sou · H0B335 · 2012-05-24 00:00:00 — En av de centrala åtgärderna har varit inrättandet av ett nationellt kompetensteam, numera kallat Kompetanseteamet mot tvangsekte- skap og kjønnslemlestelse. Teamet består av representanter för Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet, Politidirektoratet, Utlendings- direktoratet, Helsedirektoratet, Arbeid- og velferdsdirektoratet och Integrerings- og mangfoldsdirektoratet, som har det admini- strativa ansvaret för teamet. Kompetanseteamet ger råd, vägledning och assistans till yrkes- verksamma i arbetet med konkreta ärenden som rör tvångsäkten- skap, könsstympning och andra former av hedersrelaterat våld och förtryck. Vidare är teamet Utenriksdepartementets kontaktpunkt i ärenden som handlar om att återföra en person från utlandet. Teamet tar även emot samtal från enskilda utsatta. Teamet har också till uppgift att bidra till kompetenshöjning hos yrkesverksamma genom föredrag, framtagande av vägledningar och genom att stärka kompetensen i regionala nätverk. Teamet har även en del andra uppgifter. Bl.a. har man ett särskilt ansvar när det gäller skyddat boende för unga som är utsatta för tvångs- äktenskap eller hot om ett sådant äktenskap. Kompetensteamet har sedan starten haft mer än 1 500 ärenden med anknytning till tvångsäktenskap.1 har det setts en ökning av antalet pojkar i ärendena. rörde pojkar, medan andelen var . En annan åtgärd är inrättandet av särskilda rådgivare vid vissa utrikesstationer (integreringsrådgivare). Deras funktion är att för- bättra handläggningen av ärenden som gäller tvångsgifte och nära- liggande typer av ärenden. De ska också bidra till en kompetens- höjning. Vidare har man vid vissa utvalda gymnasieskolor inrättat speciella minoritetsrådgivare. Dessa rådgivare har bl.a. i uppgift att 1 I statistiken ingår kategorierna rädsla för tvångsäktenskap, genomfört tvångsäktenskap, efterlämnande i utlandet och rädsla för detta, samt hot/våld och extrem kontroll. ge råd, arbeta förebyggande och bidra till kompetenshöjning på skolan och i den offentliga förvaltningen. Härutöver kan särskilt nämnas Röda korsets informationstele- fon om tvångsäktenskap och den hjälptelefon som drivs av Selv- hjelp for innvandrere og flyktninger. Centralt i det förebyggande arbetet har varit stöd åt frivillig- organisationers arbete med attityder och värderingar. En beskrivning av det förebyggande arbetet i finns i egen vilja (2010:15). I är äktenskapsåldern . Det är möjligt för personer som har fyllt att få dispens att gifta sig. Dispens meddelas av fylkesmannen och det krävs att det finns starka skäl för att ett sådant beslut ska få fattas. Utgångspunkten är att vårdnadshavarnas samtycke krävs. Den norska lov om ekteskap (ekteskapsloven) stadgar att män och kvinnor har samma rätt att fritt välja make eller maka och att äktenskap ska ingås av egen fri vilja och med eget samtycke. Innan äktenskapet kan ingås ska det ske en prövning av äktenskapsvill- koren. Inom ramen för den prövningen ska brudparet bl.a. skrift- ligen försäkra på heder och samvete att de gifter sig av egen fri vilja och att de erkänner att båda har lika rätt till skilsmässa. Var och en av makarna kan väcka talan om ogiltigförklaring av äktenskapet om han eller hon var tvingad att gifta sig genom rättsstridigt beteende (rettsstridig atferd). Detta gäller oavsett vem som har utövat tvånget. Sådan talan ska väckas efter att vederbörande har blivit fri från tvånget och aldrig senare än efter äktenskapets ingående. Om ett äktenskap förklaras ogiltigt får det verkningar både framåt och bakåt i tiden. Äkten- skapet anses aldrig ha varit giltigt. Att ett äktenskap har ingåtts under press eller tvång kan också grunda rätt till skilsmässa utan föregående separationstid. Samma tidsfrister gäller som för ogiltig- förklaring. Begreppet rättsstridigt beteende (rettsstridig atferd)omfattar både psykiskt och fysiskt tvång. Ett äktenskap som har ingåtts i utlandet erkänns i om äktenskapet är giltigt i