sou · H0B369 · 2012-10-23 00:00:00 — Av dem som påbörjade sfi –2001 har de personer som upp- når godkända betyg såväl signifikant högre sysselsättning som inkomstnivå 2005 jämfört med dem som inte erhöll godkänt betyg (och , 2008). Resultaten, som gäller både kvinnor och män, visar att sysselsättningen är högre bland dem som uppnått godkänt betyg. En uppföljning av arbets- Nyanländas deltagande i insatser marknadsstatusen för personer som studerade sfi i visar liknande resultat. Personer med godkänt betyg från genomförd sfi-kurs var oftare sysselsatta jämfört med dem som saknade betyg (, 2012). –2003 bedrevs det s.k. i . Projektet riktade sig till invandrare med låga svenskkunskaper som var registrerade som arbetslösa vid och innefattade även en jämförelsegrupp av icke- deltagare. Syftet var att pröva en mer arbetslivsanknuten sfi som också kombinerades med arbetspraktik. Utvärderingen av projektet visar att deltagarna övergick till arbete, reguljär utbildning eller arbets- marknadspolitiska program betydligt snabbare än de personer som inte tagit del av verksamheten (Delander m.fl., 2005). Statskontoret (2009) visar på att flexibilitet i sfi-undervisningen, exempelvis genom att erbjuda deltids- eller distansstudier, är ett sätt att öka måluppfyllelsen så att fler deltagare uppnår godkänt betyg. Arbetsmarknadsutbildning och subventionerade anställningar gynnar etableringen på arbetsmarknaden Utvärderingar av effekterna av att delta i en arbetsmarknadspolitisk insats visar generellt på störst effekter för de program som mest liknar ordinarie anställningar – starta eget-bidrag, rekryteringsstöd, anställningsstöd (Calmfors m.fl., 2002). Instegsjobb och Nystarts- jobb är två nyare varianter av subventionerade anställningar som nyanlända invandrare kan ta del av, vilka kan räknas till denna kategori. Dessa arbetsmarknadspolitiska insatser har de största undanträngningseffekterna, dvs. personerna med subven- tionerade anställningar tränger undan andra anställningar. När olika former av anställningsstöd riktas in mot arbetslösa som står långt ifrån arbetsmarknaden behöver dock undanträngningen inte vara ett så stort problem, eftersom den undanträngde, som står närmare arbetsmarknaden, kommer att bidra till en ökad konkurrens om jobben (och , 2011). Arbetsmarknadsutbildning har i utvärderingar från 1980- och 1990- talen inte visat på några påtagliga positiva effekter. Utvärderingar gjorda har emellertid konstaterat betydande positiva arbetsmarknadseffekter för deltagare i yrkesinriktad arbetsmark- nadsutbildning (och , 2011). I en av dessa Nyanländas deltagande i insatser utvärderingar, de m.fl. (2008), skattas även separata effekter för olika grupper av deltagare. De fann inga större könsskillnader, men däremot fick lågutbildade med högst grundskola bättre resultat än personer med högre utbildning och utomnordiska invandrare drog större nytta av arbetsmarknadsutbildningen än deltagare från eller övriga . Komvuxstudier har positiva effekter för långtidsarbetslösa och för nyanlända Effektstudier av deltagande i utbildning på komvux har huvud- sakligen gjorts för deltagare i (1997–2002). och (2008) fann kraftigt positiva effekter av kompletterande komvuxstudier på löneinkomsterna för personer som innan studierna varit arbetslösa än , för kvinnor och för män. Resultaten tyder även på att avkastningen på yrkesinriktade kurser (särskilt vårdutbildningar) är högre än avkastning på studier i teoretiska ämnen. (2003) studerade de långsiktiga inkomsteffekterna av deltagande i komvux –1993. I denna studie analyserades även avkastningen för kvinnor och män som invandrat 1–innan komvuxstudierna påbörjades. Denna grupp studerade i första hand på grundläggande nivå, medan den svenska gruppen främst kompletterade sin utbildning på gymnasienivå. För den svenska gruppen visar studien på en signifikant inkomstminskning för män och inga effekter för kvinnor. För komvuxstuderande som invandrat visar dock resultaten på en signifikant positiv inkomsteffekt, , för