sou · GZB384 · 2012-01-01 00:00:00 — som ovan finns det 1 369 fartyg med fartygstillstånd i den 11 § lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 21 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. Gränserna för ekonomiska zon anges genom koordinater som förtecknats i förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon. Det svenska yrkesfisket, dess reglering i svensk rätt och ansvariga myndigheter Endast 48 av dessa fartyg har en längd om 24 m eller mer vilket innebär att majoriteten av fartygen, dvs. 1 321 har en längd därunder. har kust mot , och , i vilka svenskt yrkesfiske bedrivs. Det bedrivs även fiske i våra sjöar. För att yrkesmässigt få fiska i de fem , , , och krävs det en yrkesfiskelicens4. Fiske i de övriga sjöarna bedrivs med stöd av enskild fiskerätt, där licens inte är ett krav. Många fiskare i dessa sjöar har ändå valt att ansöka om fiskelicens. Licenserat yrkesfiske förekommer, utöver i de fem ovan angivna sjöarna, i 21 sjöar i Syd- och samt i 13 sjöar och regleringsmagasin i de norra delarna av landet5. 3.1.4Är fiskarna anställda eller egenföretagare? I ägs fiskefartygen/fiskeföretagen av de enskilda yrkesfiskarna6. Företagen kan bedrivas i olika juridiska former, t.ex. aktiebolag, handelsbolag, enskilda firmor och partrederier7. Av hävd hänförs inkomst av fiske i normalfallet till inkomst av näringsverksamhet. Både yrkesfiskare som äger fartyg och de fiskare som inte har fartyg är att betrakta som egenföretagare. Det beror på det speciella lottsystem efter vilket inkomsten fördelas mellan fiskarna i ett fiskelag8. I SFR:s standardavtal för samarbete inom fiskelag definieras begreppet fiskelag som de fiskare och fartygsägare som ingått avtal om att gemensamt bedriva fiske som näringsverksamhet med ett fiskefartyg eller tills vidare. Ett fiskelag kan dela på fångsten genom s.k. båtlotter mellan andelsägare av fartyget och 3 Uppgifter inhämtade från f.d. , numera Havs- och vattenmyndigheten, hemsida. 4Uppgifter inhämtade från Havs- och vattenmyndighetens hemsida. 5Regeringskansliets nationella strategiska plan för fiskerinäringen i 2007-2013 s. 7. 6SOU 1999:3 Yrkesfiskets konkurrenssituation. 7Om flera överenskommit att under delat ansvar gemensamt driva sjöfart med eget fartyg föreligger ett s.k. partrederi. 8Proposition 1974:115 s. 3 med förslag till lag om angående yrkesfiskares rätt till avdrag för ökade lönekostnader. Det svenska yrkesfisket, dess reglering i svensk rätt och ansvariga myndigheter s.k. manslotter mellan dem som har del av fångsten utan att äga någon del av fartyget9. Kammarrätten i har i ett avgörande från 198810 funnit att utbetald ersättning till en fiskare från ett fiskeföretag som bedrevs i form av ett aktiebolag är att anse som inkomst av näringsverksamhet. Något anställningsavtal mellan fiskaren och bolaget fanns inte och fiskaren var inte garanterad någon ersättning för sin insats. I ett senare avgörande från Kammarrätten i Göteborg11 var omständigheterna desamma med undantag av att fiskaren var delägare i det aktiebolag i vilket fiskeverksamheten bedrevs. Samtliga intäkter från det bedrivna fisket hade intäktsförts i bolaget och den ersättning i form av manslott som betalats ut till fiskaren hade kostnadsförts i bolaget som lön. Kammarrätten fann att det var bolaget som ansågs ha bedrivit fisket och att den ersättning som betalats ut till fiskaren utgjorde lön samt att beskattning skulle ske i inkomstslaget tjänst. I ett tredje kammarrättsavgörande12 avseende arbetslöshetsersättning har en s.k. lottfiskare betraktats som egenföretagare. Kammarrätten konstaterade att en lottfiskare måste, även om han inte har del i den båt från vilket fisket bedrivs, vara att anse som egenföretagare. Utredningen har varit i kontakt med bl.a. SFR, Handels- anställdas A-kassa, , och för att få fram hur stor del av fiskarna som är anställda. Någon säker uppgift har inte varit möjlig att få fram. Enligt SFR:s uppfattning är det endast ett fåtal fiskare som är anställda, främst på stora fiskefartyg som ägs av aktiebolag med många delägare. 