sou · H0B346 · 2012-06-19 00:00:00 — The supervision of dam safety that has been exercised has been unable to adequately ensure that dam owners, through their self-regulation, discover and correct serious weaknesses and deficiencies. The Inquiry has therefore concluded that supervision of dam safety needs to be strengthened in terms of both resources and skills. Under the Inquirys proposals, the county administrative board will continue to be the supervisory authority for dam safety. With regard to dams, the tasks of the county administrative boards include supervision of water activities, which includes supervision of dam safety. In addition to this, the county administrative board has a broad responsibility for coordinating emergency preparedness in the county. The board is in a good position to coordinate the various areas of responsibility. In the Inquirys opinion, there is a greater potential for trade-offs between these areas of responsibility if the supervision of dam safety remains the responsibility of the county administrative board. Under the Inquirys proposals, counties where there is a dam in safety class A should have a dam safety officer working exclusively on dam safety supervision and other matters related to dam safety. This will probably concern the counties of , , , , , and . In addition to the dam facilities with dams in safety class A, more than 70 per cent of the dam facilities with dams in safety and C are also located in these counties. Even though there are probably no dams in safety class A in the county of , the county administrative board there should also be reinforced with a dam safety officer. There are many class B and C dams in the county. The county of lies on the lower reaches of the . If is also reinforced with a dam safety officer, the ten large hydropower rivers will lie in counties whose county administrative boards possess special dam safety skills. This will be an advantage for the implementation and follow-up of coordinated emergency preparedness planning for dam failures that is con- ducted on a river-by-river basis in the major regulated rivers. In the other 13 counties, the supervision of dam safety for dam facilities with class B and C dams can be conducted by water officers who are also responsible for supervising water activities at the facilities. These county administrative boards can receive advice and support from the dam safety officers at the eight designated county administrative boards or at . The Inquiry proposes that a special code for supervision of dam safety be introduced in the county administrative boards time reporting systems. The availability of such a code will facilitate the planning and monitoring of dam safety supervision. The Inquiry proposes that a network of dam safety officers be established, consisting of the officers at the county administrative boards in the eight counties specified above and the officers at the central unit for dam safety at . The networks role will be to promote increased coordination and further development of dam safety supervision. A network of officers will make it possible to develop equivalent supervisory methods and assess- ments, which is a prerequisite for effective and equivalent super- vision. A total of seven to nine annual full-year equivalent positions are required for ongoing operational dam safety supervision of facilities with dams in safety , B and C throughout the country. It will be appropriate to base the supervision on the annual dam safety reports proposed by the Inquiry. The Inquiry proposes that in the future, the supervision of dams with particularly far-reaching consequences in the event of a failure should be guided by ongoing development work within the framework of Svenska kraftnäts government assignment to provide supervisory guidance concer- ning these dams. To ensure that this supervision follows consistent lines, is sufficiently extensive and complies with regulatory frameworks and regulations, the supervision conducted must be followed up. The Inquiry proposes that the county administrative boards draw up annual reports on the supervision of dam safety that has been carried out. The reports will be submitted to . safety officers need skills primarily in dam design and construction and dam safety management. In addition, an officer needs skills in supervision methods and law. Proposals on supervisory guidance and promotion of dam safety The Inquiry has also found that the supervisory guidance provided for dam safety has been inadequate. Access to electricity prepared- ness appropriations has enabled to make positive contributions to dam safety in by supporting research and development projects. On the other hand, the Inquiry considers that the authority has