kvinnor. Förstärkta arbetsförmedlingsinsatser ger resultat Det finns omfattande evidens från såväl som för att förstärkta förmedlingsinsatser kan spela en viktig roll för att korta tiden i arbetslöshet. Sysselsättningen bland de arbetslösa kan ökas genom en effektiv mix av utökat stöd och djupare uppföljning (och , 2011). Från finns också två utvärderingar av särskilda försöksverksamheter för nyanlända invandrare som båda visar på positiva effekter. Arbetsplats- introduktion för vissa invandrare (SIN) innebar till stor del en satsning på intensifierad sök- och matchningshjälp. Nyanländas deltagande i insatser (2006) konstaterar att insatsen bidrog till ett utökat inflöde i arbetspraktik för deltagarna och att de som kom in i arbetspraktik förbättrade sina chanser att senare få ett arbete. Liknande resultat fann också och (2009) i utvärderingen av Försöksverksamhet för vissa nyanlända invandrare (FNI). FNI syftade till att förkorta tiden till inträde på arbetsmarknaden för nyanlända invandrare genom en intensifierad handledning, och programmet riggades som ett experiment med slumpvis fördelning av deltagare och icke-deltagare.3 Arbetsför- medlarna inom försöket fick ta hand om 35–40 arbetssökande, i stället för normalt 150–250 sökande, vilket gav mer tid för för- beredelse och att finna program och åtgärder som passar den arbetssökande. Deltagarna i FNI hade högre sannolikhet att övergå till osubventionerat arbete jämfört med icke- deltagarna. De fick också i större utsträckning ta del av arbetsmark- nadspolitiska program. Verksamheten förbättrade emellertid inte nyanlända kvinnors möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Tillgång till nätverk ger fler jobbmöjligheter En mycket stor del av de lediga arbetena förmedlas genom per- sonliga kontakter (, 2005). Resultatet av empiriska undersökningar tyder på att invandrare och deras barn har personliga nätverk som i mindre utsträckning omfattar personer med kvalificerade yrken. De utrikes föddas brist på kontakter med personer med god ställning på arbetsmarknaden kan därför vara en förklaring till deras sämre arbetsmarknadsutfall (Bethoui, 2007). Trösklarna för kontakt med centrala aktörer som kommunen och Arbetsförmedlingen riskerar att höjas ju en person vistas i med få kontakter utanför den närmaste familjen. I ett projekt genomförde med intervjuer bland utrikes födda kvinnor i utanförskap konstaterades att ett av de främsta hindren för etableringen är bristande kontakt med Arbetsförmed- lingen och andra centrala aktörer (, 2010a). Mentorskap är ett verktyg för att stödja en nyanländ persons förankring i arbetslivet. En metastudie av resultaten från 112 utvärderingar av mentorskapsprogram visar att såväl mentor- 3 Försöksverksamhet för vissa nyanlända invandrare (FNI) bedrevs mellan 1/10 2006 och 30/6 2008 vid ett antal arbetsförmedlingar i , och län. Nyanländas deltagande i insatser program för akademiker som mentorprogram på arbetsplatser har positiva effekter för individens arbetsmarknadsutfall (m.fl., 2008). Mentorskapet främjar kontakter och nätverk vilket i sig är en avgörande faktor för individens möjligheter på arbetsmarknaden. Mentorskapsverksamhet kan därmed utgöra ett komplement till det stöd som en nyanländ person får från Arbetsförmedlingen, etableringslotsen och andra aktörer. Aktiveringskrav vid försörjningsstöd kan öka sysselsättningen – men kunskaperna är bristfälliga Kommunerna har i ökande utsträckning börjat tillämpa aktiverings- krav för personer som uppbär försörjningsstöd. (2012) visar dock i en kunskapsöversikt över kommunala åtgärder för arbetslösa socialbidragstagare att det finns en mycket begränsad kunskap om effekterna av deltagande i kommunernas arbetsmarknadsåtgärder. Det saknas systematisk dokumentation och få uppföljningar och utvärderingar har gjorts. De lokala variationerna är stora, och resultaten ofta ambivalenta och motsägelsefulla. Den faktiska omfattningen och innehållet i åtgärderna vet man väldigt lite om. Utvärderingen av effekterna