grad av flexibilitet som bygger dels på den nämnda underrättelseinhämtningen, dels på djupgående analyser och dynamiska hotbildsbedömningar av mål. Av det sagda utkristalliserar sig två olika strategier. Den ena handlar om att bli mer fokuserad och fördjupa analysförmågan. Det gäller både de miljöer och grupperingar terrorister verkar inom samt tänkbara terroristmål. Fördelen med denna strategi är, om den är framgångsrik, att den leder till att strategiskt viktiga personer identifieras och att chansen att förhindra brott förbättras. Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar att övervakningen är koncentrerad leder denna strategi till att förhållandevis få personer omfattas. Nackdelen med denna strategi är att underrättelsetjänstens möjligheter att i ett tidigt skede komma grupper eller individer som planerar eller stödjer terrorismverksamhet på spåren möjligtvis försämras något. Den andra strategin går ut på att bredda underrättelse- inhämtningen för att på kort sikt kontrollera miljöer och personer i syfte att bedöma risker och i vad mån de utgör ett hot. Faran ligger i att övervakningen glider över från risker för brott till registrering av åsikter. Den riskerar därmed leda till att många personer utsätts för integritetskänslig kontroll. Historiska exempel22 visar att den risken är uppenbar. Dessutom kan integritetsintrånget vara avsevärt för de personer som omfattas av kontrollen vilket dessutom kan bli kontraproduktivt eftersom det kan leda till motåtgärder. En nackdel är också att kontrollen kan bli splittrad, överväldigad i omfattning och därmed svårtolkad. En variant är en medelväg där relativ bred kontroll leder till vissa fördjupningar. För många var det misslyckade terrorattentatet i ännu ett bevis på att den nya terrorismen kommit till . Risken att och kommer att få se terrordåd i paritet med framstår dock som liten. I stället tycks snarare en tillbakagång till fler men mindre terroristdåd vara den framtid vi går till mötes. Decentraliseringen av terroristnätverken är en viktig anledning till det. Att förutsäga och förhindra terroristdåd kommer i likhet med att vara svårt. Kommunikationsteknologin är en viktig orsak. Den upprorsstämning som spred sig över världen som svar på karikatyrer av profeten , som fick till följd att Vilks själv utsattes för flera attentat, pekar på hur enskilda händelser kan sätta igång processer och skeenden på hemmaplan samt i andra delar av världen. Det kan antas att hotbilden mot 22 I fotspår av efterkrigstidens rysskräck övervakade Säkerhetspolisen ett stort antal kommunister och vänsterextremister –. Övervakningen kom senare att kallas för åsiktsregistrering då övervakningens juridiska grunder – att personerna utgjorde en säkerhetsrisk – kraftigt kom att ifrågasättas. Sammantaget innehöll Säkerhetspolisens personregister 300 000 namn, vilket motsvarade av befolkning (Jonter 1999, s. 19). Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar även kommer att påverkas av denna och liknande händelser och svenska internationella insatser. Den religiöst motiverade terrorism som präglat hotbild tycks vara här för att stanna åtminstone under en överskådlig framtid. tycks separatistiskt motiverad terrorism avta i . Konflikter i forna Sovjetländer pekar dock på att även separatistiska och nationalistiska terroristgrupper förflyttat sitt motstånd till utanför konfliktområdena. I likhet med i övriga blev hotet från politiska extremister i allt mer märkbart (Lööw i Apropå ). Upprinnelsen till den tidens hotbild var att svenska nationalsocialistiska och kommunistiska partier kom att bilda skyddskårer för sin politiska verksamhet. Skyddskårerna hade även det uttalade syftet att kunna ombildas till militära eller polisiära styrkor med uppgift att i kristider ta över den politiska makten. För att motverka framväxten av icke-demokratiska polisiära styrkor infördes lagen om förbud mot vissa