vigsellandet. Dock finns vissa undantag. Om minst en av parterna var norsk medborgare eller fast bosatt i vid äktenskapets ingående erkänns äktenskapet inte om det ingicks utan att båda var närvarande vid vigseln (fullmakts- eller ombuds- äktenskap), om en av parterna var eller en av parterna redan var gift. Bestämmelsen avses förhindra att personer undgår den norska äktenskapslagstiftningens krav genom att gifta sig i ut- landet. Om det finns starka skäl kan regeringen, på ansökan av båda makarna, erkänna äktenskapet även om någon av de nämnda situationerna är för handen. I har man infört en särskild straffbestämmelse för tvångs- äktenskap.2 Bestämmelsen har tagits in i § 222 andra stycket i Almindelig borgerlig Straffelov (straffeloven), som också inne- håller regler om olaga tvång i övrigt. I bestämmelsen sägs att den som med våld, frihetsberövande, otillbörlig press eller annat rätts- stridigt beteende eller hot om sådant beteende tvingar någon att ingå äktenskap ska dömas för tvångsäktenskap till fängelse i högst . Samma sak gäller för den som medverkar till ett sådant brott. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att regeringen inled- ningsvis föreslog att tvång att ingå äktenskap skulle nämnas som en omständighet som kunde föranleda att ett olaga tvång enligt § 222 var att bedöma som grovt. Bakgrunden till att man först valde att diskutera den lösningen var att bestämmelsen i § 222 innehöll en brottsbeskrivning som väl innefattade de förfaranden som ledde till att någon tvingades att ingå äktenskap. Det förslag till lagstift- ningsåtgärder mot tvångsäktenskap som regeringen presenterade ändrades emellertid av (motsvarande ett svenskt riksdagsutskott). Kommittén ansåg att tvångsäkten- skapen skulle regleras i en bestämmelse som uttryckligen tog sikte på just tvångsäktenskap. Därför infördes ett nytt stycke i § 222 straffeloven. De båda bestämmelserna innehåller emellertid samma straffskala om fängelse i högst . motiverade sin ändring med att det fanns ett behov av att lyfta fram tvångsäktenskapen och tydliggöra att det är straffbart att tvinga någon att gifta sig. Det tvång som omfattas av bestämmelsen är sådant som fråntar offret möjligheten att handla frivilligt. Som exempel nämns att offret har utsatts för våld eller berövats friheten. I förarbetena nämns också att offret utsätts för vanskötsel eller förs ut ur landet som sådana åtgärder som kan för- anleda ansvar för tvångsäktenskap. Det påtalas särskilt att en hand- ling efter omständigheterna kan vara rättsstridig även om den inte 2 Redogörelsen för de norska straffbestämmelserna är delvis hämtad från SOU 2008:41. är straffbar enligt någon annan straffbestämmelse och att det får ske en bedömning i det konkreta fallet. Viktiga moment vid bedömningen ska enligt förarbetena vara vad pressen består i, hur länge pressen varar och hur stark den är. Den närmare gränsdrag- ningen har överlämnats åt rättstillämpningen. Kommittén påpekade särskilt att det är viktigt att inte införa straffbestämmelser som överlappar varandra, men att det i det här fallet fanns allmänpreven- tiva och pedagogiska skäl till ett avsteg från detta. Enligt § 12 straffeloven kan ansvar enligt § 222 ådömas även om brottet inte har begåtts i . Något krav på dubbel straffbarhet ställs inte upp. En dom för tvångsäktenskap kan ligga till grund för ett beslut om utvisning enligt bestämmelser i utlendingsloven. Bestämmelsen om tvångsäktenskap har tillämpats vid ett fåtal tillfällen. I den första, mycket uppmärksammade, rättssaken gjorde Høyesterett klart att fullbordat brott föreligger först när ett i vigsellandet giltigt äktenskap har ingåtts (HR-2006-258-A – Rt-2006-140). De två gärningsmännen, målsägandens far och bror, dömdes till fängelsestraff för försök till tvångsäktenskap efter att ha tvingat målsäganden till ett religiöst äktenskap i , vilket dock inte blev registrerat och därmed giltigt i vigsellandet. Vidare har valt att införa straffrättslig lagstiftning som tar direkt