sou · H0B352 · 2012-08-24 00:00:00 — Första stycket ändras så att endast förslag till riktvärdekartor för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad om- fattas av bestämmelsen. Se vidare kommentaren till 3 §. Första stycket utgår då småhusenheter inte längre omfattas av all- män fastighetstaxering. I andra stycket ersätts begreppet hyreshusenhet av lokalhusenhet. Lantbruksenhet utgår då den, liksom småhusenhet, inte omfattas av allmän fastighetsvärdering. Bestämmelsen i andra stycket utvidgas i så att har möjlighet att besluta om skönstaxering även i de fall särskilda egen- skaper inte kan bestämmas tillförlitligt på grund av brister i eller bristfälligt underlag för deklarationen. Tredje stycket utgår angående uppgift om antal bostadslägenheter. Denna uppgift ska inte längre samlas in. Paragrafen kompletteras i första stycket tredje punkten med ett för- tydligande att skyldigheten för att redovisa taxerings- värde och däri ingående delvärde endast avser enheter som inte är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1. Bestämmelsen kompletteras vidare i fjärde punkten med att inte bara storleken av värdefaktorer utan även storleken av särskilda egen- skaper ska redovisas. Bestämmelsen avseende i andra stycket utgår då den är tillämplig. Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. Första stycket ändras genom att hyreshus-, industri- elproduktions- och specialenheter tas bort. Då bostäder inte längre ska omfattas av allmän fastighetstaxering finns det inte längre behov av att specifi- cera de nu borttagna enheterna. Då lantbruksenheter inte längre ska värderas (se avsnitt 3.2.1), finns det inte längre behov av att förordna personer till ledamöter i kammarrätterna med kunskap beträffande värdering av produktiv skogsmark och växande skog, och inte heller värdering av lantbruks- enhetet i övrigt. Första stycket justeras därför till att i stället avse värdering av annan taxeringsenhet som inte är undantagen från värde- ring enligt 7 kap. 16 §. Lagen träder i kraft och tillämpas första gången vid fastighetstaxering . Se vidare avsnitt 8.1.2. 8.1.2Förslaget till lag med särskilda bestämmelser 2015 Innebörden av lagen är att vid den särskilda fastighetstaxeringen ska ny taxering ske av varje småhusenhet, lantbruksenhet, ägarlägenhetsenhet, flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Det inne- bär att ny taxering ska ske även i de fall då detta inte annars följer av reglerna i 16 kap. fastighetstaxeringslagen (1979:1152). I fråga om flerbostadshusenhet och lokalhusenhet innebär nytaxeringen bland annat indelning av befintliga hyreshusenheter i sådana enheter. Den som vid ingången av var ägare till en fastighet som berörs av lagen är skyldig att utan föreläggande lämna särskild fastig- hetsdeklaration . Vidare anges att bestämmelserna om förslag till fastighetstaxering i 18 kap. 1, 4 och 9 §§ FTL gäller i tillämpliga delar. Det innebär att fastighetsägaren inte är skyldig att lämna en särskild fastighets- deklaration om vederbörande fått ett förslag till fastighetstaxering (18 kap. 1 § FTL). Förslaget ska dock enligt förevarande lag ha erhållits . Av 18 kap. 4 § FTL framgår att förslag till fastighetstaxering ska grundas på av kända uppgifter och innehålla uppgifter som är nödvändiga för fastighets- taxeringen. 18 kap. 9 § reglerar lämnandet av påpekanden med an- ledning av förslag till fastighetstaxering. Påpekanden ska dock enligt förevarande lag lämnas senast den som enligt lagen gäller för lämnande av särskild fastighetsdeklaration utan föreläg- gande, dvs. Enligt 26 kap. 4 § FTL ska förseningsavgift påföras en deklara- tionsskyldig som förelagts att lämna särskild fastighetsdeklaration men inte har kommit in med deklarationen inom föreskriven tid eller endast har lämnat en deklaration med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte är ägnad att ligga till grund för taxering. Bestämmelserna i 26 kap. 4 § FTL utsträcks till att omfatta även deklarationsskyldig som enligt förevarande lag är skyldig att lämna särskild fastighetsdeklaration utan föreläggande. Av 28 kap. 1 § FTL jämförd med 20 kap. 2 § samma lag följer att har möjlighet att besluta om skönstaxering avseende berörda fastigheter. 8.1.