devoted insufficient resources to supervisory guidance. In the Inquirys view, should retain respon- sibility for promoting dam safety, including the role of providing guidance on the supervision of dam safety. The Inquiry has not found any decisive grounds for transferring the responsibility for promoting dam safety and providing supervisory guidance to another authority at the present time. A body organised as a cohesive entity responsible for safety and preparedness in the electricity area has distinct advantages. As an organisation, can take responsibility for and focus on all the tasks that the central unit for dam safety ought to pursue. The Inquiry sees this as an essential condition for favour- able developments in the area. is considered likely to be able to recruit people with dam safety skills. The financing provided from electricity preparedness appro- priations has been highly significant for the development of the central unit for dam safety at . It is also a pre- requisite for the continued development of dam safety promotion. Consequently, it is positive for dam safety that the issues are handled in close association with the electricity preparedness authority at . As the central unit for dam safety, should continue to carry out the tasks of supervisory guidance and pro- motion that it currently performs in accordance with its instruc- tions. The instructions for should be adjusted to clarify coordination with county administrative boards to achieve effective supervision. The Inquiry proposes that the central unit for dam safety at be tasked with examining the conditions for a dam safety database containing the information about dams needed for good supervision of dam safety, and with developing and admin- istering such a database. In time, the dam safety database should contain all dams in for which a dam safety class has been determined. The database should be designed so as to allow the dam owners themselves to report directly in the database and view information about their dams. The internet-based database should also furnish material for the supervision exercised by the county administrative boards. Each county administrative board should be able to view information about the dams in its county and to report supervisory measures carried out. The Inquiry is of the opinion that a dam safety database is a prerequisite for effective dam safety supervision, since it simplifies the submission process for annual reports, makes it easier for county administrative boards to plan and follow up supervisory measures and makes it easier for to monitor reports submitted and supervision conducted. In view of the increased duties, the total workload for the central unit for dam safety at should amount to six annual full-year equivalents. Like equivalent officers at the county administrative boards, dam safety officers at need skills in dam design and construction and dam safety management. In addition, officers need skills in supervision methods and law. Financing of supervision and supervisory guidance The Inquiry proposes that owners of dams in safety –C should pay a standard annual fee for supervision. The standard fee will constitute a basic fee for the supervision of dam safety that the county administrative board is required to conduct on the basis of the requirements of the Environmental Code and the clarified regulations proposed by the Inquiry. The size of the fee will corre- spond to the supervision of dam safety conducted by the county administrative board. This makes it important to monitor the super- vision carried out. The Inquiry proposes that the annual supervision fee be set at 000 for a dam in safety class A, 000 for a dam in safety class B and 400 for a dam in safety class C. If the supervisory authority needs to take supervisory measures beyond the basic necessary supervision, the possibility should be allowed of charging an additional fee at an hourly rate. If a dam facility has more than one dam the supervision fee should be adjusted. The supervisory guidance for dam safety should be financed by a separate appropriation. The appropriation for supervisory guidance and development of methods for supervision and self-regulation should amount to million. The promotion of dam safety should continue to be financed out of the appropriation for electricity preparedness. This appro- priation should amount to –12 million. Until the dams concerned have been classified, there will be no system for defining the fee-paying group. Consequently, it is impossible to begin charging supervision fees based on the class to which the dam concerned belongs before a decision on class- ification has been taken. The Inquiry therefore proposes that the county administrative boards conduct the