sou · H0B33 · 2012-01-30 00:00:00 — Det finns både fördelar och nackdelar med att inte återföra avdraget. Fördelarna kan sammanfattas med att incitamentet att tillföra riskkapital blir starkare, eftersom skatte- lättnaden blir större. Att skattelättnaden blir större har emellertid också nackdelar. Riskerna för skatteundandragande gör det nöd- vändigt att införa fler villkor för att förhindra skatteundandragande om avdraget inte ska återföras. En negativ konsekvens av sådana villkor är att de skulle låsa in kapitalet i företagen. Dessutom stämmer tidsprofilen på skattelättnaden bättre överens med den snedvridning som dubbelbeskattningen av aktier ger upphov till om avdraget återläggs vid avyttring. Om avdraget återförs eller inte har inte någon effekt på företagens likviditet vid en given storlek på tillskottet. Mot bakgrund av det ovan sagda anser kommittén att risk- kapitalavdraget bör återföras. Hur återföringen ska gå till beskrivs i avsnitt 6.9. 6.3.3Vilka som kan få riskkapitalavdrag och när Förslag: Fysiska personer som förvärvar andelar i mindre före- tag får göra riskkapitalavdrag. Avdrag får göras det beskattningsår då full betalning har erlagts för andelarna eller något av de två därpå följande beskatt- ningsåren. Villkoren för avdrag ska om inte annat anges vara uppfyllda vid utgången av betalningsåret. Riskkapitalavdraget syftar till att öka företagens tillgång till eget kapital. För fysiska personer som skjuter till eget kapital till ett företag blir avkastningen dubbelbeskattad, genom att både bolags- skatt och kapitalinkomstskatt utgår på avkastningen. Lånat kapital är däremot enkelbeskattat eftersom räntan är avdragsgill för företaget. Riskkapitalavdraget jämnar till stor del ut den skattemässiga olik- behandlingen av eget och lånat kapital för fysiska personer.3 Därmed fyller riskkapitalavdraget det dubbla syftet att öka företagens tillgång till eget kapital och att minska den skattemässiga asymmetrin mellan eget och lånat kapital. Aktiebolag som skjuter till kapital till andra aktiebolag blir normalt sett inte dubbelbeskat- tade eftersom utdelningen på s.k. näringsbetingade andelar är skatte- fri. Att ge aktiebolag ett riskkapitalavdrag skulle därmed inte utjämna någon skattemässig asymmetri. Tvärtom skulle en ny asymmetri skapas där investeringar i aktiebolagets egen verksamhet skulle vara missgynnade jämfört med investeringar i form av tillskott till andra företag. Därför föreslås att riskkapitalavdraget enbart ges till fysiska personer. En fysisk person som vill göra avdrag för ett förvärv av andelar i mindre företag ska begära detta i sin inkomstdeklaration. Det får tidigast göras i deklarationen för det beskattningsår då full betal- ning har erlagts för andelarna. Med det avses att slutbetalning har skett. Den fysiska personen har även möjlighet att göra riskkapital- avdrag de två beskattningsår som följer på betalningsåret. Det finns således en valmöjlighet för den skattskyldige när det gäller som avdraget ska göras. Hela avdraget kan göras ett av de 3 Finansiering av företaget genom egen inlåning är enkelbeskattad medan tillskott i form av eget kapital är dubbelbeskattat. tre möjliga beskattningsåren, men det går även att dela upp avdraget på alla de tre åren. Möjligheten att göra avdraget införs i syfte att minska risken för att någon del av riskkapitalavdraget inte alls kan utnyttjas. Kommittén anser att de definitioner och övriga villkor som upp- ställs för riskkapitalavdrag som huvudprincip ska vara uppfyllda vid utgången av betalningsåret. Andra tidpunkter som kan tänkas är exempelvis för emissionen eller den dagen när andelarna är slutbetalda. Det är en fördel om samma tidpunkt kan användas för samtliga villkor, och utgången av betalningsåret är den tidpunkt som ligger senast av de tänkbara tidpunkterna. Detta får till följd att det finns ett visst spelrum för att såväl företaget som den skattskyldige ska kunna se till att förutsättningarna för riskkapital- avdrag är uppfyllda i rätt