samman- slutningar. Lagen gör olovlig kårverksamhet, dvs. bildandet eller deltagandet i sammanslutningar som kan utvecklas till militär trupp eller polisstyrka, till ett brott. Från slut minskade antalet politiska extremister i (SOU 2002:87, s. 368, SOU 2002:91, s. 310, Brå 2009:15, s. 36). En anledning var självklart tredje rikets fall och frånvaron av ett utbrett samhällsstöd för national- socialistiska ideologier. En annan anledning var att den svenska kommuniströrelsen präglades av ett starkt icke-våldsperspektiv som dämpade de mest revolutionsinbitna kommunisternas vilja att ta till hammare och skära. har en religiöst islamistisk våldsbejakande miljö vuxit fram i . Eftersom den drivs av liknande religiösa motiv som islamistiska terroristgrupper och på grund av att dess brottsverksamhet främst innefattar handlingar i utlandet, behandlades denna extremistmiljö i föregående avsnitt. Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar Vit makt-rörelsen: Från internationell skinheadrörelse till militanta nazister och rasister Vit makt-rörelsen är ett samlingsnamn för sammanslutningar vars politiska ståndpunkter präglas av rasideologi, antisemitism och nationalsocialism. Den rasideologiska föreställningsvärlden domineras av idén om en vit överhet och tron på den judiska världs- konspirationen, dvs. tron på att medierna, polisen, byråkratin och de intellektuella kontrolleras och styrs av judar (Lodenius och 1997, s. 44, Laqueur 1999, s. 55). Därutöver finns ett flertal moraliska fiender som måste bekämpas – t.ex. homosexuella, narkomaner, pedofiler och våldtäktsmän. Rörelsen präglas av en stark vålds- ideologi där våldet ses som en oundviklig del i kampen för den vita överhögheten (Lodenius och 1997, s. 44, Laqueur 1999, s. 235, Bjørgo och 1999, s. 15). Rörelsen innefattar rasister, nationalsocialister, högerextremister med flera. Vit makt-rörelsens grundläggande perspektiv härstammar från nationalsocialism, men dagens rörelse är inte en kvarleva eller en fortsättning på denna. I stället har dagens vit makt-rörelse sitt ursprung i och hämtar inspiration skinheadrörelse i , som blev allt mer national- socialistisk , och den amerikanska power- rörelsen (SOU 2002:94, s. 181, Lodenius , s. 54 ff.). I likhet med sina internationella förebilder kom den svenska rörelsen att utveckla en ungdomsrörelse med en politisk plattform men utan partimedlemskap och administration (Brå 2009:15 s. 41). Rörelsens väg mot militarisering har sin början då högerextremister genomförde flera bombhot och ägnade sig åt att angripa och trakassera meningsmotståndare (SOU 2002:94, s. 208). bildades allt fler vit makt-grupper, och från 90- talets mitt ökade rasistiska och homofobiska brott. Personer ur vit makt-rörelsen attackerade bl.a. ett femtontal flyktinganläggningar i och utsatte flera enskilda individer för grova våldsbrott, inklusive mord. har vit makt-aktivister misstänkts och dömts för bl.a. mord, mordbrand, misshandel, vapenbrott, rån och hets mot folkgrupp (Brå 2009:15, s. 79, Bjurwald 2011, s. 228, Lodenius , s. 210, 212, Säkerhetspolisen 2010d). års militarisering inom vit makt-rörelsen har lett till att hotet mot enskilda individer åter har ökat (Säkerhetspolisen, 2010d). Till följd av interna schismer och oenigheter har vad som varit en någorlunda Behovet av tvångsmedlen – bakgrund och behovsbeskrivningar sammanhållen rörelse fragmenterats, vilket i sin tur lett till att rörelsens utåtriktade aktiviteter minskat (och 2010, s. 12, 19, 28 ff., 79). Antalet grupper har varit relativt . har dock rörelsens organisations- struktur förändrats och består i allt större utsträckning av olika lokala och oberoende sammanslutningar (och 2010 s. 19, 79). Utvecklingen mot mindre och lokala grupper utan någon övergripande nationell koordinering kan vara en förklaring till varför 90-talets nationella våldsvåg har trappats ner något (Bjørgo och 1999, s. 55 f.).