sou · GZB379 · 2012-01-01 00:00:00 — Syftet med försöket formulerades med tonvikt på att understödja en utvecklings- och lärandeprocess för de berörda aktörerna inom specialitetens huvudområden, dvs. både arbets- och miljömedicin och företagshälsovård. Detta för att främja tillkomsten av en nationell utbildningsstruktur för denna sammanslagna basspecialitet samt att etablera ett samarbete mellan arbets- och miljömedicinska kliniker och företagshälsovård. Ambitionen var att starta försöket som ett projekt för att pågå som längst till och med . Försöket skulle följas i syfte att utvärdera möjligheterna att göra denna specialiseringstjänstgöring långsiktigt hållbar. Försöksverksamheten bedömdes kunna ge en god grund för att föreslå en fördelning av det organisatoriska och ekonomiska ansvaret för denna specialistutbildning framöver mellan företagshälsovård, landsting och stat. Försöket byggde på att staten sköt till medel för att så långt som möjligt undanröja ekonomiska hinder för att få igång utbildningen. Det skulle således vara företagshälsovården som stod för både anställning och lönekostnad , dock med visst bidrag från FHV-delegationen . För del var det inte frågan om att inrätta ST-tjäns- ter eller att ha lönekostnader för företagshälsovårdens läkare. Däremot kunde behöva förstärka sin handledarkapacitet m.m. vid arbets- och miljömedicinsk klinik. Även för detta skulle delegationen ge ekonomiskt bidrag. Därutöver var avsikten att ytterligare medel från delegationen skulle kunna sökas i särskild ordning för projekt/utvecklingsarbete i huvudsak för att på nationell nivå utveckla teoretiska kurser. FHV-delegationen erfor att de arbets- och miljömedicinska klinikerna hade skiftande möjligheter och kapacitet att ta sig an uppgiften. Vid ett möte med representanter från samtliga arbets- och miljömedicinska kliniker bedömdes det som möjligt att få till en samverkan i nätverk vilket skulle kunna utgöra en stödstruktur. Detta ledde till att tre noder bildades med vardera 2–3 kliniker. Till noderna anslöts också tre resurspersoner från företagshälsovårdens sida genom Svenska Företagsläkarföreningens Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård Samverkansmodellen för försöksverksamheten kom därför att utformas enligt följande sammanställning i tabell 2.6. AMM-kliniker och FHV i AMM-kliniker och FHV i AMM-kliniker och FHV i samverkan – nod Syd samverkan – nod Mitt samverkan – nod Norr Att FHV-delegationen finansiellt skulle stödja utvecklingsarbetet innebar inga undantag från regelverk eller ändrade roller vad gäller ansvar och genomförande. Försöket avsåg inte att ompröva basspecialitetens konstruktion. Detta uteslöt emellertid inte att frågeställningen skulle kunna uppkomma under försöket. Delegationen uppställde inga kvantitativa mål att ett visst antal FHV-läkare skulle utbildas, däremot angavs storleksordningen på försöket. Antalet utbildningsplatser var beroende av tillgång på medel samt klinikers och FHV-enheters kapacitet. Högst 30 platser kunde därför ingå i försöket med en fördelning om maximalt 10 platser per nod. Delegationens ansvar var framför allt att följa de statliga stödresursernas användning samt i övrig följa och utvärdera projektets genomförande. var det också väsentligt att aspekter på utbildningens innehåll och kvalitet diskuterades och värderades. Utvärdering av huruvida den enskilde ST-läkaren uppnått utbildningsmålen åvilar verksamhetscheferna vid de utbildande enheterna och genom granskning av experter. Vid den externa granskning, som erfordras enligt SOSFS 2008:1711 undersöks främst de strukturella utbildningsaspekterna vid de utbildande enheterna. En utvärdering av själva utbildningens innehåll och kvalitet skulle således behöva göras på annat sätt – t.ex. i samverkan mellan de berörda specialistföreningarna och för Arbets- och miljömedicin. Ett omfattande planeringsarbete påbörjades följaktligen både inom respektive nod men också nationellt. Ett centralt nodråd etablerades med representanter från varje nod under ledning av verksamhetschefen vid arbets- och miljömedicinska kliniken i tillika ordföranden i SAMF. Ordföranden i ingick också i nodrådet. 