sou · H0B355d2 · 2012-08-24 00:00:00 — Under remiss- behandlingen av förslaget framkom olika tolkningar av om och på vilket sätt grundlagarna utgör hinder mot att bistå andra länder med t.ex. vittnesförhör under en förundersökning. Förslaget har ännu inte lett till lagstiftning. Regeringen konstaterar att beredningens förslag skulle grund- lagsfästa en tolkning av tryckfrihetsförordningen och yttrandefri- hetsgrundlagen som innebär att det inte är möjligt att lämna rätts- ligt bistånd till andra länder utan uttryckligt stöd i grundlagarna. Som har nämnts kommer den framtida utvecklingen av EU sannolikt att innebära att samarbetet i straffrättsliga frågor för- djupas bl.a. genom att beslut inte längre ska fattas med enhällighet utan med kvalificerad majoritet. Det gemenskapsrättsliga sam- arbetet kommer också i allt större utsträckning att bygga på principen om ömsesidigt erkännande, vilket innebär att medlems- staterna ska verkställa varandras domar och beslut utan att den materiella grunden ifrågasätts. Vidare kan noteras att den tolkning som beredningen har gjort i fråga om möjligheterna att lämna rättsligt bistånd på det grundlagsreglerade området inte är oomtvistad. Beredningen ska därför på nytt analysera den aktuella frågan. Beredningen ska återuppta arbetet med att överväga om möjligheterna att lämna internationell rättslig hjälp i brottmål och liknande internationellt rättsligt bistånd på det grundlagsreglerade området bör utökas. I det fortsatta uppdraget ingår således att överväga om möjligheterna att erkänna domar och beslut som meddelats i andra medlemsstater i EU bör utökas inom tryck- frihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpnings- områden. Utgångspunkten ska vara att i så stor utsträck- ning som möjligt ska kunna bistå med bl.a. internationell rättslig hjälp och verkställighet av utländska domar och beslut. I det fortsatta arbetet kan det finnas anledning för beredningen att i vissa avseenden se över grundlagarnas territoriella tillämp- Ett exempel på att tillämpningsområdet sträcker sig längre än vad som kan anses motiverat av ett värnande av yttrandefriheten här i landet är bestämmelsen i 13 kap. 6 § andra stycket TF som ger ett skydd för meddelare till skrifter som inte har getts ut i . En annan fråga som kan behöva aktualiseras på nytt är effekterna av det rättsfall som innebär att skrifter och tekniska upptagningar som sänds med post från till enskilda adressater i utlandet anses utgivna här trots att de inte når allmänheten i (NJA 1956 s. 48). Beredningen ska föreslå de grundlagsändringar och andra lag- ändringar som den finner motiverade. Beredningen ska redovisa sitt uppdrag i den del det avser förslag till grundlagsändringar inför valet . Uppdraget ska i övriga delar redovisas . Av beredningens ursprungliga direktiv framgår att den får presentera delbetänkanden efter hand som olika frågor behandlas. I övrigt ska beredningens arbete fortsätta i enlighet med detta och tidigare givna direktiv. 1 kap. Om tryckfrihet 1 § Med tryckfrihet förstås varje svensk medborgares rätt att, utan några av myndighet eller annat allmänt organ i förväg lagda hinder, utgiva skrifter, att sedermera endast inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunna straffas därför, än om detta innehåll strider mot tydlig lag, given att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplys- ning. I överensstämmelse med de i första stycket angivna grunderna för en all- män tryckfrihet och till säkerställande av ett fritt meningsutbyte och en allsi- dig upplysning skall det stå varje svensk medborgare fritt att, med iaktta- gande av de bestämmelser som äro i denna förordning meddelade till skydd för enskild rätt och allmän säkerhet, i tryckt skrift yttra sina tankar och åsik- ter, offentliggöra allmänna handlingar samt meddela uppgifter och underrät- telser i vad ämne som helst. Det skall ock stå envar fritt att, i alla de fall då ej annat