sou · H0B355d2 · 2012-08-24 00:00:00 — 2 § Fanns ej utgivningsbevis, då skriften utgavs, eller var utgivare, som en- ligt 1 § första stycket har att svara, ej längre behörig eller hade hans uppdrag eljest upphört, svare skriftens ägare. Ägare vare ock ansvarig, om utgivaren var utsedd för skens skull eller denne eljest, då skriften utgavs, uppenbart icke innehade den befogenhet, som enligt 5 kap. 3 § skall tillkomma honom. Var ställföreträdare, vilken inträtt som utgivare, ej längre behörig, då skriften utgavs, eller hade hans uppdrag eljest upphört eller förelåg beträf- fande ställföreträdaren förhållande, som i andra stycket sägs, svare utgiva- Lag (1976:955). 3 § Kan det ej visas vem som var ägare, då skriften utgavs, svare i ägarens SFS 2011:509 ställe den som tryckt skriften. Lag (1976:955). 4 § Sprider någon periodisk skrift, varå uppgift om vem som tryckt skrif- ten saknas eller, utspridaren veterligt, är oriktig, och kan det ej utrönas vem som tryckt skriften, svare i stället för den som tryckt skriften utspridaren. Lag (1976:955). Om ansvaret för tryckt skrift, som ej är periodisk 5 § För tryckfrihetsbrott genom tryckt skrift, som ej är periodisk, svare skriftens författare, om han på sätt i 3 kap. 2 § sägs uppgivits vara författare till skriften. Författaren vare dock ej ansvarig, om skriften utgivits utan hans samtycke eller hans namn, pseudonym eller signatur utsatts därå mot hans vilja. Lag (1976:955). 6 § Är författare ej enligt 5 § ansvarig för skrift, vilken innehåller eller är avsedd att innehålla bidrag av flera författare, och har på sätt i 3 kap. 2 § sägs särskild utgivare för skriften uppgivits, svare utgivaren. För annan skrift än i första stycket avses svare utgivaren, allenast om för- fattaren var avliden, då skriften utgavs. Utgivaren vare ej ansvarig, om hans namn, pseudonym eller signatur ut- satts å skriften mot hans vilja. Med utgivare av tryckt skrift, som ej är periodisk, förstås den som, utan att vara skriftens författare, tillhandahållit den för tryckning och utgivning. Lag (1976:955). 7 § Är varken författare eller utgivare enligt 5 eller 6 § ansvarig eller var han vid skriftens utgivning avliden, svare förläggaren. Med förläggare till tryckt skrift, som ej är periodisk, förstås den som om- händerhaft tryckning och utgivning av annans skrift. 8 § Fanns ej förläggare eller kan det ej visas vem han är, svare i förlägga- rens ställe den som tryckt skriften. Lag (1976:955). 9 § I fråga om ansvar för utspridare av tryckt skrift, som ej är periodisk, äge vad i 4 § stadgats motsvarande tillämpning. 10 § Hade den som enligt 2, 5, 6 eller 7 § skulle ha att svara vid skriftens utgivning ej känt hemvist inom riket och kan ej heller i målet utrönas, var han här i riket uppehåller sig, skall ansvaret övergå å den som efter honom har att svara, dock ej å utgivare av tryckt skrift, som ej är periodisk, i annat fall än som avses i 6 § första stycket eller å utspridare. Lag samma vare, om beträffande den som enligt 1, 2, 5, 6 eller 7 § skulle ha att svara förelåg omständighet, vilken enligt lag utesluter straffbarhet, samt den efter honom ansvarige ägt eller bort äga kännedom om omständig- heten. 11 § Till omständighet, som enligt detta kapitel skulle medföra att annan än den tilltalade hade att svara, må hänsyn tagas allenast om den åberopas före huvudförhandlingen. 12 § Vid bedömande av fråga om ansvar för den som enligt detta kapitel har att svara för tryckt skrift skall så anses som om vad skriften innehåller in- förts däri med hans vetskap och vilja. 9 kap. Om tillsyn och åtal 1 § Justitiekanslern skall vaka över att de gränser för tryckfriheten som angivas i denna förordning ej överskridas. Lag (1976:955). 