sou · H0B335 · 2012-05-24 00:00:00 — Det står klart att det i många fall finns en koppling mellan tvångs- äktenskap och barnäktenskap å den ena sidan och hedersrelaterat våld och förtryck å den andra. genomfördes i några lagändringar i syfte att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Föränd- ringarna innebar bl.a. att ingen längre kan ingå äktenskap inför svensk myndighet utan särskilt tillstånd. Vidare skärptes villkoren för sådan s.k. äktenskapsdispens. Reglerna om erkännande av utländska äktenskap skärptes också i syfte att stärka möjligheter- na att vägra erkännande vid tvångs- och barnäktenskap. Möjlighe- ten till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid vidgades till att omfatta fall då äktenskapet har ingåtts i under tvång eller i strid mot ålderskravet. har regeringen tagit initiativ till omfattande insatser mot hedersrelaterat våld och förtryck. antogs en särskild handlingsplan för att förebygga att unga blir gifta mot sin Den omfattar sammanlagt femton åtgärder inom fyra områden, nämligen stärkt förebyggande arbete, förstärkt stöd och skydd, förbättrad samverkan mellan myndigheter och ökad kun- skap. En av åtgärderna var att tillsätta den här utredningen. Vissa andra länder i tycks dock ha kommit längre än vi i arbetet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Det gäller särskilt och , där man har valt delvis olika vägar. Vi har studerat deras arbete och erfarenheter och sökt dra lärdom av dem. Diskussionen i betänkandet utgår från några grundläggande bygg- stenar. En av dessa är synen på äktenskapet som en viktig juridisk och samhällelig institution som dock kan medföra mycket negativa konsekvenser för enskilda som inte vill, eller inte är redo, att gifta sig. En annan byggsten är att såväl äktenskap mot en av parternas vilja som barnäktenskap står i strid med de mänskliga rättigheterna. Detta synsätt bekräftas av flera internationella överenskommelser. FN har definierat bl.a. tvångsäktenskap, tidiga äktenskap och hemgift som skadliga sedvänjor som utgör en form av våld mot kvinnor och ett brott mot kvinnors mänskliga rättigheter. som andra organ inom FN har uppmanat regeringar att utveckla och fullt ut implementera lagar och andra åtgärder för att utrota skadliga sedvänjor och traditioner, inklusive tidiga äktenskap, tvångsäktenskap och hedersrelaterade brott. antog en konvention om förebyggande och bekämpande av våld mot kvinnor och våld i familjen. Där slås det fast att tvångsäktenskap ska ses som en form av våld mot kvin- nor, och staterna åläggs att göra det straffbart att tvinga någon till äktenskap. Att tvingas gifta sig och att sammanleva med någon mot sin vilja innebär uppenbarligen i sig ett omfattande övergrepp. Förväntningar på att äktenskapet ska leda till sexuellt samliv och barn innebär en stor risk för sexuella övergrepp. Erfarenheter visar att många av de flickor och kvinnor som blir gifta mot sin vilja utnyttjas och far illa i sina äktenskap. Svårigheter att få ut en skilsmässa som godtas av den egna gruppen och stigmatisering av frånskilda kvinnor inom denna grupp kan göra situationen än svårare. Till andra nackdelar hör att tidiga äktenskap kan leda till för- kortad skolgång. Bristande utbildning kan medföra långvarigt utan- förskap och stora svårigheter att ta sig in på arbetsmarknaden och försörja sig själv. I diskussionen kring tvångsäktenskap, barnäktenskap och heders- relaterat våld och förtryck uttrycks ofta farhågor för att det uppstår ett vi och dom-tänkande och att rasistiska och främlingsfientliga ideologier får näring när vissa grupper pekas ut för att de anses stå för negativa beteenden och uppfattningar. Det är med hänsyn till denna risk, och till risken för att människor blir fördomsfullt bemötta, viktigt att framhålla att lagstiftning mot tvångsäktenskap och barnäktenskap avser att skydda utsatta personer, inte att an- gripa eller peka ut vissa grupper. Skyddet för de utsatta värnar om lika mänskliga rättigheter för alla och är oberoende av vilken