sikte på äktenskap som ingås med barn som är . Bestämmelsen finns i § 220 straffeloven. Enligt uttalanden i förarbetena till bestämmelsen i § 220 ansågs det inte tillräckligt att ett barnäktenskap är ogiltigt enligt civilrätts- lig lag. Bedömningen var att samhällets avståndstagande till den typen av äktenskap också bör framgå genom kriminalisering. Där- för föreskrivs i § 220 straffeloven att den som ingår äktenskap eller partnerskap med någon som är , eller medverkar till detta, kan dömas till fängelse i högst . Brottet förutsätter uppsåt, men villfarelse i fråga om åldern fritar från ansvar endast i de fall det inte föreligger oaktsamhet. Straff kan bortfalla för en make eller partner som är ungefär jämbördig i ålder och utveckling med den underårige. Eventuell frivillighet från barnets sida är utan betydelse vid en bedömning av om straffansvar ska inträda. Bestämmelsen i § 220 straffbelägger således handlingen att gifta sig med någon . Om en 40-årig man ingår äktenskap med en 15-årig flicka är det alltså mannen som ska fällas till ansvar. 3 Vidare kan nämnas Borgarting lagmannsretts dom LB-2008-121127 genom vilken en man dömdes till fängelse bl.a. för att han hade tvingat sin dotter att gifta sig med en kusin när hon var . Eftersom också medverkan är straffbar omfattar bestämmelsen där- utöver föräldrar och andra närstående som t.ex. arrangerar äkten- skap där minst en av parterna är . I förarbetena till bestämmelsen framhålls att den som medverkar till att äktenskapet ingås kan ha en central och därmed också mer straffvärd roll i det straffbara förfarandet än den som ingår äktenskap med barnet. Om äktenskapet ingås utomlands är bestämmelsen i § 220 tillämplig om gärningsmannen är norsk medborgare eller har hem- vist i . Det avgörande är därvid vilken anknytning som före- ligger för äktenskapet. I förarbetena uttalas att straffregeln i något fall kan komma att omfatta äktenskap som är giltiga i . Det sägs vidare att den i gällande s.k. rettstridsreservasjonen, som innebär att en straffbestämmelse ska tolkas med förbehåll för de undantagssitua- tioner som den inte är avsedd att straffbelägga, kommer att lösa de eventuella svårigheter som kan uppkomma i det avseendet. För det fall att ett tvångsäktenskap har ingåtts med ett barn som är är både § 220 och § 222 straffeloven tillämpliga. I trädde en ny utlänningslag i kraft. Lagen innehåller flera bestämmelser som har till syfte att förebygga tvångsäktenskap. För att en utlänning ska kunna beviljas uppehålls- tillstånd på grund av anknytning genom äktenskap krävs att båda parterna har fyllt . Om någon av parterna var norsk med- borgare eller fast bosatt i vid vigseltillfället krävs också att båda parter hade fyllt när de gifte sig. Någon rätt till familjeinvandring finns inte om referenspersonen inte samtycker till att sökanden ges uppehållstillstånd, eller om det är sannolikt att äktenskapet har ingåtts mot den ena partens vilja.4 En ny norsk strafflag har utarbetats men ännu inte trätt i kraft (lov nr 74 NOU 2002-4). I denna regleras tvångs- äktenskap i en särskild paragraf med följande lydelse. § 253 Den som ved vold, frihetsberøvelse, annen straffbar eller urett- messig atferd eller utilbørlig press tvinger noen til å inngå ekteskap, straffes med fengsel inntil . Barnäktenskapsbrottet finns kvar med något sänkt straffsats. § 262 [Regler om tvegifte] Den som inngår ekteskap med noen som er under , straffes med fengsel inntil . Den som var uvitende om at fornærmede var under 4 Barne-, likestillings og inkluderingsdepartementet, Konvensjoner og lover om tvangsekteskap. , kan likevel straffes hvis han på noe punkt kan klandres for sin uvitenhet. Straff kan bortfalle dersom ektefellene er omtrent jevnbyrdige i alder og utvikling. Personer som vistas i med tillfälligt uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning ska normalt lämna landet om samlev- naden med maken upphör. Dock finns i utlendingsloven en särskild bestämmelse som ger en make som väcker