sou · H0B317d2 · 2012-05-02 00:00:00 — Eftersom det inte fanns något lagstöd för att kunna överlämna en sådan uppgift fann JO att det inte var möjligt för kom- munen att anlita bolag eller annat privaträttsligt subjekt för utred- ningsuppdrag på sätt som skett. Det fanns däremot möjlighet för kommunen att anlita uppdragstagare som är fysiska personer och som knyts till myndigheten på ett sådant sätt att de kan anses delta i dess verksamhet eftersom en sådan uppdragstagare förutsätts stå under myndighetens arbetsledning och utföra arbetsuppgifter som normalt ankommer på en anställd. Ska psykiatrisk tvångsvård få bedrivas av annan huvudman Begreppet myndighetsutövning inom hälso- och sjukvårdens om- råde har berörts i bl.a. departementspromemorian Ds 2003:30, Läkare i allmän tjänst och i den efterföljande propositionen i samma fråga, prop. 2004/05:89, Behörigheten för läkare i enskild verksamhet. I pro- positionen anger regeringen att det osäkra rättsläget inom bl.a. vården i fråga om gränsdragningen mellan myndighetsutövning och annan verksamhet är otillfredsställande. Det anförs att det kan vara vansk- ligt att avgöra vilka förvaltningsuppgifter som kan överlämnas till privaträttsliga subjekt utan lagstöd och att regeringen därför avser att följa utvecklingen i frågan och ta de initiativ som denna kan ge anledning till (s. 19). antog propositionen och nya bestämmelser om vem som kan utfärda vårdintyg trädde i kraft den . Enligt dessa bestämmelser är en förutsättning för att även läkare i egen regi eller som anställd av ett privat företag kan utfärda ett vårdintyg, att läkaren har till uppgift att utföra undersökningar för vårdintyg enligt avtal med , se 4 § andra stycket LPT. Begreppet myndighetsutövning berörs också i den proposition som låg till grund för de lagändringar som möjliggjorde att besikt- ningsverksamheten avseende kontroll- registrerings-, moped- och lämplighetsbesiktning av fordon konkurrensutsattes fr.o.m. (prop. 2009/10:32, Fordonsbesiktning). Att godkänna eller inte godkänna ett fordon vid en besiktning utgjorde, enligt regeringen, sådan myndighetsutövning som enligt RF kräver stöd i lag för att kunna överlåtas på privaträttsliga subjekt. För att kunna bibehålla en hög nivå på kvaliteten och tillförligheten hos besiktningsverk- samheten ansåg regeringen att det var nödvändigt att verksamheten övervakas av staten. För att erhålla en sådan övervakning föreslog regeringen att besiktningsorganen (utförarna) måste vara godkända enligt ett särskilt ackrediteringsförfarande innan de får utföra besikt- ningar (a. prop. 36–40). Det förfarandet skulle ske enligt reglerna om ackreditering enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. En övergång av driften av psykiatrisk tvångsvård från landsting till en privat vårdgivare, väcker frågor om vad som efter övergången gäller för bl.a. offentlighet och tillsyn, skadeståndsansvar m.m. Den följande genomgången grundas i huvudsak på de bedöm- ningar som regeringen gjorde i dessa frågor i samband med den lag- ändring som möjliggjorde att även läkare i enskild tjänst, under vissa förutsättningar, kunde utfärda vårdintyg (se tidigare anförd prop. 2004/05:89). Ska psykiatrisk tvångsvård få bedrivas av annan huvudman 22.3.3Patientsäkerhet, tillsyn, tystnads plikt, m.m. Av patientsäkerhetslagen (2010:6 59) följer en rad skyldig eter för den som bedr iver hälso- och sjukvård, bl.a. en skyldighet att bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarb ete. Skyldigheten omfattar landsting och kommun i fråga om sådan hälso- och sjukvård som eller kom munen har ansvar för men omfattar också annan juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver hälso- o ch sjukvård (1 kap. 3 §). All häls o- och sjuk vårdsperso nal som är verksam vid en vårdin rättning oc h som me verkar i hä lso- och sjukvård om- fattas av bestämmel serna i patie ntsäkerhets lagen (1 kap. 4 § p. Även per sonal vid en privat bed riven vårdi nrättning o mfattas där- med av b l.a. skyldigheten att till vårdgivare n rapporter a risker för vårdskador samt händelser som har medfört eller hade k unnat med- föra en v årdskada (6 kap. 4 §). Både offentlig och enskild vårdgivare och dess häls o- och sjuk- vårdspers onal står un der tillsyn a v Socialstyr elsen (7 kap . 