grupp den enskilda tillhör. En rädsla för främlingsfientlighet eller stigmatisering kan inte få leda till att samhället inte tar tillräcklig hänsyn till individens utsatt- het. Att en sådan fara finns har vi sett exempel på i vårt arbete. Det finns många beskrivningar av hur samhället inte ingriper när mycket unga flickor gifts bort och blir föräldrar. Det kan inte accepteras att barn från minoriteter vägras det skydd som anses självklart för barn som tillhör det svenska majoritetssamhället. måste det understrykas att människor, grupper och kulturer är förtjänta av en grundläggande respekt även i den mån deras traditioner och synsätt innefattar värderingar som är främman- de för majoriteten i landet. En sådan grundläggande respekt kan visserligen aldrig få innebära att det görs avsteg från fundamentala mänskliga fri- och rättigheter. Men den bör medföra att lagänd- ringar som kan uppfattas vara riktade mot någon grupp eller tradition genomförs i ett tonläge och med ett förhållningssätt i övrigt som inte skapar onödig konfrontation och som inte spelar främlings- fientliga krafter i händerna. Det måste medges att lagstiftaren här rör sig inom ett ovanligt svårbemästrat område. Ingen möjlighet till dispens för barnäktenskap Den som är får inte gifta sig här i landet om inte läns- styrelsen lämnar tillstånd, s.k. äktenskapsdispens. får dispens meddelas endast om det finns särskilda skäl. Vi har kartlagt dispensärendena för åren 2008–2010. Kartlägg- ningen visar att antalet unga som ansöker om äktenskapsdispens har mer än halverats . Under de tre av oss undersökta åren ansökte totalt 68 barn om att få gifta sig. dem fick tillstånd, dvs. 58 av sökandena var flickor, 10 pojkar. De flesta av sökandena hade utländsk bakgrund. Av de 6 som beviljades dispens var 3 flickor och 3 pojkar, samtliga . Trots att det kan finnas skäl som i det enskilda fallet ter sig klart behjärtansvärda föreslår vi att möjligheten för länsstyrelserna att meddela äktenskapsdispens för barn avskaffas. Ett viktigt skäl för detta är att dispensregeln inte bara ger en underårig rätt att ingå äktenskap utan också undantar personen från det skydd som ålders- gränsen ska ge. Det kan enligt vår mening starkt ifrågasättas om det under några omständigheter ska godtas att barn i fattar be- slut med så långtgående konsekvenser som det innebär att ingå ett äktenskap. Genom möjligheten till äktenskapsdispens ger samhället på sätt och vis sitt stöd till att så sker. Till förmån för en dispensmöjlighet brukar anföras att det i vissa grupper innebär stora svårigheter, för både mamman och barnet, om ett barn föds utom äktenskapet. Det måste dock sättas i fråga om traditioner inom en grupp ska väga tyngre än det gravida barnets rättigheter. Svensk lag gör ingen skillnad på barnens rättigheter utifrån barnets börd inom eller utom äktenskap. Lagstiftaren bör inte medverka till att upprätthålla otidsenliga och diskriminerande normer i en annan riktning. Om möjligheten till äktenskapsdispens behålls i syfte att man ska skydda flickor som blir gravida mot repressalier eller missnöje inom den egna gruppen innebär det ett åsidosättande av samhällets skyldighet att behandla alla lika och ett slags stöd för normer att utomäktenskaplig sexualitet och gravi- ditet är skamliga och förbjudna. Det är ett synsätt som det svenska samhället rimligen ska ta avstånd från. Att dispensmöjligheten finns kan vidare innebära en press på barn att gifta sig. En fördel med ett avskaffande är att unga som inte vill gifta sig, liksom föräldrar som vill stå emot påtryckningar från andra om att gifta bort ett barn, ges bättre möjligheter att få gehör för sin vilja. Dispensmöjligheten innebär i praktiken att lagstiftningen inte ger samma skydd åt barn från olika religiösa, kulturella eller etniska minoritetsgrupper som åt barn i majoritetsbefolkningen. En viktig utgångspunkt måste vara att alla barn ska ges samma skydd av lagen. Det kan förekomma att familjer är så angelägna att deras under- åriga döttrar