tid. Gränsvärdena för att företaget ska vara ett mindre företagsamt kravet på ett visst minsta löneunderlag är emellertid uttryckta i årsbelopp. De ska därför bedömas med hänsyn till hela betalningsåret eller året därefter, beroende på vad som är tillämpligt. I detta sammanhang bör det nämnas att rätten till riskkapital- avdrag inte är beroende av omständigheter som inträffar i fram- tiden. Villkoren ska bedömas utifrån förhållandena vid avdragstill- fället och det spelar ingen roll att förutsättningarna senare ändras. Om företaget till exempel året efter att riskkapitalavdrag har gjorts överstiger gränsvärdena för att vara ett mindre företag påverkas inte avdraget. Samma sak gäller om företaget exempelvis befinns vara på obestånd året då avdraget gjordes. Ändrade förutsättningar får dock inte blandas ihop med otillräckliga förut- sättningar som uppdagas . Om det till exempel då avdraget gjordes visar sig att det avdragsgrundande tillskottet inte betalades kontant saknades förutsättningar för avdrag, men de omständigheterna kom inte fram förrän efter det att avdraget gjorts. Riskkapitalavdraget ska då omprövas. I detta avsnitt går kommittén igenom definitionerna av företag och mindre företag som de ska förstås i detta sammanhang, och redo- gör för innebörden av uttrycken. 6.4.1Vad som avses med företag Förslag: Riskkapitalavdrag får göras vid förvärv av andelar i svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar eller i mot- svarande utländska bolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i en stat med vilken har ingått ett skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte. Avdrag får dock inte göras vid förvärv av andelar i invest- mentföretag, privatbostadsföretag, kooperativ förening eller sådan ekonomisk förening som är centralorganisation för kooperativa föreningar. Av kommitténs direktiv framgår att uppdraget främst tar sikte på aktiebolag. Kommittén har arbetat med detta som utgångspunkt och har inriktat förslaget mot sådana företag. Det innebär att för- värv av aktier och andelar i svenska aktiebolag och andra associa- tioner som kan likställas med svenska aktiebolag ska medföra en rätt till riskkapitalavdrag. Enskild näringsverksamhet och handelsbolag Det finns flera skäl till att inte inkludera enskild näringsverksamhet och handelsbolag i systemet med riskkapitalavdrag. Ett tidigt avdrag är generellt mer fördelaktigt än ett . För delägare i aktiebolag kan avdragsrätten för en kapitalförlust inte tidigareläggas på annat sätt än genom kapitalvinstbeskattningen. Enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag har dock något som kan betraktas som en motsvarande möjlighet. Under- skott i startskedet får dras av som allmänt avdrag. Avdragsrätten gäller och får högst uppgå till , se 62 kap. 2–4 §§ IL. Det kan hävdas att riskkapitalavdraget för delägare i aktiebolag innebär en motsvarande möjlighet till tidigareläggning av förlustavdrag som redan finns för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. Det ligger därmed i linje med systematiken att inte inkludera dessa företagare i riskkapital- avdraget. Vidare bör det påpekas att kapitalinkomst från handelsbolag och enskild näringsverksamhet är enkelbeskattad, eftersom den inte beskattas i företaget utan bara hos delägaren. Med hänsyn till att det föreslagna förtida avdraget för anskaffningsutgiften också kan ses som en lättnad i dubbelbeskattningen är det en naturlig följd att inte inkludera handelsbolag och enskilda näringsidkare. De tillhör inte den dubbelbeskattade sfären. Slutligen kan det även nämnas att kapitalet i enskild närings- verksamhet och handelsbolag är lättrörligt. I handelsbolag är det i huvudsak bolagsavtalet mellan delägarna som avgör hur en enskild delägare får öka eller minska sitt kapital i bolaget. För enskilda näringsidkare är kapitalet än mer lättrörligt eftersom den enskilde själv fritt bestämmer om kapitalet i verksamheten ska öka eller minska. Att skapa ett system som ska stimulera kapitaltillförseln