sou · GZB375d4 · 2012-01-01 00:00:00 — Vidare har det tidigare rekvisitet om förhållandet inte rättas till tagits bort. I Ds 2011:12 Genomförande av EU:s direktiv om skydd av djur som används för vetenskapliga ändamål föreslås att den veterinär eller expert som i sin yrkesutövning deltar i verksamhet med för- söksdjur och finner anledning att anta att djur inte hålls eller sköts enligt gällande regler ska anmäla detta till kontrollmyndigheten. 16.11.1 Utredarens överväganden och förslag Enligt nuvarande bestämmelser ska den som tillhör djurhälsoper- sonalen anmäla brister i efterlevnaden av djurskyddslagen, de före- skrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-bestäm- melser som kompletteras av lagen till kontrollmyndigheten. Denna anmälningsskyldighet inträder om djurhälsopersonal i sin yrkesut- övning har anledning att anta att djur inte sköts eller hålls i enlighet med djurskyddsbestämmelserna. I departementspromemorian Ds 2011:12 anges att veterinär eller annan expert som deltar i sådan verksamhet som anges i 19 a § djurskyddslagen, dvs. användning, uppfödning, förvaring eller till- handahållande av försöksdjur inte anses tillhöra djurhälsopersona- len. Enligt promemorians förslag ska veterinärer som deltar i verk- samhet med försöksdjur inte längre ska ha skyldighet enligt djurskyddslagen att se till att verksamheten bedrivs enligt gällande regler. Med hänsyn härtill bör denna personalkategori i likhet med djurhälsopersonal, vara skyldig att anmäla till kontrollmyndigheten om de finner anledning att anta att djur inte hålls eller sköts enligt reglerna. Även en sådan expert som enligt promemorians förslag ska ersätta veterinären i de fall som det anses vara lämpligare bör ha motsvarande anmälningsskyldighet. Utredaren instämmer i den bedömning som görs i promemorian och föreslår att anmälnings- plikten även ska utökas till att gälla även veterinär eller expert som i sin yrkesutövning deltar i verksamhet med försöksdjur. De nuvarande kraven på att djurhälsopersonal ska anmäla brister som de upptäcker i sin yrkesutövning är mycket långtgående. Även mycket små eller tillfälliga brister ska anmälas. Detta krav är enligt utredarens mening alltför omfattande och fungerar inte ändamåls- I tidigare bestämmelser fanns en rättelsemöjlighet med innebörden om att anmälan inte behövdes om förhållandet rättades till. Denna möjlighet togs bort för att undvika tveksamheter kring när anmälningsplikten inträder. Enligt utredarens mening bör det därför vara tydligt att anmälningsplikten inträder direkt. Utredaren föreslår därför att bestämmelsen ändras så att anmälningsskyldig- het inträder om inte bristen är lindrig och kan rättas till omgående. 16.12 Frågor om sekretess hos m.m. Under arbetets gång har synpunkt framkommit från LRF om att det bör belysas hur sekretessprövningen i djurskyddsärenden bör gå till samt att det bör utredas om sekretessreglerna ger tillräckligt skydd för verksamhetsutövare och deras familjer. Detta gäller sär- skilt i de fall där det inte är ekonomisk skada som kan antas vara följden av att en uppgift röjs, utan där det finns risk för att famil- jemedlemmar drabbas av att allmänheten får kännedom om omständigheter i ett ärende när uppgifter lämnas till media och som exempelvis kan leda till trakasserier. I djurskyddsärenden finns inte heller någon reglering som gör att t.ex. allmänintresset kan göra att sekretessen får vika trots att det kan antas att det kan innebära ekonomisk skada för den enskilde. LRF anser därför att det bör belysas hur sekretessprövningen i djurskyddsärenden i förhållande till allmänintresset ska gå till samt att utredaren bör överväga om annan skada än rent ekonomisk skada bör få betydelse vid utlämnande av uppgifter i djurskydds- ärenden. Från bl.a. länsstyrelsehåll har även framförts att en stor del av de anmälningar som inkommer till kontrollmyndigheterna önskar vara anonyma och att det därför skulle vara önskvärt att anmälares identitet kunde sekretessbeläggas. Vidare har framförts ett behov av att sekretessbelägga personaladministrativa uppgifter hos läns- styrelserna bl.a. beträffande veterinärer, djurskyddshandläggare och rovdjurshandläggare. 