2 § Justitiekanslern är ensam åklagare i mål om tryckfrihetsbrott. Ej må annan än Justitiekanslern inleda förundersökning rörande tryckfrihetsbrott. Endast Justitiekanslern och rätten äga besluta om tvångsmedel med anled- ning av misstanke om sådant brott, om ej annat är föreskrivet i denna förord- ning. Regeringen äger hos Justitiekanslern anmäla skrift till åtal för tryckfri- hetsbrott. I lag må föreskrivas att allmänt åtal för tryckfrihetsbrott må väckas endast efter regeringens medgivande. Justitiekanslern är tillika ensam åklagare i annat tryckfrihetsmål än mål om tryckfrihetsbrott samt i mål som eljest avser brott mot bestämmelse i denna förordning; om befogenhet för ombudsman att vara åkla- gare i mål som angivits gäller dock vad i lag är stadgat. Lag (1976:955). 3 § Allmänt åtal för tryckfrihetsbrott skall väckas, i fråga om periodisk skrift för vilken vid utgivningen gällde utgivningsbevis och i fråga om annan skrift från det skriften utgavs, vid påföljd att skriften eljest är från sådant åtal fri. Utan hinder av vad nu sagts må dock, sedan allmänt åtal inom nämnda tid blivit väckt, nytt åtal väckas mot annan, som är för brottet ansvarig. Vad i lag är stadgat om tid, inom vilken brott skall beivras för att påföljd för brott ej skall anses bortfallen, gälle även i fråga om tryckfrihetsbrott. Lag (1976:955). 4 § Angående målsägandes rätt att angiva tryckfrihetsbrott eller tala därå gälle vad i lag är stadgat. 5 § Finnes ej någon, som enligt 8 kap. är för brottet ansvarig, eller kan ej stämning här i riket delgivas honom, må åklagaren eller målsäganden i stället för att väcka åtal göra ansökan om skriftens konfiskering. Lag (1998:1438). 10 kap. Om särskilda tvångsmedel 1 § Förekommer anledning att tryckt skrift på grund av tryckfrihetsbrott kan konfiskeras, må i avbidan på beslut därom skriften läggas under beslag. I avbidan på rättens beslut må ock, i fall som avses i 7 kap. 8 §, meddelas utgivningsförbud för periodisk skrift. Lag (1998:1438). 2 § Innan åtal för tryckfrihetsbrott väckts eller ansökan hos rätten gjorts om skriftens konfiskering, må, om brottet hör under allmänt åtal, förordnan- de enligt 1 § om beslag och utgivningsförbud meddelas av Justitiekanslern. lag må föreskrivas att även allmän åklagare äger förordna om beslag inom Lag (1976:955). 3 § Om ett beslag har verkställts utan rättens förordnande, får den som drabbas av beslaget begära att rätten prövar det. Då allmän åklagare förordnat om beslag, skall anmälan därom skyndsamt göras hos Justitiekanslern. Denne har att genast pröva huruvida beslaget skall äga bestånd. Lag (2002:908). 4 § Då Justitiekanslern förordnat om beslag eller fastställt beslag varom allmän åklagare förordnat, skall åtal vara väckt eller ansökan om konfiske- ring av skriften gjord , sedan Justitiekanslern meddelade Sker det ej, vare beslaget samt, om utgivningsförbud är därmed förenat, även förbudet förfallet. Lag (1976:955). 5 § Sedan åtal för tryckfrihetsbrott väckts eller ansökan hos rätten gjorts om skriftens konfiskering, äge rätten förordna om beslag och utgivningsför- bud samt häva beslag eller förbud, som tidigare meddelats. Då målet avgöres, pröve rätten, om meddelat förordnande fortfarande Avvisas målet på den grund att rätten icke är behörig eller skiljer rätten eljest målet från sig utan att prövning av skriftens brottslighet ägt rum och finnes anledning antaga att talan om skriftens konfiskering kommer att föras i annat mål, äge rätten bestämma att förordnandet skall bestå under viss, av rätten utsatt tid. Väckes ej talan , vare förordnandet 6 § Förordnande om beslag skall innehålla uppgift å det eller de stycken i skriften, som föranlett beslaget, och gälle endast band, del, nummer eller häfte, vari samma stycken förekomma. 7 § Förordnande om beslag skall av polismyndighet genast verkställas. Angående förbud mot spridande av tryckt skrift, som lagts under beslag, är stadgat i 6 kap. 3 §. Lag (1976:955). 8 § Verkställande av beslag å tryckt skrift skall uteslutande omfatta de för spridning avsedda exemplaren av skriften. Bevis om tryckt skrifts tagande i beslag skall, så snart det kan ske, utan avgift tillställas såväl den, hos vilken beslaget verkställes, som den som Beviset skall innehålla uppgift å det eller de stycken i skrif- ten, vilka föranlett beslaget. Lag (2002:908). 9 § Då förordnande om beslag blivit hävt eller förfallit, skall verkställighet av beslaget genast gå åter. 10 § Har upphävts genom lag (1971:29). 11 § Är riket i krig eller krigsfara och anträffas vid avdelning av försvars- makten tryckt skrift, som uppenbart innefattar sådan enligt 7 kap. 4 § straff- bar uppvigling att krigsman därigenom kan förledas åsidosätta vad som ålig- ger honom i tjänsten, får skriften efter beslut av befattningshavare, som en- ligt lag skall avgöra frågor om disciplinansvar beträffande personal vid av- delningen, i avbidan på förordnande om beslag tagas i förvar. Är fara i dröjsmål, må även utan sådant beslut som avses i första stycket åtgärd som där sägs vidtagas av annan befattningshavare enligt bestämmel- ser som meddelas i lag. Anmälan därom skall dock skyndsamt göras hos be- fattningshavare som avses i första stycket. Denne har att genast pröva om skriften skall kvarbliva i förvar. Lag (1988:1448). 12 § Då enligt 11 § beslut meddelats angående tryckt skrifts tagande i för- var, skall anmälan därom, så snart ske kan, göras hos Justitiekanslern. har att genast pröva, huruvida skriften skall läggas under beslag. (1976:955). 13 § Angående beslag å periodisk skrift, som sprides i strid mot utgiv- ningsförbud eller uppenbart utgör fortsättning av skrift som avses med sådant förbud, gälle vad i allmänhet är stadgat om beslag å föremål, som må 14 § Exemplar av tryckt skrift, vilket skäligen kan antas äga betydelse för utredning i tryckfrihetsmål, får tas i beslag. Därvid gäller vad i 2 och 3 §§, 5 § första stycket, 6 §, 7 § första stycket samt 9 § är stadgat. I övrigt skall i tillämpliga delar gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om beslag. skall dock alltid väckas inom en månad från det att beslut om beslag medde- lades, om inte rätten på Justitiekanslerns framställning medger att tiden för- Lag (1994:1475). 11 kap. Om enskilt anspråk 1 § Enskilt anspråk i anledning av missbruk av tryckfriheten må grundas allenast därå att den skrift, som anspråket avser, innefattar tryckfrihetsbrott. Sådant anspråk må, om ej annat nedan stadgas, icke göras gällande mot an- nan än den som enligt 8 kap. svarar för brottet. Har på grund av omständig- het, som avses i 8 kap. 10 §, ansvaret övergått å honom, må anspråket göras gällande även mot den som före honom haft att svara, om och i den omfatt- ning sådant anspråk eljest enligt lag må göras gällande. Vad i 8 kap. 12 § är stadgat i fråga om ansvar gälle ock beträffande enskilt Om enskilt anspråk på grund av brott enligt 7 kap. 2 eller 3 § gäller vad i lag är stadgat. Lag (1976:955). 2 § För enskilt anspråk, som må göras gällande mot utgivare av periodisk skrift eller ställföreträdare för denne, svare ock skriftens ägare. annan tryckt skrift svare för anspråk, som må göras gällande mot författaren eller utgivaren, även skriftens förläggare. 3 § Har någon som laga ställföreträdare för juridisk person eller som för- SFS 2011:509 myndare, god man eller förvaltare att svara för enskilt anspråk på grund av tryckfrihetsbrott, får anspråket göras gällande även mot den juridiska perso- nen eller mot den, för vilken förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren förordnats, om och i den omfattning sådant anspråk eljest enligt lag får göras gällande. Lag (1988:1448). 4 § Skall någon enligt detta kapitel jämte annan svara för enskilt anspråk, svare de en för båda och båda för en. Om bestämmande av ansvarigheten mellan dessa inbördes gälle vad eljest är stadgat. 5 § Enskilt anspråk i anledning av tryckfrihetsbrott må göras gällande utan hinder av att fråga om ansvar för brottet förfallit eller talan därom eljest ej kan föras. 