sou · GZB386 · 2012-01-01 00:00:00 — Direktivet är uppdelat i sju kapitel: Kapitel I är en allmän över- gripande del som anger gemensamma bestämmelser för all in- dustriell verksamhet som omfattas av direktivet. Kapitel II omfattar de verksamheter som anges i bilaga I och motsvarar i huvudsak IPPC-direktivet. Kapitlen III–VI innehåller tekniska minimikrav för stora förbränningsanläggningar, avfallsförbrännings- anläggningar, anläggningar som använder lösningsmedel respektive anläggningar som producerar titandioxid. Kapitel VII innehåller bestämmelser om behöriga myndigheter, medlemsstaternas rap- portering, sanktioner och sedvanliga bestämmelser om genom- förande och övergångsbestämmelser m.m. Bestämmelserna i kapitel I, II och VII är, med några undantag, de bestämmelser som utredningen har i uppdrag att behandla. I övriga delar ansvarar för att lämna förslag till genomförande. En av de viktigaste förändringarna av regleringen genom IED är att BAT-konceptet får en mer framskjuten roll än i det nuvarande IPPC-direktivet. BAT-referensdokumenten blir i och med IED mycket centrala i tillståndsprövningen, eftersom slutsatserna i dessa dokument (BAT-slutsatser) nu kommer att utgöra ett mer obli- gatoriskt underlag för tillståndsprövningen. är refe- rensdokumentet ett dokument som det är lätt för prövningsmyn- digheten att frångå. Enligt IED ska beslut som fastställer tillstånds- villkor som avviker från BAT motiveras och dokumenteras. Vidare införs krav på omprövning av tillståndsvillkoren efter det att en ny BAT-slutsats som berör anläggningen har offentlig- gjorts. För att förebygga, minska och i möjligaste mån eliminera föroreningar från industriella verksamheter förstärks genom IED åtgärderna för kontroll, övervakning och tillsyn. Vidare införs krav på vidtagande av åtgärder vid nedläggning av verksamhet. Förstärkt tillämpning av BAT För att säkerställa att föroreningar förebyggs och begränsas får en anläggning bedriva verksamhet endast om den enligt huvudregeln i art. 4 IED har tillstånd. För att nå en hög skyddsnivå för miljön som helhet ska tillståndet säkerställa att anläggningen drivs enligt allmänna principer för verksamhetsutövarens grundläggande skyl- digheter såsom exempelvis krav på användande av BAT samt krav på avfallshantering och energieffektivitet (art. 11). Tillståndet ska även ange gränsvärden för utsläpp för förorenande ämnen eller motsvarande parametrar eller tekniska åtgärder, lämpliga krav för skydd av mark och grundvatten samt kontrollkrav (art. 14 och bilaga II). Ett motiv till översynen av IPPC-direktivet och de övriga sek- torsdirektiven är enligt kommissionen att efterlevnaden av direk- tiven har varit bristfällig. Detta har lett till betydande skillnader i villkoren för likartade industriverksamheter inom EU. Studier ut- förda av kommissionen visar att medlemsstaterna har tolkat BAT- kravet mycket olika, vilket bl.a. beror på BAT-referensdokumen- tens svaga rättsliga status. För att avhjälpa dessa brister innehåller IED bestämmelser för att förstärka användningen av BAT. Ett led i detta är att Sevillaprocessen blir mer formaliserad genom att de delar av BAT-referensdokumenten där slutsatserna om BAT fastställs, de s.k. BAT-slutsatserna, ska beslutas i ett s.k. kommittéförfarande (se vidare avsnitt 4.4). Det finns ett knappt trettiotal BAT- referensdokument som avser olika industrisektorer. Av tabell 2.1 nedan framgår vilka BAT-referensdokument som planeras att tas fram . I den högra kolumnen anges kom- missionens preliminära tidsplan för antagande av dessa BAT-refe- rensdokument. För att förstärka tillämpningen av BAT ska hänsyn tas till BAT- slutsatserna vid fastställande av tillståndsvillkor (art. 14.3). I de delar BAT-slutsatserna anger begränsningsvärden för utsläpp är bunden- het till BAT än striktare. Prövningsmyndigheterna får som huvud- regel inte överskrida de utsläppsnivåer som motsvarar BAT enligt BAT-slutsatsen (art. 15.3). Behöriga myndigheter har dock möjlig- het att i specifika fall fastställa mindre stränga gränsvärden för ut- släpp om det visar sig att uppnående av gränsvärdena innebär oproportionerligt höga kostnader i förhållande till miljönyttan på grund av den geografiska placeringen av anläggningen, de lokala miljöförhållandena eller anläggningens tekniska egenskaper (art. 15.4). Kommissionen får, om det behövs, bedöma och genom riktlinjer ytterligare klargöra de kriterier som ska beaktas vid bedömningen av undantagsmöjligheten. Fastställs undantag måste skälen för detta framgå. Medlemsstaterna är även skyldiga att rapportera till kom- missionen i de fall undantag har beviljats. För att verksamhetsutövare ska kunna prova ny teknik som kan ge en högre miljöskyddsnivå, ges den behöriga myndigheten även möjlighet att medge tillfälliga undantag från utsläppsnivåer som motsvarar BAT enligt BAT-referensdokumenten (art. 15.5). Direktivet inför krav på att tillståndsvillkoren ska ses över och vid behov omprövas efter det att en ny BAT-slutsats som berör anläggningens huvudsakliga verksamhet har offentliggjorts (art. 21). Kommissionen har tagit fram nya BAT-refe- rensdokument och BAT-slutsatser för järn- och stålindustrin och glasindustrin. Dessa beräknas preliminärt att offentliggöras . Den fyraårsperiod som gäller enligt art. 21 IED börjar enligt kommissionen att räknas från offentliggörandet av dessa BAT- slutsatser och inte från den tidpunkt vid vilken medlemsstaterna ska ha genomfört direktivet. Detta innebär att de sektorer som berörs av slutsatserna som offentliggörs ska ha tillståndsvillkor som överensstämmer med slutsatserna. Översynen och omprövningen ska ske med beaktande av alla nya och uppdaterade BAT-slutsatser som har offentliggjorts sedan tillståndet utfärdades eller senast omprövades. Även slutsatser om BAT enligt BAT-referensdokument utfärdade under IPPC-direk- tivet ska beaktas till viss del (art. 13.7). Det regleras inte i direktivet hur ofta ett nytt BAT-refe- rensdokument ska tas fram. Av preambeln (para. 13) framgår att kommissionen bör sträva efter att uppdatera referensdokumenten senast efter det att den föregående versionen har offentliggjorts. Det skulle innebära att det kan komma att antas ca fyra BAT-referensdokument . Om en anläggning inte omfattas av någon av BAT-slutsatserna ska tillståndsvillkoren ses över och vid behov uppdateras, om ut- vecklingen av BAT möjliggör en betydande minskning av utsläppen. Tillståndsvillkoren ska även omprövas och vid behov uppdateras åtminstone i de fall då en anläggning orsakar förorening av sådan betydelse att nya eller reviderade gränsvärden för utsläpp behöver införas i tillståndet, driftssäkerheten nödvändiggör att annan teknik används eller det är nödvändigt att uppfylla en ny eller reviderad miljökvalitetsnorm. Sektor (engelska inom parentes) Kod i bilaga I Stora förbränningsanläggningar (Large Combustion Olje- och gasraffinaderier ( Framställning av järn och stål (and Steel 1.3,2.1,2.2 Bearbetning av järnmetaller (Ferrous Metals Processing Smidesverkstäder och gjuterier (Smitheries and Ytbehandling av metaller och plaster (Surface treatment of Metals and Plastics) 2.3a),c) 2.3b),2.4, 2.5 a)–b) Produktion av cement, kalk och magnesiumoxid (Cement, Lime and Keramisk industri () Organisk högvolymkemikalieindustri (Large Volume 4.1 a)–g) Framställning av organiska finkemikalier (Manufacture 4.1 j),4.4, Produktion av polymerer (Production of Polymers) 4.1 a)–c) 4.2 a), c) Oorganisk högvolymkemikalieindustri – ammoniak, syror 4.2 a)–b), 4.3 och gödselmedel (– Ammonia, Acids and ) 6 Uppgifterna är preliminära Oorganisk högvolymkemikalieindustri – fasta och 4.2 d)–e) övriga ämnen (– Kemisk industri (Production of Speciality Inorganic WT*** WI*** Massa- och pappersindustri (Pulp and Paper Garverier (Tanning of Hides and Skins) Livsmedel-, dryckes och mjölkindustri (Food, Drink 6.4 b)–c) Slakterier och industri för bearbetning av biprodukter 6.4 a), 6.5 (Slaughterhouses and Animals By-products Anläggning för djurhållning av fjäderfä eller svin (Intensive Rearing of Poultry and Pigs) Ytbehandling med organiska lösningsmedel (Surface Treatment Using Organic Solvents) Framställning av OSB-spånskivor, spånskivor eller Behandling av trä och träprodukter med kemikalier Rening och hantering av avloppsvatten och avgaser inom den kemiska sektorn (Common and Utsläpp från lagring (Emissions from Storage) Ekonomi och sideffekter (Economics and Cross-Media Energieffektivitet (Energy Efficiency) Industriella kylsystem () Allmänna principer för utsläppskontroll (General Principles of Monitoring) *LVOC, OFC, och CWW; samtliga avser organisk kemisk industri **CAK, LVIC-AAF, LVIC-S och ; samtliga avser oorganisk kemisk industri ***WT och WI; båda avser avfallsindustri BREF-dokument i elektronisk form finns att ladda ned på Kontroll, övervakning och tillsyn För ett effektivt genomförande av lagstiftningen om industri- utsläpp krävs ett pålitligt system för övervakning och kontroll som kan se till att miljökraven uppfylls. Det har därför införts en ny bestämmelse om att verksamhetsutövare regelbundet ska rappor- tera till den behöriga myndigheten om hur tillståndsvillkoren uppfylls. I art. 14.1(d) och (e) och art. 16.2 IED finns ett nytt krav på periodisk kontroll av mark och grundvatten inom en anläggnings område i syfte att ta fram lämplig information som kan användas för att skydda mark och grundvatten från förorening med farliga ämnen. Medlemsstaterna ska också se till att verksamhetsutövaren och den behöriga myndigheten vidtar nödvändiga åtgärder om tillståndsvillkoren inte efterlevs (art. 8). Dessutom innehåller direktivet krav på att medlemsstaterna ska införa ett system för miljötillsyn (art. 23). Industriella verksamheter kan ge betydande negativa effekter på kvaliteten i mark och grundvatten till följd av användning, tillverk- ning och utsläpp av farliga ämnen. Den nuvarande regleringen i IPPC-direktivet har mycket vaga bestämmelser när det gäller ned- läggning av verksamhet och avhjälpande av miljöskador efter det att verksamheten har upphört. För att förtydliga kraven och bidra till att nå målen i den tematiska strategin för markskydd, krävs enligt art. 22.2 IED att verksamhetsutövarna före idrifttagande eller vid omprövning ska upprätta en statusrapport med information om föroreningssituationen i mark och grundvatten. Kommissionen ska upprätta riktlinjer om innehållet i statusrapporten. Om anlägg- ningen har orsakat en betydande förorening med relevanta farliga ämnen i mark och grundvatten jämfört med statusen enligt statusrapporten ska verksamhetsutövaren, efter att verksamheten har upphört, vidta nödvändiga åtgärder för att återställa området till den tidigare statusen (art. 22.3). Det nya och sammanhållna IED syftar till att öka lagstiftningens genomslagskraft och effektivitet genom att uppnå en hög miljö- skyddsnivå, minskad administrativ börda och minimerad snedvrid- ning av konkurrensen inom EU utan att försämra den europeiska industrins konkurrensläge. I den konsekvensanalys som gjorts i samband med översynen av IPPC-direktivet och anknytande lag- stiftning har kommissionen gjort en bedömning av det föreslagna åtgärdspaketets effekter (KOM(2007) 843 slutlig, På väg mot en bättre politik för industriutsläpp). Konsekvensanalysen visar att de föreslagna åtgärderna ger stora miljö- och hälsovinster. Exempelvis skulle en mer utbredd användning av BAT spela stor roll för att minska skillnaden (med 30–) mellan utsläppen av SO2 och NOx jämfört med de mål som sattes upp i den tematiska strategin för luftföroreningar. Detta skulle ge netto- vinster för miljön motsvarande 7–enbart inom sektorn för stora förbränningsanläggningar. Fördelarna upp- väger enligt kommissionen med stor marginal de ekonomiska konsekvenserna (med en faktor mellan 3 och 14). Det kan också förväntas positiva, om än mindre kvantifierbara, effekter som rör andra tematiska strategier, exempelvis för mark, vatten och avfall. Förenklingen av lagstiftningen och