1 §). När det gäller tystnadsplikt m.m. för personal inom den privata hälso- oc h sjukvården ges särskilda bestämmelser i 6 kap. 12 § patient- säkerhetslagen. Dessa regler skiljer sig i prin cip inte åt från de regler som gäll er enligt of fentlighets- och sekretesslagen (20 09:400) för personal i offentlig vård. Bestämmelserna om disciplinpå följd i form av s.k. p rövotid sam t om återkallelse av legitimation är desamma oberoend e av om vården är privat eller offentlig (8 kap.). En genomgång a v bestämmelserna i patientsäkerhetslagen visar alltså att det för personal inom h älso- och sjukvården gäller en lång rad föreskrifter som sammantaget innebär att samhället har en om- fattande kontroll öv er dem som yrkesutövare och över deras verk- samhet och detta oberoende av om de är i offentlig eller privat tjänst. 22.3.4Tillsyn av JO och JK JO:s tillsyn gäller h uvudsaklige n myndigheternas verk samhet men har utsträckts till att omfatta v erksamhet som innefattar myndig- hetsutöv ning även utanför myndighetsområdet. Den kontroll som ligger i JO:s gransk ningsrätt gäller även privaträttsliga organ som har sådana förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning De grundläggande reglerna för JO:s gransknin g finns i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. Ska psykiatrisk tvångsvård få bedrivas av annan huvudman Tvångsåtgärder som vidtas mot en patient som är föremål för psykiatrisk tvångsvård innefattar tveklöst myndighetsutövning (jfr uttalande tidigare anförd prop. 1992/93:43 s. 7). JO har därmed be- fogenhet att som särskild åklagare väcka åtal mot t.ex. en läkare för tjänstefel eller annat brott i tjänsten om han eller hon finner att en lag har tillämpats felaktigt. JO har även rätt att initiera ett disci- plinförfarande med anledning av tjänsteförseelse. Det vanligaste är dock att JO:s tillsyn utmynnar i vägledande uttalanden om hur man bör se på och förfara i en viss given situation. Ombudsmannen bi- drar på det sättet till att rättstillämpningen blir enhetlig och ända- målsenlig I en del fall innehåller JO:s uttalande även kritik mot en myndighet, eller enskilda tjänstemän vid myndigheten för felaktig lagtillämpning. – Om en privat vårdgivare skulle anförtros uppgiften att bedriva psykiatrisk tvångsvård omfattas verksamheten av JO:s tillsyn. Det får i varje fall anses gälla när en och samma aktör svarar för både beslut om och själva utförandet av en åtgärd. Vad som däremot gäller vid en tudelning av dessa uppgifter, dvs. när besluts- fattandet ligger kvar hos chefsöverläkaren i det offentliga som själva verkställigheten av beslutet ombesörjs av en privat vård- givare, är däremot inte lika klart. I det följande återkommer vi till denna sistnämnda situation. Justitiekanslern, , har som uppgift att vaka över tryckfriheten och yttrandefriheten enligt bestämmelser i och YGL. JK:s till- synsområde regleras i lag (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn. Där anges bl.a. att tillsynen, förutom de statliga myndigheterna, även omfattar kommunala myndigheter och tjänstemän vid dessa som innehar tjänst eller uppdrag varmed följer myndighetsutöv- ning. Vidare anges att JK:s tillsyn också gäller den som, utan att vara knuten till en statlig myndighet, innehar uppdrag varmed följer myndighetsutövning. På samma sätt som konstaterats gäller för JO:s tillsyn omfattar även JK:s tillsyn en privat vårdgivare under förutsättning att verksamheten innefattar myndighetsutövning. Även för JK:s del måste dock anläggas samma reservation som gjorts för JO i fråga om myndighetens tillsyn när beslut och verkställig- het av beslutet inte är i en och samma hand. Ska psykiatrisk tvångsvård få bedrivas av annan huvudman 22.3.5Allmänhetens insyn i privat bedriven