classification within the framework of the budget for supervisory guidance for dam safety. This means that the above-mentioned annual appropriation of million for supervisory guidance will also be required to pay for the work of the county administrative boards on classification. During the three years that the Inquiry estimates the classification process will take, will distribute funds to the county administrative boards in accordance with a distribution key. The key should be based on the number of dam facilities for which consequence studies are required in each county. Emergency preparedness planning for dam failures In the Inquirys opinion, emergency preparedness planning for dam failures should be conducted on a river-by-river basis. The Inquiry therefore finds that the coordinated emergency prepared- ness planning that is in progress or is planned for all major regulated rivers should be completed. Current regulations make it clear that the county administrative board is responsible for coordinating and developing emergency preparedness planning for dam failures in the county. The Inquiry considers that the county administrative board is an appropriate actor to take continued responsibility for such coordination and its further development with regard to dam failures. Both municipalities and county administrative boards are required to plan their rescue services and emergency organisation to enable effective rescue operations in the event of a dam failure. For the sake of their own planning, all actors concerned are to communicate with one another. The river groups are a suitable forum for this and their importance should therefore be underlined. , in coordination with , should develop guidance and highlight best practice concerning preparedness for dam failures. The owner or operator of a facility where operations have been assessed as hazardous under Chapter 2, Section 4 of the Civil Protection Act is required to analyse the risks involved in the operations. Based on this analysis, the owner or operator is to hold a dialogue with the municipality on how the municipalitys emerg- ency preparedness can be supplemented. A system for public warning is an appropriate and reasonable preparedness measure that could be paid for by the dam owner. However, other measures may also be appropriate. In order to require supplementary emergency preparedness measures, the facility concerned must come under Chapter 2, Section 4 of the Civil Protection Act. It is therefore important that the county administrative boards decide at which dams in their county operations are to be considered hazardous within the meaning of this Section. facilities with class A and B dams should come under the provision on hazardous activities. Protection, security and electricity preparedness The energy sector is vulnerable and antagonistic actions towards it can cause a great or very great impact with limited means. The current threat picture is not static; it varies in view of changes inside and outside borders. The security of the electric power supply includes dams. The requirement of the Electricity Preparedness Act that operators conduct risk and vulnerability analyses concerning the security of their own operations and provide information about disruptions to the electric power supply provides an opportunity for the state to obtain greater insight into the security of the electric power supply. Particular attention should be paid to dams in the regulations that are established. The Inquiry considers that there is a need to identify which dam facilities should be protected objects under the Protection Act. In the opinion of the Inquiry, a dam facility in the proposed dam safety class A should be a protected object. There is also a need to clarify which dam facilities should come under the requirements of the Act. Inquirys opinion, a dam failure in a facility with a dam in safety class A could have such an impact on national security and on the surrounding area generally that the company that owns the facility should come under the relevant requirements of the Act. The Inquiry considers that guidance and best practice on the design of security protection for dams should be made available by in consultation with the industry. The Inquiry does, however, not consider it appropriate to specify it in regulations. lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 11 kap. 4 § ska upphöra att gälla, dels att 11 kap. 2 och 3 §§ ska betecknas 11 kap. 3 och 4 §§, dels att de nya 11 kap. 3 och 4 §§ samt 11 kap. 5 och 18 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas fem nya paragrafer, 11 kap. 2 och 24–26 §§ och 26 kap. 20 a §, samt närmast före 11 kap. 24 § en ny rubrik av följande lydelse. I detta kapitel avses