sou · GZB371 · 2012-01-01 00:00:00 — 2.förekomsten av en sådan dom eller ett sådant beslut som av- ses i 2 kap. 3 § andra stycket respektive 4 § andra stycket, med i förekommande fall angivande av det i den slutliga domen utdömda straffet, och en bekräftelse på att personen är eftersökt för utläm- ning. Ytterligare uppgifter får begäras, om det behövs för att beslut om utlämning ska kunna fattas. 3 § Om begäran innehåller de uppgifter som avses i 2 §, behöver en framställning om utlämning enligt 5 kap. 1 § inte göras. Om en sådan framställning kommit in, får det förenklade förfarandet ändå tillämpas, såvida förutsättningarna i övrigt är uppfyllda. 4 § När den eftersökte enligt 5 kap. 5 § tillfrågas om samtycke och medgivande, ska åklagaren även upplysa denne om vilken innebörd sådant samtycke och medgivande har för det förenklade förfarandet enligt detta kapitel. Lämnar den eftersökte sådant samtycke eller medgivande som avses i 5 kap. 5 § första stycket, ska den ansökande staten underrättas härom. Är den eftersökte anhållen eller underkastad reseförbud, anmälningsskyldighet eller övervakning och samtycker denne inte, ska den ansökande staten underrättas härom från det att beslutet om tvångsmedel meddelades. Det förenklade förfarandet får dock tillämpas, om samtycke senare lämnas. För återkallelse av samtycke eller medgivande gäller vad som före- skrivs i 5 kap. 5 § tredje stycket. Den ansökande staten ska omedel- bart underrättas om återkallelse sker. Underrättelse om samtycke eller medgivande eller om återkall- else av samtycke eller medgivande, lämnas till den ansökande staten av efter uppgift från åklagare. 5 § Rätten ska bestämma sådan tid som avses i 5 kap. 11 §, inom vilken den ansökande staten ska komma in med en framställning om utlämning, endast för det fall den eftersökte inte samtycker till att utlämnas eller om denne återkallat ett tidigare lämnat samtycke. Om den eftersökte återkallar ett tidigare lämnat samtycke, ska åklagaren göra framställning till rätten om bestämmande av sådan tid som avses i första stycket utan dröjsmål och senast på efter återkallelsen. Den tid som förflyter från den ansökande statens underrättelse om samtycke till återkallelsen ska inte beaktas, när rätten bestämmer tidsfristen för framställning om utlämning. 6 § Har den eftersökte samtyckt till utlämningen, ska åklagaren skyndsamt ge in en framställning om utlämning till tingsrätten. Åklagaren ska därvid, och vid utredningen enligt 5 kap. 3 §, beakta den tidsfrist som gäller för tingsrätten enligt andra stycket. Beslut i utlämningsfrågan ska meddelas från det att samtycke lämnats. Den ansökande staten ska under- rättas om beslutet av efter uppgift från åklag- aren. Innebär rättens beslut att utlämning inte kan äga rum med tillämp- ning av det förenklade förfarandet, ska rätten fastställa en tidsfrist enligt 5 kap. 11 §, inom vilken ny framställning om utlämning kan göras. 7 § Vid beslut om utlämning ska vid tillämpning av 7 kap. 1 § första stycket om tid för hämtning av den eftersökte tiden inte sättas längre än från det att den ansökande staten har fått del av beslutet, om det inte föreligger särskilda skäl. 8 § Beslut om utlämning med tillämpning av det förenklade för- farande som avses i detta kapitel får inte överklagas. 10 kap. Övriga bestämmelser Rättegångshinder och förbud mot åtal i vissa fall 1 § När framställning om utlämning inkommit, får åtal för samma gärning som omfattas av utlämningsframställningen inte väckas, om inte framställningen avslagits. Beviljas utlämning sedan åtal väckts, ska detta förhållande anses utgöra rättegångshinder i brottmålet. Återförande av personer som har utlämnats till 2 § Har utlämning till skett för rättegång här i landet, på villkor att den som utlämnats senare återförs till den andra staten, ska polismyndigheten på den ort där rättegången har ägt rum se till att den som har utlämnats återförs. Om den som ska återföras försätts på fri fot i den rättegång som föranlett utlämningen, ska denne tas i förvar av polis- myndigheten i avvaktan på att återförandet genomförs. Tagande i förvar ska dock inte ske, om det saknas risk för att återförandet inte kan genomföras, även om den som ska återföras är på fri fot. Kan återförande inte ske från förvarstagandet, ska frågan om fortsatt förvar underställas allmän förvaltningsdom- stol. Den som ska återföras kan därefter begära att domstolen prövar frågan om fortsatt förvar från det att beslut i frågan senast har meddelats. Prövningstillstånd krävs vid överklag- ande till kammarrätt. Ett beslut om förvar ska upphävas, om ett fortsatt förvarstag- ande skulle vara oskäligt med hänsyn till den tid det har pågått och med beaktande också av den andra statens intresse. Den som ska återföras får endast om det finns särskilda skäl hållas i förvar än en månad. Tillstånd till transport genom 3 § får, efter begäran härom från ansökande stat, lämna tillstånd till transport genom och därmed förenade villkor avseende någon som utlämnas från en stat till annan, om det inte finns synnerliga skäl däremot. ska se till att genomresan enligt första stycket genomförs och får, om det är nödvändigt för att transporten ska kunna genomföras, omhänderta och ta i förvar den som utlämnas, dock längst . 4 § Om det vid en transport som avses i 3 § sker en oplanerad mellanlandning i , ska tillstånd till transport genom begäras, såvida transporten inte fortsätter från landningen. Begäran om tillstånd till transport ska göras från landningen. får, om det är nödvändigt för att transporten ska kunna genomföras, omhänderta och ta i förvar den som utläm- nas, dock längst till dess en begäran om tillstånd till transport har prövats. Om tillstånd till transport inte begärs inom den tid som anges i första stycket, ska den transporterade personen friges. Om tillstånd till transport meddelas, gäller därefter bestämmel- serna i 3 § andra stycket. Tidsfristen ska räknas från det att tillstånd meddelats. 5 § När fråga om transport enligt 3 eller 4 § avser någon som ut- lämnas till en medlemsstat i Europeiska unionen, eller tillämpas i stället 8 kap. 2 § lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Genom lagen upphävs lagen (1957:668) om utlämning för brott. 3.Lagen tillämpas inte vid handläggningen av ett ärende om ut- lämning enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott, om ärendet har inletts före ikraftträdandet. 4.Har någon utlämnats från och begärs tillstånd till en åtgärd som avses i 7 kap. 10 eller 11 §, ska de bestämmelserna tillämpas. En sådan begäran prövas av . lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 3 kap. 5 § ska ha följ- ande lydelse. Rätten ska, om inte annat följer av andra stycket eller 5 a § andra stycket, bestå av minst fem ledamöter vid prövning av själva saken i 1.mål där prövningstillstånd har beviljats av , 2.mål där är första domstolsinstans, 3.mål där talan har väckts i hovrätt och överklagande har skett till , 4. mål som har överklagats av 4. mål som har överklagats av Justitiekanslern eller av en jus- Justitiekanslern eller av en jus- 5. ärenden om resning, åter- 5. ärenden om resning, åter- ställande av försutten tid eller ställande av försutten tid eller klagan över domvilla, om pröv- klagan över domvilla, om pröv- ningen inte är enkel, och ningen inte är enkel. (1957:668) om Om en framställning i ett mål där är första domstolsinstans inte innefattar laga skäl för talan eller det annars är uppenbart att talan är ogrundad, får rätten bestå av tre eller fyra leda- möter när dom i målet meddelas utan att stämning har utfärdats. När avger ett sådant yttrande som avses i 2 § lagen (1974:579) om handläggningen av nådeärenden ska rätten be- stå av minst tre ledamöter. Denna lag träder i kraft den Äldre bestämmelser gäller för ärenden om utlämning som har inletts före ikraftträdandet. 1 Senaste lydelse 2009:344. lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. ska ha följande lydelse. Om någon, som i har dömts till fängelse, ska överföras till , , eller för verkställighet av domen, ska som villkor uppställas att han eller hon dels inte får åtalas eller straffas för något annat brott som begåtts före överförandet, dels inte får vidareöverlämnas eller vidareutlämnas till en stat utanför . Det gäller dock inte om den dömde har samtyckt till åt- gärden eller haft möjlighet att lämna den mottagande nordiska staten men inte gjort detta efter sitt slutliga frigivande eller har återvänt dit efter att ha lämnat landet. På framställning av den mot- På framställning av den mot- tagande nordiska staten kan av- tagande nordiska staten kan av- steg från villkoret beviljas. steg från villkoret beviljas. straff för något annat brott som straff för något annat brott som 7 § lagen (0000:00) 7 § lagen (0000:00) omfatta om ett överlämnande för omfatta om ett överlämnande för gärningen hade kunnat beviljas gärningen hade kunnat beviljas enligt 2 kap. 5 § 1–3 samma lag. enligt 2 kap. 5 § 1–3 samma lag. Om framställningen gäller vidare- Om framställningen gäller vidare- ning till en stat utanför , ning till en stat utanför , ska 6 kap. 8 § lagen (2003:1156) ska 6 kap. 8 § lagen (2003:1156) 2 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. enligt en europeisk arresterings- enligt en europeisk arresterings- order eller 24 § lagen (1957:668) order eller 7 kap. om utlämning för brott tillämpas. (0000:00) om utlämning tillämpas. Behörig tingsrätt vid prövning Behörig tingsrätt vid prövning enligt dessa lagar är Första och andra styckena gäller inte om den dömde enligt vad därom är föreskrivet ska utvisas från och därvid får befor- dras till den andra staten. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Äldre bestämmelser gäller för ärenden om överförande som har inletts före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling ska ha följande lydelse. Om någon ska utlämnas enligt denna lag ska som villkor upp- ställas att han eller hon dels inte får åtalas eller straffas för något annat brott som begåtts före utlämningen, dels inte får vidareöver- lämnas eller vidareutlämnas till en stat utanför . Det gäller dock inte om den som utlämnas har samtyckt till åtgärden eller haft möjlighet att lämna den mottagande nordiska staten men inte gjort detta efter sitt slutliga frigivande eller har återvänt dit efter att ha lämnat landet. På framställning av den mot- På framställning av den mot- tagande nordiska staten kan av- tagande nordiska staten kan av- steg från villkoret beviljas. steg från villkoret beviljas. straff för något annat brott som straff för något annat brott som 7 § lagen (0000:00) 7 § lagen (0000:00) omfatta om ett överlämnande för omfatta om ett överlämnande för gärningen hade kunnat beviljas gärningen hade kunnat beviljas enligt 2 kap. 5 § 1–3 samma lag. enligt 2 kap. 5 § 1–3 samma lag. Om framställningen gäller vidare- Om framställningen gäller vidare- ning till en stat utanför , ning till en stat utanför , ska 6 kap. 8 § lagen (2003:1156) ska 6 kap. 8 § lagen (2003:1156) 3 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. enligt en europeisk arresterings- order eller 24 § lagen (1957:668) om utlämning för brott tillämpas. Behörig tingsrätt vid prövning enligt arresteringsorderlagen är . enligt en europeisk arresterings- order eller 7 kap. 10 § lagen (0000:00) om utlämning tillämpas. Behörig tingsrätt vid prövning enligt dessa lagar är . 1.Denna lag träder i kraft den 2.Äldre bestämmelser gäller för ärenden om utlämning som har inletts före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Härigenom föreskrivs att 34 § lagen (1972:260) om internatio- nellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom ska ha följ- ande lydelse. På begäran av behörig myn- På begäran av behörig myn- dighet i främmande stat, i vilken dighet i främmande stat, i vilken verkställighet skall ske av på- verkställighet ska ske av påföljd följd som ådömts någon vilken som ådömts någon vilken vid vid överförandet till den främ- överförandet till den främmande mande staten var berövad fri- staten var berövad friheten, kan heten, kan regeringen medge att ges tillstånd att den dömde, utan den dömde, utan hinder av hinder av tillämpliga bestäm- tillämpliga bestämmelser i arti- kel 9 i brottmålsdomskonven- tionen eller motsvarande bestäm- melser i annan överenskommelse som ingått med den främmande staten eller av ut- staten eller av utfästelse som av- fästelse som avses i 33 §, får ses i 33 §, får åtalas, dömas eller åtalas, dömas eller berövas fri- berövas friheten i den främ- heten i den främmande staten mande staten för verkställighet för verkställighet av påföljd eller av påföljd eller tvångsåtgärd eller underkastas annan inskränkning i annan inskränkning i sin per- sin personliga frihet med anled- sonliga frihet med anledning av ning av brott som begåtts före brott som begåtts före hans över- hans överförande till den främ- förande till den främmande staten mande staten och som ej om- och som ej omfattas av fram- 4 Senaste lydelse 2003:1160. Sådant medgivande får lämnas endast om överlämnande eller ut- lämning för brottet kunnat lagligen äga rum eller om hinder mot över- lämnande eller utlämning före- legat endast på grund av straffets längd. Framgår det av handlingarna i ärendet att medgivande inte kan lagligen lämnas, skall begäran avslås. I annat fall prövas frågan av Högsta dom- stolen, om inte den som avses med framställningen har samtyckt till denna. Finner att hinder möter, får medgivande av regeringen inte lämnas. Frågan om tillstånd enligt första stycket prövas med tillämpning av 7 kap. 10 § lagen (0000:00) om utlämning eller 6 kap. 8 § lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. Behörig tings- rätt är därvid tings- rätt. Trots att hinder mot utläm- ning eller överlämnande skulle föreligga enligt de angivna bestäm- melserna, får tillstånd lämnas om hinder endast är förhanden på grund av straffets längd. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Äldre bestämmelser gäller för ärenden om tillstånd enligt 34 § som har inletts före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs att 21 a § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga ska ha följande lydelse. Beslut om vård med stöd av denna lag hindrar inte beslut om 1.avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen (2005:716), 2.utvisning enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskon- 3. utlämning enligt lagen (1957:668) om (0000:00) om utlämning, 4.överlämnande enligt lagen (0000:00) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder, 5.utlämning enligt lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling, 6.utlämning enligt lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell huma- nitär rätt, 7.överlämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med Inter- nationella brottmålsdomstolen, 8.överlämnande enligt lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, eller 9.utlämning enligt lagen (2006:615) om samarbete med Special- domstolen för . Vård med stöd av denna lag upphör när ett beslut enligt första stycket 1–9 har verkställts. Denna lag träder i kraft den 5 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård Härigenom föreskrivs att 29 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård6 ska ha följande lydelse. Har beträffande någon som vårdas enligt denna lag beslut med- delats om 1.avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen (2005:716), 2.utvisning enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskon- 3. utlämning enligt lagen (1957:668) om (0000:00) om utlämning, 4.överlämnande enligt lagen (0000:00) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder, 5.utlämning enligt lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling, 6.utlämning enligt lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humani- tär rätt, 7.överlämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med Inter- nationella brottmålsdomstolen, 8.överlämnande enligt lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, eller 9.utlämning enligt lagen (2006:615) om samarbete med Special- domstolen för , får trots tvångsvården verkställighet av beslutet ske, om det be- gärs av den myndighet som ska verkställa beslutet och chefsöver- läkaren finner att patientens tillstånd tillåter att beslutet verkställs. Tvångsvården upphör i sådant fall när beslutet har verkställts. 6Lagen omtryckt 2008:415. 7I lydelse enligt prop. 2010/11:158. I fråga om en patient som är utlänning upphör tvångsvården vid verkställighet av ett beslut om hemsändande som har meddelats med stöd av 23 kap. 2 § utlänningslagen. Denna lag träder i kraft den Om det beslutas om tvångs- medel enligt första stycket, ska 5 kap. 10–14 §§ lagen (0000:00) om utlämning tillämpas. Tidsfristen för ingivande av en ansökan om utlämning ska dock bestämmas63 lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot inter- nationell humanitär rätt dels att 8 a § ska upphöra att gälla, dels att 6 och 7 §§ ska ha följande lydelse. Den som är misstänkt, till- Den som är misstänkt, till- talad eller dömd för brott, vilket talad eller dömd för brott, vilket enligt denna lag kan föranleda enligt denna lag kan föranleda utlämning till en tribunal, får på utlämning till en tribunal, får på begäran av tribunalen, eller på begäran av tribunalen, eller på grund av efterlysning som har grund av efterlysning som har utfärdats på grund av beslut av utfärdats på grund av beslut av eller åläggas reseförbud eller an- eller åläggas reseförbud eller an- mälningsskyldighet av en åklag- mälningsskyldighet av en åklag- are enligt vad som i allmänhet are enligt vad som i allmänhet gäller i brottmål. gäller i brottmål. ske i sådant fall. ske i sådant fall. ske om det inte är uppenbart att ske om det inte är uppenbart att skäl för anhållande saknas. skäl för anhållande saknas. Tvångsmedel enligt första stycket får användas utan att särskild utredning har lämnats till stöd för att den som avses med ansökan har begått det uppgivna brottet. Om det beslutas om tvångs- medel enligt första stycket, skall 23 § andra–fjärde styckena lagen (1957:668) om utlämning för brott tillämpas. 8 Senaste lydelse 2002:330. av chefen för . I fråga om utlämning till tri- bunalen gäller 25 och 26 a §§ lagen (1957:668) om utlämning för brott. I fråga om utlämning till tri- bunalen gäller 10 kap. 1 och 2 §§ lagen (0000:00) om utlämning. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Äldre bestämmelser gäller för ärenden om utlämning som har inletts före ikraftträdandet. 9 Senaste lydelse 2002:330. lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete ska ha följande lydelse. En person som har omhändertagits enligt 6 § får tas i förvar av en svensk polismyndighet under högst , tid mellan mid- natt och oräknad. Därefter ska personen friges, om det inte har kommit in en begäran om en åt- gärd som avses i 23 § lagen (1957:668) om 5 kap. 9 § lagen (0000:00) utlämning för brott, 2.1 kap. 2 § lagen (0000:00) om överlämnande från en- ligt en nordisk arresteringsorder, 3.25 c eller 25 d § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, 4.5 a eller 5 b § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m., 5.8 § lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behand- ling, om framställningen kommer från en dansk myndighet, 6.6 § lagen (1994:569) om samarbete med de inter- nationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt, 7.6 § lagen (2002:329) om samarbete med Internationella brott- målsdomstolen, eller 8.1 kap. 3 § lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. En svensk polisman får, i avvaktan på en framställning om sådan åtgärd som avses i 4 kap. 19 § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, ta i beslag föremål som har omhändertagits enligt 7 § enligt de förutsättningar som gäller för en motsvarande åtgärd enligt eller annan lag eller författning. 10 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. Denna lag träder i kraft den lag om ändring i lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete Härigenom föreskrivs att 3 kap. 5 § lagen (2000:1219) om inter- nationellt tullsamarbete ska ha följande lydelse. En person som har omhändertagits enligt 3 § får tas i förvar och placeras i häkte eller polisarrest under högst , tid mellan midnatt och oräknad. Därefter ska personen friges, om det inte har kommit in en sådan begäran om åtgärd som avses i 23 § lagen (1957:668) om 5 kap. 9 § lagen (0000:00) utlämning för brott, 2.1 kap. 2 § lagen (0000:00) om överlämnande från en- ligt en nordisk arresteringsorder, 3.6 § lagen (1994:569) om samarbete med de internatio- nella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt, 4.6 § lagen (2002:329) om samarbete med Internationella brott- målsdomstolen, eller 5.1 kap. 3 § lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. En behörig svensk tjänsteman får, i avvaktan på en framställning om en åtgärd enligt 4 kap. 19 § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål på begäran av främmande stat, ta i beslag föremål som har omhändertagits enligt 4 § enligt de förutsättningar som gäller för en motsvarande åtgärd enligt eller annan lag eller författning. Denna lag träder i kraft den 11 I lydelse enligt prop. 2010/11:158. lag om ändring i lagen (2002:329) om samarbete med Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:329) om samarbete med dels att 12 § ska upphöra att gälla, dels att 4, 6, 10, 11 och 21 §§ ska ha följande lydelse. För en ansökan om överläm- nande till Internationella brott- målsdomstolen tillämpas bestäm- melserna i 14 § lagen (1957:668) om utlämning för brott. Innan regeringen meddelar be- slut i anledning av framställ- ningen, skall yttrande avges av Riksåklagaren. Till grund för sitt yttrande skall Riksåklagaren låta verkställa nödvändig utredning enligt vad som gäller vid för- undersökning i brottmål. Om det finns särskilda skäl, skall rege- ringen inhämta ett yttrande från innan den av- gör ärendet. För en ansökan om överläm- nande till Internationella brott- målsdomstolen tillämpas bestäm- melserna i 5 kap. 1 § lagen (0000:00) om utlämning. I an- sökan behöver uppgift dock inte lämnas om preskription och pre- skriptionsavbrott. Innan regeringen meddelar be- slut i anledning av framställ- ningen, ska yttrande avges av Riksåklagaren. Till grund för sitt yttrande ska Riksåklagaren låta verkställa nödvändig utredning enligt vad som gäller vid för- undersökning i brottmål. Om det finns särskilda skäl, ska rege- ringen inhämta ett yttrande från innan den av- gör ärendet. Den som är misstänkt, till- talad eller dömd för brott, vilket enligt denna lag kan föranleda ett överlämnande till Internatio- nella brottmålsdomstolen, får på begäran av domstolen, eller på Den som är misstänkt, till- talad eller dömd för brott, vilket enligt denna lag kan föranleda ett överlämnande till Internatio- nella brottmålsdomstolen, får på begäran av domstolen, eller på Om det beslutas om tvångs- medel enligt första stycket, ska 5 kap. 10–14 §§ lagen (0000:00) om utlämning tillämpas.