är i denna förord- ning föreskrivet, meddela uppgifter och underrättelser i vad ämne som helst för offentliggörande i tryckt skrift till författare eller annan som är att anse som upphovsman till framställning i skriften, till skriftens utgivare eller, om för skriften finnes särskild redaktion, till denna eller till företag för yrkes- mässig förmedling av nyheter eller andra meddelanden till periodiska skrif- ter. Vidare skall envar äga rätt att, om ej annat följer av denna förordning, an- skaffa uppgifter och underrättelser i vad ämne som helst för att offentliggöra dem i tryckt skrift eller för att lämna meddelande som avses i föregående stycke. Lag (1976:955). 2 § Någon tryckningen föregående granskning av skrift eller något förbud mot tryckning därav må ej förekomma. Ej heller vare tillåtet för myndighet eller annat allmänt organ att på grund av skrifts innehåll, genom åtgärd som icke äger stöd i denna förordning, hin- dra tryckning eller utgivning av skriften eller dess spridning bland allmänhe- ten. 3 § För missbruk av tryckfriheten eller medverkan däri må ej någon i an- nan ordning eller i annat fall än denna förordning bestämmer kunna tilltalas eller dömas till ansvar eller ersättningsskyldighet eller skriften konfiskeras eller läggas under beslag. 1 Tryckfrihetsförordningen senast ändrad 2010:1409. 4 § , vilken blivit förtrott att döma över missbruk av tryckfriheten el- ler eljest vaka över denna förordnings efterlevnad, bör därvid städse hava i åtanke att tryckfriheten utgör grundval för ett fritt samhällsskick, alltid fästa sin uppmärksamhet mera på ämnets och tankens än på uttryckets lagstridig- het, på syftet än på framställningssättet, samt i tvivelsmål hellre fria än fälla. Vid bestämmande av påföljd, som enligt denna förordning är förenad med missbruk av tryckfriheten, skall, då meddelad uppgift påkallat rättelse, sär- skilt beaktas, huruvida sådan på lämpligt sätt bringats till allmänhetens kän- 5 § Denna förordning äger tillämpning å skrift, som framställts i tryck- press. Den skall ock tillämpas å skrift, som mångfaldigats genom stencile- ring, fotokopiering eller liknande tekniskt förfarande, om 1.utgivningsbevis gäller för skriften; eller 2.skriften är försedd med beteckning, som utvisar att den är mångfaldi- gad, samt i anslutning därtill tydliga uppgifter om vem som har mångfaldigat skriften och om ort och år för mångfaldigandet. Bestämmelse i förordningen som har avseende å skrift som framställts i tryckpress eller å tryckning skall, när ej annat angives, äga motsvarande till- lämpning å annan skrift, varå förordningen enligt första stycket är tillämplig, eller å mångfaldigande av sådan skrift. Till skrift hänföres bild, även om den ej åtföljes av text. Lag (1976:955). 6 § Tryckt skrift skall, för att anses såsom sådan, vara utgiven. En skrift anses utgiven då den blivit utlämnad till försäljning eller för spridning på an- nat sätt i . Detta gäller dock inte en myndighets tryckta handlingar, om de inte är tillgängliga för envar. Lag (1998:1438). 7 § Med periodisk skrift förstås en tidning, tidskrift eller någon annan så- dan tryckt skrift som enligt utgivningsplanen är avsedd att under en bestämd titel utgivas med minst fyra vid särskilda tider utkommande nummer eller häften , samt löpsedlar och bilagor som hör till skriften. Sedan utgiv- ningsbevis för skriften har meddelats, skall denna anses som periodisk till dess att beviset återkallas eller förklaras förfallet. Om ägaren till en periodisk skrift sprider eller låter sprida skriftens inne- håll eller delar av detta i form av ett radioprogram eller en teknisk upptag- ning som avses i yttrandefrihetsgrundlagen, skall i fråga om tillämpning av 1–14 kap. programmet eller upptagningen jämställas med en bilaga till skrif- ten i den utsträckning den i sådan form spridda versionen återger innehållet i skriften oförändrat samt anger hur innehållet har disponerats. I lag får före- skrivas om särskild skyldighet att spela in sådana program och bevara tek- niska upptagningar samt att tillhandahålla dessa. Bestämmelser om rätt till sändningar finns i 3 kap. yttrandefrihetsgrundlagen. Lag (1998:1438). 