16.12.1 Utredarens överväganden och förslag Enligt utredarens mening rör vad LRF och länsstyrelserna har framfört om offentlighet och sekretess i djurskyddsärenden hos kontrollmyndighet frågor av intresse för personlig integritet och sekretess för djurhållare, anmälare och personal hos kontrollmyn- digheten. Dessa frågor är inte av primärt intresse för djurskyddet utan har i första hand samband med ärendehanteringen och organi- satoriska frågor hos kontrollmyndigheten. Frågorna är dessutom omfattande och kräver särskilda överväganden om offentlighet och sekretess som faller utanför utredarens uppdrag. Sekretessfrågor hos kontrollmyndigheten bör därför utredas i ett särskilt samman- hang. 2011, Fungerar immunokastrering av hangrisar i praktisk produktion? f. HUV, Enkelmagade djur, näringslära och skötsel, SLU Animal Welfare Act 2006 Assaociation of Veterinary Anaesthetists (). statement on castration of pigs under CO2 anaesthesia. Bruun N 2011, Externt rättsutlåtande om djurskyddskrav i offent- lig upphandling, Rapport 2011:1 och 2006, Kastrering av gris – erfaringer etter to års praktisering av nytt regelverk. Norsk , nr 4/2006(118): 219-226. 2010 m.fl. , M., Lundeheim, N., , U., . och , G. Minskad smärta i samband med kastrering av hangrisar – effekt av lokalbedövning och smärtlindring. SLU och Svenska Djurhälsovården, Slutrapport till projekt 31-4409/09. 2010, , J.E. Methods to detect boar taint. Presentation, on pig welfare – castration of piglets, , . (1993) Djurens beteende och orsakerna till det. , LT:s förlag. 2010, föreskrifts förslag dnr 35- 10750/10, dnr 35-10751/10. Jäggin et al. 2008, Jäggin, N., Kupper, T., Huber-Eicher, B. zur Schmerzausschaltung bei der chirurgischen . TP9a Lokalanästhesie, ProSchwein, Schweizerische Hochschule für Landwirtschaft. Kluivers Poodt et al. 2007, Kluivers-Poodt, M., Robben, S.R.M., van Nes, A., Houx, B.B. 2007. The effect of anaesthesia and/or analgesia on the response of piglets during castration. , Wageningen UR, Report 85, 2: 3–16. 2006 – , , , , F., Viske, D. Swedish Consumer Preferences for Animal Welfare and Biotech: A Choice Experiment. AgBioForum, 9(1): 51–58. 2010, , L. Metoder för att mäta galtlukt. SLU, Inst. f. Biomedicin och veterinär folkhälsovetenskap, Veterinärprogrammet, examensarbete nr 2010:30. PIGCAS 2008, Report on the practice of castration. Ranheim et al. 2005, Ranheim, B., , H.A., , K. Distribution of radioactive lidocaine injected into the testes in piglets. 28: 481–483. Vanhonacker et al. 2008 – , Vanhonacker F., Verbeke W., Tuyttens F.A.M. Belgian consumers attitude towards castration and immunocastration of piglets. Animal Welfare 18, 371–380. Zamaratskaia et al. 2004, Zamaratskaia, G., Babol, J., , , , , , K. Effect of live weigt and dietary supplement of raw potato starch on levels of skatole, androstenone, testosterone and oestrone sulphate in entire male pigs. Science 93 (2005) 235–243. Zamaratskaia et al. 2008, Zamaratskaia, G., Rydhmer, L., Anders- son, H.K., , G., Lowagie, S., , , , K. Long-term effect of vaccination against gonadotropin- releasing hormone, using ImprovacTM, on hormonal profile and behaviour of male pigs. Animal Reproduction Science, 108(1–2):37–48. Zonderland & Verbraak 2007, Zonderland, J.J., Verbraak, J. Castration under anaesthesia and/or analgesia in commercial pig production – 3. Effect of anaesthesia and analgesia on piglet behaviour during subsequent days. , Wageningen UR, Report 85, 3: 17–39. 17Konsekvenser av utredarens förslag Enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) gäller att om för- slagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, för kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, ska en beräkning av konsekvenserna redovisas. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska dessa redovisas. Leder förslagen till kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, ska utredningen även innehålla finansieringsförslag. Enligt 15 § kommittéförordningen ska konsekvenserna av förslagen beskrivas om de har betydelse för den kommunala självstyrelsen. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten eller för det brottsförebyggande arbetet, för syssel- sättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män samt för möjligheterna att nå de integrations- politiska målen. Enligt 15 a § ska, om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade regler, förslagens kostnadsmässiga och andra konse- kvenser anges i betänkandet. Konsekvenserna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav som finns i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Regeringen kan med stöd av 16 § kommittéförordningen ange ytterligare krav på vilka konsekvensbeskrivningar som ska finnas i ett betänkande. Enligt utredarens direktiv ska betänkandet inne- hålla konsekvensanalyser av lämnade förslag. Utredaren ska bl.a. analysera såväl de samhällsekonomiska och finansiella konse- kvenserna som eventuella konsekvenser för uppfyllelsen av miljö- Konsekvenser av utredarens förslag Kostnader och intäkter för staten, kommuner och andra berörda ska redovisas. När det gäller kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten och kommunerna ska utredaren presentera förslag till finansiering enligt gällande finansierings- principer. Vad gäller redovisning av förslagens konsekvenser för företag, ska utredaren samråda med och . 17.2Djurskyddet bör vara ett offentligt åtagande I (Ds 2000:1) anges riktlinjer för hur kom- mittéer ska pröva offentliga åtaganden. Det anges att varje offent- ligt åtagande ska vara noga övervägt och motiverat. Redan etable- rade åtaganden ska omprövas mer eller mindre regelbundet. Offentliga åtaganden kan bl.a. motiveras med så kallade externa effekter, dvs. effekter som kan uppstå då någon inte tar önskvärd hänsyn till andra. Det kan enligt utredarens mening inte alltid förutsättas att djurhållare tar nödvändig hänsyn till intresset av ett gott djurskydd. Djurskyddsbestämmelserna är regler som är nödvändiga med hänsyn till sitt syfte, dvs. att åstadkomma ett gott djurskydd. En betydande del av djurskyddsreglerna för lantbruksdjur utgörs även av EU-rättsliga bestämmelser som följer av medlemskap i unionen. Behovet av tydliga regler, ett effektivt kontrollsystem och ändamålsenliga sanktioner är helt avgörande för ett gott djurskydd. Vidare kräver på djurskydds- området att det ska finnas en effektiv kontroll av regel- efterlevnaden och effektiva sanktioner på nationell nivå. Djur- skyddet är därför ett nödvändigt offentligt åtagande även i fortsättningen. På kontrollområdet bedömer utredaren dock att viss verk- samhet inom djurskyddsarbetet kan utföras även i privat regi, t.ex. i form av kontrollprogram, vilket utredaren även ställer sig positiv till. Anslutning till sådana kontrollprogram är dock frivilligt och kan inte utgöra annat än ett komplement till det offentliga åtagandet. Konsekvenser av utredarens förslag 17.3En djurskyddslagstiftning för all djurhållning Utredarens förslag innebär att djurskyddslagen även i fortsätt- ningen ska vara en ramlag som är generellt tillämplig och som slår fast vad som är samhällets ramar för vad som är god djurhållning. Förslaget innebär att detaljeringsgraden i djurskyddslagen och djurskyddsförordningen sänks och att bestämmelserna får en ny och genomarbetad systematik och tydlig struktur. Det som anges i lagen är därför främst övergripande mål som bör gälla för samtliga typer av djurhållningar. De som berörs av utredarens förslag om ny djurskyddslag är alltså samtliga djurhållare oavsett typ av djurhåll- ning och storlek. Enligt kommittédirektiven har förutsättningarna för utredarens arbete bl.a. varit att den nya djurskyddslagstift- ningen