verksa mhet som innefattar myndighetsutövning sa mt vårdgiv arens skyldighet att föra patientjournal m.m. Enligt TFF ska varje medborgare ha rätt att ta del av allm änna hand- lingar. Handlingar s m upprättas i privata företag är inte allmänna. I kommu nallagen (1991:900) har införts bestämmelser om offent- lighet och insyn för allmänhete n som gäller generellt i förhållande till alla privatägda fö retag som bedriver ver ksamhet på entreprenad (se bl.a. 3 kap. 19 a §). Enligt dessa bestä mmelser ska ett lands ting som sl uter avtal med ett privat företag o m att denne ska utföra en landstingskommun al angeläge nhet ge avtalet ett inne- håll som beaktar intresset av att genom avtalet tillförsäkras infor- mation s om gör det möjligt för allmänheten att få insyn i hur ange- lägenhete n utförs. Möjligheten till insyn kan dock i p raktiken be- gränsas n ågot av att inte har n ågon skyldighet att på begäran a v en enskild infordra en handling. Vad gäller skyldigheten att föra patientjournal finns regler i pati- entdatalagen (2008:355). Lagen gäller för vårdgivares be handling av personuppgifter ino m hälso- och sjukvårde n. Vårdgiva re är enligt lagen statlig myndighet, landsting och kom mun i fråga om sådan hälso- och sjukvård s om myndigheten, land stinget eller kommunen har ansvar för (offentlig vårdgivare) samt an nan juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver hälso- och sjukvård privat vård- givare). Lagen beha ndlar bl.a. d en inre se kretessen för de per- sonuppgifter om patienten som registreras. Den som arbetar hos en vårdgivare får bara ta del av doku menterade uppgifter o m en patient om han eller hon deltar i vårde n av patien ten eller a annat skäl behöver uppgifterna för sitt arbete inom hälso- och sjuk vården. I patientskadelagen (1996:799) ges bestäm melser om rätt till pati- entskade ersättning och om skyl dighet för vårdgivare att ha en för- säkring som täcker sådan ersättning (patientförsäkring). Vårdgivare definieras i lagen på samma sätt so m görs i patientdatalagen (2008:35), vilket inn ebär att också en privat vårdgivare omfattas av lagens be- stämmelser, se 5 §. Ska psykiatrisk tvångsvård få be drivas av annan huvudman 22.3.6Vissa andra förhållanden av betydelse I det föregående har r edogjorts för en del rättsliga utgångspunkter vad gäller möjligheten av och ko nsekvenser av att en privat aktör tillåts bedriva psykiatrisk tvångsvård. Till de rent rättsli ga aspekterna av frågan behöver emellertid även andra förhållanden tillmätas betydelse. E tt exempel på ett så- dant förhållande är fråg an om det överhuvudtaget är lämpligt att låta en privat vårdgivare bedriva en ve ksamhet som, på ett så utpräglat sätt som den psykiatriska tvångsvården gör, griper in i och tillåter avsteg från de grundlagsskyddade fri- och rättigheter so m den en- skilde annars åtnjuter, t.ex. den enskildes skydd mot påtvingat kroppsligt ingrepp. E tt annat är om privat bedriven t vångsvård, utöver att omfattas av Socialstyr elsens tillsyn, även bör vara till- ståndspliktig. Ett tredj e exempel på förhållanden som behöver be- lysas närm are är hur en förflyttni ng av patienten mellan en offent- lig och en privat vård givare, eller vice versa, kan tänkas påverka möjlighete n att kunna upprätthålla en kontinuitet i hans eller hennes vårdkontak t. I det följande redog ör vi avslutningsvis för ett förslag som inne- bär att rätten att fatt a beslut om psykiatris k tvångsvår d och om tvångsåtgärder kvarstan nar hos chefsöverläkaren i det offe ntliga även när landsti nget väljer att lägga ut själva utföra ndet av tvångsvården på en privat vårdgivare. 