8 § Om den rätt, som tillkommer upphovsman till litterärt eller konstnär- ligt verk eller framställare av fotografisk bild, om upphovsrätten närstående rättigheter och om förbud mot att återgiva litterärt eller konstnärligt verk på ett sätt, som kränker den andliga odlingens intressen, gälle vad i lag är stad- gat. Lag (1988:1448). 9 § Utan hinder av denna förordning gäller vad i lag är stadgat 1.om förbud mot kommersiell annons i den mån annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror; 2.om förbud mot kommersiell annons som används vid marknadsföring av andra varor än tobaksvaror samt tjänster om det i annonsen förekommer ett varukännetecken som är i bruk för en tobaksvara eller enligt gällande be- stämmelser om varumärken är registrerat eller inarbetat för en sådan vara; 3.om förbud mot kommersiell annons som meddelats till skydd för hälsa eller miljö enligt förpliktelse som följer av anslutning till Europeiska gemen- skaperna; 4.om förbud mot offentliggörande i yrkesmässig kreditupplysningsverk- samhet av kreditupplysning, som innebär otillbörligt intrång i enskilds per- sonliga integritet eller som innehåller oriktig eller missvisande uppgift, om ersättningsskyldighet för sådant offentliggörande samt om rättelse av oriktig eller missvisande uppgift; 5.om ansvar och ersättningsskyldighet som avser det sätt på vilket uppgift eller underrättelse anskaffats. Lag (2002:810). 10 § Denna förordning är inte tillämplig på pornografiska bilder av perso- ner vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som är . Lag (2010:1355). 2 kap. Om allmänna handlingars offentlighet 1 § Till främjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall varje svensk medborgare ha rätt att taga del av allmänna handlingar. Lag (1976:954). 2 § Rätten att taga del av allmänna handlingar får begränsas endast om det är påkallat med hänsyn till 1.rikets säkerhet eller dess förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, 2.rikets centrala finanspolitik, penningpolitik eller valutapolitik, 3.myndighets verksamhet för inspektion, kontroll eller annan tillsyn, 4.intresset att förebygga eller beivra brott, 5.det allmännas ekonomiska intresse, 6.skyddet för enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, 7.intresset att bevara djur- eller växtart. Begränsning av rätten att taga del av allmänna handlingar skall angivas noga i bestämmelse i en särskild lag eller, om så i visst fall befinnes lämpli- gare, i annan lag vartill den särskilda lagen hänvisar. Efter bemyndigande i sådan bestämmelse får dock regeringen genom förordning meddela närmare föreskrifter om bestämmelsens tillämplighet. Utan hinder av andra stycket får i bestämmelse som där avses eller regeringen tilläggas befogenhet att efter omständigheterna medgiva att viss handling lämnas ut. Lag (1976:954). 3 § Med handling förstås framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt SFS 2011:509 hjälpmedel. Handling är allmän, om den förvaras hos myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet. En upptagning som avses i första stycket anses förvarad hos myndighet, om upptagningen är tillgänglig för myndigheten med tekniskt hjälpmedel som myndigheten själv utnyttjar för överföring i sådan form att den kan lä- sas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. En sammanställning av uppgifter ur en upptagning för automatiserad behandling anses dock förvarad hos myndigheten endast om myndigheten kan göra sammanställningen tillgäng- lig med rutinbetonade åtgärder. En sammanställning av uppgifter ur en upptagning för automatiserad be- handling anses dock inte förvarad hos myndigheten om sammanställningen innehåller personuppgifter och myndigheten enligt lag eller förordning sak- nar befogenhet att göra sammanställningen tillgänglig. Med personuppgift avses all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fy- sisk person. Lag (2002:907). 