av införandet av aktiveringskrav i stadsdelar (m.fl., 2008) är en av få exister- ande studier. I denna registerbaserade studie, som omfattar alla individer 18–för åren 1994–2003, framkommer positiva effekter i form av lägre socialbidragstagande, högre sysselsättning, och ökade löneinkomster. Resultaten gäller särskilt för utrikes födda, i synnerhet dem från länder utanför , och för ung- domar (18–). En tänkbar förklaring kan, enligt forskarna, vara att bidragstagare i dessa grupper främst har försörjningsstöd av arbetsmarknadsskäl och att övriga bidragstagare står längre ifrån arbetsmarknaden. Inte heller i denna studie går det dock att se om effekterna uppstod till följd av att insatserna ledde till ökad kompe- tens och en snabbare övergång till arbete bland deltagarna, eller om effekten var en följd av att aktiveringskravet minskade benägen- heten att söka ekonomiskt bistånd. Flera studier pekar mot att det praktiska arbetet med de kom- munala åtgärderna inte alltid grundar sig på bedömningar av de arbetslösas individuella situation utan ofta utgår ifrån olika norma- tiva sorteringsprocesser där olika kontrollfunktioner, snarare än deltagarnas behov av kompetenshöjande insatser, står i förgrunden. Enligt (2012) finns det sammantaget få tydliga veten- Nyanländas deltagande i insatser skapliga belägg för att de kommunala åtgärderna för försörjnings- stödsmottagare har förbättrat deltagarnas ställning och chanser på arbetsmarknaden. 5.2Nyanländas tillgång till tidiga insatser Tillgängliga utvärderingar visar att sysselsättningsgraden ökar om nyanlända snabbt får ta del av arbetsmarknadsinriktade och kompe- tenshöjande insatser (avsnitt 5.1). Med ett tydligt fokus mot arbets- marknadsinriktade åtgärder ökar etableringsinsatser chanserna för den nyanlände att få ett arbete. Detta understryker vikten av att nyanlända kvinnor och män så snabbt som möjligt får ta del av arbetsförberedande insatser. I utredningens analys av arbetsmarknadsetableringen för dem som invandrat åren 2000–2010 (bilaga 2) undersöks hur tid till insats påverkar sannolikheten att vara sysselsatt efter folk- bokföring. Analysen visar på ett starkt samband mellan tid till insats och sannolikheten att vara sysselsatt (tabell 5.1). Sannolik- heten att vara sysselsatt4 minskar successivt en nyanländ är inskriven hos Arbetsförmedlingen utan att ha deltagit i en arbets- marknadspolitisk åtgärd. En nyanländ kvinna som är inskriven hos Arbetsförmedlingen och som får vänta från inskrivningstill- fället tills hon påbörjar en arbetsmarknadspolitisk åtgärd har lägre sannolikhet att vara sysselsatt i landet än om hon hade deltagit i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd hon anmälde sig som arbetssökande. För män minskar sannolik- heten att vara sysselsatt med väntan på insats ännu snabbare än för kvinnor. 4 Att vara sysselsatt har i denna analys definierats som att individen har haft en registrerad löneinkomst , dvs. att det finns kontrolluppgift från en arbetsgivare på utbetald lön. Nyanländas deltagande i insatser Anm: Urvalet består av utrikesfödda som invandrat till 2000 och 2005 p.g.a. skyddsbehov eller anknytning och som var inskrivna som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen. Modellen skattas med en linjär sannolikhetsmodell och kontrollerar för ålder, antal barn, utbildning, boende i storstad, gift/sambo, utländsk maka/make/sambo, födelseregion, invandringsskäl och invandringsår. * Betecknar signifikant på 5-procentsnivån. Källa: och (bilaga 2). 