sou · H0B352 · 2012-08-24 00:00:00 — Utredningens förslag: Allmän respektive förenklad fastighets- taxering ska inte genomföras för bostäder, mark för bostäder, annan mark inom lantbruksenheter samt ekonomibyggnader. Uppdateringen av fastighetstaxeringsregistret för dessa enheter ska i stället ske inom ramen för särskild fastighetstaxering. Två nya bestämmelser införs, 16 kap. 2 a § som reglerar förut- sättningarna för ny taxering av de taxeringsenheter som är undan- tagna från värdering, samt 16 kap. 8 a § som innehåller särskilda regler för ny taxering av småhus-, ägarlägenhets-, flerbostadshus- och lantbruksenheter vid större storleksförändringar, alternativt ändring av byggnadskategorin för ekonomibyggnad. Utgångspunkten när det gäller avvecklingsalternativet i fråga om taxeringen av bostäder är dels att någon värdering inte ska ske, dels att allmän respektive förenklad fastighetstaxering inte ska genom- föras för bostäder, mark för bostäder och annan mark inom lant- bruksenheter. Förslaget omfattar i denna del även den produktiva marken inom lantbruksenheter, dvs. , betesmark, produktiv skogsmark och skogliga impediment samt ekonomibyggnader. Den uppdatering av fastighetstaxeringsregistret som måste ske bör i stället genomföras inom ramen för särskild fastighetstaxering och endast när det sker fysiska förändringar av betydelse såsom ny- bildning eller ombildning av fastigheterna. För att detta systema- tiskt ska kunna inordnas i FTL bör de olika kategorierna av bostäder utgöra egna taxeringsenhetstyper. Utredningen föreslår därför att den nuvarande taxeringsenhetstypen hyreshus delas upp i en bo- stadsdel och en lokaldel (se avsnitt 3.2.2). Två nya taxeringsenhets- typer inrättas, dels en lokalhusenhet, dels en flerbostadshusenhet. De tre taxeringsenhetstyperna avseende bostäder kommer därmed att utgöras av småhus med tomtmark, bostäder i flerbostadshus med tomtmark samt ägarlägenheter med tomtmark. Allmän fastighetstaxering kommer således att genomföras för samtliga byggnadstyper utom dessa bostadsrelaterade enheter och lantbruksenheter, det vill säga för lokalhusenheter, industrienheter, elproduktionsenheter och specialenheter. Förenklad fastighets- taxering kommer emellertid endast att ske för lokalhusenheter. En utmönstring av den förenklade fastighetstaxeringen torde därför i Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen framtiden kunna övervägas, eftersom den endast kommer att genom- föras beträffande en enda taxeringsenhetstyp. I fastighetsdeklarationen ska fastighetsägaren enligt 18 kap. 1 § FTL till ledning vid allmän och förenklad fastighetstaxering lämna uppgifter om fastighetens areal av olika ägoslag, användning och byggnader, hyror och annan avkastning av fastigheten samt särskilda förmåner och förpliktelser som hör till fastigheten. I deklarationen ska vidare lämnas uppgifter om sådana förhållanden som behövs för att bestämma de värdefaktorer som taxeringen ska grunda sig på (18 kap. 4 § FTL). För småhus, hyreshus med bostäder samt ägar- lägenheter med tillhörande tomtmark kommer utredningens förslag att innebära en betydande reducering av de uppgifter som behöver lämnas. Vidare kan hela regelverket avseende värdering i dessa delar tas bort ur lagstiftningen. Den administrativa bördan minskar där- igenom betydligt för såväl som kretsen av fastighets- ägare. För att hålla fastighetstaxeringsregistret uppdaterat vad gäller de taxeringsenhetstyper som inte blir föremål för AFT eller FFT, föreslås att registret uppdateras inom ramen för särskild fastighets- taxering. I 1 kap. 8 § FTL anges att särskild fastighetstaxering fast- ställs enligt bestämmelserna i 16 kap. FTL. Ny taxering av bostads- relaterade enheter och lantbruksenheter föreslås ske enligt gällande regler i 16 kap. 2 § första stycket FTL, dvs. om under löpande taxe- ringsperiod ny taxeringsenhet bör bildas eller ombildas, eller typ av taxeringsenhet eller taxeringsenhets skatte- eller avgiftspliktsför- hållande bör ändras. Ny