4 § Brev eller annat meddelande som är ställt personligen till den som innehar befattning vid myndighet anses som allmän handling, om hand- lingen gäller ärende eller annan fråga som ankommer på myndigheten och ej är avsedd för mottagaren endast som innehavare av annan ställning. Lag (1976:954). 5 § Med myndighet likställs i detta kapitel och beslutande kom- munal församling. Lag (1998:1701). 6 § Handling anses inkommen till myndighet, när den har anlänt till myn- digheten eller kommit behörig befattningshavare till handa. I fråga om upp- tagning som avses i 3 § första stycket gäller i stället att den anses inkommen till myndighet när annan har gjort den tillgänglig för myndigheten på sätt som angives i 3 § andra stycket. , anbud eller annan sådan handling som enligt tillkännagi- vande skall avlämnas i förseglat omslag anses ej inkommen före den tid- punkt som har bestämts för öppnandet. Åtgärd som någon vidtager endast som led i teknisk bearbetning eller teknisk lagring av handling, som myndig- het har tillhandahållit, skall ej anses leda till att handling är inkommen till den myndigheten. Lag (1976:954). 7 § Handling anses upprättad hos myndighet, när den har expedierats. Handling som ej har expedierats anses upprättad när det ärende till vilket den hänför sig har slutbehandlats hos myndigheten eller, om handlingen ej hän- för sig till visst ärende, när den har justerats av myndigheten eller på annat sätt färdigställts. I stället för vad som föreskrives i första stycket gäller att handling anses upprättad, 1.diarium, journal samt sådant register eller annan förteckning som föres fortlöpande, när handlingen har färdigställts för anteckning eller införing, 2.dom och annat beslut, som enligt vad därom är föreskrivet skall avkun- nas eller expedieras, samt protokoll och annan handling i vad den hänför sig till sådant beslut, när beslutet har avkunnats eller expedierats, 3. annat myndighets protokoll och därmed jämförliga anteckningar, när handlingen har justerats av myndigheten eller på annat sätt färdigställts, dock ej protokoll hos utskott, kommuns revisorer eller statliga kommittéer eller hos myndighet i ärende som denna endast bere- der till avgörande. Lag (2002:1049). 8 § Har organ som ingår i eller är knutet till ett verk eller liknande myndig- hetsorganisation överlämnat handling till annat organ inom samma myndig- hetsorganisation eller framställt handling för sådant överlämnande, skall handlingen ej anses som därigenom inkommen eller upprättad i annat fall än då organen uppträda som självständiga i förhållande till varandra. (1976:954). 9 § Hos myndighet tillkommen minnesanteckning som ej har expedierats skall ej heller efter den tidpunkt då den enligt 7 § är att anse som upprättad anses som allmän handling hos myndigheten, om den icke tages om hand för Med minnesanteckning förstås promemoria och annan uppteck- ning eller upptagning som har kommit till endast för ärendes föredragning eller beredning, dock ej till den del den har tillfört ärendet sakuppgift. Utkast eller koncept till myndighets beslut eller skrivelse och annan där- med jämställd handling som ej har expedierats anses ej som allmän hand- ling, såvida den icke tages om hand för arkivering. Lag (1976:954). 10 § Handling som förvaras hos en myndighet endast som led i teknisk be- arbetning eller teknisk lagring för annans räkning anses inte som allmän handling hos den myndigheten. Som allmän handling anses inte handling som en myndighet förvarar en- dast i syfte att kunna återskapa information som har gått förlorad i en myn- dighets ordinarie system för automatiserad behandling av information (sä- Lag (2010:1342). 