12 kap. Om rättegången i tryckfrihetsmål 1 § Tryckfrihetsmål upptagas av tingsrätt inom vars domkrets länsstyrelse har sitt säte. Förekommer anledning att även annan tingsrätt inom länet skall äga upptaga tryckfrihetsmål, äger regeringen förordna därom. Till tryckfrihetsmål hänföras mål angående ansvar eller enskilt anspråk på grund av tryckfrihetsbrott så ock ansökningsmål, som avses i 9 kap. 5 §. Till tryckfrihetsmål hänföras även mål angående ansvar eller enskilt anspråk på grund av brott enligt 7 kap. 3 §. Är fråga om brott enligt sistnämnda para- grafs andra stycke och har den som anskaffat uppgiften eller underrättelsen ej offentliggjort denna i tryckt skrift eller meddelat den till annan för sådant offentliggörande, skall dock målet handläggas som tryckfrihetsmål endast om det är uppenbart att anskaffandet skett för offentliggörande i tryckt skrift. Lag (1976:955). 2 § I tryckfrihetsmål, vari talan föres om ansvar, skall frågan, huruvida brott föreligger, prövas av en jury om nio medlemmar, såframt ej parterna å ömse sidor förklara sig vilja utan sådan prövning hänskjuta målet till rättens avgörande. Frågan, huruvida den tilltalade enligt 8 kap. är ansvarig för skrift, prövas dock alltid enbart av rätten. Då jury prövar, huruvida brott föreligger, skall så anses vara fallet, om minst sex jurymän äro ense därom. Finner juryn att brott icke föreligger, skall den tilltalade frikännas. Har ju- ryn funnit brott föreligga, skall även rätten pröva frågan härom. Är rätten av annan mening än juryn, äger rätten frikänna den tilltalade eller hänföra brot- tet under mildare straffbestämmelse än den som juryn tillämpat. Högre rätt, dit talan mot tingsrättens dom fullföljts, äge ej i vidare mån än tingsrätten frångå juryns bedömning. Lag (1976:955). 3 § För varje län skall utses jurymän, fördelade i två grupper med sexton jurymän i första gruppen och åtta jurymän i andra gruppen. För skall dock första gruppen omfatta tjugofyra jurymän och andra gruppen tolv jurymän. Jurymännen i den andra gruppen skall vara eller ha varit nämndemän vid allmän domstol eller allmän förvaltningsdomstol. Lag (1994:1475). 4 § Jurymännen utses genom val för av fyra kalenderår. Valet skall förrättas av i länet eller, då inom länet finns kommun som ej tillhör landsting, av och kom- munfullmäktige i kommunen. I förrättas valet av kommunfull- Skall enligt vad nu sagts jurymännen väljas av mer än en valmyndighet, fördelar antalet jurymän inom vardera gruppen mellan valmyndigheterna med ledning av folkmängden. Då juryman skall väljas, ankommer det på tingsrätten att göra anmälan därom till den som har att föranstalta om valet. Lag (1998:1438). 5 § Till jurymän skola utses svenska medborgare, som äro bosatta inom lä- De bör vara kända för omdömesgillhet, självständighet och rättrådighet. Bland jurymännen bör skilda samhällsgrupper och meningsriktningar samt olika delar av länet vara företrädda. Den som är underårig eller som har för- valtare enligt särskilda bestämmelser i lag får inte vara juryman. (1988:1448). 6 § Juryman, som fyllt , äge avsäga sig uppdraget. eljest avgå, pröve tingsrätten, om giltigt hinder föreligger för honom att utö- Upphör juryman att vara valbar, vare uppdraget förfallet. (1971:27). 7 § Avgår juryman eller upphör han att vara valbar, skall inom den grupp av jurymän, som den avgångne tillhörde, valmyndigheten utse annan i hans ställe för återstoden av valperioden. Valet får i ställe företagas av ; dock gäller sådant val endast för tiden intill Lag (1998:1438). 8 § Klagan över val av juryman skall föras hos tingsrätten. föres, pröve rätten den valdes behörighet. Beträffande fullföljd av talan mot tingsrätts beslut i fråga, som avses i för- sta stycket, gälle vad i lag är stadgat om fullföljd av talan mot underrätts be- slut i rättegång. Mot hovrätts beslut må talan ej föras. Föres klagan, lände valet dock till efterrättelse, om ej rätten förordnar an- Lag (1971:27). 9 § De som äro utsedda till jurymän skola uppföras å en jurymannalista. denna skall varje grupp upptagas särskilt. 10 § I ett mål i vilket jury skall delta, skall rätten föredra jurymannalistan och behandla frågan, om det föreligger jäv mot någon som är upptagen på Om jäv mot juryman gäller vad som i lag är stadgat om domare. Därefter skall juryn bildas av de ojäviga jurymännen på så sätt att vardera parten får utesluta tre jurymän inom den första gruppen och en inom den an- dra samt att rätten genom lottning bland de övriga tar ut så många till supple- anter att sex kvarstår i den första gruppen och tre i den andra. För jury i får vardera parten utesluta fem jurymän inom den första gruppen och två inom den andra. Lag (1994:1475). 11 § Äro å ena sidan flera parter och vill endast någon av dem begagna sin uteslutningsrätt, gälle den uteslutning han företager även för de övriga. medparter utesluta olika jurymän och kunna de ej enas, företage rätten ute- slutningen genom lottning. 12 § Ej må någon utan laga förfall undandraga sig att tjänstgöra i jury. Kan på grund av jäv eller laga förfall för juryman nödigt antal ledamöter i någon grupp ej erhållas, nämne rätten för varje juryman som erfordras tre till jurymän inom gruppen behöriga personer. Av de sålunda nämnda äge var- dera parten utesluta en. Ej må till juryman nämnas någon som förut i samma mål uteslutits. 13 § Förekomma flera mål, vari jury skall deltaga, må rätten, ef- ter parternas hörande, förordna att samma jury skall tjänstgöra i alla målen. Skall jury utses gemensamt för flera mål, äge vad i 11 § är stadgat om ute- slutning av juryman i mål, vari å ena sidan äro flera parter, motsvarande till- lämpning. Lag (1976:955). 14 § Föres i mål om ansvar jämväl talan om enskilt anspråk mot annan än den tilltalade, skola de åtgärder av svarandepart, som avses i 2 § första stycket, 10 § andra stycket och 12 § andra stycket, ankomma på den tillta- lade. Då talan utan samband med åtal föres om tryckt skrifts konfiskering eller om enskilt anspråk gälle om rättegången i sådant mål vad i 2 och 10–13 §§ är föreskrivet; har frågan huruvida brott föreligger tidigare prövats i tryckfri- hetsmål avseende ansvar för brott, skall dock prövning av samma fråga ej ånyo äga rum. I ansökningsmål skall den uteslutning av jurymän, som eljest ankommer på parterna, företagas av rätten genom lottning. Lag (1998:1438). 15 § Närmare bestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål meddelas i lag. Äro inom samma län flera tingsrätter, vilka äga upptaga tryckfrihetsmål, skola de uppgifter, som avses i 4, 6, 8 och 9 §§, fullgöras av den tingsrätt re- geringen bestämmer. Lag (1974:155). 16 § För fall då riket är i krig eller krigsfara eller det råder sådana utomor- dentliga förhållanden som är föranledda av krig eller krigsfara vari riket har befunnit sig får föreskrifter om anstånd med val av jurymän och om undan- tag från jurymäns rätt att avsäga sig sitt uppdrag meddelas i lag eller, efter bemyndigande i lag, av regeringen genom förordning. Lag (1988:1448). 13 kap. Om utrikes tryckta skrifter m.m. 1 § I fråga om skrift som tryckts utom riket och som utges här skall, om inte annat sägs nedan, i tillämpliga delar gälla vad som är föreskrivet i 1 kap., 3 kap., 6 kap., 7 kap., 8 kap. 1, 2, 5–7 och 10–12 §§ samt 9–12 kap. Lag (1991:1470). 2 § Skrift, som tryckts utom riket, skall anses här utgiven då den på sätt i 1 kap. 6 § sägs blivit utlämnad för spridning inom riket. Lag (1991:1470). 3 § Är periodisk skrift, som tryckes utom riket, huvudsakligen avsedd för spridning inom riket, gälle i tillämpliga delar vad i 5 kap. är stadgat; vad där sägs om ägares behörighet skall icke äga tillämpning. För utgivning här i riket av annan utom riket tryckt periodisk skrift erfor- dras ej utgivningsbevis. Finnes sådant bevis, skall i fråga om skriften tilläm- pas vad i första stycket sägs. Lag (1991:1470). 4 § Vad i denna förordning är stadgat om ansvarighet för den som tryckt skrift skall i fråga om skrift, som tryckts utom riket, avse den som låtit ut- lämna skriften för spridning inom riket eller, om det ej kan visas vem han är eller han ej, då skriften , ägde hemvist inom riket, den som enligt 6 kap. är att anse som utspridare. Lag (1991:1470). 5 § Om skyldighet att för granskning bevara exemplar av skrift, som tryckts utom riket, och att lämna exemplar av sådan skrift till bibliotek eller arkiv föreskrives i lag. Lag (1991:1470). 