gifter sig med en av familjen utvald person att flickor- na pressas att bli gravida, vilket antas öka möjligheterna till äkten- skapsdispens. Påtvingat föräldraskap bör självfallet motverkas. föräldraskap ökar risken för negativa konsekvenser för den unga, såsom förlorade utbildningsmöjligheter och utanförskap. Svensk rätt innehåller inte någon straffbestämmelse som särskilt tar sikte på tvångsäktenskap. Däremot finns det andra bestämmelser i som kan vara tillämpliga i vissa fall, särskilt den om olaga tvång. Barnäktenskap är inte kriminaliserade. Människohandelsutred- ningen föreslog i ett betänkande straff för vårdnadshavare som tillåter barn att ingå äktenskap, men förslaget ledde inte till lagstiftning. Vi menar att skälen för kriminalisering tydligt överväger skälen emot och att detta gäller både tvångsäktenskap och barnäktenskap. I fråga om tvångsäktenskap handlar det dels om att skapa en sär- skild straffbestämmelse för att på ett tydligare och mer fokuserat sätt än nu understryka samhällets reaktion, dels om att utvidga det straffbara området något jämfört med . När det gäller barnäktenskap är en komplikation att sådana i princip inte kan lagenligt ingås i och att det över huvud taget inte ska kunna ske i laga ordning om dispensmöjligheten tas bort. Ett problem är emellertid att barn som ska skyddas av den svenska rättsordningen men som har sin bakgrund i ett annat land ofta kan löpa en risk att på föräldrarnas eller övriga släktens initia- tiv bli bortgifta i det andra landet. Ett annat problem är att barn ingår äktenskapsliknande förbindelser här i landet i religiös eller traditionell ordning. Det är visserligen förbindelser som inte blir rättsligt giltiga här, men i praktiken ses personerna ändå som gifta inom den egna omgivningen och kan inte heller alltid fritt lämna förhållandet. En av de svåraste frågorna för utredningen har varit om även sådana informella äktenskap ska kriminaliseras. Trots de avgräns- ningssvårigheter som finns anser vi att så bör ske. Det helt avgöran- de skälet är att det finns barn och unga som är i stort behov av ett sådant skydd från rättsordningen. Vi föreslår alltså att det i införs en särskild straff- bestämmelse om tvångsäktenskap och en motsvarande bestämmelse om barnäktenskap. Brotten ska benämnas äktenskapstvång respek- tive barnäktenskapsbrott. Äktenskapstvång begås om någon genom olaga tvång eller utnyttjande av en persons utsatta belägenhet förmår personen att ingå äktenskap. Straffet är fängelse i högst . Barnäktenskapsbrott begås om någon förmår ett barn att ingå ett äktenskap eller tar initiativ till eller anordnar ett barnäktenskap, under förutsättning att äktenskapet kommer till stånd. Straffet är böter eller fängelse i högst . Både äktenskapstvång och barnäktenskapsbrott föreslås omfatta även s.k. informella äktenskap. De beskrivs som förbindelser som är att jämställa med äktenskap på så sätt att de är bindande enligt ett etablerat normsystem som inrymmer särskilda krav för upplös- ning av förbindelsen och som ingås enligt detta normsystems for- mer. I enlighet med en bestämmelse i den ovan nämnda Europaråds- konventionen föreslår vi vidare straff för den som genom vilseledande förmår någon att resa till ett annat land i syfte att tvinga personen att ingå äktenskap. Straffskalan ska vara fängelse i högst . När det gäller barnäktenskapsbrott föreslår vi att den som själv är ett barn inte ska straffas om han eller hon medverkar till ett barnäktenskapsbrott genom att gifta sig med barnet. Inte heller ska partnern straffas när det annars är liten åldersskillnad och det med hänsyn till detta och omständigheterna i övrigt inte bör dömas till ansvar. Vi föreslår inte någon bestämmelse som kriminaliserar s.k. full- maktsäktenskap, inte ens om det är fråga om att någon ingår ett äktenskap för någon annans räkning mot dennes vilja. Preskriptionstiden för barnäktenskapsbrott och för äktenskaps- tvång som har begåtts mot ett barn ska räknas från den dag då målsäganden fyller . Myndigheternas