taxering ska ske även i andra fall om det visar sig att mark bör indelas i annat ägoslag eller byggnad i annan byggnadstyp än som skett. Undantaget i 16 kap. 2 § tredje stycket FTL att ny taxering inte ska ske enbart på den grunden att mark som indelats som , betesmark, produktiv skogsmark eller skogligt impediment bör indelas som något annat sådant ägoslag föreslås emellertid tas bort. Anledningen är att det inte längre kom- mer att finnas någon allmän eller förenklad fastighetstaxering som kan fånga upp denna typ av förändring. En förändring från ett ägoslag till ett annat bör därför utgöra grund för nytaxering. Vidare ska ny taxering av de taxeringsenheter som är undantagna från värdering ske om storleken har ökat eller minskat genom be- slut att anta, ändra eller upphäva detaljplan eller områdesbestäm- melser, eller genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten. Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen Utredningen föreslår att denna bestämmelse regleras i en ny para- graf, 16 kap. 2 a § FTL. Utredningen föreslår också att ytterligare en ny bestämmelse införs, 16 kap. 8 a § FTL, med särskilda regler för småhusenhet, ägar- lägenhetsenhet, flerbostadshusenhet och lantbruksenhet. Av den nya bestämmelsen framgår att ny taxering av dessa enheter också ska ske om storleken ändras för småhus respektive ägarlägenhet med eller lägst boarea, för flerbostads- hus med eller om byggnadskategorin ändras för ekonomibyggnad. Om förändringen medför en ökning eller minsk- ning som understiger detta, ska ny taxering endast ske efter fram- ställning av taxeringsenhetens ägare. Det är således möjligt för fastig- hetsägaren att till anmäla och få registrerat mindre förändringar som inte kräver bygglov. Bestämmelsen omfattar dock inte tillhörande mark till bostäder och annan mark på lantbruks- enhet som undantas från värdering, då förändring av egenskapen storlek för mark kräver beslut om fastighetsbildning vilket utgör en obligatorisk nytaxeringsgrund enligt 16 kap. 2 § första stycket 1 FTL. För bostadsrelaterade enheter och lantbruksenheter som inte längre ska omfattas av allmän respektive förenklad fastighetstaxering och därmed är undantagna från värdering, påbörjas den löpande taxeringsperioden vid ingången av det taxeringsår då ny taxering senast skedde vid särskild fastighetstaxering (1 kap. 3 § tredje stycket FTL). Utredningens förslag: Byggnadstypen småhus avser, liksom , en byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer. Termen familj ersätts dock genomgående med termen hushåll. I sådan byggnad som är inrättad som bostad åt ett hushåll kan även lokaler ingå om dessa inte överväger. Till små- hus ska även höra komplementhus såsom garage, förråd och annan mindre byggnad (2 kap. 2 § FTL). Två nya byggnadstyper införs, flerbostadshus och lokalhus. Flerbostadshus definieras som byggnad som är inrättad till bostad och som inte utgör småhus eller ägarlägenhet. Lokalhus definieras som byggnad som är inrättad som kontor, butik, hotell, restau- rang och liknande. Byggnadstypen hyreshus ersätts av dessa två nya byggnadstyper. Vidare införs två nya taxeringsenheter, fler- Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen bostadshusenhet och lokalhusenhet, vilka ersätter hyreshus- enhet (2 kap. 2 §, 4 kap. 5 § FTL). Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, och ligger på fastighet med , betesmark, pro- duktiv skogsmark eller skogligt impediment, tas bort från defini- tionen av småhus och kommer därmed att utgöra flerbostadshus (2 kap. 2 § FTL). Småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska alltid utgöra en byggnad. Övriga byggnadstyper, dvs. lokalhus, kraftverksbygg- nad, industribyggnad, specialbyggnad och övrig byggnad, omfattas av övervägandeprincipen och ska bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnaden till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnaden till övervägande del används på. Bygg- nad som kan indelas både som