5.2.1Tidigare kartläggningar av deltagande i insatser Få nyanlända har fått ta del av arbetsförberedande insatser hos Arbetsförmedlingen uppföljningar av hur den kommunala introduk- tionen för nyanlända flyktingar var utformad visar att nyanlända sällan fick ta del av arbetsförberedande insatser under sina första år i . Av dem som deltog i kommunernas introduktion hade enbart hälften någon form av arbetsmarknadskontakt efter folkbokföringen. Ett fåtal, mellan , fick arbetspraktik genom Arbetsförmedlingen eller deltog i en arbetsmarknadsutbildning (, 2007). Samma bild ger en kartläggning av nyanländas5 deltagande i Arbetsförmedlingens insatser som Kommuner och Landsting tagit fram. Denna visar att var tredje nyanländ i åldern 16–var inskriven som arbetssökande . Av dem som var inskrivna fick av de introduktionsberät- tigade, dvs. skyddsbehövande och deras anhöriga, och 5 De två kategorier av nyanländ (definierat som bosatt i än ) som används i SKL:s undersökning är introduktionsberättigade, dvs. nyanlända skyddsbehövande och deras anhöriga som var berättigade till kommunala introduktionsinsatser, samt övriga nyanlända, de som inte var berättigade till introduktion. Den senare gruppen omfattar bl.a. övriga anhöriginvandrare. Arbetsförmedlingens uppdrag att erbjuda insatser som främjar en snabb och effektiv etablering på arbetsmarknaden gäller båda grupperna (avsnitt 4.2.1). Nyanländas deltagande i insatser av de övriga nyanlända ta del av en insats. Andelen av de nyanlända som deltog i en insats var hälften så stor jämfört med program- deltagandet bland samtliga inskrivna hos Arbetsförmedlingen (SKL, 2009). SKL:s kartläggning visar också att av de nyanlända som var inskrivna hos Arbetsförmedlingen var män, trots att köns- fördelningen bland nyanlända var jämn. De nyanlända männen som var inskrivna deltog i dubbelt så hög utsträckning som kvinnor i någon arbetsmarknadspolitisk insats . Nyanlända skyddsbehövande och anhöriga påbörjar sfi under sitt första år i landet Det varierar mycket mellan olika grupper av nyanlända avseende hur stor andel som påbörjar sfi-utbildningen. Personer som kommer från , , , och deltar i sfi i störst utsträckning. Lägst andel deltagare i sfi finns det bland invandrade personer från . I denna grupp börjar knappt hälften sfi. Oavsett ursprungsland är det fler kvinnor än män som studerar sfi. av dem som påbörjar sfi gör det under sitt första år i , och påbörjar . Bland personer som fått uppehållstillstånd som skyddsbehövande eller av familjeskäl påbörjar flertalet sfi , . Tiden till kursstart är för nyanlända skyddsbehövande och deras anhöriga (, 2008). Män avbryter deltagandet i insatser för arbete, kvinnor för att vårda barn Att inte delta i erbjudna insatser kan både vara ett uttryck för att individen har goda förutsättningar att klara sin etablering på arbets- marknaden själv och att individen står mycket långt ifrån arbetsmark- naden (avsnitt 5.1). På motsvarande sätt behöver avbrott i deltagande i insatser belysas från två håll. studie (2005) av deltagande i introduktions- verksamhet bland nyanlända skyddsbehövande och deras anhöriga visar att cirka var tionde helt avbröt sin introduktion. Den van- ligaste orsaken till avbrott uppgavs vara graviditet och föräldra- Nyanländas deltagande i insatser Även arbete var en relativt vanlig orsak till avbrott.6 Uppföljningar av avbrott inom obligatoriska introduk- tionsprogram visar att kvinnor avbryter oftare än män, jämfört . Vanligaste skälen för kvinnor att avbryta är barnafödande, sjukdom eller ogiltig frånvaro. Män som avbryter gör det oftast för att de har fått ett arbete (Ramböll, 2007). ordinarie sfi-statistik om avbrott ger bara indika- tioner om de egentliga orsakerna till att studenter avbryter sitt del- tagande i utbildningen. Det framgår inte heller i vilken utsträckning eleverna återkommer efter avbrott. Med hjälp av specialbear- betningar av statistik visar Statskontoret (2009) att män avbryter sina sfi-studier oftare än kvinnor. Arbete utgör dubbelt så ofta orsaken till avbrott bland män som bland kvinnor. Statskontorets analys visar också att frånvaro på grund av okänd anledning eller graviditet och föräldraledighet utgör de vanligaste avbrotts- orsakerna för sfi-deltagare med bruttostudietider längre än . Dessa skäl svarar för av samtliga frånvaro- dagar. Vid studietider längre än utgör graviditet och för- äldraledighet den vanligaste orsaken till avbrott. Av alla deltagare som påbörjade sfi under /05 avslutade sfi av opreciserade anledningar (tabell 5.2). Dessa avbrott utgjorde närmare två tredjedelar av alla avbrott. Graviditet och föräldraledighet anges i av fallen bland kvinnor, men den höga andelen icke-preciserade avbrott ger skäl att tro att andelen kan vara högre. Yngre kvinnor är starkt över- representerade i gruppen som gör studieuppehåll i sfi längre än , vilket tyder på att studieuppehållet i många fall äger rum i samband med graviditet och föräldraledighet (SOU 2011:19). 