22.3.7Psykiatriska tvångsvård ens särställ ning Den psykia triska tvån gsvården har av naturlig a skäl en alldeles sär- skild ställning i det att den avvik r från den grundlägga nde förut- sättning so m gäller f ör all anna n bedriven hälso- och sjukvård, nämligen att den grundas på ett samtycke från den enskilde att få och ta emot vård. enten samtycker inte till vården uta n den på- tvingas ho nom eller h enne av sam hället, låt vara att sam hällets be- vekelsegru nd för det ä r vällovligt; det är nöd vändigt att personen ges vårdinsatser för att han eller hon ska tillf riskna och vederbör- ande hindras från att skada sig själv eller an dra till liv e ller hälsa. Under själva vården kan tvångsåtgärder vidt as mot den enskildes vilja, som t.ex. fastspä nning i bält och avskiljning. Särskilt tvångs- åtgärderna kan upplev as som djupt integritetskränkande av patien- ten. Dessa förhållande n kräver enligt vår mening särskilda hänsyns- Ska psykiatrisk tvångsvård få bedrivas av annan huvudman taganden i fråga om lämpligheten av att låta privata aktörer bedriva denna ty p av vård. Huru vida det är lämpligt bö grundas p å en bedömning av hur pass väl lagstiftaren kan tillgodose att verksamheten kringgärdas av en sådan kontroll oc h regelverk att den enskilde kan förlita sig på att han eller hon får en g od vård. 22.3.8Etableringskontroll och löpande kontroll av p sykiatrisk tvångsvård som bedriv s i privat re gi Förtroendet för hälso- och sjuk ården i stort är avhängigt att verk- samheten lever upp till de krav som medborgarna har r ätt att ställa. För den psykiatriska tvångsvård en gör sig detta krav påmint med särskilt s tyrka. För den som vill bedriva hälso- och sju kvård i privat regi upp- ställs i da gsläget en skyldighet att göra anm älan om det till Social- styrelsen (2 kap. 1 § patientsäke hetslagen). Något krav på tillstånd för vårdg ivaren uppställs inte. I detta sammanhang kan göras en jämförelse med vad s om gäller f ör den som vill driva ett HVB-hem (hem för vård och/eller boende ) i privat re gi. Det kan t.ex. handla om hem eller öppen verksamhet för vård under en begränsad del av dygnet f ör personer med demenssjukdoma r, äldre med behov av stöd på g rund av om fattande funktionsnedsättning, personer med psykisk funktionsned sättning, missbrukare eller barn oc ungdomar. För att b edriva en sådan verksamhet inom område eller för personer m ed funktionsnedsättning krävs tillstånd från . Kommuner och landsting so m vill driva motsvarande verksamh et behöver inte tillstånd, men är skyldiga att anmäla verk- samheten för registr ring. Oavsett om en verksamhet bedrivs av , kommunen eller en privat vårdgivare ska vården bedriv as så att d n uppfyller HSL:s kr av på en g od vård på lika villkor. Vidare ska vården ges med respekt för alla människor lika värde och den enskilda män- niskans v ärdighet. D en som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vår den. Ledningen av hälso- och sjuk- vården s ka dessutom vara organiserad så a tt den tillgodoser hög främjar ko stnadseffek tivitet. De t får förut- ansett att efterlevnaden av dessa krav säker- ställs genom den ko troll av verksamheten som sker genom Social- Ska psykiatrisk tvångsvård få bedrivas av annan huvudman När samhället påtvingar en enskild person vård mot hans eller hennes vilja är det ett anständighetskrav att vården, förutom att vara säker för patienten, håller en hög kvalitet. Den behandling som ges ska i princip vara den bästa möjliga som står att få utifrån veten- skap och beprövad erfarenhet. För att säkerställa det är det nödvän- digt att verksamheten, förutom det kvalitetsarbete som vårdgivaren själv är ålagd att göra (jfr 3 kap. patientsäkerhetslagen [2010:659]), underkastas en omfattande kontroll från samhällets sida. Att det kräver en löpande tillsyn behöver inte utvecklas närmare. Inslaget av olika former av tvång i verksamheten gör dock att det, enligt vår mening, finns skäl att överväga om det inte också är befogat att ha en kontroll i förväg av en privat vårdgivare som vill starta och driva psykiatrisk tvångsvård. Genom en sådan kontroll (etableringskon- troll) säkerställs att verksamheten redan från fyller erforderliga krav på kunnande och kompetens hos vårdpersonalen och att utrustning och lokaler är ändamålsenliga för verksamheten. Vi anser att det är befogat att en sådan etableringskontroll sker. Det ligger närmast till hand att låta få ansvar för den. I det fall en privat vårdgivare ska tillåtas svara för driften av en sådan högt specialiserad vård som psykiatrisk tvångsvård bedriven vid regionsjukhus och regionkliniker utgör, finns enligt vår mening anledning att också säkerställa att utbildningens och forskningens intresse tillvaratas hos den privata vårdgivaren. Det är dock ett för- hållande som i första hand får regleras i avtal mellan beställaren och utföraren. Vidare behöver tas särskild hänsyn till att just denna vård torde falla in under nationella ansvarsom- råde för den högspecialiserade vården, vilket innebär att det inte står det enskilda fritt att bestämma om var den ska vara loka- liserad och vilka villkor i övrigt som ska gälla för vårdens bedrivande. Skälet för att kräva att en privat utförare av psykiatrisk tvångs- vård ska granskas i förväg, är den stora variation i storlek och kva- litet som privata vårdgivare kan tänkas representera. Något skäl för att införa en motsvarande tillståndsplikt för verksamhet som be- drivs av landsting eller kommun finns däremot inte. Den lands- tingskommunala verksamheten uppvisar dels inte samma variation i dessa hänseenden, dels finns här en pågående kontroll av verksamheten. Enligt vår mening talar alltså tvångsvårdens speciella karaktär för att den som vill driva en sådan verksamhet i privat regi bör vara underkastad en särskild etableringskontroll. Psykiatrisk tvångsvård bör endast få bedrivas av den som i förväg fått sin verksamhet Ska psykiatrisk tvångsvård få bedrivas av annan huvudman prövad och godkänd av . Samhällets kontroll behöver därutöver ske löpande genom återkommande tillsyn av verksam- heten i såväl anmäld som oanmäld form. Med hänsyn till den psykiatriska tvångsvårdens särskilda karak- tär är det av utomordentlig vikt att tillsynen av verksamheten fungerar väl och att all vårdpersonal och vårdgivarens ledning har ett ut- vecklat säkerhetstänkande och goda upparbetade rutiner för att kunna trygga patienternas säkerhet. Händelser där en patient drabbats av en allvarlig skada eller ut- satts för allvarliga risker i hälso- och sjukvården ska anmälas till . Denna regel kallas . anmäldes totalt 1 618 händelser till med stöd av denna regel. I en kommentar till denna uppgift (som finns publicerad på Social- styrelsens hemsida), anger myndigheten bl.a. att studier av antalet vårdskador i somatisk sluten vård visar att många fler händelser med risker eller skador för patienter inträffar än de som anmäls enligt . Mörkertalet anges vara stort. har andelen av den landstingsfinansierade hälso- och sjukvård som köps från privata vårdgivare uppgått till ca 10 pro- cent. Inom all hälso- och sjukvård, oavsett drifts- och ägandeform, åvilar det personalen att göra anmälan enligt . uppgick antalet anmälningar från hälso- och sjukvård som drevs i egen regi till 1 179. var antalet anmälningar i hälso- och sjukvård som lagt ut på entreprenad 27. Sist- nämnda antal motsvarar därmed av de sam- manlagda anmälningarna. Det innebär att andelen anmälningar från hälso- och sjukvård som lagts ut på entreprenad är avsevärt lägre än vad den är inom egen bedrivna hälso- och sjukvård. En förklaring till skillnaden kan förstås vara att den speglar en verk- lighet som innebär att förhållandevis färre skador eller risk för skador uppkommer i den vård som lagts ut på privata utförare. Den andra möjliga förklaringen är att anmälningarna inom privat bedriven verksamhet inte sker följsamt mot uppkomna händelser i verksam- heten (givet att det inte förekommer en överanmälan enligt i den vård som bedrivs av ). Vi har inte något underlag för att kunna bedöma vilken av dessa båda förklaringar som är den mer riktiga. Ska psykiatrisk tvångsvård få be drivas av annan huvudman 22.3.9En samman hållen psykiatrisk vård av d en offentligt finansierade vården utförs enligt uppgift från SKL och av privata före- tag. Den an delen förväntas öka enligt flera olik a prognose . Andelen av den landstingsfinan sierade häl so- och sju kvården