agerande är av grundläggande betydelse för skyd- det mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Det fordras kunskaper, samordning och tillgång till kvalificerad rådgivning. Vi föreslår därför att det inrättas ett nationellt kompetensteam med uppgift att på olika sätt främja arbetet mot äktenskap mot någons vilja, barnäktenskap och hedersrelaterat våld och förtryck. Teamet bör bestå av personer med särskild sakkunskap om proble- matiken och om olika relevanta sakområden. Kompetensteamet bör ha i uppdrag bl.a. att utveckla och effek- tivisera samverkan, främja goda arbetsmetoder, stödja myndigheter och andra verksamheter, ta fram utbildnings- och informations- material och skapa mötesplatser för praktiker och forskare. Huvudman för kompetensteamet bör till en början vara Läns- styrelsen i , som har betydande erfarenhet och kun- skaper inom området. bör arbetet utvärderas, varvid det bör övervägas om uppgiften ska läggas över på någon annan aktör. Vid sidan om de angivna övergripande uppgifterna bör Kom- petensteamet få i uppdrag att tillsammans med utveckla och sprida ett metodmaterial för det arbete i skolan som ska gå ut på att förebygga tvångsäktenskap, barnäktenskap och hedersrelaterat våld och förtryck. Kompetensteamet bör också leda arbetet med att ta fram ett metodmaterial för arbete med frågan om äktenskap mot den egna viljan och barnäktenskap inom olika verksamheter avseende föräldra- stöd och inom samhällsintroduktionen för nyanlända invandrare. Dessutom bör Kompetensteamet erbjuda utbildning riktad till be- rörda offentliga och fristående verksamheter, däribland åt verk- samheter som driver hjälptelefoner. Kompetensteamet bör ta fram en checklista som kan användas inom hjälptelefonverksamhet vid samtal om äktenskap mot den egna viljan. Vidare bör Kompetens- teamet överväga hur det efter norsk förebild kan skapas förutsätt- ningar för särskilda överenskommelser om uppföljning med per- soner som reser utomlands trots rädsla för att bli bortgifta mot sin vilja. Bland myndigheter som kommer i kontakt med barnäktenskap och äktenskap mot den egna viljan spelar en huvudroll. Det har på sina håll funnits tydliga brister i arbete. Vi föreslår därför att ges i uppdrag att genomföra en särskild tillsynsinsats inom det aktuella området. Vid sidan härom ska Kompetensteamet kunna spela en viktig roll till stöd för en utveckling av arbetet hos . En viktig fråga är om bör initiera insatser riktade mot familjer där det förekommer hot om tvångsäktenskap, barn- äktenskap eller hedersrelaterat våld och förtryck. Det står klart att det måste finnas mycket goda kunskaper om sådant familjearbete och om de komplikationer och risker som är förenade med det. Det bör utarbetas en rekommenderad metod för sådant arbete. Utarbetan- det av metoden bör inkludera en utvärdering av de metoder som används i bl.a. , och . Kom- petensteamet bör ta ledningen i metodutvecklingsarbetet. För att det inte ska finnas ekonomiska incitament att avstå från placeringar i skyddat boende för personer som behöver sådan pla- cering bör det övervägas att införa en statlig subvention för vård- kostnaden. Erkännande av utländska vigslar m.m. Huvudregeln är att ett giltigt utländskt äktenskap erkänns här i . Fram var det lätt, även för en person med stark anknytning till , att undandra sig de svenska äktenskaps- hindren genom att gifta sig utomlands. För att hindra kringgåenden infördes en bestämmelse om att utländska äktenskap inte erkänns i om det vid tid- punkten för vigseln fanns ett äktenskapshinder enligt svensk lag, t.ex. underårighet, och minst en av parterna hade hemvist eller med- borgarskap här. Om det är sannolikt att äktenskapet har ingåtts under tvång erkänns det inte. Äktenskapet ska ändå erkännas om det finns särskilda skäl. Vi föreslår inte några förändringar i dessa bestämmelser. Vi har särskilt övervägt undantaget för särskilda skäl men menar alltså att detta bör behållas. Någon särskild inskränkning när det gäller möjligheterna att