6 Underlaget baseras på enkätsvar från handläggarna för 4 561 personer i 52 kommuner . Nyanländas deltagande i insatser ¹ Avser 20 596 deltagare som påbörjade sfi första gången under /05. ² I denna kategori inkluderas även slutorsakerna återkommer ej efter terminsstart, studieuppehåll och flytt från kommunen, dvs. samtliga övriga slutorsaker som inte innehåller någon precis informa - tion om skäl till avbrottet. Källa: Statskontoret (2009). Längre avbrott på grund av vård av barn försvårar kvinnors arbets- marknadsetablering. Det är därför angeläget att kunskaps- och kompetensuppbyggnaden inte upphör vid föräldraledighet. 5.2.2Deltagande i insatser bland kvinnor och män samt olika grupper av nyanlända Utredningens analys av etableringsmönstren för dem som har invandrat till ger en fördjupad bild av hur deltagandet i olika insatser skiljer sig mellan kvinnor och män och mellan skyddsbehövande och deras anhöriga och övriga anhöriginvandrare. För beskrivning av data, population, metod och fullständiga resultat hänvisas till bilaga 2. Nyanländas deltagande i insatser Män registrerar sig snabbare än kvinnor som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen Nyanlända män skriver genomgående in sig snabbare på än kvinnor som invandrar av samma skäl (figur 5.1). I genomsnitt sker detta 14 månader efter folkbokföringen för män och och för kvinnor. Det finns också klara skillnader mellan olika grund för uppehållstillstånd. Skydds- behövande skriver in sig snabbare än övriga, efter i genomsnitt (se bilaga 2). Högst andel inskrivna som arbetssökande i återfinns bland nyanlända som invandrar som skyddsbe- hövande. I denna grupp är av männen och av kvinnorna inskrivna året efter invandringen. Män som invandrar som anhöriga till skyddsbehövande är inskrivna som arbetssökande i nästan lika hög utsträckning. Däremot avviker kvinnor som invandrar som anhöriga till en skyddsbehövande från övriga grupper som erbjuds att delta i introduktionsprogram. av dessa kvinnor är inskrivna som arbetssökande efter invandringen. Övriga anhöriginvandrare har inte rätt till särskilt introduk- tionsstöd. Detta kan vara en förklaring till att både kvinnor och män med denna grund för uppehållstillstånd i mindre utsträckning skriver in sig som arbetssökande. Bland männen som invandrar som övriga anhöriga var det som var inskrivna första året efter invandringen och bland kvinnorna var det ungefär var fjärde som var inskriven som arbetssökande i landet. Nyanländas deltagande i insatser Källa: och (bilaga 2). Skillnaderna mellan olika grupper kan bero på olika samman- sättning i grupperna vad gäller de ingående individernas egen- skaper. Eftersom till insats tycks leda till ökad syssel- sättning har analysen av nyanländas etableringsmönster även studerat vilka individuella bakgrundsfaktorer som har samband med tid till inskrivning hos Arbetsförmedlingen respektive hur det tar för en person som är inskriven som arbetslös innan han eller hon påbörjar en insats. Regressionsresultaten presenteras separat för män och kvinnor i tabell 5.3. För kvinnor ökar antalet barn i åldern 0–påtagligt tiden till både inskrivning och tills en insats påbörjas. Så är dock inte fallet för män. Att ha två barn i förskoleåldern förlänger tiden till inskriv- ning hos Arbetsförmedlingen för en kvinna med i genomsnitt jämfört med om kvinnan inte hade haft några barn. Hon får dessutom vänta drygt längre på att få delta i en insats jämfört med väntetiden för en kvinna som i övrigt har samma egenskaper men som inte har några barn. Det framgår också