talan om ogiltighets- förklaring eller om omedelbar äktenskapsskillnad på grund av att det handlar om ett tvångsäktenskap en rätt till självständigt uppe- hållstillstånd. Denna rätt finns endast om maken inte har utövat eller medverkat till tvånget. Utlänningsmyndigheterna har ett ansvar för att hindra att uppe- hållstillstånd beviljas på grundval av äktenskap som har ingåtts under press eller tvång. Utlendingsdirektoratet har flera möjlig- heter att få upplysningar om eventuella tvångsäktenskap, däribland att intervjua referenspersonen. Om referenspersonen inte hade fyllt när äktenskapet ingicks och sökanden är från ett land där det är nödvändigt med visum för att komma till , är det som huvudregel obligatoriskt med en intervju med referenspersonen. Mot bakgrund av de upplysningar man får fram kan Utlendings- direktoratet bedöma om det är troligt att äktenskapet har ingåtts mot den ena partens vilja. Någon utvärdering av de norska straffbestämmelserna om tvångs- äktenskap och barnäktenskap har inte skett. I behandlas ofta tvångsäktenskap under rubriken tvångs- äktenskap och liknande förtryck. Man har börjat alltmer betona att de konflikter som de unga står inför inte bara gäller tvångs- äktenskap. I en rapport av Ministeriet for flygtninge, invandrere og integration konstateras sålunda att många av de ärenden som har stått i fokus har handlat om tvångsäktenskap men att konflikterna kan bottna i många andra typer av konflikter där uppfattningen om familjens heder kan bidra till att förvärra situationen.5 I rapporten 5 Ministeriet for flygtninge, invandrere og integration (2010), Kortlægning af indsatsen mod tvangsægteskaber og lignende undertrykkelse. används även begreppet hedersrelaterade konflikter och heders- relaterat våld. Den danska regeringen har tagit en rad initiativ avseende före- byggande och attitydförändrande insatser. I regi av af kvindekrisecentre (LOKK) drivs en rådgivningstelefon för unga. De unga som tar kontakt kan få svar på frågor om bl.a. tvångsäktenskap och liknande förtryck, våld i familjen m.m. De unga kan också göra ett personligt besök hos LOKK. Rådgivningen driver en digital brevlåda. Det har etablerats en möjlighet till psykologhjälp och en möjlighet att följa de unga efter att en kris är överstånden. Det har vidare skett en utvidgning av det rikstäckande medlar- teamet (maeglerkorps) som medlar i familjer i vilka det finns all- varliga konflikter om tvångsäktenskap och liknande förtryck. Udelændingeservice har en vägledningstjänst för unga som riskerar tvångsäktenskap eller ett arrangerat äktenskap som inte fullt ut ingås i enlighet med den egna viljan. Unga erbjuds telefonrådgivning eller ett personligt samtal och kan dessutom få del av ett vägledningsmaterial. Utöver den målinriktade rådgivningen riktad till unga har vid- tagits ett antal bredare insatser, bl.a. i förhållande till grundskolor och ungdomsutbildningar. Det handlar bl.a. om att nå ut på skolorna med information. Det har utarbetats ett undervisningsmaterial om hedersrelaterade konflikter. Det har också drivits olika projekt, bland vilka kan nämnas bl.a. projektet och nymødom.dk. Det har vidare etablerats en anonym telefonrådgivning som riktar sig föräldrar. Den drivs av LOKK och mottog 55 samtal . LOKK driver också en rådgivningstelefon för yrkesverksamma. Dit kan bl.a. kommunala tjänstemän, lärare och poliser ringa om de behöver rådgivning angående tvångsäktenskap och liknande för- tryck. Det kan handla om såväl generella frågor som frågor rörande ett konkret ärende. Telefonrådgivningen kompletteras av en internet- baserad verktygslåda. LOKK erbjuder vidare undervisning och temadagar för olika myndigheter samt anordnar konferenser m.m. har erbjudit rådgivning till vissa yrkesverksamma. Dessutom kan VISO (Den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation) under Servicestyrelsen erbjuda gratis specialrådgivning till medborgare, kommuner, institutioner m.m. när den rätta expertisen saknas i kommunen. Medling