11 § Som allmän handling anses ej 1.brev, telegram eller annan sådan handling som har inlämnats till eller upprättats hos myndighet endast för befordran av meddelande, 2.meddelande eller annan handling som har inlämnats till eller upprättats hos myndighet endast för offentliggörande i periodisk skrift som utgives ge- nom myndigheten, 3.tryckt skrift, ljud- eller bildupptagning eller annan handling som ingår i bibliotek eller som från enskild har tillförts allmänt arkiv uteslutande för för- och vård eller forsknings- och studieändamål eller privata brev, skrif- ter eller upptagningar som eljest ha överlämnats till myndighet uteslutande för ändamål som angivits, 4.upptagning av innehållet i handling som avses i 3, om upptagningen förvaras hos myndighet där den ursprungliga handlingen ej skulle vara att anse som allmän. Det som föreskrivs i första stycket 3 om handling som ingår i bibliotek tilllämpas inte på upptagning i en databas som en myndighet har tillgång till enligt avtal med en annan myndighet, om upptagningen är allmän handling hos den myndigheten. Lag (2002:907). 12 § Allmän handling som får lämnas ut skall på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den, som önskar taga del därav, så att handlingen kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. Handling får även skrivas av, avbildas eller tagas i anspråk för ljudöverfö- Kan handling ej tillhandahållas utan att sådan del därav som icke får lämnas ut röjes, skall den i övriga delar göras tillgänglig för sökanden i av- skrift eller kopia. Myndighet är icke skyldig att tillhandahålla handling på stället, om bety- dande hinder möter. I fråga om upptagning som avses i 3 § första stycket fö- religger ej heller sådan skyldighet, om sökanden utan beaktansvärd olägen- het kan taga del av upptagningen hos närbelägen myndighet. (1976:954). 13 § Den som önskar ta del av en allmän handling har även rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får läm- En myndighet är dock inte skyldig att i större utsträckning än vad som följer av lag lämna ut en upptagning för automatiserad behandling i an- nan form än utskrift. En myndighet är inte heller skyldig att framställa kopia av karta, ritning, bild eller annan i 3 § första stycket avsedd upptagning än som har angivits, om svårighet möter och handlingen kan tillhandahål- las på stället. Begäran att få avskrift eller kopia av allmän handling skall behandlas Lag (2002:907). 14 § Begäran att få taga del av allmän handling göres hos myndighet som Begäran prövas av myndighet som angives i första stycket. skäl föranleda det, får dock i bestämmelse som avses i 2 § andra stycket fö- reskrivas att prövningen vid tillämpningen av bestämmelsen skall ankomma på annan myndighet. I fråga om handling som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet kan även genom förordning föreskrivas att endast viss myn- dighet får pröva frågan om utlämnande. I de nu nämnda fallen skall begäran om utlämnande genast hänskjutas till behörig myndighet. Myndighet får inte på grund av att någon begär att få taga del av allmän handling efterforska vem han är eller vilket syfte han har med sin begäran i större utsträckning än som behövs för att myndigheten skall kunna pröva om hinder föreligger mot att handlingen lämnas ut. Lag (1982:939). 15 § Om annan än eller regeringen avslår begäran att få taga del av handling eller lämnar ut allmän handling med förbehåll, som inskränker sökandens rätt att yppa dess innehåll eller eljest förfoga över den, får sökan- den föra talan mot beslutet. Talan mot beslut av statsråd skall föras hos re- geringen och talan mot beslut av annan myndighet hos domstol. I den i 2 § omnämnda lagen skall närmare angivas hur talan mot beslut som avses i första stycket skall föras. Sådan talan skall alltid prövas skynd- Angående rätt att föra talan mot beslut av myndighet som lyder under är särskilt föreskrivet. Lag (1976:954). 16 § Anteckning om hinder att lämna ut allmän handling får göras endast SFS 2011:509 på handling som omfattas av bestämmelse som avses i 2 § andra stycket. Härvid skall tillämplig bestämmelse angivas. Lag (1976:954). 