småhus, ägarlägenhet, flerbostads- hus, lokalhus, kraftverksbyggnad, industribyggnad eller övrig byggnad och som specialbyggnad ska indelas som specialbygg- nad (2 kap. 3 § FTL). Indelningen av mark får inte påverkas av förekomsten av bygg- nad som utgör småhus och vars storlek inte uppgår till 15 kvadrat- meter boarea. Vidare ändras definitionen av tomtmark till att även avse mark som upptas av flerbostadshus och lokalhus (2 kap. 4 § FTL). Ett grundläggande moment vid fastighetstaxeringen är indelningen av byggnader i byggnadstyper och mark i ägoslag vilket regleras i 2 kap. FTL. Enligt 2 kap. 2 § FTL kan byggnader delas in i sju bygg- nadstyper. Med byggnadstypen småhus avses i huvudsak byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer. Även byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer som ligger på fastighet med , betesmark, produktiv skogsmark eller skogligt impediment, dvs. på lantbruksenhet, är småhus. Byggnads- typen hyreshus omfattar i huvudsak byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor, butik, hotell, restau- rang eller liknande. Med ägarlägenhet avses byggnad som hör till en tredimensionell fastighet inrättad till bostad åt en enda familj. Bygg- nad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och inte för bo- stadsändamål indelas som ekonomibyggnad. Övriga byggnadstyper är kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad och övrig byggnad. Indelningen i byggnadstyper och ägoslag styr indelningen Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen i taxeringsenheter och värderingsenheter och därmed också valet av värderingsmodell. Vad gäller byggnadstyper anser utredningen att småhus även fortsättningsvis ska avse en byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer, vilken utgör en värderingsenhet. Utredningen föreslår dock att termen familj genomgående ersätts av hushåll. Med denna förändring i definitionen avser utredningen återspegla dagens situation i samhället där den eller de personer som bor i en bostad inte alltid kan kategoriseras som en familj, t.ex. ett hushåll bestå- ende av endast en person, sammanboende utan barn, eller vänner som delar bostad. Utredningen menar att begreppet hushåll är en mer neutral term än begreppet familj. Någon förändring i sak avses dock inte. Till byggnadstypen småhus hör det som i dagligt tal kallas villor, radhus och kedjehus (prop. 1979/80:40, s. 193), se figur 3.1 a) och b). Är bostäderna sammanbyggda, t.ex. radhus eller liknande, utgör dock varje bostad en egen byggnad. Hus avsedda såväl för permanent- boende som fritidsboende omfattas av definitionen. En tredimen- sionell fastighet avsedd som bostad för ett hushåll kan emellertid inte indelas som småhus. Denna utgör en ägarlägenhet. I sådan byggnad som är inrättad som bostad åt ett hushåll kan även lokaler ingå om dessa inte överväger. Storleken på bostads- delen måste således överstiga av byggnadens yta för att den ska klassificeras som småhus. Här kan man tänka sig en friser- salong i en villa, eller ett hus med en butik i bottenvåningen, t.ex. en pizzeria, och med en bostad i övervåningen, se figur 3.1 c). Över- väger däremot lokalens yta utgör bostaden i stället ett flerbostads- hus och lokalen ett lokalhus (se nedan). Till småhus ska även höra komplementhus såsom garage, förråd och annan mindre byggnad. SOU 2012:52 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen För ägarlägenheter föreslås ingen ändring av definitionen i förhållan- de till dagens system. De utgör byggnad som hör till en tredimen- sionell fastighet och är inrättad till bostad åt ett hushåll (se figur 3.2). Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen SOU 2012:52 (3 D-gräns) Vidare föreslår utredningen att två nya byggnadstyper införs, fler- bostadshus och lokalhus. Flerbostadshus definieras som byggnad som är inrättad till bostad och som inte utgör småhus eller ägarlägen- het. Lokalhus definieras som byggnad som är inrättad som kontor, butik, hotell, restaurang och liknande. Byggnadstypen hyreshus slopas därmed och ersätts av dessa två nya byggnadstyper. I de fall ett hyreshus består av en bostadsdel och en lokaldel, delas dessa upp i olika värderingsenheter. Utredningens förslag innebär i stället att byggnaden i dessa fall kommer att utgöras av två byggnads- typer, ett flerbostadshus och ett lokalhus, vilka betraktas som separata byggnader. Ett flerbostadshus kan bestå av en byggnad som i sin helhet är inrättad till bostad åt tre eller fler hushåll. Ett hus som är inrättat dels som bostad för två eller fler hushåll, dels som lokal, delas upp i två olika byggnadstyper, flerbostadshus respektive lokalhus (två byggnader), se figur 3.3 b). Här kan man åter tänka sig exemplet med en byggnad med affärslokaler på bottenvåningen, men där det finns två eller flera bostäder på ovanvåningen. I en byggnad inrät- tad som bostad åt ett hushåll men där också lokaler ingår, utgör bo- stadsdelen flerbostadshus om storleken på bostadsdelen understiger av byggnadens yta. Resterande del av byggnaden utgör lokalhus, se figur 3.3 c). Bostadsdelen kan utgöras av en mindre bostad, t.ex. övernattningslägenheter, i en byggnad som till reste- rande del består av ett kontorskomplex. Även om det endast är fråga om en lägenhet (bostad åt ett hushåll) har utredningen funnit att det är lämpligast att betrakta bostaden som ett flerbostadshus och inte ett småhus. Detta även om det rent språkligt kan kännas miss- visande att kalla en separat lägenhet för flerbostadshus. Huset som helhet är dock i normalt språkbruk att betrakta som en kommer- siell byggnad snarare än ett småhus och ett lokalhus. Figur 3.3 Flerbostadshus/Lokalhus Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen Utredningens förslag till indelning i byggnadstyper utgör en kodifiering av praxis, och bygger på SKV:s allmänna råd SKV A 2010:9 avseende hyreshus.1 Här framgår att med hyreshus bör även avses en byggnad som innehåller två lägenheter, varav en bostad och en lokal om byggnadens värde till övervägande del avser lokalen. Det bör betonas att utredningens förslag inte medför att en bygg- nadstyp som har utgjort lokal har blivit bostad och vice versa. 1 allmänna råd om allmänna grunder för taxeringen och värdesättningen års fastighetstaxering, SKV A 2010:9, s. 3. Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen När det gäller byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, och ligger på lantbruksenhet, föreslår utred- ningen att denna byggnadstyp tas bort från definitionen av småhus och i stället utgör flerbostadshus. Vad det i praktiken är fråga om är gamla arbetarbostäder i lantbruket, s.k. statarlängor (prop. 1999/2000:2 del 2, s. 27 f.), vilka omfattas av ett undantag från definitionen av hyreshus om byggnaden är belägen på register- fastighet som till någon del upptas av mark för lantbruksändamål, dvs. Antalet enheter som berörs av ändringen uppskattas till omkring 150 stycken. Utredningens förslag att ta bort denna byggnadstyp från definitionen av småhus utgör en renodling av lagstiftningen då byggnaderna rätteligen utgör flerbostadshus och inte småhus (se även avsnitt 4.2.7). Byggnadstyp ska enligt 2 kap. 3 § första stycket FTL bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnad till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnad till övervägande del används på, den s.k. övervägandeprincipen. Principen tar inte endast sikte på indelningen i skattefri eller skattepliktig egendom utan berör också gränsdragningen mellan de olika byggnadstyperna. Utredningen föreslår som tidigare redovisats att småhus, ägar- lägenhet och flerbostadshus alltid ska utgöra en byggnad. Dessa byggnadstyper omfattas därmed inte av övervägandeprincipen efter- som de direkt indelas efter hur de är inrättade oavsett hur byggnaden rent fysiskt är utformad. Synsättet med en frikoppling från bosta- dens fysiska utformning framfördes redan i samband med införandet av ägarlägenheter. I den aktuella propositionen (prop. 2008/09:83, s. 34) sades