i hedersrelaterade konflikter erbjuds av bl.a. LOKK och Etnisk Kvinde Consult. Särskilda bostäder erbjuds bl.a. på Rehabiliteringscentret for Etniske Kvinder i , som har platser för kvinnor mellan som flyr från tvångsäktenskap eller liknande förtryck. finns även ett särskilt boende för unga par i liknande situationer. I är äktenskapsåldern . Dock kan dispens ges. Nor- malt krävs för detta att föräldrarna samtycker till att barnet gifter sig. Om en dispensansökan beviljas kan den myndighet som fattar beslutet besluta att barnet även i fortsättningen ska vara omyndigt till dess han eller hon fyller . Vid ingående av äktenskap i har myndigheterna ansvar för att förutsättningarna för äktenskap är uppfyllda, däribland att det inte är fråga om tvång. Omständigheter som anges kunna tyda på tvångsäktenskap är bl.a. att parterna är unga, att de är nära släkt med varandra, att de kommer från länder där sådana äktenskap före- kommer och att någon berättar att det handlar om tvång. Vid miss- tanke ska vigseln skjutas upp och en undersökning göras. Ärendet ska hanteras diskret och på ett sådant sätt att parterna inte utsätts för risk för våldshandlingar från sina familjer.6 En person som har blivit tvingad att gifta sig kan begära att det meddelas en dom om äktenskapets återgång (omstødelse). Enligt 25 § i den danska lagen (lov om ægteskabs indgåelse og opløsning) får en sådan dom samma rättsverkningar som en äktenskapsskillnad. Ett utländskt äktenskap erkänns normalt i om det har ingåtts lagenligt i landet i fråga. Vidare krävs att det inte strider mot grundläggande danska rättsprinciper (dansk ordre public) att erkänna äktenskapet. Av särskild relevans anses vara att båda parter har varit närvarande vid vigseln och att båda har fyllt vid vigseln. Ett äktenskap som har ingåtts med tvång kan förväntas strida mot dansk ordre public. Straffrättsligt regleras tvångsäktenskap i bestämmelsen om olaga tvång, 26. kap. § 260 straffeloven. Straffskalan för olaga tvång i allmänhet är böter eller fängelse i högst . I bestämmelsens andra stycke, som infördes , anges dock att om någon tvingas till att ingå äktenskap kan straffet bli fängelse i högst . 6Framställningen grundar sig på information publicerad på Ankestyrelsens familjerätts- avdelnings webbplats. Tvånget kan bestå bl.a. i våld eller hot om våld, om betydande skada på egendom, eller om frihetsberövande. Höjningen av straff- skalan i fråga om tvångsäktenskap hade till syfte att spegla sam- hällets starka avståndstagande. Bestämmelsen antas kunna täcka även registrerat partnerskap men inte informella äktenskap. Sådana äkten- skap omfattas dock av den allmänna bestämmelsen om olaga tvång. Försöks- eller medverkanshandlingar anses företagna i om gärningsmannen befann sig i när handlingen företogs även om brottet fullbordas i utlandet (§ 9 tredje stycket straffe- loven). En överenskommelse om att föra en ung person från till ett annat land där tvångsäktenskap inte är kriminali- serat, i syfte att gifta bort vederbörande där, omfattas av bestäm- melsen. Dansk jurisdiktion finns därför för en sådan gärning. Någon särskild bestämmelse om straff för barnäktenskap finns inte. Föräldrarnas medverkan till ett barnäktenskap kan dock, efter omständigheterna, komma att straffas enligt andra bestämmelser, t.ex. vanvård av barn (§ 213 straffeloven). Förutsättningarna för rätt till familjeåterförening har skärpts i syfte bl.a. att förhindra tvångsäktenskap. En förut- sättning för familjeåterförening av makar är, som utgångspunkt, att båda makarna är (den s.k. 24-årsregeln). Tanken är att man är bättre att stå emot ett oönskat äktenskap ju äldre man är. Vidare är det ett villkor för familjeåterförening att äkten- skapet är frivilligt. Denna regel gäller oavsett makarnas ålder. Som utgångspunkt betraktas ett äktenskap mellan nära släktingar, t.ex. kusiner, som ett tvångsäktenskap som inte ger rätt till familjeåter- förening.7 Effekten av de skärpta reglerna om familjeåterförening undersöktes av Det nationale forskningscenter for velfærd (SFI) år 2009.8 Resultatet blev att det inte var möjligt att konstatera om antalet tvångsäktenskap i hade stigit, fallit eller var kon- stant. 