so m utförs i privat regi varierar dock kraftigt mellan länen. På några håll i landet har hela eller delar av d en öppna psykiatriska vården lagts ut på priv at entreprenad. I Stoc kholms läns landsting har man i ett sjukvårdsområde (det nordöstr a) tagit ytterligare ett steg genom att man un der har träffat avtal om att, vid sidan av den öppna psykiatri ska vården, ven lägga ut den slutna (frivilliga) psykiatriska vården på en och sam ma privata vårdgivare. Ett argu ment, kanske det främsta, som har lyfts fram av de som förespråkar att privata vårdgivare borde tillåtas att driva även psykia- trisk tvång svård, är att det kan vara till gagn fö r patienten. Vad man avser närmare är att nuvarande fö rbud medf ör att en patient som får psykiatrisk vård p å frivillig grund hos en privat vårdgivare, måste byta vårdgivare när han elle r hon försämras i sådan grad att psykiatrisk tvångsvård blir nödvändig. Skiftet av vårdform bryter kontinuitet en i läkark ontakten vilket är till nackdel för patientens behandling. Bytet av vårdpersonal och läkare kan också skapa en otrygghet hos patient en och påverka hans eller hennes symptom- bild på ett negativt sätt, vilket kan försvåra oc h förlänga patientens rehabilitering. Genom att även två ngsvården kan föras in under en och samm a privata vårdgivares hand kan e n kontinuitet i kon- takten mellan läkare/v årdpersonal och patient en behållas. Från pat ient-, brukar- och närståendeorganisationer har till utred- ningen fra mförts en oro för att privata aktörer kan intressen påverka bed ömningen av om tvångsvården av kan upphöra eller inte. Vidare me nar man att tillsynen bättras innan det öve rhuvudtaget kan bli aktuellt att låta privata aktörer verka på områd et för psykiatrisk tvångsvård. Man har också pekat på at t den perso nal som är anställd hos privata aktörer inte har det källskydd och den medd elarfrihet so m offentlig t anställd personal h ar samt att det finns sämre insyn i den privata verksam- heten än vad som gäller vid bedrivande av offentlig verksamhet. Organisati onerna har d ock inte varit odelat ne gativa. En fördel som pekats på är att en privatisering skulle ku nna innebära att man lättare kan välja att sp ecialisera vården till att avse vissa psykiska störningar. Ska psykiatrisk tvångsvård få bedrivas av annan huvudman 22.4Våra överväganden och förslag Vår bedömning: Frågan om psykiatrisk tvångsvård ska få be- drivas av annan huvudman än landstingen och Rättsmedicinal- verket behöver utredas ytterligare innan förändringar av nuva- rande ordning kan genomföras. Genomgången av rättsläget på området är tämligen summarisk. Även med den begränsning som följer av det torde ändå kunna sägas att genomgången i vart fall inte synes utesluta att det i princip skulle vara möjligt att låta en privat aktör få ansvara för själva utförandet av psykiatrisk tvångsvård och tvångsåtgärder, sett till samhällets möj- ligheter att kunna tillgodose berättigade krav på offentlighet, insyn, kontroll m.m. Huruvida det är möjligt att även överföra rätten att fatta beslut om tvångsvård eller tvångsåtgärder till en privat aktör är mera oklart. Ett klargörande på den punkten kräver bl.a. att be- greppet myndighetsutövning inom hälso- och sjukvården analyseras närmare. Det är också tydligt att det behöver analyseras hur till- synen kan förstärkas och vad det kostar. Vidare behöver övervägas om det överhuvudtaget är möjligt att privatisera utförandet av den psykiatriska tvångsvården utan att också lägga rätten att fatta beslut om tvångsåtgärder på utföraren. Det behöver också närmare över- vägas vilka krav som utföraren behöver uppfylla för att kunna få en sådan beslutsrätt och hur ett avtal ska se ut för att beslutsrätten ska kunna flyttas över. Det är tydligt att flera av de frågor och aspekter som vi har pekat på behöver analyseras närmare. Det tillkommande arbetet för det framstår som förhållandevis omfattande. Vi ser inga möjligheter att inom ramen för denna utredning kunna slutföra ett sådant arbete.