ska syfta till att uppnå minst samma djurskyddsnivå som , utgå från de enskilda djurens behov samt verka förebyggande och bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. Utredarens för- slag innebär därför till stor del förtydliganden och preciseringar av nuvarande djurskyddsbestämmelser, t.ex. i fråga om bestämmel- serna om hantering, hållande och skötande av djur. Sammanfatt- ningsvis konstaterar utredaren att de flesta av de föreslagna förändringarna inte kommer att innebära några ökade kostnader för djurhållarna. Den av utredaren valda principen att en stor del av regleringen på djurslagsnivå förs ner till föreskrifter på myndighetsnivå lämnar ett utrymme för att enligt bemyndiganden med- dela föreskrifter om den närmare regleringen. Det bör påpekas att har de flesta av dessa bemyndiganden men att det nu tydligt pekas ut olika områden där de ska användas. En stor del av bestämmelserna på djurskyddsområdet utgörs av krav enligt och ingår i åtaganden till följd av medlemskapet i EU. Många av de EU-rättsliga bestämmelserna är detaljerade och det är därför nödvändigt att dessa kan införlivas i djurskyddsbestämmelserna på föreskriftsnivå. Utredarens avsikt är att lämna förslag på en djurskyddslag som ska vara hållbar . Enligt utredarens bedömning kommer arbetet med frågor om djur- skydd på EU-nivå att utvecklas i stor omfattning inom de kom- mande åren. För att kunna införliva kommande EU-bestämmelser är det ändamålsenligt att ha en djurskyddslag med så få detaljerade bestämmelser som möjligt. Det är därför nödvändigt att behålla den nuvarande strukturen i lagstiftningen. Konsekvenser av utredarens förslag Enligt vad som framkommit i avsnittet Nulägesbeskrivning med analys finns det ingen samlad forskning på hur stora de samman- tagna ekonomiska effekterna är på grund av de svenska högre kra- ven på djurskydd och djurhälsa. Det är mycket svårt att göra några mer allmänna beräkningar på hur stor andel av jordbrukets pro- duktionskostnader som utgörs av kostnader för djurskyddet. Utre- daren anser även att analyser visar på att det också är många andra faktorer än djurskyddsreglerna som påverkar lönsamheten inom lantbrukssektorn. Det är alltså mycket svårt att särskilja hur djurskyddskraven påverkar jordbrukets lönsamhet. Några generella beräkningar av förändringar i företagens kostnader för djurskyddet till följd av utredarens förslag till ny djurskyddslag är därför inte möjliga att göra. Utredaren vill dock framhålla att det finns ett starkt samband mellan ett gott djurskydd och en god djurhälsa och därmed även ett bättre produktionsresultat inom lantbruket. Djurskyddet har en stor betydelse för säkra livsmedel och innebär ett högt mervärde för den svenska lantbruksnäringen. En hög djurskyddsnivå innebär därmed även en betydande sam- hällsnytta. 17.5Konsekvenser av utredarens förslag till ny djurskyddslag Förslaget till ny djurskyddslag innehåller följande direkta förändr- ingar i förhållande till den nuvarande lagen som bedöms innebära konsekvenser för myndigheter, företag eller enskilda. Definitionen av djurförsök ändras. Enligt utredarens förslag ska definitionen av vad som är ett djurför- sök ändras. De djurförsök som berörs är försök som inte medför något lidande, t.ex. vissa beteendestudier, se vidare Utredarens övriga överväganden. Den nya definitionen innebär att en liknande definition av djurförsök kommer att gälla i som inom övriga EU. De som berörs av förslaget är dels verksamheter som ansöker om etisk prövning av djurförsök, dels de djurförsöksetiska nämnderna. Konsekvenser av utredarens förslag Enligt databas rör det sig om totalt 340 verk- samheter som ansöker om etisk prövning av djurförsök. Den änd- rade definitionen kan förväntas leda till en administrativ förenkling i samband med ansökan om etisk prövning av vissa djurförsök och därmed färre ärenden för de djurförsöksetiska nämnderna. I SOU 2007:57 uppges att de djurförsöksetiska nämnderna prövar