med vattenområde: ett område som täcks av vatten vid högsta förutse- bara vattenstånd, och markavvattning: en åtgärd som vidtas för att avvattna mark, när det inte är fråga om avledande av avloppsvatten, eller som utförs för att sänka eller tappa ur ett vatten- område eller för att skydda mot vatten, när syftet med åtgärden är att varaktigt öka en fastighets lämplighet för något visst ända- mål. 1.uppförande, ändring, lag- ning och utrivning av dammar eller andra anläggningar i vatten- områden, fyllning och pålning i vattenområden, bortledande av vatten från eller grävning, spräng- ning och rensning i vattenom- råden samt andra åtgärder i vatten- områden om åtgärden syftar till att förändra vattnets djup eller läge, 2.bortledande av grund- vatten och utförande av anlägg- ningar för detta, 3.tillförsel av vatten för att öka grundvattenmängden samt utförande av anläggningar och åtgärder för detta, och 4.åtgärder som utförs för att avvattna mark, när det inte är fråga om avledande av avlopps- vatten, eller som utförs för att sänka eller tappa ur ett vatten- område eller för att skydda mot vatten, när syftet med åtgärden är att varaktigt öka en fastighets lämplighet för något visst ända- mål (markavvattning). Med vattenverksamhet avses i detta kapitel 1.uppförande, ändring, lag- ning eller utrivning av en damm eller annan anläggning i ett vatten- område, 2.fyllning eller pålning i ett vattenområde, 3.bortledande av vatten från ett vattenområde, 4.grävning, sprängning eller rensning i ett vattenområde, 5.vidtagande av en annan åtgärd i ett vattenområde som syftar till att förändra vattnets djup eller läge, 6.bortledande av grundvatten eller utförande av en anläggning för detta, 7.tillförsel av vatten för att öka grundvattenmängden eller utförande av en anläggning eller vidtagande av en åtgärd för detta, eller Med vattenanläggning avses en sådan anläggning som har kommit till genom en vatten- verksamhet, tillsammans med manöveranordningar som hör till anläggningen. I detta kapitel avses med vattenanläggning: en anlägg- ning som har kommit till genom en vattenverksamhet tillsam- mans med manöveranordningar som hör till en sådan anläggning, damm: en vattenanläggning vars syfte är att innehålla eller utestänga vatten eller bland- ningar av vatten och annat dammhaveri: ett genombrott av dammen som leder till ett okontrollerat utströmmande av det vatten eller blandning av vatten och annat material som dammen är avsedd att innehålla eller ute- stänga, och dammsäkerhet: dammens egen- skaper och de åtgärder som vid drift och underhåll av dammen vidtas för att förhindra ett damm- haveri och för att begränsa skador till följd av ett sådant haveri. I detta kapitel avses med ledande av yt- eller grundvatten vattentäkt: bortledande av för vattenförsörjning, värmeut- eller grundvatten för vatten- försörjning, värmeutvinning eller ändring av vattenföringen i ett vattendrag till förmån för annan till förmån för annan vatten- föring av ytvatten från ett vatten- område till ett annat. till ett annat. Den som är skyldig att under- Den som är skyldig att under- hålla en dammanläggning för hålla en damm för vattenregle- vattenreglering skall ersätta skada ring ska ersätta skada som orsa- som orsakas av att anläggningen kas av att anläggningen inte ger inte ger avsett skydd mot avsett skydd mot utströmmande utströmmande vatten (damm- Detta gäller även om Detta gäller även om eller någon som den underhålls- eller någon som den underhålls- skyldige svarar för har vållat skyldige svarar för har vållat En underhållsskyldig som visar att dammhaveriet orsakats av en krigshandling eller liknande handling under väpnad konflikt, inbör- deskrig eller uppror är dock fri från ansvar. En damm ska vara klassi- ficerad i en dammsäkerhetsklass, om dammen vid ett dammhaveri kan medföra 1. förlust av människoliv, 2. förstörelse av kulturmiljö eller byggnader, 3. störning i elförsörjning, 4. förstörelse av infrastruktur, 5. förstörelse av eller störning i samhällsviktig verksamhet, 6. miljöskada, eller 7. ekonomisk skada. Första stycket 2–7 gäller inte konsekvenser som har liten bety- delse från samhällelig synpunkt. Vid klassificering enligt 24 § ska dammen vara klassificerad i 1. dammsäkerhetsklass A, om ett dammhaveri skulle kunna leda till en kris som drabbar många människor och stora delar av samhället samt hota grundläg- gande värden och funktioner, 2.dammsäkerhetsklass B, om ett dammhaveri skulle kunna leda till långvariga störningar eller stora regionala konsekvenser och dam- men inte ska vara klassificerad i dammsäkerhetsklass A, och 3.dammsäkerhetsklass C, om dammen inte ska vara klassifi- cerad i dammsäkerhetsklass A eller B. Första stycket gäller inte dam- mar som har uppförts för att till- fälligt torrlägga ett område i sam- band med ett bygg- eller anlägg- ningsarbete. Klassificeringen enligt 24 och 25 §§ ska göras av den myndighet som utövar tillsyn över dammens säkerhet. Ett beslut om dammsäker- hetsklass får endast överklagas av den som är skyldig att underhålla dammen. Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att den som är skyldig att underhålla en damm som avses i 11 kap. ska 1. se till att det alltid finns en dokumenterad aktuell utredning och bedömning av vilka konse- kvenser som ett dammhaveri vid dammen kan medföra, 2. lämna dokumentationen till tillsynsmyndigheten tillsammans med ett förslag till klassificering enligt 11 kap. 24 och 25 §§, och 3. rapportera avseende damm- säkerhet till den myndighet som utövar tillsyn över dammens säkerhet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om en damm som vid ikraftträdandet inte är klassi- ficerade i någon dammsäkerhetsklass ska 24 och 25 §§ tillämpas a) , om ett dammhaveri skulle inne- bära att det vid haveritidpunkten okontrollerat strömmar ut mer än vatten eller blandning av vatten och annat material, b) , om ett dammhaveri skulle inne- bära att det vid haveritidpunkten okontrollerat strömmar ut mer än men inte mer än vatten eller blandning av vatten och annat material, och c) , om ett dammhaveri skulle inne- bära att det vid haveritidpunkten okontrollerat inte strömmar ut mer än vatten eller blandning av vatten och annat material. i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt Härigenom föreskrivs att det i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt ska införas en ny paragraf, 3 kap. 11 a §, av följande lydelse. Avgift för tillsyn över dammsäkerhet ska betalas av den som är skyldig att underhålla en damm som är klassificerad enligt 11 kap. 24 och 25 §§ miljö- balken. Avgiften ska betalas 1. med , om dammen är klassificerad i damm- 2. med , om dammen är klassificerad i damm- säkerhetsklass B, och 3. med , om dammen är klassificerad i damm- säkerhetsklass C. Denna förordning träder i kraft . 3. regelbundet rapportera till regeringen om utvecklingen och vid behov föreslå åtgärder,4. uppmärksamma behovet av forskning,50 i förordningen (2007:1119) Härigenom föreskrivs att 5 och 14 §§ förordningen (2007:1119) med instruktion för ska ha följande lydelse. ska i fråga om dammsäkerhet ordningen (2011:13) och sam- verka med länsstyrelserna för att åstadkomma ett effektivt tillsyns- 2. identifiera behov, stödja och medverka i kunskapsutveckling och 1. följa klimatförändringarnas påverkan samt följa och med- påverkan samt följa och med- verka i utvecklingen i landet, verka i utvecklingen i landet, 2. verka för att möjligheterna 4. verka för att riskerna för en att minska skador till följd av höga flöden utvecklas och tas till berörda myndigheter och orga- 6. regelbundet rapportera till regeringen om utvecklingen och vid behov föreslå åtgärder. 5. svara för tillsynsväg- ledning enligt miljötillsynsför- ordningen (2011:13), och 6. vid behov samråda med berörda myndigheter och orga- nisationer. Vid ska det finnas ett råd som ska biträda affärsverket i arbetet med damm- säkerhetsfrågor (Dammsäker- hetsrådet). Vid ska det finnas ett råd som ska biträda affärsverket i arbetet med damm- säkerhetsfrågor (Dammsäker- hetsrådet). Rådet är ett informa- tions- och samrådsorgan för frågor relaterade till damm- säkerhet. Denna förordning träder i kraft . i förordningen om miljötillsynsförordning (2011:13) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 3 § miljötillsynsförordningen (2011:13) ska ha följande lydelse. ska ge tillsynsvägledning i frågor om dammsäkerhet enligt 11 kap. . ska ge tillsynsvägledning i frågor om dammsäkerhet. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2012:259) om miljösanktionsavgifter Härigenom förskrivs att det i förordningen (2012:259) om miljö- sanktionsavgifter ska införas en ny paragraf, 12 kap. 6 §, samt närmast före 12 kap. 6 § en ny rubrik av följande lydelse. Svenska kraftnäts föreskrifter om dammsäkerhetsrapporter För en överträdelse av 0 § Svenska kraftnäts föreskrifter (SvKFS 0000:0) om damm- säkerhetsrapporter genom att inte i rätt tid ge in föreskriven damm- säkerhetsrapport till tillsyns- myndigheten ska en miljösank- tionsavgift betalas 1. med , om dammen är klassificerad i damm- säkerhetsklass A, och 2. med , om dammen är klassificerad i damm- säkerhetsklass B eller C Denna förordning träder i kraft . 6Förslag till dammsäkerhetsförordning (0000:00) 1§ Denna förordning gäller dammar som ska vara klassificerade enligt 11 kap. 24 och 25 §§ . 1. med stöd av 26 kap. 19 § i fråga om 6, 7, 8 §§ och 10 § 2 och 3, 3.med stöd av 26 kap. 20 a § i fråga om 3, 4, 5 och 9 §§ och 10 § 1 och 4, och 4.i övrigt med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. 2 § I denna förordning avses med