sou · H0B348 · 2012-07-16 00:00:00 — Det är vid dessa stationer som myndighetens fartyg och flygplan är placerade. Stationerna ligger i , , , , , , , , , , och (Region ), samt , , , , , , , , , , och (Region ). rederiorganisation och sjösäkerhetsorganisation är fördelad mellan huvudkontoret och regionledningarna. Regionledningarna ansvarar för operativ drift, bemanning, rutiner och manualer för fartyg samt visst tekniskt underhåll. Regioncheferna är även verksamhetsansvariga enligt tillämpliga sjöfartsförfattningar för regionens sjögående verksamhet. Huvudkontoret ansvarar för stöd, samordning och styrning av rederiverksamheten och sjösäkerhetsorganisationen, av operativa metoder för kustbevakningstjänsten (operativa instruktioner), för föreskrifter för bemanning och behörighet m.m., för ansvars- och försäkringsfrågor, för anskaffning, större tekniskt underhåll och besiktningar av fartyg samt för utbildning och rekrytering. Tekniska avdelningen vid huvudkontoret har till exempel en samordnande roll i den tekniska förvaltningen med ett övergripande underhållsansvar för samtliga fartyg. även tekniska avdelningen som ansvarar för modifiering och anpassningar samt anskaffning och avyttring av fartyg. verksamhet finansieras i huvudsak via myndighetens ramanslag som uppgick till . Anslagets storlek har ökat relativt kraftigt till följd av ändrade uppdrag och nyinvesteringar. Som jämförelse uppgick anslaget till . har även vissa övriga intäkter, till exempel från bidrag och uppdragsverksamhet för bland annat dykeri- och transportuppdrag. uppgick uppdragsintäkterna till och till (varav var uppdrag till och för uppdrag genom bistånd till räddningsoperation i ). Till följd av genomförda och kommande stora nyinvesteringar i myndighetens fartygs- och flygplansflotta ökade låneram från till . hade i genomsnitt 739 årsarbetskrafter eller 769 anställda i medeltal. I huvudkontorets grundbemanning ingår knappt 140 befattningar, i regionledningarnas ingår tillsammans 84 befattningar och vid flygledningen nio befattningar. Härutöver är omkring 30 personer engagerade i tidsbegränsade fartygs- och utvecklingsprojekt. Vid kuststationerna (inklusive flygkuststationen) finns närmare 500 befattningshavare. av de anställda arbetar i de två regionerna, inklusive kuststationerna, samt kustbevakningsflyget och resten vid huvudkontoret. Av myndighetens totala personal är kustbevakningstjänstemän, vilket innebär att de har genomgått myndighetens grundutbildning som, beroende på förkunskaper, omfattar tre till fyra terminer. Merparten av dessa är placerade vid kuststationerna, men flera av dem finns även vid regionledningarna, flygledningen och huvudkontoret. Samtliga kustbevakningstjänstemän arbetar med både räddningstjänst och sjöövervakning. Den största andelen av nyare fartygs- och flygplansinvesteringar avser de tre större kombinationsfartyg (i 001-serien) samt tre flygplan som ersatt myndighetens tidigare flygplan. Därtill har tecknat avtal om fyra nya kombinationsfartyg, mindre än de ovan nämnda. maritima materiella resurser består av ett fyrtiotal fartyg fördelat på 18 övervakningsfartyg, åtta miljöskyddsfartyg, vilka i första hand används för oljebekämpning och i andra hand för övervakning, sex kombinationsfartyg (inklusive tre stycken i 001-serien) som kombinerar egenskaper från både miljöskydds- och övervakningsfartyg, fyra svävare samt en större pråm för lagring av upptagen olja. Därutöver har myndigheten drygt 130 mindre fartyg (högfartsbåtar, , arbetsbåtar, 12 strandbekämpare, vattenskotrar), 27 stycken sjösläp, drygt 100 motorfordon, ett sextiotal släpfordon, ett tiotal snöskotrar samt tre flygplan i 501-serien. Under ledning samråder alla sjöverkande och några andra myndigheter i det tidigare nämnda för att bistå i dess arbete med att samordna civila behov av sjöövervakning och förmedla civil sjöinformation. Som ett led i uppdraget att samordna och förmedla civil sjöövervakning finns vid , enligt författningsreglering och överenskommelser med Polisen och Transportstyrelsen, även funktionen och uppgiften att vara kontaktpunkt för sjöfarten avseende sjöfartsskydd och gränskontroll (Swedish Clearance). är till följd av uppdrag som rör internationell samverkan också kontaktpunkt för internationellt miljöräddningsrespektive gränskontrollsamarbete (NCP och NCC). Vidare finns vid myndigheten ett maritimt underrättelsecentrum som svarar för underrättelseverksamhet i och för samverkan med berörda myndigheter (främst Polisen och ). samverkar med genom att, bland annat, delta i sjöräddning (ibland som ledningsansvarig från fartyg eller flygplan), utföra farledsarbeten (till exempel bärgning av bojar), delta i inriktningsmöten för arbete kring farliga ämnen samt via myndighetsgemensam upphandling av smörjolja. Diskussioner mellan och pågår avseende isbrytning och tester har genomförts med 001-fartyg. I (Käringberget) är ledningscentral samlokaliserad med gemensamma sjö- och flygräddningscentral (JRCC – ), och ingår i dess ledning vid MRO11-insatser, och Marinens sjöcentral. I hamn () är kuststation samlokaliserad med bland annat (lotsstation) och sjöpolisen. har en sambandsperson hos och fem vid Havs- och vattenmyndigheten. och har en överenskommelse om samverkan i brottsbekämpande verksamhet inom ramen för tullagstiftningen. Myndigheterna utför gemensam patrulleringsverksamhet säsongsvis, gemensamma kontrollvisitationer, gemensam spaningsverksamhet, underrättelseberedning och samverkar med ett flertal andra myndigheter inom GOB-samarbetet (Grov organiserad brottslighet). utför även dykuppdrag åt . ingick en överenskommelse med om planläggning av behov av samordnade insatser som sedan ledde till överenskommelser mellan och berörda polismyndigheter. träffades en överenskommelse om samverkan med . tillhandahåller transporter av och annan operativ samverkan med insatsstyrkan. utför för Polisens räkning även dykeriuppdrag samt enligt föreskrift transportuppdrag efter begäran. köper dessutom flera olika typer av utbildning (till exempel ratt- och sjöfylleri samt bastaktik) av Polisen. arbetar tillsammans med och en rad andra myndigheter för att motverka grov organiserad brottslighet (GOB). bildades och Operativa rådet med representanter från Polisen, , , , , , , och . bestämmer inriktningen av GOB- verksamheten med utgångspunkt i en gemensam lägesbild som uppdateras av det nationella underrättelsecentret (NUC). Det operativa rådet beslutar den nationella operativa inriktningen för GOB-insatser. Andra exempel på samverkan mellan och olika delar av Polisen är medverkan i den allmänna gränskontrollen och samordningen av rättsväsendets informationsförsörjning (RIF) för ett strukturerat elektroniskt informationsflöde i rättskedjan. och Polisen har en utbredd regional operativ samverkan. Sjöpolisen är samlokaliserad med i . 11 (Massevakueringsinsatser). polisen i genomför samverkansmöten för verksamhetsinriktning och regionala beredskapshavare och sjöpolisens jourhavande förundersökningsledare möts . och Havs- och vattenmyndigheten har överenskommelser om bland annat samverkansplaner och tillsynsplaner samt provtagning inom ramen för fiskerikontrollen. och Försvarsmakten samarbetar inom exempelvis sjöövervakning, vid räddningsinsatser samt i begränsad omfattning även inom utbildningsområdet. inleddes ett gemensamt arbete med att identifiera områden där myndigheterna skulle vinna på att samverka och samutnyttja resurser och därmed nå ökad effektivitet. En överenskommelse ingicks . Myndigheterna har identifierat potentiella samverkansområden på strategisk och operativ nivå samt inom träning/utbildning och logistik. Överenskommelsen kompletteras av en tvåårig handlingsplan. Inom ramen för denna har två områden valts ut för utveckling i arbetsgrupper i ett första skede: dykeritjänst och sjöinformationstjänst. Exempel på områden där samverkan pågår är insamling, bearbetning och delgivning av sjölägesinformation samt viss utbildning (köper dyk- och GMDSS12-utbild- ning av Försvarsmakten). Man strävar även efter att identifiera möjligheter till samlokalisering där det är lämpligt. Myndigheternas regionala ledningscentraler i sydväst är samlokaliserade i (Käringberget). samarbetar även med flera andra myndigheter såsom Transportstyrelsen (utför exempelvis vissa tillsynsuppgifter avseende sjösäkerheten på mindre svenska fartyg samt ingår i Transportstyrelsens stab vid MAS13) och MSB (räddningstjänstutbildning, , övningar, utbildningar m.m.). är även redare av fartyg för forskningsresurser åt (olika typer av uppdragsverksamhet, provtagning m.m.) och (uppdragsverksamhet avseende forskningsfartyg). Vidare anlitar sjöfartshögskolorna för exempelvis nautisk och maskinteknisk uppdragsutbildning. 12Global Distress and . Ett globalt nödradiosystem som är avsett för sjöfarten. huvudsakliga uppgift är att ansvara för tullfrågor. Detta arbete omfattar att fastställa och ta in tullar, mervärdesskatt och andra skatter och avgifter för att säkerställa finansieringen av den offentliga sektorn och bidra till ett väl fungerande samhälle för medborgare och näringsliv. ska också övervaka och kontrollera trafiken till och från utlandet så att bestämmelser om in- och utförsel av varor följs. Uppdraget innefattar även att underlätta för svenska företag och medborgare att handla med länder utanför EU och att göra det svårare för kriminella individer och organisationer att smuggla in illegala varor i landet. Kontor finns på följande orter i : , , , , , , , , , , , , , , , , , flygplats, , Hån, , , , , , och . hade i medeltal drygt 2 100 anställda, motsvarande cirka 1 900 årsarbetskrafter. uppgår intäkter till . Den absoluta merparten består av anslag över statsbudgeten. tog in i tullar, skatter och avgifter. är inte en sjöverkande myndighet och har inga egna operativa maritima resurser. Verket har dock operativ samverkan med . fungerar som förlängd arm åt till sjöss, och utför där bland annat tullkontroller. har en överenskommelse med om samverkan i brottsbekämpande verksamhet inom ramen för tullagstiftningen. Målet för samverkan är att en effektiv övervakning och kontroll av trafiken till och från utlandet uppnås, så att bestämmelserna om in- och utförsel av varor följs. medverkar i samverkan mot grov organiserad brottslighet (GOB). Till Polisens uppgifter hör bland annat att förebygga brott, övervaka den allmänna ordningen och säkerheten, bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal, samt att lämna allmänheten skydd, upplysningar och annan hjälp. Sjöpolisen bedriver både övervaknings- och utredningsverksamhet. Den yttre verksamheten bedrivs med en övergripande målsättning att minska brottligheten och öka tryggheten längs kusten och i skärgårdsområdena. Sjöpolisen ska svara för allmän ordning och säkerhet samt beivra brott både på land och till sjöss. Arbetsuppgifterna omfattar samtliga polisiära uppdrag. Till sjöpolisens uppgifter hör därmed att förebygga och ingripa mot sjöfylleri, fartöverträdelser och vårdslöshet i sjötrafiken. Sjöpolisen ska också förebygga och ingripa mot stölder av båtmotorer, båtar och andra vattenfordon. Vidare ska man utöva jakt- och fisketillsyn, utreda brott mot fiskerilagen samt delta i räddningsinsatser och utreda olyckor på sjön. Sjöpolisen ska också samverka med andra myndigheter och organisationer med verksamhet till sjöss. Myndigheten ska även erbjuda polisiär service genom att använda polisbåt som polisstation, samordna och leda utredningar beträffande båt- och sjöbrott samt sjöfynd, samt genomföra in- och utresekontroll av fritidsbåtar. Polisen sorterar under . Polisen består centralt av (inklusive Säkerhetspolisen och ) och samt av 21 polismyndigheter, en i varje län. De länsvisa polismyndigheterna varierar kraftigt i storlek; från drygt 100 anställda i polismyndigheten på till närmare 7 000 anställda i polismyndigheten i . Totalt sysselsätter polisverksamheten nästan 27 000 anställda. Noteras bör att i utredning (En sammanhållen svensk polis SOU 2012:13, ) föreslås att och de 21 polismyndigheterna samt ska ombildas till en sammanhållen myndighet. Sjöpolisenheter finns inom i () och i (). Inom i är sjöpolisen en enhet under Sjöpolisen i är en sektion under Trafikpolisen. Trafikpolisen är en enhet under Länsordningspolisen. Totalt finns det drygt 75 sjöpoliser i , varav cirka tre fjärdedelar i och ungefär en fjärdedel i . Hälften av dem arbetar som sjöpoliser enbart . Sjöpolisen i sitter i . Sjöpolisen i är lokaliserad i hamn, , där man delar lokaler med , och Havs- och vattenmyndigheten (lämnar fastigheten /2013). I hamnen finns utöver ovan nämnda myndigheter även Försvarsmakten och den lokala räddningstjänsten. i statliga anslag var . Av dessa var fördelade till sjöpolisens verksamhet. i statliga anslag var , varav fördelades till sjöpolisen. Polisflyget är organiserat under som en resurs för hela landet. Vid sökning av försvunna personer deltar polisflyget både när det gäller försvunna på land, som Polisen har huvudansvaret för, och på sjön som en del i sjöräddningsverksamheten. Den () utgör samhällets yttersta resurs vid allvarliga händelser. Styrkan är placerad vid med hela landet som arbetsområde. NI är även verksam internationellt genom (samarbetsorgan för antiterrorstyrkor). Styrkan består av cirka 60 poliser plus administration. NI:s specialistkompetens kan användas vid exempelvis terroristbekämpning, gisslansituationer och kidnappningar, ingripanden mot beväpnade personer, grova rån, spaning och kartläggning av svårtillgängliga miljöer, dykuppdrag, beredskap vid statsbesök, förhandlingar i krissituationer samt personsäkerhet. Sjöpolisen i disponerar två stridsbåtar 90 H, en stridsbåt 90 E, två Skerfebåtar, tre samt en civil båt. Sjöpolisen i disponerar två Skerfebåtar, en RIB-båt samt en styrpulpetbåt. Med hjälp av håller i just nu på att upphandla en mellanstor båt (ersättare till Skerfebåt) och en RIB-båt. Polisflyget har totalt sex polishelikoptrar i . är stationerade i , , och . använder Polisen helikoptermodellen EC 135. Drygt 35 personer arbetar inom polisflyget. De 21 polismyndigheternas samverkan med sjöverkande myndigheter varierar i relativt hög grad från län till län. Flera polismyndigheter har olika typer av överenskommelser och samverkan med . Dessa rör exempelvis förundersökning av sjörelaterade brott, gränskontroll, dykning, transportresurser, kontroller av båttrafik, transporter och annan operativ samverkan med insatsstyrkor. är vid sidan av Polisen den enda myndigheten med egna maritima resurser som ingår i samarbetet mot grov organiserad brottslighet (GOB). GOB-samarbetet samordnas av . sorterar under och bildades genom att huvuddelen av verksamheterna vid och , samt vissa verksamheter vid , och , lades samman i en myndighet. ansvarar för den samlade långsiktiga infrastrukturplaneringen samt för byggande, drift och underhåll av statliga vägar och järnvägar. har cirka 6 500 anställda. Huvudkontoret är placerat i . Den del av som är av särskild relevans för föreliggande utredning är verksamheten vid myndighetens färjerederi. Färjerederiet är en resultatenhet inom , vilket bland annat innebär att verksamheten ska bedrivas på affärsmässiga grunder och i bolagsliknande former. Färjerederiets främsta uppgift är att, på knappt 40 platser med spridning över hela landet, trafikera vägfärjeleder i det allmänna vägnätet. För detta ändamål har färjerederiet ett drygt sextiotal vägfärjor (gula färjorna), vilka transporterade omkring 12 miljoner fordon och 22 miljoner passagerare. Färjerederiet, vars huvudkontor finns i , har cirka 420 tillsvidareanställda och därtill ett antal tim- och säsongs- Färjerederiets totala intäkter uppgick till . Av dessa utgjorde intäkter från för färjeleder vid allmän väg. Försäljning till externa varvskunder eller färjeleder på uppdrag av enskilda kommuner uppgick till . Rörelseresultatet efter finansiella poster uppgick till . , Försvarsmakten (Marinen) och har efter gemensam upphandling ingått avtal med Tenö och varv om varvstjänster. Tenö och varv är underenheter till Färjerederiet. Ytterligare ett område för samverkan för är sjöräddning där myndigheten deltar med de gula färjorna i övningar tillsammans med andra sjöverkande myndigheter i syfte att, till exempel, öva livräddning, brandbekämpning, testa kommunikationssystem och rederiets krisorganisation. Ett vanligt tema i sådana övningsscenarier är att gula färjorna utgör en plattform som ska stödjas av andra myndigheters resurser vid olika typer av incidenter. Havs- och vattenmyndigheten har regeringens uppdrag att genomföra en sammanhållen svensk politik för våra hav och vatten. Havs- och vattenmyndigheten är förvaltningsmyndighet på miljöområdet för frågor om bevarande, restaurering och hållbart nyttjande av sjöar, vattendrag och hav. Havs- och vattenmyndigheten arbetar med vattenförvaltning, havsförvaltning, fiskeriförvaltning och fysisk planering till havs. Myndigheten ansvarar för att genomföra åtaganden för tre av sexton miljömål, EU:s havsmiljödirektiv, EU:s vattendirektiv, EU:s och fiskeripolitik samt de regionala konventionerna OSPAR14 och HELCOM15. 14OSPAR är ett internationellt samarbete för att skydda havsmiljön i Nordostatlanten, inklusive , och delar av . Det formella namnet är Konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten. Beteckningen OSPAR kommer från de ursprungliga Oslo-Pariskonventionerna . 15HELCOM är ett samarbete mellan länder för att skydda havsmiljön i . Det formella namnet är Konventionen om skydd av miljö. Förkortningen HELCOM står för det verkställande organet . och vattenmyndigheten ansvarar för miljöövervakning och datainsamling om fisk och fiske, fiskerikontroll (inklusive hantering av information från det satellitbaserade VMS-systemet16) och fiskestopp samt sanktioner för överträdelser inom yrkesfisket, vägleder tillsynsmyndigheter samt utfärdar föreskrifter. Myndigheten koordinerar forskningsfrågor, gör social-, samhälls- och miljöekonomiska analyser och sprider kunskap. Havs- och vattenmyndigheten arbetar med skydd av arter och miljöer, bevakning av allmänna miljö- och fiskeintressen i domstol, övergödning och utsläpp, maritima frågor, tillstånd och licenser samt hantering av havs- och vattenmiljöanslaget. Myndigheten ansvarar även för biståndsfrågor och global utveckling inom sitt område. Havs- och vattenmyndigheten sorterar under och har cirka 230 anställda. Huvudkontoret ligger i och det finns fiskerikontrollstationer i , , och . Myndighetens totala intäkter för år 201117 uppgick till totalt , varav var statsanslag. Myndigheten har fram tills haft två fartyg: . Fartygen har använts för att genomföra fiskerivetenskapliga och hydrografiska undersökningar i och . Havs- och vattenmyndigheten har tagit beslut om att avveckla sin rederifunktion, men kommer även fortsättningsvis att ha behov av fartygsresurser. Argos har tagits ur drift och skrotats och beträffande pågår förhandlingar om en ny statlig redare. Ett system för övervakning av fiskebåtar. 17Juli till december månad givet att myndigheten etablerades . Havs- och vattenmyndigheten har tillsammans med utarbetat en samverkansplan för att stärka genomförandet och utvecklingen av den svenska fiskerikontrollen. Med har också en tillsynsplan framtagits. Den rör detaljplanering av olika former av gemensam kontrollverksamhet. Dessutom finns personal från samlokaliserad i anslutning till Fiskerikontrollenheten på Havs- och vattenmyndigheten. Havs- och vattenmyndigheten har avtal med SLU samt universiteten i , och samt med och geologiska undersökning (SGU) för genomförande av miljödatainhämtning respektive fiskeribiologiska undersökningar för myndighetens räkning. Det finns även avtal med avseende charter av deras undersökningsfartyg. Myndigheten samverkar också med kring import och export av fiskeriprodukter, med Transportstyrelsen avseende tillsyn av motorstyrka på fiskefartyg, med Polisen kring legala ärenden (avser i första hand poliser som arbetar med utredningar och förhör) samt med på angående fiskerikontroll. Försvarsmakten ska enligt statsmakternas inriktning bidra till målen för vår säkerhet och till målet för det militära försvaret genom att enskilt och tillsammans med andra myndigheter, länder och organisationer, lösa följande uppgifter: -försvara och främja vår säkerhet genom insatser på vårt eget territorium, i närområdet och utanför närområdet, -upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet och i enlighet med internationell rätt värna suveräna rättigheter och nationella intressen i områden utanför detta och -med befintlig förmåga och resurser bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov. Försvarsmakten sorterar under Försvarsdepartementet. För den här utredningen är två delar av Försvarsmakten av särskilt intresse. Försvarsmaktens helikopterflottilj och Marinen. Försvarsmaktens helikopterflottilj är ett förband vars kärnverksamhet är att utbilda en helikopterbataljon med mark- och sjöoperativ inriktning som kan verka både vid insatser i och internationellt. Flottiljens uppgifter är att tillföra helikoptrar och helikopterstyrkor till Försvarsmaktens förband, utgöra stödresurs för civila räddningstjänsten, utbilda ett insatsförband samt vidmakthålla kompetens inom området beväpnade helikoptrar. Helikopterflottiljen finns på fem platser i (Kallax, , , , ) och disponerar flera typer av helikoptrar. Marinen är organiserad enligt följande: Marintaktisk stab (MTS) med Marintaktisk chef (). MTCH ska, på uppdrag av, Insatschefen (), initiera, inrikta, planera, samordna, leda och utvärdera insatser samt utveckla krav på förmågor. Målet är att inom ramen för av ÖB fattade beslut leda (planera, genomföra och följa upp) insatser med militär personal vid samtliga konfliktnivåer. MTS stödjer MTCH i genomförandet av uppdrag från C INS. MTCH utövar taktisk insatsledning av marinstridskrafterna nationellt och internationellt. Sjöstridsflottiljer med förmåga till insatser mot mål på, över och under havsytan, i kustnära farvatten och på öppet hav, samt förmåga till minröjning, kontroll av havsområde och skydd av sjöfart och fiske. Fjärde Sjöstridsflottiljen är utgångsgrupperad på utanför och i Skredsvik norr om . På finns fjärde sjöstridsflottiljledningen med Minewarefaredatacentre (MWDC), 41:a korvettdivisionen, 42:a minröjningsdivisionen samt 43:e underhållsdivisionen. I Skredsvik finns 44:e röjdykardivisionen. Tredje Sjöstridsflottiljen är utgångsgrupperad i och där finns tredje sjöstridsflottiljledningen, 31:a korvettdivisionen, 33:e minröjningsdivisionen, 34:e underhållsdivisionen samt provturskommando . Ubåtsflottilj med förmåga till insatser mot mål såväl på som under ytan, förmåga att dolt kontrollera havsområde samt att samla in underrättelser. Första ubåtsflottiljen är utgångsgrupperad i och där finns ubåtsflottiljledning, ubåtsdivision, sjötransport- enhet, , Belos med ubåtsräddningsfarkost (URF) samt underhållsgrupp. Amfibiebataljon med förmåga till kontroll av kustområde och skärgård samt insatser mot mål såväl på som under havsytan. Amfibieregementet finns utgångsgrupperat på , och i . På finns regementsstab, garnisonsenhet, andra amfibiebataljonen och Södertörnsgruppen (hemvärnsförband). På finns Gotlandsgruppen (hemvärnsförband) och i finns 132:a säkkompaniet och 17:e bevakningsbåtskompaniet. Inom Marinbasen är det främst Sjöinformationsbataljon och basbataljon, med förmågor att övervaka svenskt territorialhav samt understödja andra förband med bland annat förnödenheter, som är aktuella i denna utredning. Sjöinformationsbataljon är grupperad enligt följande. På finns bataljonsstab, sjöcentral/kompani , Marinens radio, samt Marinens undervattensspaningscentral. I finns sjöcentral/kompani . I ligger Marinens samverkansgrupp . I finns Marinens radio (del av tid) och i ligger Sambandsexpedition MTS (Marinens radio). är grupperad enligt följande. I finns bataljonsstab, största delen av Teknikkompani, största delen av Ekipagekompani, rörligt Underhållsledningskompani samt Basskyddskompani.