7Se Ministeriet for flygtninge, invandrere og integration (2010) och Familiesammenførings- kontoret , Notat om praksis efter bestemmelsen i udlændingelovens § 9, stk. 8SFI (rapport 09:28) , , , , Ændrede familiesammenføringsregler. Hvad har de nye regler betydet for pardannelsesmønstret blandt etniske minoriteter? Den nedre åldersgränsen för äktenskap i är, liksom i de övriga nordiska länderna, . kan dock vid särskilda skäl ge den som inte har fyllt tillstånd att ingå äkten- skap. Innan ärendet avgörs ska sökandens vårdnadshavare beredas tillfälle att bli hörd. Vigseln ska föregås av hindersprövning. Vigsel får inte förrättas, om vigselförrättaren känner till någon omständighet som hindrar äktenskapet eller finner att någon av de förlovade till följd av rubbat sinnestillstånd uppenbarligen inte för- mår inse äktenskapets betydelse. Vid vigseln ska de som ska gifta sig vara närvarande. Då båda har svarat jakande på vigselförrättarens fråga om han eller hon vill ingå äktenskap med den andra, ska vigselförrättaren kon- statera att de är äkta makar. Om dessa krav inte har varit uppfyllda, eller om vigseln har förrättats av någon som inte var behörig, är vigseln ogiltig. Om det finns synnerligen vägande skäl kan presi- denten besluta att vigseln ändå ska anses giltig. Äktenskapslagen ställer krav även på att vittnen ska vara närvar- ande, men brister i detta hänseende medför inte ogiltighet. Ett äktenskap som har ingåtts i utlandet är giltigt i om det är giltigt i den stat där äktenskapet ingicks eller i den stat där någondera maken var bosatt eller där han eller hon var medborgare då äktenskapet ingicks. En vigsel som en främmande stats diplo- matiska representant eller konsulära tjänsteman, en präst som är anställd i en kyrklig församling från en främmande stat eller någon annan som en främmande stat har bemyndigat att förrätta vigsel i andra stater, har förrättat i en annan främmande stat eller med stöd av ett särskilt tillstånd i är giltig där, om den är giltig i den stat som den som förrättade vigseln representerar eller i den stat där någondera maken var bosatt eller där han eller hon var med- borgare då äktenskapet ingicks. Ett äktenskap som har ingåtts i en främmande stat efter att den ena av de förlovade har avlidit eller utan att den ena av de förlovade varit personligen närvarande vid vigseln, eller som har ingåtts ute- slutande genom faktiska åtgärder utan vigsel eller något annat för- farande, är giltigt i endast under vissa förutsättningar. Det måste till att börja med vara giltigt i den stat där äktenskapet in- gicks eller i den stat där någondera maken var bosatt eller där han eller hon var medborgare då äktenskapet ingicks. Vidare måste det finnas särskilda skäl att anse äktenskapet som giltigt i . gångspunkten är alltså att s.k. fullmaktsäktenskap inte erkänns. Vid prövning av om ett äktenskap som har sagts ska anses giltigt ska särskilt beaktas parternas anknytning till den stat där äktenskapet ingicks och den tid som deras samlevnad varat. Presidenten kan vid synnerligen vägande skäl besluta att bl.a. ett fullmaktsäktenskap som inte erkänns enligt de beskrivna reg- lerna ska anses giltigt i . Att ett äktenskap har ingåtts med ett barn eller med tvång nämns inte uttryckligen bland de grunder som enligt huvudregeln medför att äktenskapet inte erkänns. Dock ska en bestämmelse i en främ- mande stats lag lämnas utan avseende, om tillämpning av den skulle leda till ett resultat som strider mot grunderna för rättsordningen i (finsk ordre public). I propositionen nämns som exempel på situationer där en tillämpning av ordre public-principen enligt lagen kan komma i fråga äktenskap som har ingåtts mellan nära släktingar eller när en person som klart är ett barn, till exempel en tioåring, har ingått ett äktenskap.