sou · H0B331 · 2012-05-04 00:00:00 — Bidragsgrundande lönekostnad är kontant bruttolön inklusive sjuklön och semesterlön, lagstadgade sociala avgifter och avgifter enligt lagen om allmän löneavgift samt för avtalsenliga arbetsmarknadsförsäkringar. Lönebidrag får lämnas vid nyanställning eller när en anställd återgår till arbetet efter att ha haft hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning. Det går dock inte att lämna lönebidrag hos nuvarande arbetsgivare för personer som har haft en sjuk- eller aktivitetsersättning på . Lönebidrag får lämnas under längst och ett första beslut om lönebidrag får omfatta högst ett år.5 Omprövning av lönebidrag ska göras av en certifierad lönebidragshandläggare. Certifiering ges efter genomgången internutbildning om lönebidrag. Förlängning av lönebidrag efter det fjärde anställningsåret ska föregås av en särskild prövning av den anställdes arbetsförmåga. Om arbets- förmågan är svårbedömd ska läkarutlåtande eller annan kvalificerad bedömning styrka den nedsatta arbetsförmågan. Trygghetsanställning är en anställning hos en annan arbetsgivare än för en person med funktionsnedsättning vars behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Trygghetsanställning ska vara ett alternativ till anställning hos . Anställningsformen är avsedd för dem som har mycket omfattande funktionsned- sättningar, stora begränsningar i arbetsförmågan och därmed stora svårigheter att få anställning med annat stöd eller genom annan insats. Syftet med att införa stödformen trygghetsanställning var 4AMS allmänna råd (AMSFS 2001:20) om tillämpningen av förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. 5AMS föreskrifter (AMSFS 2000:6) om tillämpningen av förordningen (2000:640) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet att bredda utbudet av långvariga anställningar med mer varierande arbetsuppgifter på flera orter och i flera branscher. De krav som har på övergångar till annan anställning finns inte för trygghetsanställning. En arbetsgivare som anställt en person i en trygghetsanställning får behålla ersättningen på den nivå som ursprungligen är fastställd, om behovet av en sänkning inte är uppenbar. Arbetsförmedlingen ska dock verka för att den som har en trygghetsanställning övergår i en annan anställning utan stöd. En prövning ska ske åtminstone för att se om arbetsförmågan har ökat eller minskat och om subventionen eller anordnarbidraget därmed ska ändras. Inte minst är en omprövning av betydelse för att följa upp kvaliteten i anställningen, hur arbetsledningen fungerar och för att säkerställa att arbetsmiljön är god. Liksom för utvecklings- anställning kan arbetsgivaren få anordnarbidrag, men trygghets- anställning kan inte kombineras med personligt biträde. Utvecklingsanställning är ett anpassat arbete hos en offentlig eller privat arbetsgivare för en person med funktionsnedsättning för att denne ska kunna utveckla sin arbetsförmåga. I budgetproposi- tionen (prop. 2005/2006:01) anger regeringen att utvecklings- anställningen i första hand, men inte uteslutande, är avsedd för arbetssökande som deltagit i insatsen fördjupad kartläggning och vägledning och bedöms ha behov av ytterligare stöd för att närma sig arbetsmarknaden. Anställningen ska, förutom de egentliga arbetsuppgifterna, innefatta inslag av rehabilitering, hjälpmedels- anpassning, arbetsprövning och vägledning. kan den enskilde även pröva arbetsuppgifter på andra arbetsplatser. Förutom en lönesubvention som följer med utvecklings- anställningen kan arbetsgivaren även få ett anordnarbidrag. Bidraget innebär ett ekonomiskt stöd för handledning, utvecklingsinsatser och anpassning på arbetsplatsen. Stödet utgår med högst per dag per individ och kan inte kombineras med insatsen personligt biträde. Utvecklingsanställning omfattas inte av lagen om anställningsskydd (las). Syftet med utvecklingsanställning är att skapa anställningar som ska användas för att pröva och utveckla en individs arbetsförmåga . Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet Offentligt skyddat arbete (OSA) Offentligt skyddat arbete i sin nuvarande form har funnits . Anställningsformen har sitt ursprung i s.k. T1 arbeten som personer med socialmedicinska hinder kunde få redan på 1960- talet. Målgruppen för OSA är arbetslösa med socialmedicinska funktionsnedsättningar eller personer som på grund av långvarig och svår psykisk sjukdom inte har haft kontakt med arbetslivet eller varit borta från arbetslivet . Även personer som är berättigade till insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) är berättigade till OSA. Offentligt skyddat arbete är ett skyddat arbete som kan anord- nas av kommuner, landsting eller andra offentliga arbetsgivare, men får inte avse konkurrensutsatt verksamhet. Ofta arbetar OSA- anställda i särskilda arbetslag och arbetsuppgifterna finns vanligtvis inom skog- och naturvård. Personer med OSA-anställning omfat- tas av ett särskilt kollektivavtal som är avsett för personer i arbetsmarknadspolitiska insatser.6 Anställningen omfattas inte av lagen om anställningsskydd. bildades som en stiftelse 1980 men är ett aktie- bolag ägt av svenska staten. Arbetsförmedlingen anvisar personer till och ska tillsammans med och den anställde upprätta en överenskommelse som anger syftet med anställningen, stödbehov, utvecklingsinsatser samt en tidplan för en eventuell övergång till arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Målgruppen för anställning hos är personer med funktionshinder vars arbetsförmåga är så nedsatt att han eller hon inte kan få annat arbete och vars behov inte kan tillgodoses genom andra insatser.7 Anställningen hos är en tillsvidareanställning men är undantagen från lagen om anställningsskydd. Anställda inom kan dock inte sägas upp på grund av arbetsbrist enligt avtal mellan staten och . Skyddat arbete kan inte kombineras med något annat stöd eftersom kompenseras för mer- 6Kollektivavtal, Bestämmelser för arbetstagare i arbetsmarknadspolitiska insatser – 06, bilaga 1. 7§34 Förordning (2000:630)om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet kostnader genom en merkostnadsersättning i form av en årlig klumpsumma. Förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga innehåller även bestämmelser om ekonomiskt stöd för annat än lönekostnader. Dessa stödinsatser kan lämnas utan att anställningen är subven- tionerad. Särskilt stöd vid start av näringsverksamhet är ekonomiskt stöd till arbetslösa personer med funktionshinder som har kostnader för att skaffa utrustning eller andra kostnader när hon eller han startar näringsverksamhet. Särskilt stöd får lämnas med högst och kombineras med start av näringsverksamhet som regleras i förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Stöd till personligt biträde är ett ekonomiskt stöd till arbetsgivare eller annan som har kostnader för ett personligt biträde åt en person som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Syftet med stödet är att den enskilde exempelvis ska få läs- och skrivhjälp eller hjälp med ledsagning. Stödet får uppgå till och för dem som har stora kom- munikationssvårigheter kan stödet uppgå till . Beslut om stöd får omfatta högst och får endast kombineras med lönebidrag. Särskild stödperson för introduktion och uppföljning (SIUS- konsulent) innebär att Arbetsförmedlingen utser en särskild stöd- person åt en person med funktionsnedsättning som behöver extra stöd och träning i inledningsskedet av en anställning eller under arbetspraktik som föregår en anställning. Stödet fungerar även som en resurs till arbetsgivaren och till arbetsplatsen och får lämnas efter att anställningen påbörjats, enligt myndighetens administrativa föreskrifter (AMSFS 2006:9) Stödpersonen arbetar utifrån den kvalitetssäkrade metoden Supported Employment. I genomsnitt