att universitetsutbildning kraftigt minskar tid till inskrivning, med drygt för både män och kvinnor, jämfört med personer med endast grundskoleutbildning. Nyanländas deltagande i insatser inget säkerställt samband mellan utbildning och tid till insats för inskrivna kvinnor, däremot ett signifikant positivt samband för universitetsutbildning bland män. Anm: Urvalet består av utrikesfödda som invandrat till 2000 och 2005 som skyddsbehövande eller som anhöriginvandrare. Endast nyanlända som inte tidigare invandrat ingår. Oberoende variabler mäts för folkbokföringsår, modellen skattas med . Bara värden signifikanta på 5-procentsnivå anges. I tabellen redovisas de beroende variablerna i månader, omräknat i underlagsrapporten. ¹. Inskrivning ska ha skett efter folkbokföring. Insats ska ha påbörjats efter inskrivning. I kategorin västland ingår invandrare från , samt . Källa: och (bilaga 2). Nyanländas deltagande i insatser Män som invandrar som övrig anhöriginvandrare skriver i genomsnitt in sig som arbetssökande snabbare än skyddsbehövande män. Motsvarande samband finns dock inte för kvinnor. I stället visar resultaten att en kvinna som kommer från ett icke-västland och som invandrar på grund av anknytning till en icke-skyddsbehövande person i genomsnitt skriver in sig än kvinnor som invandrat på grund av skydds- behov. För kvinnor finns dessutom ett samband mellan tid till insats och hennes anknytningspersons födelseland – med en utländsk make/sambo tar det i genomsnitt 1,5 månad innan hon blir anvisad till en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Slutligen framgår att nyanlända som invandrade 2005 har signi- fikant till inskrivning och till insats jämfört med dem som anlände 2000. Detta kan eventuellt tolkas som att har blivit bättre på att möta nyanländas behov. Män påbörjar sfi snabbare, kvinnor studerar i högre utsträckning efter invandringen Bland nyanlända som invandrade påbörjade mellan sfi under sitt första år i (figur 5.2). Kvinnor och män som fått uppehållstillstånd som skyddsbehövande eller som anhörig till skyddsbehövande deltar i sfi i något högre utsträckning än övriga anhöriginvandrare. Den högsta andelen inskrivna på sfi återfinns bland män som antingen fått uppehållstillstånd som skyddsbehövande eller som anhörig till en skyddsbehövande. är andelen sfi-studerande högre bland kvinnor än bland män och skillnaden mellan könen ökar . är av männen inskrivna i sfi. är sfi-deltagandet hos kvinnor som invandrat som anhörig till en skyddsbehövande . Mönstret är detsamma för dem som invandrade 2000 (bilaga 2). Bland nyanlända som invandrat 2000–2010 och som avbryter sfi av andra skäl än arbete eller studier är det i genomsnitt enbart som återupptar sfi . Nyanländas deltagande i insatser Källa: och (bilaga 2). Var fjärde har påbörjat studier på komvux året efter invandringen Mellan av de nyanlända som invandrade 2005 deltar året efter invandringen i någon form av reguljär utbildning. De som i störst utsträckning påbörjar studier är män som invandrade som anhöriga till skyddsbehövande, bland vilka studerar första året. Det är nästan dubbelt så hög andel som bland kvinnor som invandrade av samma skäl. Bland kvinnor och män som invandrade på grund av skyddsbehov var andelen studerande (bilaga 2). Nyanlända deltar framför allt i utbildningar på komvux eller folkhögskola (figur 5.3). Mellan av dem som invandrade 2005 skrev in sig på dessa utbildningar. Män som invandrade på grund av skyddsbehov eller som anhörig till skyddsbehövande var de som i högst utsträckning studerade redan året efter invandringen. Andelen komvux-studer- ande bland männen minskar dock påtagligt i landet, och efter invandringen studerar kvinnorna i högre grad än männen i samtliga tre grupper. efter invandringen studerar av männen på komvux eller folkhögskola, vilket kan jämföras med av kvinnorna. Nyanländas deltagande i insatser Mönstret för deltagande i studier, inklusive komvux och folk- högskola, var likartat för dem som invandrade 2000 (bilaga 2).