cirka 1 600 ansökningar . Eftersom det inte förs någon statistik över hur många av dessa som enbart omfattar sådana försök som inte medför något lidande går det inte att ta reda på hur många för- sök som i fortsättningen inte kommer att behöva prövas av etisk nämnd. Några sådana uppgifter går inte heller att utläsa av Jord- bruksverkets statistik över antalet djur som används i djurförsök. Utredaren uppskattar dock antalet djurförsök som kommer att beröras av förslaget till ett mindre antal, vilket även kommer att betyda en viss minskning av antalet ansökningar och därmed även en viss minskning av kostnaderna för verksamheter som ansöker om etisk prövning och för de djurförsöksetiska nämnderna. I fråga om konsekvenser av övriga förslag till följd av genomfö- randet av försöksdjursdirektivet bedöms kostnader uppkomma för bl.a. utbildning, klassificering av djurförsök, utvärdering av djurförsök i efterhand samt inrättande av djurskyddsorgan. För en redogörelse i fråga om dessa kostnader hänvisas till den konsekvensanalys som finns i departementspromemorian Genomförande av EU:s direktiv om skydd av djur som används för vetenskapliga ändamål (Ds 2011:12). Den som har huvudansvaret för djur ska vara . I nuvarande djurskyddslag finns inte något krav på att den som självständigt ansvarar för ett djur ska ha uppnått någon viss ålder. Enligt utredarens mening bör ett sådant ålderskrav införas bl.a. för att uppfylla kraven enligt konvention för sällskaps- djur. Sådana krav ställs i lagstiftningen i och , se vidare Utredarens övriga överväganden. Enligt utredarens förslag ska barn inte ha det fulla ekonomiska ansvaret och ansvaret för skötsel av djur. De som berörs av detta krav är enskilda i hushåll där det finns sällskapsdjur. Huvudansvaret för att djurskyddsbestämmelserna följs kommer enligt förslaget att vila på vårdnadshavaren eller någon annan berörd vuxen i de fall barn har hand om djur. Konsekvenser av utredarens förslag Påpekas kan att zoofackhandeln på frivillig väg endast säljer djur till minderåriga i vuxens sällskap. Förslaget bedöms inte innebära några kostnader. Krav på utbildning och kompetens Utredaren föreslår att det införs ett kompetenskrav för alla djur- ägare och ett utbildningskrav för djurägare med yrkesmässig eller större djurhållning. I nuvarande djurskyddsbestämmelser finns krav på tillräckliga kunskaper och färdigheter eller utbildning för vissa typer av djur- hållning. Det finns dock inte några grundläggande utbildnings- eller kunskapskrav. Det krävs inte heller någon utbildning för att kunna förvärva en jordbruksfastighet. Utredaren anser att Europa- rådets konvention om produktionsdjur bör tolkas så att det krävs någon form av teoretisk utbildning för den som yrkesmässigt eller i större omfattning hanterar djur. Utredaren föreslår att ett nytt bemyndigande införs i lagen och att får i uppdrag att utvärdera och föreskriva om vilken kompetens och vilka utbild- ningskrav som bör ställas för olika djurhållningar, se Utredarens övriga överväganden. För att förbereda de djurhållare som kommer att beröras av kravet på kompetens och utbildning föreslår utreda- ren att bestämmelserna ska börja tillämpas efter det att lagen har trätt i kraft. Vilka djurhållare som kommer att beröras av kravet på kompetens och utbildning kan inte fastställas. När utvärderat vilka krav som bör gälla i olika typer av djurhållning bör en ekonomisk konsekvensanalys göras. Utredaren förutsätter att företagen inte belastas med orimliga kostnader och hänsyn bör tas till eventuella möjligheter till finansiering genom t.ex. Landsbygdsprogrammet. Klargörande av begreppet naturligt beteende Utredaren föreslår att begreppet naturligt beteende klargörs i lagen. Djur ska ges möjlighet att utföra sådana naturliga beteenden som de är starkt motiverade för, och som ger en funktionell åter- koppling, dvs. minskar djurets motivation för att utföra beteendet i fråga, samt relaterar till djurens behov av