17 § I lag får föreskrivas att regeringen eller beslutande försam- ling får besluta att allmänna handlingar som hänför sig till myndighets verk- samhet, vilken skall övertas av enskilt organ, får överlämnas till det organet för förvaring, om detta behöver handlingarna i verksamheten, utan att hand- lingarna därigenom upphör att vara allmänna. Ett sådant organ skall i fråga om överlämnade handlingar jämställas med myndighet vid tillämpningen av 12–16 §§. I lag får även föreskrivas att regeringen får besluta att allmänna hand- lingar får överlämnas till eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, utan att handlingarna därigenom upphör att vara allmän- na. Detta gäller handlingar som har kommit in till eller upprättats hos 1.myndigheter som har upphört och som har haft uppgifter som hänför sig till verksamhet, eller 2.Svenska kyrkans beslutande församlingar. Vid tillämpningen av 12–16 §§ skall och dess organisato- riska delar jämställas med myndighet i fråga om överlämnade handlingar. Lag (1998:1701). 18 § Grundläggande bestämmelser om hur allmänna handlingar skall be- varas samt om gallring och annat avhändande av sådana handlingar medde- las i lag. Lag (2002:907). 3 kap. Om rätt till anonymitet 1 § Författare till tryckt skrift vare ej skyldig att låta sitt namn eller sin pseudonym eller signatur utsättas å skriften. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning beträffande den som lämnat meddelande enligt 1 kap. 1 § tredje stycket, så ock i fråga om utgivare av tryckt skrift som ej är periodisk. Lag (1976:955). 2 § I mål som rör tryckfrihetsbrott må fråga ej väckas om vem som är för- fattare eller har lämnat meddelande enligt 1 kap. 1 § tredje stycket, ej heller om vem som är utgivare av tryckt skrift som ej är periodisk. Om för skrift, som ej är periodisk, författare eller utgivare har angivits å skriften med namn eller med pseudonym eller signatur, som enligt vad allmänt är känt åsyftar bestämd person, eller någon i skriftlig förklaring erkänt sig vara författaren eller utgivaren eller inför domstol i målet självmant avgivit sådant erkännan- de, må dock frågan om han är ansvarig behandlas i målet. Fråga om vem som är ansvarig för brott enligt 7 kap. 3 § må utan hinder av första stycket handläggas i samma rättegång som mål som där angives. Lag (1976:955). 3 § Den som har tagit befattning med tillkomsten eller utgivningen av tryckt skrift eller med framställning som var avsedd att införas i tryckt skrift och den som har varit verksam inom företag för utgivning av tryckta skrifter eller inom företag för yrkesmässig förmedling av nyheter eller andra medde- landen till periodiska skrifter får inte röja vad han därvid erfarit om vem som är författare eller har lämnat meddelande enligt 1 kap. 1 § tredje stycket eller är utgivare av skrift som inte är periodisk. Tystnadsplikten enligt första stycket gäller inte 1.om den till vars förmån tystnadsplikten gäller har samtyckt till att hans identitet röjs, 2.om fråga om identiteten får väckas enligt 2 § första stycket, 3.om det rör sig om brott som anges i 7 kap. 3 § första stycket 1, 4.i den mån domstol, när det är fråga om brott enligt 7 kap. 2 § eller 3 § första stycket 2 eller 3, finner det erforderligt, att vid förhandling uppgift lämnas, huruvida den som är tilltalad eller skäligen misstänkt för den brotts- liga gärningen har lämnat meddelandet eller medverkat till framställningen, eller 5.i den mån domstol i annat fall av hänsyn till ett allmänt eller enskilt in- tresse finner det vara av synnerlig vikt att uppgift om identiteten lämnas vid vittnesförhör eller förhör med en part under sanningsförsäkran. Vid förhör som avses i andra stycket 4 eller 5 skall rätten noga vaka över att frågor inte ställs som kan inkräkta på tystnadsplikten utöver vad som i varje särskilt fall är medgivet. Lag (1991:1470).