omarbetningen av de olika rättsakterna till ett enda direktiv ska förhoppningsvis leda till att de administrativa kostnaderna minskar med netto 105–. Inga betydande långtidseffekter på konkurrenskraft, negativa sociala effekter eller effekter som motverkar ekonomisk tillväxt förväntas heller bli följden av en mer utbredd användning av BAT eller andra föreslagna förbättringar. Konsekvensanalyserna visar i stället att en mer enhetlig tillämpning av BAT skulle bidra till att skapa mer enhetliga villkor och minska snedvridningen av konkur- rensen inom EU i de industrisektorer som omfattas av IPPC- direktivet. Utveckling och användning av innovativ teknik förväntas också främjas. 2.5Svenska anläggningar under IPPC-direktivet och IED Ca 1 070 anläggningar i omfattas av IPPC-direktivet. Genom införandet av IED kommer utöver de anläggningar som omfattas av IPPC-direktivet uppskattningsvis ytterligare ca 30 anläggningar att omfattas av IED. De nya anläggningarna tas upp i punkterna 6.1 c) (framställning av OSB-spånskivor, spånskivor eller träfiberskivor) och 6.10 (kemikaliebehandling av trä och träprodukter) i bilaga I till direktivet. De flesta A-verksamheterna i omfattas av IPPC-direktivet och IED och detsamma gäller ett stort antal B- verksamheter. För A-verksamheter krävs tillståndsprövning i domstol. Tabell 2.3 Fördelning av A-anläggningar på domstol Mark- och miljödomstolen i Mark- och miljödomstolen i Mark- och miljödomstolen i Mark- och miljödomstolen i Mark- och miljödomstolen i För B-verksamheter krävs tillstånd från miljöpröv- ningsdelegation (MPD). Tabell 2.4 Fördelning av B-anläggningar på några större MPD7 Fördelning av IPPC-anläggningar på tillsynsmyndigheter 7 Regeringen har beslutat att prövningen av B-verksamheter ska koncentreras till tolv länsstyrelser. Utöver de länsstyrelser som anges i tabellen kommer följande länsstyrelser att omfattas; , , , och . Koncentrationen kommer att träda i kraft . Förteckning över IPPC-anläggningar i Rostning och sintring av malm Produktion av råjärn och stål Bearbetning av järnbaserade metaller Ytbehandling med elektrolytisk eller kemisk LVOC, OFC, , CAK, LVIC-AAF, Behandling av Icke-farligt avfall Slakterier, livsmedel och foder Behandling av djurkroppar/avfall *) För dessa sektorer finns ännu inget BAT-referensdokument (BREF) Källa: Länsstyrelsernas system MiljöReda, . 3Genomförande av kapitel I IED i svensk rätt I detta kapitel analyseras behovet av författningsändringar med anled- ning av genomförandet av IED, kapitel I, art. 1–9. Utredningens bedömning: Syftesbestämmelsen i art. 1 IED omfattas av 1 kap. 1 § . Av direktivets inledande artikel framgår att direktivet fastställer be- stämmelser om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar som härrör från industriella verksamheter. Direktivet innehåller också bestämmelser som syftar till att förebygga, eller i vart fall minska, utsläppen till luft, vatten och mark samt förebygga uppkomst av avfall så att en hög skyddsnivå kan uppnås för miljön som helhet. Art. 1 IED är en allmän och övergripande syftesbestämmelse vars innehåll omfattas av portalparagraf (1 kap. 1 § miljö- balken). Någon ändring i den svenska författningstexten behövs därför inte. Genomförande av kapitel I IED i svensk rätt Utredningens bedömning: Utredningen föreslår inte att undan- tag från tillämpningsområdet görs för forsknings- och utveck- lingsverksamhet. Direktivet är enligt art. 2 IED tillämpligt på de industriella verk- samheter som ger upphov till föroreningar som avses i kapitlen II– VI. Jämfört med IPPC-direktivet har tillämpningsområdet utvidgats något så att det omfattar ytterligare några verksamheter, exempel- vis behandling av trä och träprodukter med träskyddsmedel och tillverkning av träskivor. Utanför tillämpningsområdet faller dock forsknings- och utveck- lingsverksamhet och utprovning av nya produkter. Undantaget är identiskt med punkten 1 i bilaga I till IPPC-direktivet. Enligt kommittédirektivet omfattar utredningens uppdrag endast de verksamheter som upptas i kapitel II, vilket till största delen mot- svarar IPPC-direktivets tillämpningsområde. Utredningen har inte i uppdrag att analysera och lämna förslag vad gäller de delar av IED som handlar om det som regleras genom direktiven om av- fallsförbränning, stora förbränningsanläggningar och användning av organiska lösningsmedel. De regleras i svensk rätt genom förord- ningen (2002:1060) om avfallsförbränning samt genom Natur- vårdsverkets föreskrifter NFS 2002:28, NFS 2002:26, respektive NFS 2001:11. I IED återfinns dessa bestämmelser i kapitel III–V. har fått i uppdrag att genomföra nödvändiga ändringar som följer av att nya anläggningar upptagits i bilaga I till IED. Det ingår alltså inte i utredningens uppdrag att lämna förslag på ändringar avseende de anläggningar som omfattas av direktivets tillämpningsområde. Undantag för forsknings- och utvecklingsverksamhet Från tillämpningsområde görs inte undantag för forsk- ningsverksamhet. För avfallsförbränningsanläggningar finns däremot ett undantag för experimentanläggningar som används för forsk- Genomförande av kapitel I IED i svensk rätt ning, utveckling och provning i syfte att förbättra förbrännings- processen förutsatt att anläggningen behandlar mindre än avfall . (4 § andra stycket förordningen om avfallsförbrän- ning). Vid genomförandet av IPPC-direktivet i svensk rätt infördes inte något undantag för forskningsverksamhet. Utredningen ser inte att reglering hindrar att sådan verksamhet kan be- drivas. Även under IED bör sådan verksamhet kunna bedrivas. Ett undantag formulerat i enlighet med art. 2.2. kan leda till gränsdrag- ningsproblem och utgöra en möjlighet att komma undan ett helt regelverk. Då utredningen inte fått några direkta indikationer om att forskningsverksamhet försvåras till följd av IED finns därför inte skäl att införa ett undantag i enlighet med art. 2.2 IED. I den mån särskilda villkor behövs då ny teknik prövas kan prövotidsinstitutet användas genom att den slutliga vill- korsbestämningen skjuts upp. Utredningens bedömning: Flertalet av definitionerna i IED har inte ändrats jämfört med IPPC-direktivet och kräver inte någon ändring av svensk rätt. För att genomföra IED görs bedöm- ningen att det inte heller behövs särskilda legaldefinitioner av vad som menas med verksamhetsutövare, anläggning, tillstånd, generella bindande regler, mark, miljötillsyn och ny teknik. Ut- redningen anser att begreppet farliga ämnen inte bör införas i svensk rätt. Utredningens förslag: Vissa av definitionerna i IED får bety- delse för utformningen av svenska bestämmelser och bör komma till uttryck i författningstexten. De begrepp som föreslås införas i svensk rätt är BAT-referensdokument, BAT-slutsatser och statusrapport. I art. 3 IED ges ett antal definitioner som enbart gäller vid tillämp- ningen av direktivet. I följande avsnitt analyseras behovet av att införa legaldefinitioner i svensk rätt. Art. 3.24–3.47 berör delar av IED som omfattas av Naturvårds- verkets uppdrag varför betänkandet ej tar upp frågan om dessa definitioner bör genomföras. Genomförande av kapitel I IED i svensk rätt 3.3.1Definitioner vilka inte har ändrats jämfört med IPPC- direktivet Många av definitionerna har inte ändrats jämfört med IPPC-direk- tivet. Definitionerna för ämne (art. 3.1), förorening (art. 3.2), ut- släpp (art. 3.4), gränsvärde för utsläpp (art. 3.5) miljökvalitetsnorm (art. 3.6), väsentlig ändring (art. 3.9), bästa tillgängliga teknik (art. 3.10), allmänheten (art 3.16), den berörda allmänheten (art. 3.17) och fjäderfä (art. 3.23) är desamma som följer av IPPC-direktivet. Överväganden beträffande dessa begrepp har redan gjorts vid genom- förandet av IPPC-direktivet och krävs följaktligen inte någon ändring i svensk rätt. Art 3.3 IED innehåller en definition av begreppet anläggning. An- läggning definieras där som en fast, teknisk enhet inom vilken en eller flera av de verksamheter som anges i bilaga I eller i del 1 i bilaga VII