rörelse, vila, komfort, sys- selsättning, födosök och socialt umgänge. Konsekvenser av utredarens förslag Bestämmelsen är avsedd att ligga till grund för övrig reglering, t.ex. föreskrifter för hur djur ska hanteras, skötas och hållas. Utre- daren anser inte att det i djurskyddslagen ska regleras exakt vilka beteenden som avses med naturligt beteende, eftersom det skulle ge lagen en mycket hög detaljeringsgrad. Vilka naturliga beteenden som bör tillgodoses föreslås specificeras i före- skrifter och uppdateras i takt med ny kunskap på området. Vilka djurhållare som kommer att beröras av ändringar i kraven på vilka naturliga beteenden som ska tillgodoses kan därför inte fastställas. När fastställt dessa krav bör en ekono- misk konsekvensanalys göras. Krav på att djur ska hållas lösgående Utredaren föreslår att det införs ett krav i djurskyddslagen på att djur ska hållas lösgående. Förslaget berör djurhållare som håller djur i uppbundna system, främst mjölkkor och hästar. I fråga om mjölk- kor hålls ungefär hälften av de drygt 5 000 besättningar som finns i i uppbundna system, se avsnitten Nulä- gesbeskrivning med analys och Utredarens övriga överväganden. har uppbundna system inte varit tillåtna vid nybyggna- tion och utvecklingen är på god väg att fasa ut hållande av kor i uppbundna system. I fråga om hästar saknas statistik på hur stort antal som hålls uppbundna. väntas dock en rapport från som bl.a. kommer att ange i vilken omfatt- ning hästar hålls i spilta, box, lösdrift eller på något annat sätt. föreslås få ett bemyndigande att i samråd med berörda branscher föreskriva om undantag från kravet på att djur ska hållas lösgående så att uppbundna system kan fasas ut och avvecklas i rimlig takt och att verket inför ett slutdatum. Krav på daglig tillsyn Utredaren föreslår att kravet i nuvarande djurskyddslag om att djur ska ha tillräcklig tillsyn ska ändras till ett krav på daglig tillsyn. Förslaget berör samtliga djurhållare som inte har krav på daglig tillsyn enligt föreskrifter. Kravet för- anleds av att djur enligt utredarens mening inte ska behöva vänta mer än på att skador och sjukdomar upptäcks. Konsekvenser av utredarens förslag djurhållningar sker redan daglig tillsyn av djuren, men i vissa situa- tioner kan undantag från kravet vara nödvändiga. Utredaren före- slår därför att ska ges bemyndigande att föreskriva om undantag från kravet på daglig tillsyn. Utredarens förslag bedöms därför endast innebära försumbara kostnader för djurhållare som inte har krav på daglig tillsyn. Elefanter och sjölejon får inte längre förevisas vid cirkus. Utredaren föreslår att det förbud som finns i djurskyddsför- ordningen mot att uppvisa vissa djur på cirkus flyttas till djur- skyddslagen och utökas till att även omfatta elefanter och sjölejon. Förbudet motiveras av att förutsättningarna för att skapa en god djurvälfärd i cirkusverksamhet är begränsade för dessa djurslag. Enligt utredarens mening bör förevisandet av dessa djur endast ske i djurparker, där dessa djurs behov av naturliga beteenden och ostördhet bättre kan tillgodoses, se vidare Särskilda krav för viss djurhållning. Förslaget berör cirkusar. Enligt uppgift från så är det endast fråga om ett fåtal cirkusar som håller elefanter och sjölejon. Hur stor ekonomisk betydelse som förbudet har för dessa cirkusar är svårt att uppskatta eftersom uppvisandet av dessa djur utgör endast en attraktion bland många andra. Förbudet skulle också kunna få positiva konsekvenser för cirkusföretagen eftersom deras framtoning ur djurskyddssynvinkel förbättras. För att ge berörda cirkusar en rimlig tid för omställning föreslås förbudet börja tillämpas efter det att lagen trätt i kraft. De ekono- miska konsekvenserna för berörda företag bedöms därför vara obetydliga. Penetration av hud och slemhinna får endast ske av veterinärmedicinska skäl. Utredaren föreslår att även penetration av hud och slemhinna endast ska få ske om det finns veterinärmedicinska skäl.