även för dessa associationsformer skulle kräva en omfattande lagstiftning och oförsvarbart komplicerade regler. Det krävs att reglerna motverkar missbruk genom att samma pengar sätts in och tas ut i syfte att generera skattemässiga avdrag upprepade gånger med samma kapital. De villkor som skulle behövas för att hindra missbruk skulle därför dämpa de positiva särdrag som är för- knippade med dessa företagsformer, såsom enkelhet och kapitalets obundenhet. Även dessa omständigheter talar för att enskilda näringsidkare och handelsbolagsdelägare inte ska omfattas av reglerna om riskkapitalavdrag. När det gäller ekonomiska föreningar som inte är kooperativa beskat- tas dessa i princip på samma sätt som aktiebolag. Utdelning från en ekonomisk förening som grundar sig på gjorda inköp eller försäljningar eller liknande ska inte tas upp i inkomst- slaget kapital till den del den innebär att den skattskyldiges levnads- kostnader minskar, se 42 kap. 14 § IL. Skattefri återbäring av sådant slag torde dock inte med nuvarande utformning kunna användas eller omvandlas till ytterligare riskkapitalavdrag, varför skattefri- heten i sig inte är något hinder för att inkludera ekonomiska föreningar i riskkapitalavdraget. Bara kooperativa föreningar har avdragsrätt för sådan utdelning. Det saknas sådana skillnader mellan aktiebolag och ekonomisk förening som skulle kunna motivera en olikartad behandling. mittén anser att även svenska ekonomiska föreningar som är föremål för ekonomisk dubbelbeskattning (som saknar avdragsrätt för utdel- ning) ska omfattas av reglerna. Utländska motsvarigheter till svenskt aktiebolag och svensk ekonomisk förening Med hänsyn till måste samma rätt till avdrag erbjudas även den som tillskjuter kapital till ett utländskt bolag som motsvarar ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening och som har säte inom EES. Kommittén gör i avsnitt 8.2.2 bedömningen att riskkapitalavdrag också bör ges vid tillskott till företag som hör hemma i en stat utanför EES som har ingått ett skatteavtal med, om avtalet innehåller en artikel om informationsutbyte. Särskilda bestämmelser för vissa juridiska personer För företag som är investmentföretag eller privatbostadsföretag finns speciella beskattningsregler. Det finns även speciella beskatt- ningsregler för kooperativa föreningar och för sådan ekonomisk förening som är centralorganisation för kooperativa föreningar. Särskilt kan nämnas att investmentföretag, kooperativ förening och sådan ekonomisk förening som är centralorganisation för kooperativa föreningar i de flesta fall har rätt till avdrag för lämnad utdelning, se 39 kap. 14 § och 22–24 a §§ IL. Privatbostadsföretag ska inte ta upp inkomster och dra av utgifter hänförliga till sina fastigheter, se 39 kap. 25 § IL. Med hänsyn till att dessa företagsformer beskattas på annat sätt än aktiebolag anser kommittén att de inte bör omfattas av de föreslagna reglerna om riskkapitalavdrag. Förvärv av andelar i invest- mentföretag, privatbostadsföretag, kooperativ förening eller sådan ekonomisk förening som är centralorganisation för kooperativa föreningar ska således inte medföra rätt till avdrag. Uttryck med motsvarande innebörd När det i detta kapitel talas om företag avses, om inget annat anges särskilt, alla aktiebolag och ekonomiska föreningar – svenska såväl som utländska motsvarigheter – som omfattas av förslaget. Ekono- miska föreningar och utländska bolag kan vara tvungna att följa regler som inte alltid överensstämmer med de regler som gäller för svenska aktiebolag. Uttryck som används i lagtexten kan därför motsvaras av något annat uttryck med motsvarande innebörd. Vad som i förslaget sägs om aktiebolag, nyemission etc. kan vid tillämp- ning på de andra subjekten som omfattas avse motsvarande för- farande med en annan benämning. Skillnaden i uttryckssätt innebär dock inte att det är någon skillnad i tillämpningen av reglerna. När förslaget beskrivs används genomgående uttrycket andel som benämning på de aktier och andelar som omfattas av förslaget. Med detta uttryck avses således aktier och andra andelar i sådana aktiebolag, ekonomiska föreningar och utländska motsvarigheter till dessa subjekt som förvärvet ska avse enligt definitionen. 