bedrivs, liksom all annan där- med förknippad verksamhet på samma plats som tekniskt sett är knuten till de verksamheter som anges i dessa bilagor och som kan påverka utsläpp och föroreningar. Bestämmelsens materiella innehåll överensstämmer med art. 2.3 i IPPC-direktivet. Anläggning definieras där som en fast, teknisk enhet där en eller flera av de verksamheter som anges i bilaga I bedrivs, liksom all annan därmed förknippad verksamhet som tekniskt sett är knuten till de verksamheter som bedrivs på platsen och som kan påverka utsläpp och föroreningar. Vad som är ändrat i IED är hänvisningen till direktivets bilagor (bilaga I och del 1 av bilaga VII). Del 1 av bilaga VII anger tekniska bestämmelser för anläggningar och verksamhet som använder orga- niska lösningsmedel. Vidare har bestämmelsen förtydligats så att det tydligare framgår att en anläggning är en fast, teknisk enhet inom vilken en eller fler av de verksamheter som anges i nämnda bilagor bedrivs. Detta innebär att en anläggning är summan av aktiviteter nämnda i bilaga I och del 1 av bilaga VII och all annan därmed för- knippad verksamhet, förutsatt att dessa aktiviteter bedrivs i en fast teknisk enhet. Genomförande av kapitel I IED i svensk rätt Av dokument framtagna av (kommissionen) med vägledning för tolkningen av anläggningsdefinitionen i art. 2.3 i IPPC-direktivet framgår att bestämmelsen ska tolkas på sätt som klart framgår av art. 3.3 IED. Justeringen av art. 3.3 har således tydliggjort den tidigare oklarheten i IPPC-direktivet. (se Guidance on Interpretation of Installation and Operator for the Purposes of the IPPC Directive1). Den svenska språkversionen av art. 2.3 i IPPC-direktivet angav att anläggning är en fast teknisk enhet jämte all annan därmed förknippad verksamhet (jmf den tyska språk- versionen som språkligt sett överensstämmer med hur IPPC-direk- tivet är avsett att tolkas eine ortsfeste technische Einheit, in der eine oder mehrere der in Anhang I genannten). Begreppet anläggning används i flertalet av artiklarna i IED och får betydelse för bl.a. tillståndskravet (art. 4) och vid nedläggning av verksamhet (art. 22). I IED används både begreppen verksamhet och anläggning utan att det anges någon legaldefinition av begrep- pet verksamhet. Enligt utgör användning av en anläggning miljöfarlig verksamhet (9 kap. 1 §). Om denna användning orsakat en miljö- skada utgör det definitionsmässigt en föroreningsskada (10 kap. 1 §). Vid genomförandet av IPPC-direktivet infördes inte någon legal- definition av begreppet anläggning i . Men anläggnings- begreppet, i huvudsak motsvarande IPPC-direktivet, finns i bl.a. 1 kap. 2 § lag (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. Miljö- överdomstolen har anfört att begreppet anläggning får anses betyda att någon åtgärd av teknisk natur har vidtagits för att möjliggöra den avsedda verksamheten (MÖD 2004:59 och 2005:37). Enbart det förhållandet att en verksamhet har bedrivits med viss varaktighet kan inte medföra att en anläggning inrättats. Domstolen anförde dock att räckvidden av begreppet anläggning är något oklar varför miljö- sanktionsavgift inte kunde åläggas för underlåtenhet att göra anmälan med hänvisning till legalitetsprincipen (se även MÖD 2002:36). Att det inte är helt lätt att avgöra om vad som utgör en anläggning i framgår av Högsta domstolens avgörande om tillstånd till utvidg- ning av en kraftvärmeanläggning (Kraftvärme). 1http://ec.europa.eu/environment/air/pollutants/stationary/ippc/pdf/installation_guidance.pdf Genomförande av kapitel I IED i svensk rätt hämtades ett förhandsavgörande från som slog fast att om en anläggning består av flera värmepannor ska varje värme- panna med tillhörande utrustning anses utgöra en separat anläggning (NJA 2009 s. 194). utgår främst från verksamhetsbegreppet. Enligt miljö- balksutredningen är verksamhet det vedertagna begreppet för att ange det mänskliga handlande som faller inom balkens tilllämpnings- område (SOU 1996:103, del 1, s. 230).