6 § I fråga om skrift som trycks utom riket och som utges här men som inte huvudsakligen är avsedd för spridning inom riket och för vilken inte heller utgivningsbevis finns gäller bestämmelserna i 1 kap. 1 § tredje och fjärde styckena angående meddelande och anskaffande av uppgifter och underrät- telser för offentliggörande om inte 1.meddelandet eller anskaffandet innefattar brott mot rikets säkerhet; 2.meddelandet innefattar utlämnande eller tillhandahållande som avses i 7 kap. 3 § första stycket 2; 3.meddelandet utgör uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt. Första stycket tillämpas också i fråga om en skrift som inte ges ut i Sve- rige, oavsett om skriften trycks här eller utomlands. Härvid jämställs med den som lämnar meddelande för offentliggörande den som på annat sätt medverkar till framställning i periodisk skrift såsom författare eller annan upphovsman. Är meddelandet eller anskaffandet straffbart enligt vad som följer av för- sta och andra styckena, gäller vad som är föreskrivet därom. Mål angående ansvar eller enskilt anspråk på grund av brott som sagts skall handläggas som tryckfrihetsmål, när inte 12 kap. 1 § andra stycket tredje meningen har motsvarande tillämpning. I fråga om rätt till anonymitet för meddelaren gäl- ler vad som är föreskrivet i 3 kap.; bestämmelsen i 3 § 3 skall dock omfatta även annat brott mot rikets säkerhet än som där avses. Lag (1998:1438). 14 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Vad i lag är stadgat om resning i mål i allmänhet gälle, utan hinder av att jury prövat huruvida brott föreligger, även dom i tryckfrihetsmål. Beviljas resning i mål, vari jury prövat huruvida brott föreligger, och grundas resningen på omständighet som kan antagas hava inverkat på jury- prövningen, skall beslutas att målet skall ånyo upptagas inför jury av den rätt som först dömt i målet. Om resning beviljas till den tilltalades förmån och saken är uppenbar, får den domstol som beviljar resningen i stäl- let ändra domen. Lag (1988:1447). 2 § Då på grund av högre rätts beslut tryckfrihetsmål, vari jury deltagit, skall ånyo upptagas inför jury av den rätt som först dömt i målet, gälle om juryns tillsättande vad i 12 kap. 10–14 §§ är stadgat. 3 § Tryckfrihetsmål och annat mål om brott mot bestämmelserna i denna förordning skola alltid skyndsamt behandlas. 4 § Har upphävts genom lag (1976:955). 5 § I allt varom bestämmelse ej meddelats i denna förordning eller i sär- skild lag, som utfärdas med stöd därav, gälle vad i lag eller författning eljest är stadgat. Utlänning vare, såvitt ej annat följer av denna förordning eller annan lag, likställd med svensk medborgare. Lag (1976:955). 6 § Har upphävts genom lag (1974:155). 1.Denna lag2 träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna äger ej tillämpning på skrift, som mångfaldi- gats genom stencilering, fotokopiering eller liknande tekniskt förfarande och som utgivits före ikraftträdandet. 1.Denna lag3 träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter tillämpas på sådana tekniska upptagningar som spritts före ikraftträdandet. 3.De nya föreskrifterna i 1 kap. 7 § samt 5 kap. 5 och 7 §§ gäller även för utgivningsbevis som har utfärdats före ikraftträdandet. I stället för vad som sägs i 5 kap. 5 § fjärde stycket första meningen gäller sådana bevis för en pe- riod av från lagens ikraftträdande. 4.I mål som rör skildring av barn i pornografisk bild tillämpas äldre före- skrifter, om talan väckts före ikraftträdandet. , tel. , 2010 1 § Varje svensk medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad rätt enligt denna grundlag att i ljudradio, television och vissa liknande överfö- ringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljud- upptagningar och andra tekniska upptagningar offentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Yttrandefriheten enligt denna grundlag har till ändamål att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt ska- pande.