6.4.2Vad som avses med koncern Förslag: avses en koncern av det slag som avses i 1 kap. 11 § aktiebolagslagen (2005:551). Som moderbolag räknas även andra juridiska personer än aktiebolag. I 2 kap. 5 § IL anges att med svensk koncern avses en sådan grupp av företag eller andra näringsidkare som enligt någon svensk lag bildar en koncern. Eftersom uttrycket koncern har olika innebörd i olika lagar bör uttrycket definieras särskilt i kapitlet om riskkapital- avdrag. Uttrycket har i förslaget främst betydelse för beräkningen av gränsvärdena när det gäller att avgöra om företaget är ett mindre företag, se avsnitt 6.4.3. Beräkningarna grundar sig på , och av de EU-rättsliga regleringarna framgår att med koncern avses samma som följer av 1 kap. 11 § aktiebolagslagen (2005:551), för- kortad ABL. Det innebär mycket förenklat att en juridisk person ingår i en koncern om den ägs till mer än hälften av ett svenskt aktiebolag. Kommittén föreslår att uttrycket koncern i reglerna om riskkapitalavdrag ska ha denna innebörd. För att säkerställa att även koncerner vars moderbolag inte är ett svenskt aktiebolag ingår i definitionen föreslås ett tillägg där det framgår att som moderbolag räknas även andra juridiska personer än aktiebolag. 6.4.3Vad som avses med mindre företag Förslag: För att riskkapitalavdrag ska få göras krävs det att tillskottet görs i ett mindre företag. Med ett mindre företag avses ett företag som har färre än 50 anställda, omräknat till årsarbetskrafter, och som har en årsomsättning eller en balans- omslutning som uppgår till högst . Ett företag är dock inte ett mindre företag om eller mer av kapital- eller röstandelarna direkt eller indirekt kontrolleras av ett eller flera offentliga organ, individuellt eller gemensamt. Uppgifterna om antal årsarbetskrafter, årsomsättning och balansomslutning ska beräknas med hänsyn till såväl koncern- företag som vissa innehav i andra företag. Det är nödvändigt att förslaget inte står i strid med om statligt stöd. Som framgår av resonemanget i avsnitt 8.3.2 krävs därför att bestämmelserna anpassas till rikt- linjer för statligt stöd för att främja riskkapitalinvesteringar i små och medelstora företag (2006/C 194/02). Ett av villkoren i rikt- linjerna är att lättnaden begränsas till enbart små och medelstora företag. Att inkludera medelstora företag i åtgärden medför dock svåra tillämpningsproblem i och med att stöd till denna kategori bara godtas i vissa faser av företagets utveckling. Kommittén har därför stannat för att begränsa riskkapitalavdraget på så sätt att tillskottet måste göras till ett företag som uppfyller EU:s definition av små- eller mikroföretag.4 Med små- eller mikroföretag, eller mindre företag som de benämns i kommitténs förslag, avses företag med färre än 50 anställda, omräk- nat till årsarbetskrafter, samt med en årsomsättning eller en balans- omslutning som understiger . 4 Kommissionens rekommendation av om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (2003/361/EG), EUT L 124, 20.5.2003, s. 36. I det följande har ledning även hämtats från Den nya definitionen av SMF-företag, Europeiska kommissionens användarhandbok och mall för försäkran, . Vid beräkningen av antalet anställda och de finansiella beloppen ska uppgifterna hämtas från årsredovisningen för det senast god- kända räkenskapsåret. För nyetablerade företag som ännu inte har något godkänt bokslut, eller i de fall då uppgifterna i årsredovis- ningen inte är tillförlitliga, ska det i stället göras en realistisk upp- skattning baserad på tillgängliga uppgifter. Överväganden angående omfattning och beräkning Beräkningen av antalet årsarbetskrafter, årsomsättning och balans- omslutning ska enligt definition göras med hänsyn tagen till såväl koncernföretag som andra företag där före- taget har ett ägarintresse. Reglerna är komplicerade och kan vara svåra att tillämpa för de företag som omfattas. Det är dock viktigt att skattelättnader inte utgår för tillskott till företag som enligt kommissionens definition inte skulle ha varit ett litet företag eller ett mikroföretag om beräkningsreglerna i rekommendationen hade tillämpats i dess helhet. Det är därför inte ur ett EU-perspektiv möjligt att låta samtliga företag omfattas av förslaget, men av förenklingsskäl begränsa tillämpningen av beräkningsreglerna. Det torde dock av förenklingsskäl vara möjligt att minska kretsen av de företag som kvalificerar för riskkapitalavdrag. kan i statsstödshänseende behandlas mer förmånligt eftersom mindre företag generellt också har en mindre påverkan på konkurrensen. Med hänsyn till syftet med statsstödsreglerna bör det således inte vara något problem att ytterligare minska den gruppen. Att inskränka definitionen av små företag och mikroföretag till att omfatta färre företag bör därför enligt kommitténs bedömning vara förenligt med statsstödsreglerna. Kommittén har övervägt ett krav på att företaget som gör emissionen ska vara fristående. Med fristående avses att företaget äger högst av kapital- eller röstandelarna i något annat företag eller att högst av företagets kapital- eller röst- andelar ägs av något annat företag. Med ett sådant krav behövs inte de komplicerade beräkningsreglerna. Kommitténs uppfattning är dock att omfattningen av riskkapitalavdraget skulle bli alltför snäv med ett krav på fristående företag. Att företag väljer olika organisa- toriska strukturer bör i så liten omfattning som möjligt påverka vem som kan få riskkapitalavdrag. Därför anser kommittén att reglerna bör tillämpas även vid tillskott i företag som ingår i en koncern eller som har ett mindre andelsinnehav i ett annat företag, trots att det innebär krångligare beräkningsregler. På skatteområdet har det tidigare diskuterats hur EU-kommis- sionens definition av små och medelstora företag skulle kunna inför- livas i svensk lagtext. Regeringen överlämnade till propositionen Sänkta socialavgifter för vissa delar av tjänste- sektorn (prop. 2007/08:29). Förslagen i propositionen var då föremål för kommissionens prövning av statsstödsfrågan varför proposi- tionen bordlades i utskottet i väntan på kommissionens beslut. Kommissionens beslut innebar att åtgärden bara godkändes under förutsättning att den begränsades till att omfatta enbart små och medelstora företag enligt kommissionens definition. remitterade en promemoria5 med de kompletteringar som behövdes för att anpassa förslaget i propositionen till kommissionens beslut. I prome- förs ett resonemang om på vilket sätt som kommissionens definition av små och medelstora företag bör införlivas i svensk lag. konstaterade att kommissionens beslut i frågan inte ger utrymme för att avvika från EU:s definition av små och medelstora företag och att det därför är bäst att direkt knyta den svenska lagstiftningen till den EU-rättsliga definitionen. Med hänsyn till att kommissionens rekommendation inte har någon egen självständig rättslig ställning hänvisar lagtextförslaget i stället till den EG-förordning där definitionen av små och medelstora företag är inkluderad som en bilaga. Det föreslogs således att hela definitionen skulle införlivas i svensk rätt genom en direkt hänvis- ning i lagtexten.6 När det gäller det nu aktuella förslaget är förutsättningarna inte riktigt desamma som i förslaget om sänkta socialavgifter i tjänste- sektorn. I förslaget för tjänstesektorn var begränsningen till små och medelstora företag påtvingad av statsstödsskäl medan det i detta förslag – utöver statsstödsskälet – också överensstämmer med syftet att begränsa förslaget till mindre företag. Förslaget om tjänste- sektorn var tänkt att fungera som en varaktig skattelättnad med 5Kompletteringar till förslaget om sänkta socialavgifter för vissa delar av tjänstesektorn (dnr Fi2008/873). 6Kommissionens beslut om att förslaget skulle begränsas till små och medelstora företag medförde att den ursprungliga propositionen sedermera återkallades. I remissbehandlingen av kompletteringspromemorian lyfte många remissinstanser fram att de negativa effekterna av begränsningen blev allt för stora. Se regeringens skrivelse om återkallelse av propositio- nen, skr. 2007/08:133. lägre socialavgifter och kommissionens definition är också utformad utifrån att statusen som litet eller medelstort företag ska vara något bestående. Förslaget om riskkapitalavdrag innebär däremot att bedömningen om företaget är ett mindre företag ska göras . Begränsningen till mindre företag i detta förslag varken kräver eller motiverar att hela kommissionens definition omfattas. Kommittén har därför stannat för att det i detta fall är lämpligare att införliva definitionen i den svenska lagstiftningen genom att införa särskilda regler och att anpassa dessa till svenska förhållanden. Till förslagets definition av mindre företag fogas ett antal bestäm- melser som anger hur beräkningarna av gränsvärdena för årsarbets- krafter, årsomsättning och balansomslutning ska gå till. I definition är företagets förbindelse med andra företag avgörande för hur beräkningarna ska göras. För- bindelserna delas in i följande tre kategorier. Definitionen av fristående företag är negativt bestämd på så vis att den kategorin omfattar alla företag som inte faller in under någon av de andra två kategorierna. Innebörden är att ett företag är fristående om det är helt självständigt (det vill säga att det inte har delaktighet i andra företag och att inget annat företag har delaktighet i företaget) eller om det kontrollerar av kapital- eller röstandelarna i ett eller flera andra företag och/eller andra företag kontrollerar av kapital- eller röstandelarna i företaget. Det finns vissa undantag från detta. Ett partnerföretag är ett företag som kontrollerar men högst av kapital- eller röstandel- arna i ett annat företag och/eller ett annat företag kontrollerar men högst av kapital- eller röstandelarna i företaget. Ett anknutet företag motsvaras av vad som avses med koncernföretag i 1 kap. 11 § ABL. Två företag är anknutna om de mellan sig har någon av följande förbindelser: -Ett företag innehar majoriteten () av rösterna för aktierna eller andelarna i ett annat företag. -Ett företag har rätt att utse eller avsätta en majoritet av leda- möterna i ett annat företags styrelse, ledning eller tillsynsorgan. -Ett företag har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag enligt ett avtal som är slutet med detta företag eller enligt en bestämmelse i det företagets stadgar. -Ett företag som är aktieägare eller delägare i ett annat företag och som till följd av en överenskommelse med andra aktieägare eller delägare i företaget ensamt förfogar över en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i det företaget. För de olika kategorierna av förbindelser anges i EU-kommission- ens definition hur gränsvärdena ska beräknas för de företag som tillhör respektive kategori. Ett fristående företag tillämpar gränsvärdena genom att använda antal och belopp från den egna årsredovisningen eller årsbokslutet. Ett partnerföretag måste till sina egna uppgifter lägga antal och belopp som motsvarar den andel av kapitalet eller rösterna (den högsta procentuella andelen ska användas) som det innehar i ett annat företag eller som innehas av ett annat företag. Det innebär att om AB1 äger av AB2 ska AB1 till sina egna uppgifter lägga av årsarbetskraften, årsomsättningen och balans- omslutningen i AB2. De sammanlagda uppgifterna jämförs därefter med gränsvärdena för att se om AB1 är ett litet företag eller ett mikroföretag. Ett anknutet företag måste till sina egna uppgifter lägga av uppgifterna i samtliga koncernföretag. Normalt kan uppgifterna i koncernbalansräkningen användas, om sådan har upprättats. Finns det ingen koncernredovisning att använda måste alla koncernföretag- ens uppgifter läggas samman i sin helhet.