3.2Reglering i svensk rätt Fiskelagen tar sin utgångspunkt i och reglerar i första hand rätten till fiske. I de delar som avser fiskevård och resursvård innehåller lagen bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I lagen ges definitioner av bl.a. fiske och yrkesmässigt fiske. 9Proposition 2008/09:169 s. 12 f. om överlåtbara fiskerättigheter. 10Kammarrättens i dom , mål nr 2666-1988. 11Kammarrättens i dom , mål nr 4749-05. 12Kammarrättens i dom , mål nr 7600-1997. Det svenska yrkesfisket, dess reglering i svensk rätt och ansvariga myndigheter Vidare finns bestämmelser om yrkesfiskelicens och be- myndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav på särskilt tillstånd för användning av fartyg för yrkesmässigt fiske, s.k. fartygstillstånd. Ytterligare bestämmelser om yrkesfiskelicens och fartygstillstånd finns i förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen samt i föreskrifter (FIFS 2004:5) om resurstillträde och kontroll på fiskets område. Yrkesfiskelicens krävs för att en person ska få bedriva yrkesmässigt fiske på allmänt vatten. För att beviljas sådan licens måste fisket vara av väsentlig betydelse för den enskilde fiskarens försörjning samt ha anknytning till svensk fiskerinäring. En licens kan begränsas till att gälla en viss fiskart och/eller ett visst fiskeområde. Ansökan ska ges in till i det län sökanden är bosatt och prövas sedan, som nämnts, av Havs- och vattenmyndigheten. För att få bedriva yrkesmässigt fiske i havet med ett fartyg vars största längd är eller mer krävs fartygstillstånd. Förutsättningar för beviljande av sådant tillstånd är bl.a. att fartyget ska vara registrerat som fiskefartyg i Transportstyrelsens sjöfarts- register, fartyget har en reell ekonomisk anknytning till , tillståndshavaren är en fiskare med yrkesfiskelicens och befälhavare på fartyget ska vid varje fisketillfälle vara en fiskare med yrkesfiskelicens. Ett fartygstillstånd kan beviljas med särskilda inskränkningar beträffande fångstområden, fångstsätt, redskap och fiskarter. Ansökan ska ges in till och prövas av Havs- och vattenmyndigheten. Fiskelagen och dess förordning är föremål för översyn. Fiske- lagsutredningen har överlämnat slutbetänkandet; Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag, SOU 2010:42. I sjömanslagen (1973:282) finns definitioner av begrepp och bestämmelser om anställningsavtal, befattning på fartyg, fartygs- nämnd, fri resa, lön och vård till följd av skada eller sjukdom, fartygsarbete, tvångsmedel och ansvar. Med avses sådan arbetstagare som är anställd för fartygsarbete och som han tjänstgör ombord har befattning på fartyget. Med befattning på fartyg avses sådan befattning ombord som huvud- Det svenska yrkesfisket, dess reglering i svensk rätt och ansvariga myndigheter sakligen avser fartygsarbete och gäller annat än enbart tillfälliga göromål. Någon begränsning när det gäller lagens tillämplighet i fråga om typ av fartyg finns inte13. Lagen är således tillämplig vid arbete och tjänstgöring på fiskefartyg för fiskare som är anställda. Fartygssäkerhetslagen (2003:364) är tillämplig på alla fartyg som används till sjöfart inom Sveriges sjöterritorium samt svenska fartyg som används till sjöfart utanför territoriet. Lagen innehåller definitioner av begrepp och bestämmelser om allmänna krav på fartyg och deras bemanning samt på rederiverksamhet, särskilda krav för användning av vissa fartyg, arbetsmiljö, tillsyn, inskränk- ningar i rätten att använda fartyg och ansvar. Enligt 7 kap. 8 § får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela särskilda föreskrifter eller undantag avseende fiskefartyg vad gäller samtliga ovan angivna områden med undantag av inskränkningar i rätten att använda fartyg och ansvar. Av 8 kap. 1 § fartygs- säkerhetsförordningen (2003:438) följer att Transportstyrelsen bemyndigats att meddela sådana föreskrifter. Arbetsmiljölagens (1977:1160) ändamål är att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet samt även i övrigt uppnå en god arbetsmiljö. I princip omfattas varje verksamhet i vilken arbetstagare utför arbete för en arbetsgivares räkning. I fråga om fartygsarbete gäller lagen även när svenska fartyg används till sjöfart utanför Sveriges sjöterritorium. Lagen innehåller bestämmelser om arbetsmiljöns beskaffenhet, allmänna skyldigheter för arbetstagare och arbets- givare, minderåriga, samverkan mellan arbetsgivare och arbets- tagare, tillsyn, påföljder och överklagande. I fråga om arbete som arbetsgivare själv utför ska, enligt 3 kap. 5 §, och med stöd därav meddelade föreskrifter iakttas i tillämpliga delar. Detsamma gäller när två eller flera för gemensam räkning yrkesmässigt driver verksamhet utan att ha arbetstagare anställd, dock ej om verksamheten bedrives endast av medlemmar 13 Jfr 1 och 3 §§ sjömanslagen och proposition 1973:40 med förslag till sjömanslag, s. 40 f och 144 f. Det svenska yrkesfisket, dess reglering i svensk rätt och ansvariga myndigheter av samma familj. Den som ensam eller gemensamt med familje- medlem driver yrkesmässig verksamhet utan anställd är skyldig att följa vad i lagen och med stöd av den har föreskrivits i fråga om teknisk anordning och ämne, som kan föranleda ohälsa eller olycksfall, samt beträffande gemensamt arbetsställe. Balken innehåller bestämmelser om social trygghet genom de sociala försäkringar samt andra ersättnings- och bidragssystem som behandlas i avdelningarna om familjeförmåner, förmåner vid sjukdom eller arbetsskada, särskilda förmåner vid funktionshinder, förmåner vid ålderdom, förmåner till efterlevande och bostadsstöd. Förmåner vid arbetslöshet regleras utanför balken, bl.a. i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. 3.2.6Lagen om vilotid för sjömän Lagen (1998:958) om vilotid för sjömän gäller sjömän som är anställda för fartygsarbete på svenska fartyg. För fiskefartyg, när de används som sådana, och fartyg som används i verksamhet som har direkt anknytning till fiske, finns särskilda bestämmelser i lagen. Fram till en lagändring14 som trädde i kraft var arbetstagare ombord på fiskefartyg undantagna från lagens tillämpningsområde. Bakgrunden till lagändringen var att Rådets direktiv /104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden15 genom ett ändringsdirektiv kom att bli tillämpligt på bl.a. arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg. Av 1 § tredje stycket 2 lagen om vilotid för sjömän följer att lagen är tillämplig på de personer som utan att vara anställda tjänstgör i någon funktion på ett fartyg och är vaktindelade. Bestämmelsen är dock inte tillämplig för personer som arbetar på ett fiskefartyg (jfr 2 § 1 och 15 och 16 §§). Det innebär att i den mån fiskarna inte är anställda omfattas de inte av lagen om vilotid för sjömän. Frågan om en fiskare är anställd eller inte får avgöras utifrån en sedvanlig tolkning av begreppet arbetstagare16. 15Direktivet har kodifierats genom och rådets direktiv /88/EG av om arbetstidens förläggning i vissa avseenden. 16Proposition 2002/03:109 om sjösäkerhet, s. 190. Det svenska yrkesfisket, dess reglering i svensk rätt och ansvariga myndigheter Mönstringslagen (1983:929) gäller sjömän på svenska handelsfartyg och på utländska handelsfartyg som i huvudsak obemannade förhyrs av svensk redare. Regeringen får föreskriva att lagen ska tillämpas även i fråga om andra fartyg. Med handelsfartyg avses fartyg som används till handelssjöfart eller transport av passagerare eller till annat ändamål som hör ihop med handelssjöfarten, såsom bogsering, isbrytning, bärgning och dykning. Lagen innehåller bestämmelser om vilka krav som ställs på en för att han eller hon ska få tillträda en befattning ombord, skyldigheter för redaren och befälhavaren, sjöfartsbok, hälsoundersökning av sjö- män och sjömansregistret. Lagen är inte tillämplig på fiskefartyg. 3.2.8Övriga lagar och förordningar Även livsmedelslagen (2006:804), hälso- och sjukvårdslagen (1082:763), förordningen (1979:38) om läkarintyg för sjöfolk och förordningen (2007:237) om behörigheter för sjöpersonal påverkas av regleringen i konventionen om arbete ombord på fiske- fartyg. 3.3Ansvariga myndigheter och övriga intressenter Den myndighet som främst berörs vid tillämpningen av konventionen är Transportstyrelsen. Transportstyrelsen17 har till huvuduppgift att svara för regelgivning, tillståndsprövning och tillsyn inom transportområdet. Styrelsen ska bl.a. utöva tillsyn över den civila sjöfarten, särskilt sjö- och miljösäkerheten, sjöfarts- skyddet och hamnskyddet samt särskilt ansvara för frågor om bl.a. krav på fartyg. Andra myndigheter som berörs är Försäkrings- kassan, och . är förvaltningsmyndighet för socialförsäkringen18 och är förvaltningsmyndighet för verksamhet som rör bl.a. hälso- och sjukvård och hälsoskydd19. är, enligt 23 § 9 livs- medelsförordningen (2006:813), behörig att pröva frågor om god- kännande av livsmedelsanläggningar i bl.a. fabriksfartyg och kyl- 17Förordning (2008:1300) med instruktion för Transportstyrelsen. 18Förordning (2009:1174) med instruktion för . 19Förordning (2009:1243) med instruktion för . Det svenska yrkesfisket, dess reglering i svensk rätt och ansvariga myndigheter tankbåtar för fisk. Över andra fartyg faller behörigheten enligt 23 § 17 samma förordning på den kommunala nämnd i hamnen där fartyget anlöper. Nämnas kan även att är förvaltningsmyndighet för ålderspensionssystemet inom social- försäkringen och för andra förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning ska administreras av myndigheten20. Andra intressenter som berörs är bl.a. SFR och Yrkes- fiskares (). Några fackliga organisa- tioner för fiskare finns inte. 20 Förordning (2009:1173) med instruktion för . 4Definitioner och genomförande av konventionens bestämmelser I artikel 1 definieras tolv begrepp som används i konventionen. Nedan behandlas begreppen yrkesmässigt fiske, samråd samt fiske- fartyg och fartyg. Definitionerna av bruttodräktighet, längd och största längd behandlas i avsnitt 4.2.3. Definitionerna av behörig myndighet samt fiskefartygsägare, fiskare och befälhavare behandlas i avsnitten 4.4 och 4.5. Definitioner av fiskares arbetsavtal och arbetsförmedling behandlas i avsnitten 6.4 och 6.6. I artikel 1 a) i den engelska versionen av konventionen sägs att commercial fishing means all fishing operations, including operations on rivers, lakes or canals, with the exception of subsistence fishing and recreational fishing. Begreppet avser att skilja på fritidsfiske/fiske för husbehov och fiske som bedrivs yrkesmässigt. Begreppet yrkesmässigt fiske används i fiskelagen och avser enligt lagtexten fiske som bedrivs med stöd av yrkesfiskelicens. Yrkesfiskelicens är ett krav för att bedriva yrkesmässigt fiske på allmänt vatten. Visst yrkesmässigt kust- och insjöfiske bedrivs emellertid med stöd av enskild rätt vilket innebär att det inte krävs yrkesfiskelicens1. Fritidsfiske är allt fiske som inte sker med stöd av yrkesfiskelicens eller med stöd av att man äger eller arrenderar fiskerätt, s.k. enskild rätt, i syfte att sälja fångsten. Fritidsfiske kan också bedrivas med stöd av enskild rätt men då är inte syftet att 1 Proposition 2003/04:51 Kust och insjöfiske samt vattenbruk, s. 6. Definitioner och genomförande av konventionens bestämmelser Härav följer att begreppet yrkesmässigt fiske, som det definieras i fiskelagen, inte omfattar allt förekommande yrkesmässigt fiske som sker i , utan endast det som sker med yrkesfiskelicens. Innebörden av begreppet överensstämmer inte med den betydelse som anges för begreppet i konventionen. I förslag till fiskevårdslag3 ges en ny definition av vad som avses med yrkesmässigt fiske. Med detta avses fiske som bedrivs i näringsverksamhet med syfte att fånga och sälja fisk och vattenlevande blöt- och kräftdjur. Det som inte är yrkesmässigt fiske är fritidsfiske. Syftet med bestämmelsen är, liksom syftet med begreppet i konventionen, att dra upp en skiljelinje mellan yrkesmässigt fiske och fritidsfiske. Den som önskar bedriva yrkesmässigt fiske ska enligt förslag ha en F- skattsedel. F-skattsedeln är ett bevis om att betraktar verksamheten som yrkesmässig och inte som en hobbyverksamhet. har i remissyttrande avstyrkt att bedömningen av yrkesmässighet i detta sammanhang flyttas till genom att den ska knytas till innehav av F-skattsedel. Den föreslagna ordningen kan komma att medföra en icke önskad utvidgning av antalet personer som tillåts bedrivas yrkesfiske, t.ex. att någon som bedriver jordbruk och innehar F-skattsedel också kan starta fiskeriverksamhet. Tilldelningen av F-skattsedel kan vägras på annan grund än att näringsverksamhet inte bedrivs. I ett sådant fall blir kravet på F-skattsedel, enligt , i realiteten ett förbud mot att bedriva yrkesfiske trots att det är fråga om näringsverksamhet. Utredningen konstaterar att den definition av begreppet yrkesmässigt fiske som föreslår överens- stämmer med den betydelse begreppet har i konventionen. Skatte- verkets invändningar ovan och frågan om vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att bedriva yrkesmässigt fiske ligger utanför utredningens uppdrag. 2Havs- och vattenmyndighetens hemsida. 3SOU 2010:42, Med ny fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag. 4Dnr 131 789974-10/112. Definitioner och genomförande av konventionens bestämmelser Med samråd avses i konventionen behörig myndighets samråd med berörda arbetsgivares och arbetstagares representativa organisa- tioner, och särskilt representativa organisationer för fiske- fartygsägare och fiskare, där sådana finns. Några egentliga arbetsgivar- eller arbetstagarorganisationer finns inte inom det svenska fisket. På ett flertal ställen i konven- tionen uppställs krav om att t.ex. undantag eller särskilda före- skrifter får beslutas först efter samråd. Fråga uppkommer med vilka parter den behöriga myndigheten, som i de flesta fall bör vara Transportstyrelsen, ska samråda med. () är en politiskt obunden organisation för yrkesfiskare. Enligt stadgarna ska förbundet bl.a. verka för en fast sammanhållning bland landets fiskare och företräda och förhandla för fisket i förhållande till statsmakterna, myndigheter och organ inom EU. Det småskaliga och kustnära fisket företräds av (). Utredningen anser att när det uppställs krav om samråd ska den behöriga myndigheten samråda med SFR och SYEF. Med fiskefartyg eller fartyg (fishing or ) avses i konven- tionen any ship or boat, of any nature whatsoever, irrespective of the form of ownership, used or intended to be used for the purpose of commercial fishing. Det innebär att det är användningsområdet för fartyget som är avgörande för om det ska betraktas som ett fiskefartyg i konventionens mening. Begreppet fiskefartyg definieras, i 2 § förordningen (2007:237) om behörigheter för sjöpersonal, som fartyg som yrkesmässigt används för att fånga fisk eller andra levande tillgångar ur havet. Konventionens definition är vidare då den inte begränsar användningsområdet för fartyget till yrkesmässigt fiske i havet. För att överensstämma med konventionen föreslås därför att ett tillägg görs i 2 § enligt följande; fartyg som yrkesmässigt används för att fånga fisk eller andra levande tillgångar ur havet eller inlandsvatten. Definitioner och genomförande av konventionens bestämmelser Konventionen är, enligt artikel 2 i konventionen, tillämplig på alla fiskare och alla fiskefartyg som sysslar med yrkesmässigt fiske. Bestämmelsen gäller både fiskare som är näringsidkare och de som är anställda. De som bedriver fisketurism omfattas inte av konven- tionens tillämpningsområde. I händelse av tvivel om ett fartyg sysslar med yrkesmässigt fiske ska frågan avgöras av den behöriga myndigheten efter samråd. Tillämpligheten av vissa bestämmelser i konventionen, t.ex. läkarundersökning, bemanning och sjukvård, är avhängig storleken på fartygen och den tid de är till sjöss. Fartygen delas upp i en längd om 24 m eller mer, eller en längd därunder. Vidare görs avgränsningen av tillämpligheten av vissa bestämmelser beroende av om ett fartyg normalt stannar till sjöss . Varje medlemsstat får, efter samråd, ge fiskare som arbetar på mindre fartyg hela eller delar av det skydd som föreskrivs i konventionen för fiskare som arbetar på fartyg med en längd om 24 m eller mer. 4.2.1Undantag från tillämpningen av konventionen I artikel 3 i konventionen ges möjlighet för en medlemsstat att undanta fiskefartyg som är sysselsatta med fiske i floder, insjöar eller kanaler samt för begränsade kategorier av fiskare eller fiskefartyg från tillämpningen av konventionen eller från vissa villkor i den. Undantag får endast göras om tillämpningen av konventionen vållar särskilda problem av väsentlig art med hänsyn till fiskares särskilda arbetsförhållanden eller de berörda fiske- fartygens verksamhet. Den behöriga myndigheten ska vid behov och där så är möjligt utvidga kraven enligt konventionen till berörda kategorier av fiskare och fiskefartyg. 4.2.2Successivt genomförande av konventionens bestämmelser Genom artikel 4 ges medlemsstaterna möjlighet att successivt genomföra vissa i artikeln särskilt angivna bestämmelser i konven- tionen. Möjligheten får endast nyttjas när det inte är möjligt för en medlemsstat att direkt genomföra de i artikeln särskilt angivna Definitioner och genomförande av konventionens bestämmelser bestämmelserna beroende på särskilda problem av väsentlig art mot bakgrund av otillräckligt utvecklad infrastruktur eller institutioner. Utredningen anser att bestämmelsen, på grund av förut- sättningarna för tillämpningen av den, inte är aktuell för svensk del. Utredningens bedömning: Definitionerna av bruttodräktighet, längd och största längd som de anges i konventionen överensstämmer med de betydelser begreppen har i svensk rätt. I artikel 1 h), i) och j) i konventionen ges definitioner av brutto- dräktighet, längd (L) och största längd (). I konventionen hänvisas till internationella konvention om skeppsmätning med därtill hörande internationella skeppsmätningsregler. Begreppen används även i svensk rätt vid skeppsmätning av fiskefartyg och härrör års internationella konvention om skeppsmätning samt från ett beslut från EU-kommissionen5. Definitionerna av bruttodräktighet, längd och största längd som de anges i konventionen överensstämmer således med de betydelser begreppen har i svensk rätt. Enligt artikel 5 i konventionen får den behöriga myndigheten efter samråd besluta att använda största längd () i stället för längd (L) som grund för mätning, i enlighet med den likvärdighet som fastställs i bilaga I. Dessutom får den behöriga myndigheten, när det gäller de punkter som anges i bilaga III i konventionen efter samråd besluta att använda bruttodräktighet i stället för längd (L) eller största längd () som grund för mätning i enlighet med den likvärdighet som fastställs i bilaga III. , nuvarande Transportstyrelsen, har i ett internt beslut angett vad som gäller vid styrelsens skeppsmätning av fiskefartyg i Sverige6. 5 beslut (95/84/EG) om genomförande av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2930/86 om definition av fiskefartygs egenskaper. 6 CI-beslut nr 21/1999. Definitioner och genomförande av konventionens bestämmelser 4.3Införande av konventionens bestämmelser i medlemsstaterna Av artikel 6 i konventionen följer att varje medlemsstat ska införa och tillämpa lagar, förordningar eller andra åtgärder som den antagit för att uppfylla sina åtaganden enligt konventionen avseende fiskare och fiskefartyg under dess jurisdiktion. Andra åtgärder kan vara kollektivavtal, domstolsbeslut, skiljedomar eller andra verktyg som följer av nationella lag och praxis. Genomförande av konventionens bestämmelser ska inte påverka någon lag, skiljedom, sedvana, eller något avtal mellan fiskefartygs- ägare och fiskare, som ger förmånligare villkor än de som föreskrivs I artikel 1 b) i konventionen definieras behörig myndighet.