11 T.ex. genom SPUR-inspektioner i IPULS regi. Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård nens ordföranden och huvudsekretare medverkade i rådets mötesverksamhet. gick bl.a. igenom specialitetens 21 delmål vilka ska uppfyllas för respektive ST-läkare. Delmålen är mycket generellt formulerade. Det var nödvändigt att konkretisera målen inför arbetet med att lägga upp de individuella utbildningsplanerna för varje ST-läkare. (Resultatet av detta arbete behöver dokumenteras, lämpligen genom att revideras.) lyfte också en fråga till angående kraven på handledare och efter besked därifrån kunde planeringsarbetet gå vidare. beviljades medel av delegationen för att utveckla nationella kurser rörande beroendeproblematik, levnadsvanor, och rehabilitering. Delegationen gav också bidrag till att anordna tre handledarkurser . Regelverket för den nya specialiteten ställer delvis nya krav på handledare, vilket bl.a. innebär att både klinik och hälsa ska ha formellt utbildade handledare. Dessa handledarkurser medger deltagande från båda områdena vilket är eftersträvansvärt för samarbetet dem emellan. har FHV-delegationens anvisningar om avtalsskrivande samt blanketter för finansiellt stöd visavi berörda kliniker respektive företagshälsovård inom projektet varit på remiss hos nodrådet. Varje nod har genomfört möten med de intresserade företagshälsovårdsenheterna och deras anmälda läkare. Fördelningen av de anmälda företagsläkarna till respektive klinik gjordes med hänsyn till den geografiska prioritering som företagshälsovården angett. Vid dessa möten diskuterades de närmare förutsättningarna och den konkreta uppläggningen varvid några hälsor återtog sina anmälningar. Skäl som angavs var bl.a. behov av längre planeringstid eller läkares personliga skäl. återstod cirka 20–25 företagsläkare vilket bedömdes som ett gott underlag för projektets syfte. Två av landets ledande FHV-koncerner lät därpå meddela ett ointresse för projektet och anförde att utbildningskostnaden skulle bli för hög trots ett bidrag från staten och att utbildningsbehovet är större än vad försöket kan tillfredsställa. Detta bidrog till en dramatisk minskning av antalet anmälda läkare och även till en dominoeffekt hos andra hälsor. återstod endast fem anmälda företagsläkare till försöket med specialiseringstjänstgöring. Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård Uppnådda erfarenheter av försöksverksamheten säkras Med de stora avhoppen från företagshälsovården i elfte timmen inför genomförande av försöket, ställdes frågan på sin spets om projektet skulle kunna fullföljas med så få deltagare. Var det motiverat för staten att gå in med finansiering när branschen visade så svalt intresse? Även om FHV-delegationen blev bekymrad över branschens svaga engagemang för kompetenshöjning av företagsläkare, till vilket vi återkommer i kapitel 3, bedömdes värdefulla erfarenheter ändå kunna dras om projektet genomfördes – om än i mindre skala. Delegationen menade att det var angeläget att låta dessa läkare få genomföra sin specialiseringstjänstgöring och ge det tilltänkta finansiella stödet till de involverade i projektet. Insatserna som gjorts under planeringsfasen skulle därmed kunna fullföljas och bidra till viktiga erfarenheter. Värdefulla inslag såsom samarbetet mellan företagshälsovård och arbets- och miljömedicinska kliniker i den nätverksstruktur, som vi benämnt noder och nodråd, skulle få ökad möjlighet att bli mer etablerad. Detta nätverksarbete har kommit en bra bit på väg att omsätta föreskrifter och specialitetens rekommendationer till konkret utbildningsplanering och individuella utbildningsplaner. har med stöd från delegationen utbildat handledare inom företagshälsovården för att motsvara formella krav på handledning. Dessa kurser har även med handledare från kliniker. Genom att fullfölja specialiseringstjänstgöringen för de fem adepterna kommer en bättre och mer erfarenhetsbaserad kunskap kunna nås både organisatoriskt, innehålls- och kostnadsmässigt om vad det faktiskt betyder att genomföra specialiseringstjänstgöringen. Att revidera , dokumentera de faktiska erfarenheterna samt rapportera detta till berörda myndigheter och andra avnämare skulle bättre bidra till underlag för bedömning om specialiseringstjänstgöringens utmaningar och möjligheter än om projektet stoppades och lades ned. För att säkra uppnådda erfarenheter från försöksverksamheten gjordes en överenskommelse med den arbets- och miljömedicinska kliniken i att ta över projektet. Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård Enligt direktiven 2009:18 ska FHV-delegationen bl.a. rapportera om hur försörjningen av läkarkompetensen för FHV utvecklas mot bakgrund av den nya specialiseringstjänstgöringen i arbets- och miljömedicin. Inledningsvis i avsnitt 2.4.2 redogörs för de svårigheter som hindrat den nya basspecialiteten att över huvud taget bidra med några specialistläkare till företagshälsovården. I samma avsnitt redovisas också arbetet med försöksverksamheten för att komma igång med den nya specialiseringstjänstgöringen i arbets- och miljömedicin. Den föreslagna försöksverksamheten var emellertid aldrig tänkt att motsvara företagshälsovårdens hela rekryteringsbehov av specialistläkare. FHV-delegationen bedömde att det krävdes en samlad nationell kraft att få igång den nya specialiseringstjänstgöringen. Mycket engagemang har lagts ned av arbets- och miljömedicinska kliniker, företagshälsovård, specialitetens föreningar och delegationen för att organisera en utbildningsstruktur till stöd för genomförandet av försöket. Delegationen bedömer det angeläget att projektet fullföljs, om än i betydligt mindre skala, för att på så vis inhämta praktiska erfarenheter för genomförandet av specialistutbildningen i arbets- och miljömedicin. Övergångsvis kommer problemet med företagshälsovårdens rekrytering av specialistläkare att kvarstå. Hur lång den övergångsperioden kommer att bli är bl.a. beroende på hur företagshälsovårdens engagemang utvecklas för specialistläkarutbildningen. Delegationens bedömning är att branschen kommer att rekrytera sina läkare på samma sätt som dvs. från redan utbildade specialister företrädesvis i allmänmedicin. Förhoppningen är att branschens intresse för den nya studieordningen kan väckas när projektet kan erbjuda lärdomar om hur den nya specialiseringstjänstgöringen kan bedrivas och vilka kvalitetsvinster den kan generera. Det är också den enda vägen till en läkarspecialitet där sambandet mellan arbete och hälsa utgör kärnområdet. FHV-delegationens bedömning är att den modell som tagits fram inom försöksverksamheten i princip borde kunna fungera förutsatt att intresse finns inom företagshälsovården för denna specialistutbildning och att ansvarsfördelningen mellan stat, landsting och företagshälsovård klargörs lämpligen genom fortsatt utredning. Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård Mot bakgrund av händelseutvecklingen som redogörs för i avsnitt 2.4 finns det anledning att rekapitulera syftet med den nya specialiseringstjänstgöringen i arbets- och miljömedicin. Detta område har en övergripande definition och målbeskrivning i föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2008:17): Specialiteten arbets- och miljömedicin omfattar fördjupade kunskaper och färdigheter om hur faktorer i den allmänna fysiska miljön och arbetsmiljön påverkar hälsotillståndet, funktions- och arbetsförmågan hos individer och grupper i befolkningen samt utredning, behandling och uppföljning av vissa miljörelaterade sjukdomar och skador. Specialiteten är inriktad på bedömning av samband mellan miljö och hälsa och innefattar även prevention, arbetslivsinriktad rehabilitering, bedömning av arbetsförmåga och övrigt hälsofrämjande arbete. Detta innebär att kompetensområdet omfattar ett brett samhällsfält där såväl yrkes- och miljömedicin som företagshälsovård ingår. Verksamheten karaktäriseras av integrering av medicinsk kunskap med kunskap om arbetsorganisation, beteendevetenskap, ergonomi, kemi, teknik och toxikologi, samt av en samordning av resurser och kunskaper från olika medicinska verksamhetsområden och andra samhällssektorer. De viktigaste motiven för den nya basspecialiteten i arbets- och miljömedicin sammanfattar Svensk Arbets- och miljömedicinsk förening på följande vis 12: Att skapa en specialitet med inriktning på sambanden mellan miljö och hälsa som motsvarar samhällets behov av både topp och bredd, dvs. forskning och praktisk tillämpning inom området. Att kunna erbjuda läkare med intresse för området en fullvärdig och attraktiv specialistutbildning jämförbar med andra specialiteter. Att skapa bättre förutsättningar för forskning, utveckling och fortbildning. Att bättre harmonisera med omvärlden och EU samt internationellt verka för utvecklingen av läkarspecialiteten Occupational Medicine. har markerat vikten av att inte urholka kvaliteten i specialiseringstjänstgöringen genom att skapa undantagsregler. 12 för specialistutbildning i Arbets- och Miljömedicin (SAMF 2009). Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård ligger också i linje med FHV-delegationens uppdrag att bidra till ett kvalitetslyft för företagshälsovården till vilket delegationen återkommer i kapitel 3. 2.5Stödja utvecklingen av företagshälsovård mot ett tvärsektoriellt kunskapsområde FHV-delegationen ska ansvara för att bilda ett forum för att stödja utvecklingen på området företagshälsovård, organisera kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan högskolor, arbetsmarknadens parter, myndigheter och FHV-branschen för att utveckla en kvalitetsdiskussion som blir vägledande för kunskapsområdet företagshälsovård och som stöttar utvecklingen mot ett tvärsektoriellt kunskapsområdet. Delegationen har i uppgift att verka för ökad forskning om och för företagshälsovård samt nära följa arbetet hos för arbetsliv och socialvetenskap, FAS, med att ta fram ett forskningsprogram på området. 2.5.2Forum till stöd för kunskapsområdet företagshälsovård FHV-delegationen har utgjort ett forum till stöd för utvecklingen av kunskapsområdet företagshälsovård vilket framkommer av de tidigare redovisade verksamheterna. I samband med utvecklings- och integreringsarbetet av FHV-utbildningarna till reguljär högskoleutbildning har ett antal workshops hållits. Delegationens olika seminarier har intresserat representanter från universitet och högskola, FHV-branschen, arbetsmarknadens parter, myndigheter, näringsliv m.fl. Likaså har kurserna och seminarierna i den treåriga utbildningssatsningen samlat företagshälsovård och dess intressenter för kunskaps- och erfarenhetsutbyte (se 2.2 och 2.3). För rollen som forum har delegationens hemsida utgjort ett betydelsefullt verktyg. Hemsidan har etablerats som en viktig och välbesökt informationskanal. Kring frågan om den nya specialiseringstjänstgöringen har samlingar ägt rum med företrädare från specialiteterna, landstingskliniker, FHV-enheter, myndigheter m.fl. (se 2.4). Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård redovisade FHV-delegationen en lägesbild över uppdragets olika delar till och . I skrivelsen tog delegationen upp behovet av att nationellt följa frågornas utveckling efter det att delegationen avslutat sitt uppdrag . Det behovet kvarstår för vissa områden. Behov av fortsatt forum Det tar att etablera sig och få legitimitet att utgöra ett forum för ett kunskapsområde. FHV-delegationen anser sig ha uppnått det målet nu mot slutet av sin verksamhetsperiod. Det finns ingen självklar efterföljare på nationell nivå som samlar intressenterna till kunskapsområdet och arbetsfältet företagshälsovård. Det behovet kvarstår särskilt på ett par områden. De nya magister- och masterutbildningarna behöver fortsatt uppmärksamhet. Flertalet av dessa har bara varit igång och utgör en skör struktur, vilken skulle övergångsvis kunna stärkas av bl.a. ett fortsatt erfarenhetsutbyte utbildningsanordnarna emellan. För det ändamålet behövs en samlande aktör. Utbildningarna med inriktning mot arbetsmiljö, hälsa och företagshälsovård har en mångvetenskaplighet och innehållsmässig bredd som inte har sin motsvarighet på nationell nivå. FHV-delegationen skulle även fortsättningsvis kunna ta sig an nämnda uppgift, varför den enklaste lösningen ligger också i att förlänga uppdraget för delegationen. Detta förordas i första hand. Delegationen har även övervägt andra alternativ. Utifall förslaget om ett nationellt för arbetsmiljö enligt betänkandet Ett nationellt för arbetsmiljö (SOU 2011:60) beslutas, ser delegationen det som ett intressant alternativ för uppgiften att följa och bevaka arbetsmiljöutbildningarna. Det föreslagna centret skulle kunna utgöra en mer långsiktigt hållbar struktur än de andra exemplen som tas upp här. Enligt betänkandet är dock inte arbetsmiljöutbildningarna ett prioriterat område men skulle kunna vara en uppgift i ett senare skede. Den investering i utbildnings- och kompetensutveckling som har åstadkommits genom delegationens och lärosätenas insatser behöver emellertid säkras utan fördröjning. Det kan ta allt att avvakta inrättandet av ett nationellt varför frågan behöver få sin omedelbara lösning om än tillfälligt. Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård En modell som delegationen diskuterat är att något av de universitet, som deltagit i utvecklingsarbetet, får i uppdrag att ta sig an rollen som värd för ett nätverk/forum för erfarenhetsutbyte utbildningsanordnarna emellan. En annan möjlighet skulle kunna vara Kompetenscentret för företagshälsovård som inrättats i samarbete mellan KI och KTH vilket också inkluderar nätverk med stöd från samma forskningssatsning (se 2.5.3). Kompetenscentret skulle kunna vara en naturligt länk mellan de nya magisterprogrammen och den nystartade forskningssatsningen. Kompetenscentrets uppgift skulle i så fall vara att också understödja erfarenhetsutbytet utbildningsanordnarna emellan men även kunna informera om utvecklingen till berörda myndigheter och departement. I FHV-delegationen har arbetsmarknadens parter deltagit. LO, , , , och har varit representerade som ledamöter. För dessa organisationer är företagshälsovården en angelägen partsfråga och utförare av arbetsmiljöuppgifter. En organisation med motsvarande breda partsrepresentationen såsom i delegationen och med möjlighet att följa områdets utveckling kommer saknas framöver. Ett förlängt uppdrag till delegationen kan fortsättningsvis även handla om att utgöra ett forum för kunskapsområdet företagshälsovård. Därtill kan övervägas uppgifter till följd av utvecklingen av försöksverksamheten med specialiseringstjänstgöringen i arbets- och miljömedicin (se 2.4 och 3.3). I forskningspropositionen (prop. 2008/2009:50) Ett lyft för forskning och innovation framhöll regeringen att för arbetsliv och socialvetenskap, FAS, bör överväga ett tvärvetenskapligt forskningsprogram på det multidisciplinära kunskapsområdet företagshälsovård som bl.a. ska belysa dess roll i arbetet med att minska sjukfrånvaron och stödja återgång i arbetet. FHV-delegationen och FAS har, mot bakgrund av sina respektive uppdrag, samarbetat om ett nytt forskningsprogram Företagshälsovård för en sexårsperiod. finansierar delegationen och FAS de tre sista. Delegationen har avsatt och FAS lika mycket. Utlysningen har skett i FAS regi. Huvudsyftet med programmet är att lyfta företagshälsovård till ett tvärsektoriellt kunskapsområde. Verksamhetsfältet innefattar företags- och organisationsspecifika insatser i syfte att bidra till Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård goda arbetsvillkor i arbetslivet, minska sjukskrivningarna och stödja återgång i arbetet. Det är således fråga om proaktiva såväl som reaktiva insatser och om insatser riktade mot arbetsorganisation såväl som mot individ. Det är av särskilt stort intresse att öka kunskaperna om det förebyggande arbete som syftar till att minska riskerna för arbetsrelaterad ohälsa. I forskningsprogrammet betonas att det är företagshälsovårdens arbetssätt som står i centrum. Forskningsprogrammet är mång- och tvärvetenskapligt till sin karaktär och inte riktad till någon eller några specifika discipliner. Eftersom forskning om företagshälsovård är mycket begränsad i är förhoppningen att programmet ska leda till att sådan forskning etableras och lever vidare efter denna satsning. För detta krävs att seniora forskare engagerar sig på och att yngre forskare intresserar sig för området. Därför utlyste FAS dels medel för en professur med ansvar för att utveckla forskningsfältet samt kringresurser till denne, dels två programstöd för forskargrupper som till sig också förväntas knyta doktorander, dels medel för nätverksstöd mellan forskare såväl inom landet som internationellt. Nätverken kan även involvera praktiker och andra intressenter. Professur i företagshälsovård m.m. ställde sig bakom den enhälliga expertgruppens förordande att ge professuren till vid (). Professuren finansieras och kan förlängas . Hon kommer även leda ett av två forskningsprogram finansierade inom ramen för denna forskningssatsning. Forskningsstödet fördelades enligt följande: Programstöd FHV till , KI: Interventions- och implementeringsforskning inom området företagshälsovård. Utveckling och utvärdering av kostnadseffektiva metoder för att främja arbetsförmåga, hälsa och produktivitet. Programstöd FHV till , KTH: Framtidens företagshälsovård – ett forskningsprogram för ständig utvärdering, lärande och förbättring. Nätverk FHV till , KI: Nätverk för framtidens företagshälsovård – forskning för kontinuerlig utvärdering, lärande och förbättring. Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård Nätverk FHV till , : Nätverk för FoU inom området företagshälsovård. FHV-delegationen och FAS i samarbete med KI anordnade en konferens Företagshälsovård – ett nytt forskningsområde. Vid konferensen presenterades forskningsprogrammen vid KI respektive KTH samt nätverken vid KI respektive . Försäkring deltog med information om sina insatser och planer för forskning och utveckling om företagshälsovård. Med de två forskningsprogrammen som grund har KI och KTH bildat Kompetenscentret för företagshälsovård med målsättning forskning till nytta för FHV och dess kunder. Syftet med centret är att skapa en plattform för FHV för att informera om och sprida den kunskap som utvecklas inom programmen för forskning inom FHV. En hemsida, , för Kompetenscentret har inrättats för att ge löpande information om forskningsresultaten. I Kompetenscentret ingår även nätverket vid KI, vilket är ett samarbete mellan KTH, KI och IVL . Diskussioner pågår om att också till Kompetenscentret ansluta nätverket vid . Enligt direktiv 2009:18 ska FHV-delegationen bl.a. rapportera på vilket sätt det organiserade kunskaps- och erfarenhetsutbytet bidrar till en kvalitetsdiskussion för det multidisciplinära kunskapsområdet FHV och utvecklingen av evidensbaserad praxis, utvecklingen av forskning inom kunskapsområdet FHV och delegationens insatser i samband därmed. Företagshälsovården förväntas arbeta utifrån vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Genom den närmare kopplingen mellan forskare och praktiker samt, mellan högre utbildning och företagshälsovård, vilket skett inom ramen för FHV-delegationens arbete, har en grund lagts för kvalitetsutveckling av företagshälsovården Främjande av kunskapsområdet företagshälsovård och även infört kunskapsutveckling inom akademisk forskning och utbildning – en utveckling som är i sin begynnelse. FHV-delegationen och FAS anordnade en konferens med en redovisning av omfattande aktiviteter som har satts igång inom ramen för forskningsprogrammet. Intresset för sammankomsten var mycket stort varför den också webbsändes via . På har omfattande forskningsarbete kommit igång. Genom delegationens och FAS satsning har en ansenlig ökning av forskningsinsatserna åstadkommits, inte bara genom detta forskningsprogram utan också genom forskningsprogram vid Försäkring.