er- känna s.k. fullmaktsäktenskap råder inte enligt svensk rätt. Vi har övervägt saken och funnit att någon inskränkning inte bör införas. Reglerna om erkännande av utländska vigslar har betydelse bl.a. för personers möjlighet att få uppehållstillstånd i . En stor svårighet finns när den ena parten i ett gällande eller planerat äkten- skap säger eller antyder något om påtryckningar men inte vågar stå för uppgiften inför den andra parten eller den egna familjen. Frågan har därför ställts om det verkliga motivet för ett avslag på en ansökan om uppehållstillstånd i ett sådant fall skulle kunna utelämnas i beslut. Vi bedömer emellertid att det saknas förutsättningar att göra särskilda undantag från skyldigheten att motivera beslut i ärenden om uppehållstillstånd eller att inskränka rätten till partsinsyn. Det bör vidare inte införas något ökat krav på muntlighet vid handläggningen av anknytningsärenden. För fall då det finns miss- tanke om tvång bör dock införa som rutin att kalla till ett möte och då ge utförlig information om vilka hand- lingsalternativ och hjälpmöjligheter som står till buds för den som är, eller utsätts för risken att bli, gift mot sin vilja. Inom vissa trossamfund förrättas bröllopsceremonier och liknande som är rättsligt ogiltiga men som för parterna praktiskt sett är bindande. Därigenom kan i praktiken tvångsäktenskap eller barn- äktenskap uppkomma här i landet. Det har nämnts tidigare att vi föreslår att sådana informella äktenskap ska kriminaliseras om för- bindelsen är bindande enligt ett etablerat normsystem som in- rymmer särskilda krav för upplösning av förbindelsen och som ingås enligt detta normsystems former. Det är emellertid viktigt att även på andra sätt försöka förhindra att sådana informella äktenskap kommer till stånd. Vi föreslår därför att det ska krävas för vigseltillstånd att det inom samfundet inte genomförs några ritualer som resulterar i informella barnäktenskap eller tvångsäktenskap. Ett motsvarande krav ska också gälla för personer som förordnas som vigselförrättare. Vidare föreslår vi att det ska inledas en dialog mellan svenska myndigheter och trossamfunden om barnäktenskap och äktenskap mot någons vilja. stöd till trossamfund bör i sitt ordinarie arbete föra en sådan dialog inriktad på sådana äkten- skap. stöd till trossamfund bör också, tillsam- mans med Kammarkollegiet, ges i uppdrag att anordna en utbild- ning om svensk lagstiftning rörande äktenskap för präster och andra befattningshavare inom trossamfund som verkar i men som inte har fått sin utbildning här i landet. Den som ska giftas bort förs utomlands Ett allvarligt problem är att tvångsäktenskap och barnäktenskap kommer till stånd i ett land dit den tvingade eller barnet har förts. hamnar personen i en mycket svår situation i det andra landet. Särskilt flickor och kvinnor kontaktar ibland svenska utlandsmyndigheter för att få hjälp. Sådan hjälp är i praktiken ofta svår att ge. Det viktigaste för att motverka sådana situationer är att arbeta för att personer som löper risk att giftas bort i utlandet inte lämnar . Fokus måste ligga på att upptäcka problemet här och se till att personerna får information om sina rättigheter och möjligheter att söka hjälp. När det gäller barn måste frågan om tvångsåtgärder aktualiseras . Skolans och roll är då mycket viktig. Vi föreslår som sagt att det införs en bestämmelse som straff- belägger den som genom vilseledande förmår någon att resa till ett annat land i syfte att där tvinga personen att ingå äktenskap. Dessutom bör , , Rikspolis- styrelsen och förbättra sin samverkan när det gäller gränsöverskridande ärenden i vilka det finns en problematik kopplad till heder, äktenskap mot den egna viljan eller barnäkten- skap. Det är också angeläget att regeringen i ett lämpligt sammanhang låter utreda om det, beträffande unga som är omhändertagna eller vårdas enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, bör införas en uttrycklig möjlighet för socialnämnden att besluta om eller ta initiativ till återkallelse eller omhändertagande av pass och om socialnämnden bör kunna förhindra att pass utfär- das. Det kan ifrågasättas om tvångsäktenskap och barnäktenskap som ingås här i landet borde bli ogiltiga. Vi har funnit att någon sådan särskild effekt inte bör införas. Vi anser visserligen att argumenten för ogiltighet väger tungt. Men en bestämmelse om att vissa äkten- skap är ogiltiga fordrar överväganden av ett slag som ligger långt utanför de frågor som utredningen enligt sina direktiv ska disku- tera. Om tvångsäktenskap och barnäktenskap ska göras ogiltiga bör det därför ske först efter en utredning med en bredare bas i äkten- skapsrätten. Möjligheterna att få skadestånd för kränkning för den som utsätts för ett tvångsäktenskap eller ett barnäktenskap ökar något om utredningens förslag om kriminalisering genomförs. Skadestånd får utkrävas av den som gör sig skyldig till brott. Vissa möjligheter finns också till skadestånd av staten eller en kommun för kränk- ning, nämligen om någon tjänsteman har begått ett tjänstefel och därmed har orsakat att någon har utsatts för ett tvångsäktenskap eller ett barnäktenskap. The problem and the proposals How extensive is the problem of forced marriages and child marriages? It would be good to have some figures. How many people are married off against their will, how many are afraid that this will be the case, how many child marriages are there? However, it is the stories of individuals that really convince us regarding the need for enhanced protection against forced marria- ges and child marriages. The story of the 15-year-old girl who was sent to , married off to a considerably older cousin and ever since has been informing the world around by means of a hidden computer of the abuse she is subjected to. The story of the young woman who wanted to get an education in but became part of a barter transaction between two families, protested but was threatened, assaulted and finally married off. Or the story of the girl who escaped from a forced marriage and had a child with the man she loved, a child whom the family subsequently killed. In the final stage of the inquiry a nineteen-year-old woman was stabbed to death. Her sixteen-year-old brother is a suspect and is at present in custody. As a child the victim had been taken to another country and there been married off against her will at the age of fourteen. After a while she succeeded in fleeing back to . As we write, a inquiry has just been initiated and a discussion is ongoing concerning why the young woman was not given the protection she needed to survive. There are many of these stories, one more gripping than the other. They bear witness to a widespread lack of freedom and young people who are not aware that they themselves have the right to decide over their lives. It is difficult to give exact figures but, based on the information available to us, we estimate that in 2011 at least 250–300 people expe- rienced an acute or fairly acute risk of being married against their own will. Previous investigations indicate that some 70 000 young people have restrictions in relation to marriage or have conditions laid down by the family for choice of partner. About 8 500 young people were estimated to be anxious that they will not be allowed to choose themselves whom they marry. It clearly emerges in our investigation that forced marriage and child marriage are often connected with honour-related violence and oppression. This knowledge is of importance for how we tackle the problems. But it is more important ‒ quite apart from culture, religion, traditions and values ‒ to start from the human rights due to every individual, rights laid down in several international con- ventions and recommendations ‒ such as the UN Convention on the Rights of the Child, the UN Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination Against Women and for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms. We have carried on this work since 2010.