följande avseende indelning av byggnader: Av 2 kap. 2 § FTL följer att byggnader ska indelas i vissa byggnads- typer, bl.a. småhus och hyreshus. Vad som är byggnad definieras inte i FTL. Klart är emellertid att med detta begrepp avses inte enbart en fristående byggnadskropp, utan även en del av en byggnadskropp kan utgöra en byggnad i lagens mening (se prop. 2003/04:18 s. 18 f.). I exem- pelvis en byggnad med flera våningsplan där varje våningsplan är tre- dimensionellt indelad i en egen fastighet utgör varje sådan tredimen- sionellt avgränsad del av byggnadskroppen en egen byggnad i den mening som avses i FTL. Byggnadsdelen (våningsplanet) utgör en byggnad inom byggnaden. I enlighet med detta bör ägarlägenheter kunna utgöra byggnader i lagens mening. I enlighet med detta resonemang kan således bostäder i flerbostads- hus ligga på olika våningsplan med lokaler emellan och ändå be- traktas som en byggnad. Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen Övriga byggnadstyper, dvs. lokalhus, kraftverksbyggnad, industri- byggnad, övrig byggnad och specialbyggnad, omfattas emellertid som av övervägandeprincipen. Byggnad som kan indelas både som småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus, lokalhus, kraftverksbygg- nad, industribyggnad eller övrig byggnad och som specialbyggnad ska indelas som specialbyggnad. Det finns ingen legaldefinition av vad som avses med byggnad. har dock i föreskrift preciserat gränsdragningen avse- ende vad som utgör en byggnad (jfr 1 § SKVFS 2010:8). Av före- skriften framgår i huvudsak att varje byggnadskropp ska anses som en byggnad om inte den är uppdelad genom vertikalt genomgående väggar i självständigt fungerande enheter eller i enlighet med fastig- hetsindelning. Gemensamma vinds- eller källarutrymmen påverkar inte indelningen. Genom de föreslagna nya definitionerna av bygg- nadstyperna flerbostadshus och lokalhus kommer föreskrift om vad som utgör en byggnad att behöva revideras. Flerbostadshus utgör i och med den föreslagna ändringen en bygg- nad oavsett om det finns någon genomgående vertikal vägg eller inte. Förslaget innebär att bostadsdelarna inom ett hyreshus alltid utgör en egen byggnad oavsett hur de är belägna inom byggnads- kroppen. Detta synsätt överensstämmer med hur indelningen i värde- ringsenheter avseende bostäder inom ett hyreshus enligt nu gällande regler går till. Principen kan även jämställas med hur ägarlägen- heterna i dagens system alltid utgör egen byggnad även om de ligger insprängda i ett befintligt hyreshus. I 2 kap. 4 § FTL finns regler för indelningen av mark i olika ägo- slag, vilka avser tomtmark, täktmark, , betesmark, pro- duktiv skogsmark, skogligt impediment och övrig mark. Vad gäller tomtmark föreslår utredningen som en följdändring att definitionen ändras till att avse mark som upptas av flerbostadshus och lokalhus i stället för, som , av hyreshus. Vidare anges det att indelningen av mark inte får påverkas av förekomsten av byggnad som ska rivas (saneringsbyggnad) och av byggnad eller byggnader vars samman- lagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till . Som en kon- sekvens av utredningens förslag kommer den sistnämnda typen av byggnader endast att avse sådana för vilka taxeringsvärde ska fast- ställas (se vidare avsnitt 3.2.3). Utöver specialbyggnad omfattar definitionen av tomtmark även småhus, ägarlägenhet och flerbostads- hus för vilka det i enlighet med utredningens förslag inte heller ska fastställas något värde (7 kap. 16 § första stycket 1 FTL). Det krävs därför ett tillägg som klargör att indelningen av mark inte heller får Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen påverkas av förekomsten av byggnad som utgör småhus och vars storlek inte uppgår boarea. För ägarlägenheter och flerbostadshus föreslås inte någon motsvarande nedre gräns (se vidare avsnitt 3.2.3.1). De olika byggnadstyperna bildar tillsammans med ägoslagen olika typer av taxeringsenheter. Reglerna om indelning i taxeringsenheter