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt Paragrafen ändras genom att begreppet hyreshusenhet byts ut mot begreppen flerbostadshusenhet och lokalhusenhet i enlighet med ändringen i FTL. Eftersom det inte längre bara är taxeringsvärde som ligger till grund för fastighetsskatten utan också tomtarealen och byggrätten görs ett tillägg om övriga faktorer som har betydelse för taxeringen. För a) och b) delas kommunerna in i tre grupper beroende på be- folkningstäthet. I gruppen storstadskommuner finns , och med kommunerna i angränsande, närings- politiskt sammanhängande regioner. I gruppen mellankommuner finns de kommuner i övrigt som har mer än 27 000 invånare inom radie från kommuncentrum i den folkrikaste församlingen i kommunen. I gruppen glesbygdskommuner återfinns övriga kom- muner med mindre befolkningstäthet än så. En komplett uppräk- ning över vilken grupp varje kommun tillhör finns i bilaga till lagen. Fastighetsskatten bestäms i kronor per kvadratmeter tomtareal beroende av i vilken kommungrupp fastigheten befinner sig. För beräkningar och förklaringar av beloppen, se avsnitt 3.3.9. Belop- pen är olika för tomtmark till småhus och tomtmark till flerbostads- hus eller ägarlägenheter. För att erhålla uppgift om byggrätten när det gäller obebyggd tomtmark för flerbostadshus och ägarlägenheter kan schablonen 1,25 x boarean tillämpas, se närmare avsnitt 3.3.7. Tredje stycket om fastighets andelar i vissa samfälligheter tas bort. Dessa ska inte längre räknas in i underlaget för beräkningen av fastig- hetsskatt. Fjärde stycket om skatt och avgift för skilda delar av fastigheten tas bort. Om fastighetsskatt och fastighetsavgift ska beräknas för skilda delar av fastigheten ska underlaget för beräkningen fort- farande utgöras av respektive fastighetsdel. Fastighetsavgift ska där- emot inte längre avgöras av taxeringsvärde utan av kvadratmeteryta. Beloppen är bestämda till nivå och indexeras därefter så att de följer inkomstbasbeloppets förändring. Kvadrat- meterbeloppen avrundas efter indexeringen till hela tiotal öre och takbeloppen till hela kronor enligt matematisk avrundning Svensk Standard SS 01 41 41 Regel A. Hyreshusenhet byts ut mot begreppen flerbostadshusenhet och lokalhusenhet i enlighet med ändringen i FTL. 8.1.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:1398) om fastighetsavgift Hyreshusenhet byts ut mot begreppet flerbostadshusenhet i enlig- het med ändringen i FTL. Kommunerna delas in i tre grupper beroende på befolkningstäthet. I gruppen storstadskommuner finns , och med kommunerna i angränsande, näringspolitiskt samman- hängande regioner. I gruppen mellankommuner finns de kommuner i övrigt som har mer än 27 000 invånare inom radie från kom- muncentrum i den folkrikaste församlingen i kommunen. I gruppen glesbygdskommuner återfinns övriga kommuner med mindre befolk- ningstäthet än så. En komplett uppräkning över vilken grupp varje kommun tillhör finns i bilaga till lagen. Fastighetsavgiften bestäms i kronor per kvadratmeter boarea respektive tomtareal beroende av i vilken kommungrupp fastig- heten befinner sig. För beräkningar och förklaringar av beloppen, se avsnitt 3.3.9. Beloppen är olika för småhus, tomtmark, flerbostads- hus och ägarlägenheter. De varierar dessutom beroende på kom- mungruppstillhörighet. Beloppen är bestämda till nivå och indexeras därefter så att de följer inkomstbasbeloppets förändring. Kvadrat- meterbeloppen avrundas efter indexeringen till hela tiotal öre och takbeloppen till hela kronor enligt matematisk avrundning Svensk Standard SS 01 41 41 Regel A. Första stycket förenklas betydligt. Bostadsbyggnads (flerbostads- hus, ägarlägenhets eller småhus) värdeår får ingen betydelse och kan inte heller medföra att ett värdeår åsätts som är att jämställa med ett nybyggnadsår, varför regeln i den delen blir överflödig. Sam- tidigt förtydligas att regeln inte omfattar mark till byggnad på ofri grund. 8.1.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting Av paragrafen framgår att efter en ändring av kommunindelning ska beräkning av utbetalning av fastighetsavgiftsmedel enligt 4 § andra stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. ske med beaktan- de av den förändring av de sammanlagda fastighetsavgifterna året före det avgiftsår då indelningsändringen träder i kraft. Härvid an- vänds de sammanlagda fastighetsavgifterna enligt beslut om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244) året före det avgiftsår då indelningsändringen träder i kraft. Paragrafen är i huvudsak utformad med 2 § som förebild. 8.1.6Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Katalogen med definitioner och förklaringar samt hänvisningar till var dessa finns utökas med flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Hänvisningar görs till 2 kap. 15 §, där dessa enheter definieras. Ändringen är en anpassning till att ordet familjer i definitionen av småhus i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen byts ut mot hushåll. Det innebär inte någon ändring i sak. Andra stycket stryks eftersom de småhus som avses, så kallade sta- tarlängor, genom en ändring i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) inte längre ska indelas som småhus utan som hyreshus. Eftersom hyreshus aldrig kan utgöra privatbostad blir regeln över- flödig. Ändringen i tredje stycket, som blir det nya andra stycket, inne- bär att den s.k. slottsregelns krav på storleken av ett småhus ändras till ett krav på boarea. Förslaget har kom- menterats i avsnitt 3.6.2.13. Ändringarna i första stycket föranleds av att taxeringsenhetstypen hyreshusenhet ersätts av de nya taxeringsenhetstyperna flerbostads- husenhet och lokalhusenhet. Flerbostadshusenhet och lokalhus- enhet läggs till i uppräkningen av enheter med vilka avses enheter av de slag som avses i FTL. Definitionen av hyreshusenhet kopplas till 4 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen i dess lydelse före , där det anges vad som är en hyreshusenhet. Paragrafen anpassas till slopandet av taxeringen av vissa fastigheter genom att taxeringsvärde byts ut mot marknadsvärde. Första stycket anpassas till slopandet av taxeringen av vissa fastig- heter genom att taxeringsvärde byts ut mot marknadsvärde. I andra stycket görs ett tillägg av innebörden att före den beräk- ning som ska ske enligt första stycket ska industritillbehör räknas bort inte bara från ersättningen utan även från marknadsvärdet. Ändringen har kommenterats i avsnitt 3.6.2.13. Andra stycket anpassas till slopandet av taxeringen av vissa fastig- heter genom att taxeringsvärde byts ut mot marknadsvärde. Paragrafen behandlar gränsdragningen mellan byggnad och byggnads- inventarier i fråga om konstruktioner. Paragrafen justeras till följd av den slopade fastighetstaxeringen för vissa byggnader för att und- vika en ändring av omfattningen av vilka konstruktioner som kan hänföras till byggnadsinventarier. Paragrafen anpassas till slopandet av taxeringen av vissa fastigheter genom att taxeringsvärde byts ut mot marknadsvärde. Enligt första stycket får under vissa förutsättningar gemensam vinst- beräkning ske för två eller flera fastigheter eller fastighetsdelar som vid avyttring är taxerade var för sig men tidigare under ägarens inne- hav har ingått i samma taxeringsenhet. Om en taxeringsenhet en- dast delvis har ingått i den tidigare taxeringsenheten gäller detta endast om av enhetens värde vid avyttringen avser den del som har ingått i den tidigare taxeringsenheten. Änd- ringen innebär en anpassning till slopandet av taxeringen av vissa fastigheter genom att relateringen till ett värde ändras från taxerings- värde till marknadsvärde. Av andra stycket, som är nytt, framgår att gemensam vinstberäk- ning får ske för en flerbostadshusenhet och en lokalhusenhet som helt eller delvis omfattar samma registerfastighet, om den skatt- skyldige begär det. Av 45 kap. 23 § framgår att bestämmelsen är tillämplig även vid delavyttring av en taxeringsenhet Paragrafen reglerar när omkostnadsbeloppet vid delavyttring schablonmässigt får beräknas till en krona per kvadratmeter. Änd- ringen innebär en anpassning till slopandet av taxeringen av vissa fastigheter genom att taxeringsvärde byts ut mot värde. Procent- satsen anpassas därefter till sju och en halv procent. Paragrafen reglerar vad som kan utgöra en ersättningsbostad. Tredje punkten ändras som en konsekvens av att så kallade statarlängor inte längre ska utgöra småhus enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152). I första punkten anges att lagen träder i kraft och tillämpas första gången på beskattningsår som börjar . Av andra punkten framgår att 21 kap. 12 § tillämpas i sin äldre lydelse på fastigheter som förvärvats före . 8.1.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:826) om skattereduktion för fastighetsavgift Paragrafen reglerar för vilka fastigheter som den kommunala fastig- hetsavgiften kan reduceras enligt lagen. Första stycket ändras som en konsekvens av att så kallade statarlängor inte längre ska utgöra småhus enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152). 8.1.8Förslaget till lag om utbetalning till kommuner av fastighetsavgiftsmedel 2015–2017 Den föreslagna lagen reglerar utbetalningen till kommuner av fastighetsmedel 2015–2017. Förslaget behandlas i avsnitt 3.3.10. De sammanlagda beräknade intäkterna i riket från den kommunala fastighetsavgiften utbetalas till respektive kommun med ett enhetligt belopp per invånare året före beskattningsåret. Fastighetsavgiftsmedlen utbetalas av på sätt som när- mare föreskrivs i 4 § fjärde stycket lagen med särskilda bestämmel- ser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Det belopp som utbetalas till en kommun i fastighetsavgiftsmedel 2015 utbetalas också . 8.1.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1933:269) om ägofred Ett tillägg görs med innebörden att saknas taxeringsvärde för fastig- heten ska av marknadsvärdet användas. Med marknads- värde avses detsamma som i 5 kap. 3 § FTL. Marknadsvärdet kan t.ex. utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde eller annars beräknas med hjälp av normeringstal. Det kan också framgå av ett värderingsintyg. Se vidare avsnitt 3.6.2. Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. 8.1.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1933:359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås Ett tillägg görs till lagen med innebörden att ifråga om särskilt upp- skattningsvärde som fastställts med tillämpning av sådana norme- ringstal som anges i 2 a § lagen (1971:171) om särskilt uppskatt- ningsvärde på fastighet används av uppskattningsvärdet. Övriga ändringar i lagen är redaktionella. Vidare moderniseras lagens namn. 8.1.11Förslaget till lag om ändring i Ett tillägg görs i andra stycket att avseende fastigheter där taxerings- värde saknas ska i stället av marknadsvärdet användas. Med marknadsvärde avses detsamma som i 5 kap. 3 § FTL. Mark- nadsvärdet kan t.ex. utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde eller annars beräknas med hjälp av normeringstal. Det kan också framgå av ett värderingsintyg. Se vidare avsnitt 3.6.2. En ändring motsvarande den i 13 kap. 5 § görs i andra stycket. 8.1.12Förslaget till lag om ändring i jordabalken Ett tillägg görs med innebörden att för det fall någon av fastig- heterna har undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ska som fastighetens värde gälla av fastighetens särskilda uppskattningsvärde enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet eller, om uppskattningsvärde saknas, av ett marknads- värde beräknat med tillämpning av sådana normeringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. Begreppet hyreshusenhet ersätts i paragrafen av begreppet fler- bostadshusenhet. Kravet på vad som utgör flerbostadshusenhet är uppfyllt för en fastighet där bostadsdelen är taxerad som flerbostadshusenhet. Paragrafen omformuleras så att det framgår att sökanden ska ge in den skriftliga utredning om äganderätten som finns tillgänglig. Finns det ett eller flera beslut om fastighetstaxering när- mast före ansökan ska intyg om vad dessa beslut utvisar om ägande- rätten ges in. 8.1.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet Lagen utvidgas till att även omfatta särskilt uppskattningsvärde på fastighet som undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152), dvs. småhus, ägar- lägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, eko- nomibyggnader, , betesmark, produktiv skogsmark samt skogligt impediment. Vid fastställande av särskilt uppskattningsvärde tillämpas de grunder som enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) gäller för fastställande av taxeringsvärde. Paragrafen utvidgas till att även om- fatta tillämpningen av de normeringstal som anges i 2 a § vid fast- ställande av särskilt uppskattningsvärde. En ny paragraf förs in i lagen i vilken det fastställs att med nor- meringstal avses schabloniserade värden att användas för att beräkna marknadsvärdet för fastigheter. Normeringstalen ska fastställas av Lantmäteriet för sådan egendom som undantas från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Normeringstalen är områdesspecifika och inte fastighetsspecifika och kan utgöras av t.ex. kvadratmetervärden för bostäder, hektar- värden för produktiv mark eller genomsnittshyror för flerbostads- hus. Vid behov kan värdet fördelas mellan mark och byggnad genom tillämpning av s.k. tomtvärdetabeller. Denna fördelning mellan mark och byggnad kan sedan t.ex. användas för att fördela avskrivnings- underlag mellan mark och byggnad enligt 19 kap. 11 § IL. Värdet skulle även med ledning av normeringstalen kunna räknas fram för de fastigheter där ett värde efterfrågas inom ramen för lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet. Syftet är att normeringstalen ska finnas fritt tillgängliga hos Lantmäteriet för såväl privatpersoner som myndigheter. Det finns således möjlighet för alla intressenter att baserat på normerings- talen genomföra beräkningar avseende en fastighets värde. Se av- snitt 3.4.3.1 och 3.4.3.4. Lagen utvidgas på så sätt att behörig att ansöka om fastställande av särskilt uppskattningsvärde är inte bara den som är ägare av fastig- heten utan även myndigheter. Med myndighet avses såväl statliga som landstingskommunala och kommunala myndigheter. Utöver att användas för beräkning av uppskattningsvärde kan normeringstalen användas av enskilda och myndigheter som vill göra egna beräkningar avseende värdet på fastigheter. En myndighet som känner behov av det har dock möjlighet att formellt ansöka om ett uppskattningsvärde vilket fastställs av . Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella, bl.a. har ägar- lokutionen i första stycket kortats ner. Paragrafen reglerar att upprättade förslag till särskilt uppskattningsvärde ska översändas till sökanden för yttrande . Om sökanden är en myndighet enligt 3 § andra stycket, ska även ägaren till fastigheten ges möjlighet att yttra sig över förslaget. I de fall myndigheter använder normeringstalen för egna beräk- ningar, t.ex. i samband med fastställande av stämpelskatt, behöver emellertid inte fastighetsägaren yttra sig över dessa inom ramen för lagen om uppskattningsvärde. I ärenden som avser myndighets- utövning gäller dock enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223) all- mänt en skyldighet att (med vissa undantag) kommunicera uppgifter som tillförts ärendet av annan än den enskilde. 8.1.14Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:417) om sambruksföreningar Tredje punkten kompletteras med en skrivning att om inte taxe- ringsvärde är fastställt för fastigheten tillämpas i stället ett värde motsvarande av marknadsvärdet. Med marknadsvärde avses detsamma som i 5 kap. 3 § FTL. Mark- nadsvärdet kan t.ex. utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde eller annars beräknas med hjälp av normeringstal. Det kan också framgå av ett värderingsintyg. Se vidare avsnitt 3.6.2. 8.1.15Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken Ett tillägg görs i andra stycket att för det fall någon av fastigheterna har undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ska som fastighetens värde gälla av fastighetens särskilda uppskattningsvärde enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet eller, om uppskattningsvärde saknas, av ett marknadsvärde be- räknat med tillämpning av sådana normeringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. 8.1.16Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt Begreppet hyreshusenhet ersätts med begreppen flerbostadshus- enhet och lokalhusenhet. Kravet på flerbostadshusenhet respektive lokalhusenhet är upp- fyllt för en fastighet där bostadsdelen är taxerad som flerbostads- husenhet och lokaldelen som lokalhusenhet. 8.1.17Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter Lagen kompletteras med en hänvisning till att beräkning av mark- nadsvärde för den försålda egendomen ska ske med ledning av de av Lantmäteriet framtagna normeringstalen. 8.1.18Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället Paragrafen ändras genom att kravet på att bostadshuset har åsatts taxeringsvärde tas bort. Likhet uppnås därmed vad gäller besittnings- skyddet i 10 kap. 4 § jordabalken. 8.1.19Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret Första stycket ändras genom att möjligheten att ange uppgift om taxeringsvärde för småhusenhet tas bort. 8.1.20Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:1053) om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner Första stycket ändras genom att begreppet taxeringsvärde ersätts av marknadsvärdet i likhet med vad som gäller för en privatbostadsfastighet utomlands. Eftersom någon skillnad därmed inte längre görs mellan privatbostadsfastigheter i och privatbostadsfastigheter utomlands tas andra stycket bort. 8.2.1Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Ordet familj i definitionen av småhus byts ut mot den mer neutrala termen hushåll. Någon förändring i sak är inte avsedd. Komplementhus till småhus utökas till att även innefatta bl.a. överloppsbyggnad, mindre stallbyggnad eller växthus som inte an- vänds i yrkesmässig näringsverksamhet utan för fastighetsägarens sport- eller hobbyintresse. Överloppsbyggnad räknades tidigare som ekonomibyggnad men hör efter ändringen av definitionen av eko- nomibyggnad i stället till småhus. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer och som ligger på fastighet med , betesmark, pro- duktiv skogsmark eller skogligt impediment ska inte längre tillhöra byggnadstypen småhus. De så kallade statarlängorna, som avsågs med särregleringen av dessa byggnader i definitionerna av småhus och hyreshus, ska tillhöra byggnadstypen hyreshus. Styckena som särreglerat dessa byggnaders indelning tas därför bort. När det gäller den ändrade definitionen av ekonomibyggnad avses med näringsverksamhet det samma som enligt 13 kap. 1 § inkomst- skattelagen (1999:1229). Med näringsverksamhet avses därmed förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Vidare ändras definitionen av specialbyggnadskategorin vård- byggnad på så sätt att begreppet åldringsvård utgår och att all använd- ning för särskilda boendeformer för äldre människor enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) utgör grund för indel- ning av en byggnad som vårdbyggnad.