ansvarar SIUS-konsulenten för 20–30 personer som söker arbete, är på praktik eller i arbete. Ekonomiskt stöd till arbetshjälpmedel syftar till att kompensera en nedsättning i arbetsförmågan på grund av en funktions- nedsättning. Det kan ske genom ett hjälpmedel, en anpassning av Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet programvara eller ett befintligt datorsystem eller en fysisk anpass- ning av arbetsplatsen Stöd till hjälpmedel avser både individuella arbetshjälpmedel som beviljas en person med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och särskilda anordningar på arbetsplatsen som beviljas arbetsgivaren. Stöd kan lämnas för behov som fram- kommer under anställningens . Därefter har arbetsgivaren och/eller ett särskilt ansvar för finansiering av hjälpmedel. För den som har en anställning med lönebidrag, offentligt skyddat arbete, utvecklingsanställning eller trygghetsanställning kan Arbetsförmedlingen ge stöd till hjälp- medel så länge lönesubventionen lämnas. Arbetsgivaren/anordnaren och aktuell person kan vardera få stöd med högst . Om stödet gäller dator- baserade hjälpmedel eller om det finns synnerliga skäl kan stöd lämnas med högre belopp. 4.5Arbetsförmedlingens uppdrag för unga med funktionsnedsättning Arbetsförmedlingen har särskilda uppdrag när det gäller unga med funktionsnedsättning. Uppdragen vänder sig till två grupper av unga. Den ena målgruppen är elever med funktionsnedsättning som fyllt och som finns i gymnasiesärskolor samt övriga gymna- sieskolor. Arbetsförmedlingen ska samverka med gymnasieskolan och tillhandahålla väglednings- och informationsinsatser som komplement till skolans egen studie- och yrkesvägledning. För elever som går i avgångsklass ska Arbetsförmedlingen samverka med skolan så att övergången mellan skolan och fungerar. Om skolan har medverkat till att en praktikplats kan övergå i en anställning där någon form av arbets- marknadspolitiskt stöd behövs ska Arbetsförmedlingen medverka till att anställningen kan ske så snart den unge slutar skolan. Den andra målgruppen är unga som beviljats aktivitetsersättning av . Unga som beviljats aktivitetsersättning och som kan och vill pröva sina möjligheter till arbete ska alltid tas emot på Arbetsförmedlingen. När det gäller unga med aktivitets- ersättning som deltar i daglig verksamhet är det kommunens ansvar att aktualisera den unge hos Arbetsförmedlingen. Det finns även unga med aktivitetsersättning som själva väljer att ta kontakt med Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet Arbetsförmedlingen utan att eller daglig verk- samhet i kommunen är informerade. Dessa unga personer ska också erbjudas de programinsatser och stöd som står till Arbets- förmedlingens förfogande. 4.6Ett utvidgat uppdrag för Arbetsförmedlingen Arbetslinjen har betonats allt mer inom olika politikområden. Detta har inneburit delvis förändrade förutsättningar för, och en utvidgning av, Arbetsförmedlingens arbetsmarknadspolitiska upp- drag. Både inom sjukförsäkringen och integrationspolitiken har omfattande reformer genomförts, där vikten av tidiga kontakter med Arbetsförmedlingen har understrukits. En förskjutning kan inom dessa områden sägas ha ägt rum från service till arbets- sökande som relativt snabbt kan förutses få ett arbete till mer omfattande hjälp och stöd till personer som kan stå långt från arbetsmarknaden. En sådan förskjutning får konsekvenser för såväl tjänsteutbud som inskrivningstider. Den ställer också ökade krav på en väl fungerande samverkan med andra myndigheter och organisationer för att de samlade insatserna ska fungera optimalt för individen. Insatser från Arbetsförmedlingen kan ofta behöva kombineras och ske parallellt med insatser från annan statlig myndighet eller kommun och landsting. En annan viktig förändring i Arbetsförmedlingens uppdrag, som bl.a. berör personer med funktionsnedsättning, gäller använd- ningen av tjänster från privata företag, s.k. kompletterande aktörer, i syfte att öka de arbetssökandes valmöjligheter och effektiviteten i förmedlingsarbetet. Störst konsekvenser för Arbetsförmedlingens arbete har olika reformer inom sjukförsäkringen haft. har den arbetslivsinriktade rehabiliteringen inom Arbetsförmedlingen tillförts ökade resurser för att kunna möta behoven av insatser för sjukskrivna och personer som lämnat sjukförsäkringen. Verk- samhet har bedrivits inom ramen för handlingsplanssamverkan, finansiell samordning (Finsam) och arbetslivsintroduktion. Resurs- tillskottet för förmedlingens insatser inom ramen för handlings- Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet planssamverkan och Finsam har finansierats via sjukpenninganslaget. av detta anslag har kunnat användas för rehabiliteringsinsatser i samverkan. sker finansieringen via ett nytt anslag under utgiftsområde 10, Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp. De ökade kostnader för Arbetsförmedlingen som det nya programmet arbetslivsintroduktion medfört, har finansierats via tillskott till Arbetsförmedlingens ordinarie anslag. För att övergången från sjukförsäkringen till insatser från Arbetsförmedlingen ska ske så smidigt som möjligt ställs krav på fungerande samverkansformer mellan myndigheterna. För- säkringskassan och Arbetsförmedlingen anser att de numera har ett väl etablerat samarbete med målet att återföra personer till arbetslivet. Myndigheterna har löpande samverkat utifrån tidsgränserna i den s.k. rehabiliteringskedjan inom sjukförsäkringen enligt följande rutiner: kontaktmöte efter 90 dagars sjukskrivning, överlämningsmöte i samband med överväganden om avslag eller indragning av sjukpenning eller att antalet ersättningsdagar med sjuk- eller aktivitetsersättning tar slut, samt avstämningsmöte för att klargöra arbetsförmågan. Initiativ till att mötena äger rum har tagits av . Från gäller en ny samarbetsmodell, där ingången är den så kallade gemensamma kartläggningen (se avsnitt Nya initiativ för effektivare insatser i samverkan). Handlingsplanssamverkan och arbetslivsintroduktion – olika målgrupper och delvis skilda syften Målgruppen för handlingsplanssamverkan har varit personer med ersättning från sjukförsäkringen som har behov av rehabiliterings- insatser för att få ett arbete. De grupper som varit aktuella är de som har varit sjukskrivna , personer med sjuk- ersättning, unga med aktivitetsersättning och personer vars sjuk- penning eller sjukersättning kommer att upphöra. Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet förmedlingen har ansvarat för att insatser erbjuds och dessa har kunnat pågå upp till . Ersättning till den enskilde har nästan uteslutande lämnats i form av rehabiliteringspenning från För- säkringskassan rehabiliteringen pågår. påbörjade 10 350 deltagare insatser inom ramen för handlingsplanssamverkan (Arbetsförmedlingen, 2012a). Priori- terade grupper var personer med sjuk- penning eller aktivitetsersättning samt personer vars dagar med sjukpenning eller sjukersättning närmade sig sitt slut. En upp- följning av deltagare efter avslutade insatser visar att (3 500 personer) av deltagarna har gått vidare till arbete eller utbildning, vilket är en procentenhet lägre än 2010.8 Arbetslivsintroduktionen vänder sig, till skillnad mot handlings- planssamverkan, till personer som redan erhållit ersättning enligt regelverket för sjukförsäkringen; sjukpenning på fortsättningsnivå eller tidsbegränsad sjukersättning med stöd av övergångsbestämmelser. Syftet med arbets- livsintroduktionen är att som introduktionen pågår fastställa behovet av fortsatt stöd inför en övergång till arbete. Deltagarna får sin försörjning genom aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning från Arbetsförmedlingen och ska efter arbetslivsintroduktionen gå vidare till annan insats inom , utbildning eller arbete. Deltagarna kan efter tre månaders deltagande åter ansöka om ersättning från sjukför- säkringen. fick nästan 18 900 personer beslut om deltagande i arbetslivsintroduktionen, kvinnor och män (Arbetsförmedlingen, 2012a). En uppföljning av deltagare 2010 och 2011 sedan deltagandet avslutats visar att hälften hade återvänt till sjukförsäkringen och att hälften hade arbete, deltog i utbildning eller var inskrivna på som arbetslösa eller deltog i program. Sexton procent hade arbete. 8 Uppgifter saknas om eventuella skillnader mellan personer med funktionsnedsättning och övriga deltagare. Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet Många deltagare med funktionsnedsättning En intensifierad samverkan mellan förmedlingen startade som pilotverksamhet och fortsatte i form av för myndigheterna gemensam handlingsplan för rehabiliteringsinsatser i samverkan. Denna samverkan har i hög utsträckning omfattat personer med nedsatt arbetsförmåga till följd av funktionsnedsättning. utgjorde dessa personer av samtliga. Även inom arbets- livsintroduktionen har deltagarna i hög utsträckning varit personer med funktionsnedsättning, andelen har varierat mellan . Arbetsförmedlingens service till personer med funktions- nedsättning har till följd av det utvidgade uppdraget ökat avsevärt i omfattning . Antalet personer med funktionsnedsättning som 2011 berörts av handlingsplans- samverkan och arbetslivsintroduktion kan uppskattas till omkring 14 850 personer. Nya initiativ för effektivare insatser i samverkan För att vidareutveckla samverkan mellan har myndigheterna, på regeringens uppdrag, analyserat behovet och omfattningen av gemensamma rehabili- teringsinsatser efter 2011 samt i en gemensam viljeinriktning lämnat förslag på hur dessa kan vidareutvecklas. Arbetsför- medlingen (2012f) har också redovisat en plan för genomförande av rehabiliteringsinsatser samt för hur utvärdering av insatserna planeras ske. Innehållet i viljeinriktningen ligger väl i linje med det förslag om förstärkta rehabiliteringsinsatser i samverkan som lämnas i Översyn av sjukförsäkringen – förslag till förbättringar (Ds 2011:18). Med utgångspunkt från dessa förslag, gjorde regeringen bedömningen i budgetpropositionen att myndigheternas samlade stöd till den enskilde behöver förstärkas för att skapa fler vägar tillbaka till arbetsmarknaden och för att tillvarata människors förmåga till arbete. Myndigheterna ska tillsammans, på ett tidigare stadium och mer systematiskt än tidigare, klargöra individens förutsättningar för arbete och behov av insatser. Det gäller både tidigt i sjukfallen i anslutning till tidsgränserna i sjuk- Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet försäkringen och senare för de sjukfall som blir längre än . Vid sjukfall som blir längre än ska individens behov av insatser prövas systematiskt och förutsättningarna för arbete klarläggas, både ur ett medicinskt och arbetslivsinriktat perspektiv. Samverkan ska ske med hälso- och sjukvården förutom mellan och . Utifrån viljeinriktningen har myndigheterna träffat en överens- kommelse om hur tidiga och gemensamma insatser ska kunna erbjudas under sjukskrivningen. Överenskommelsen innehåller också en plan för hur en effektutvärdering av det nya arbetssättet ska kunna genomföras. I beskrivningen av det nya arbetssättet återfinns – förutom tidiga insatser för den försäkrade – att konsul- tation ska erbjudas arbetsgivare för att dessa ska kunna fullgöra sitt rehabiliteringsansvar. Även utveckling av samarbetet med kom- munerna för målgruppen unga med aktivitetsersättning lyfts fram liksom samarbetet med hälso- och sjukvården. Ytterligare resurser har tillförts myndigheterna. har avsatts för rehabiliteringsinsatser i samverkan mellan . Det är en förstärkning med jämfört med . och har också fått mer långsiktiga planeringsförutsättningar i sitt arbete. Kopplingen till sjukpen- ninganslaget – de – har slopats . Arbetsmarknadspolitiken har också förstärkts med ytterligare resurser för personer som lämnat sjukförsäkringen eller som förväntas göra detta och som har en funktions- nedsättning. Satsningen innefattar dels utvecklingsanställningar motsvarande 4 400 arbetstillfällen i kultursektorn (Kulturarvs- lyftet) 2012 till 2014, dels 2 500 tidsbegränsade anställningar hos . Målgruppen för satsningarna är dels personer som har lämnat sjukförsäkringen, deltagit i arbets- livsintroduktion och som bedöms stå mycket långt ifrån arbets- marknaden, dels personer som har mindre än kvar av den tid ersättning kan lämnas från sjukförsäkringen. Kulturarvs- lyftet innebär anställningar med statligt stöd till personer i mål- gruppen som arbetar med kunskapsuppbyggnad, vård och till- gängliggörande av kulturarv. har i uppdrag att administrera satsningen. Även samordningsförbundens planeringsförutsättningar har stärks och dessa har fått en utökad roll när det gäller ungdomar Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet –2015 har avsatts för statens del av samordningsförbundens verksamhet. Enligt Inspektionen för socialförsäkringen (2010) är kun- skaperna otillräckliga om hur tidiga och aktiva rehabiliterings- insatser påverkar sjukfallslängderna och den sjukskrivnes möjlig- heter att utveckla sin arbetsförmåga. De satsningar som görs på arbetslivsinriktad rehabilitering ska därför genomföras på ett sådant sätt att verksamhetens effekter kan utvärderas vetenskapligt. Arbetsförmedlingens uppdrag att ge service till sjukskrivna och personer som lämnat sjukförsäkringen innebär att fler personer med nedsatt arbetsförmåga efterfrågat tjänster. Resurser har också tillförts myndigheten för de nya uppgifterna. I Arbetsförmedlingens Arbetsmarknadsutsikter (Arbetsförmedlingen, 2011) konstateras att antalet personer med funktionsnedsättning som är inskrivna vid har ökat snabbare än de någonsin gjort i svensk arbetsmarknadshistoria. Att lägga pengar i samma påse – finansiell samordning genom samordningsförbund (Finsam) är det möjligt för , Arbetsförmedlingen, kommuner och landsting att genom sam- ordningsförbund bedriva finansiell samordning inom rehabili- teringsområdet. Verksamheten är reglerad i lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. För att finansiell samordning ska kunna komma till stånd krävs att alla fyra parterna deltar och att ett samordningsförbund bildas. ska bidra med hälften av medlen och finansi- erar på detta sätt både sin egen och Arbetsförmedlingens del- tagande medan landsting och kommun ska bidra med en fjärdedel var. har regeringen avsatt för det statliga bidraget till samordningsförbundens verksamhet. Målgruppen utgörs av individer som är i behov av rehabili- teringsinsatser från flera av de samverkande parterna för att uppnå eller förbättra sin förmåga till förvärvsarbete. Arbetsmarknadspolitiska insatser för ökat deltagande i arbetslivet förbundet kan via den gemensamma budgeten finansiera de insatser som köps eller utförs av respektive ansvarig myndighet. har 82 samordningsförbund varit i drift, repre- senterade i 20 län och 213 kommuner (, 2012). Minst 28 300 personer har 2011 berörts av insatser finansierade av samordningsförbunden. Exempel på aktiviteter som har finansi- erats via samordningsförbunden är: utveckling och införande av nya metoder, utbildning och information för olika personalgrupper, finansiering och utveckling av särskilda insatser eller förstärkning med personal, coachning mot arbetsmarknaden, aktiverande, stödjande och motiverande insatser till individ, strukturövergripande åtgärder som t.ex. förstudier, kartläggning och behovsinventering. Statskontoret har haft i uppdrag att följa och utvärdera sam- ordningsförbundens verksamhet –2008. Av slut- rapporten (2008), framgår att deltagarna i Finsam-insatser inte utgör en homogen grupp men har det gemensamt att samtliga har en svag ställning på arbetsmarknaden.