finns i huvudsak samlade i 4 kap. FTL. Taxeringsenhet är den egendom som ska taxeras för sig. Utgångspunkten för indelningen i taxeringsenheter är att varje taxeringsenhet ska utgöra en ekono- misk enhet som är lämplig att värdera. I regel utgör varje register- fastighet en egen taxeringsenhet. Undantag härifrån förekommer både genom att flera fastigheter kan bilda en taxeringsenhet och att en registerfastighet kan uppdelas i flera taxeringsenheter. Ytterligare villkor som måste uppfyllas är att egendomen måste ligga i samma kommun, ha samma ägare och samma skatte- och avgiftspliktsför- hållanden. Skatte- och avgiftspliktig och skatte- och avgiftsfri egen- dom kan alltså inte ingå i samma taxeringsenhet. Det är endast särskilda kombinationer av byggnadstyper och ägo- slag som tillsammans får utgöra en taxeringsenhet. Sju sådana typer av taxeringsenheter får förekomma enligt 4 kap. 5 § FTL, nämligen småhusenhet, ägarlägenhetsenhet, hyreshusenhet, industrienhet, specialenhet, lantbruksenhet och elproduktionsenhet. Bestämmel- serna om vad som får ingå i en taxeringsenhet upptar för varje typ av sådan enhet samtliga de byggnadstyper och ägoslag som i kom- bination konstituerar en viss typ av taxeringsenhet. För att utredningens förslag systematiskt ska kunna inordnas i FTL bör, som redogjorts för, de olika byggnadstyperna för bostäder utgöra egna taxeringsenhetstyper. Det föreslås därför att den nuvarande taxeringsenhetstypen hyreshusenhet delas upp i en bostadsdel och en lokaldel. Två nya taxeringsenhetstyper inrättas, dels en lokalhusenhet, dels en flerbostadshusenhet. De tre taxerings- enhetstyperna avseende bostäder kommer därmed att utgöras av småhus med tomtmark, bostäder i flerbostadshus med tomtmark samt ägarlägenheter med tomtmark. Småhus med tomtmark på lantbruk utgör inte egna taxeringsenheter utan ingår i den lantbruksenhet där de ligger. Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen Värderingsenhet är den egendom som ska värderas för sig. Bestäm- melser om hur indelningen i värderingsenheter ska gå till finns i 6 kap. FTL. Enligt 6 kap. 1 § FTL ska en värderingsenhet endast om- fatta egendom som ingår i en enda taxeringsenhet. Varje småhus, ägarlägenhet, hyreshus, industribyggnad och övrig byggnad med värde av ska utgöra en värderingsenhet med vissa särskilt angivna undantag (6 kap. 2 § FTL). I 6 kap. 3 § FTL före- skrivs att om ett hyreshus är inrättat för både bostäder och lokaler ska bostadsdelen och lokaldelen utgöra skilda värderingsenheter. I 7 kap. FTL finns allmänna värderingsregler för fastigheter. I 7 kap 1 § FTL anges att värderingen ska ske med utgångspunkt i värdefaktorer, dvs. egenskaper som är knutna till fastigheten och som har betydelse för marknadsvärdet. Hela landet ska enligt 7 kap. 2 § FTL indelas i värdeområden för byggnader och ägoslag som ska värderas med ledning av riktvärden. I 8–15 kap. FTL lämnas närmare regler för värderingen av de olika byggnadstyperna. De allmänna värderingsreglerna och de grundläggande värde- ringsprinciperna beskrivs mer utförligt i avsnitt 2.1.1. Utredningens förslag: Värderingsenhet utgörs av sådan egen- dom som ska värderas eller indelas för sig. Begreppet värderings- enhet behålls för småhus, ägarlägenheter och flerbostadshus och dessa ska utgöra egna värderingsenheter. Regeln om lägsta värde kan dock tas bort avseende småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus eftersom dessa inte ska värderas. En ny gräns in- förs för småhus där en minsta storlek om bo- area utgör gräns för när den ska betraktas som småhus (6 kap. 2 § FTL). För ägarlägenhet och flerbostadshus finns ingen nedre gräns. Flera flerbostadshus eller lokalhus för vilka har fastställts samma klassificeringsdata beträffande värdefaktorn eller den sär- skilda egenskapen ålder får sammanföras till en värderingsenhet. Värderingsenheten får dock endast bestå av antingen flerbostads- hus eller lokalhus (6 kap. 3 § FTL). Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen