sou · H0B346 · 2012-06-19 00:00:00 — I samverkan även med SveMin utgavs en ny version2 2010 i syfte att förtydliga bedömningssystemet för att bidra till en god tillämpning och ge utökat stöd för dem som arbetar med dammsäkerhet. 2 System för bedömning av dammsäkerhetsanmärkningar. , och SveMin (reviderad 2010). Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete Källa: , och . Nedanstående redogörelse över verksamhetsutövarnas dammsäker- hetsarbete utgår ifrån riktlinjerna i RIDAS och GruvRIDAS och Svenska kraftnäts sammanställning av rapportering avseende dammsäkerhet år 20103. Redogörelsen sammanfattar det damm- säkerhetsarbete som bedrivs av ägare till dammar i konsekvensklass 1A, 1B och 2. Se mer om rutinen för årsrapportering i avsnitt 5.3.2. Enligt RIDAS ska dammägare konsekvensklassificera sin damm- anläggning utifrån konsekvenser vid dammbrott. I årsrappor- teringarna uppger de flesta verksamhetsutövare konsekvensklass för dammanläggningarna. För de större dammanläggningarna anges dessutom flödesdimensioneringsklass. Sammanställningen av rap- portering avseende dammsäkerhet omfattade 510 damm- anläggningar med fördelningen: 87 i konsekvensklass 1A 132 i konsekvensklass 1B 291 i konsekvensklass 2 3 Sammanställning av rapportering avseende dammsäkerhet , , (2011). Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete Enligt RIDAS ska det för varje dammanläggning finnas en särskild manual för drift, tillståndskontroll och underhåll (DTU-manual). Enligt dammägarnas rapportering hade av anlägg- ningarna i klass 1A, av anläggningarna i klass 1B och av anläggningarna i konsekvensklass 2 en DTU-manual. Enligt RIDAS ska en FDU för dammar tillhörande konse- kvensklass 1A, 1B och 2 utföras, med varierande frekvens beroende på konsekvensklass. Att genomföra FDU:er är ett fortlöpande utvecklingsarbete som pågår av dammägare som tillämpar RIDAS. Enligt damm- ägarnas rapportering hade en FDU genomförts för av anläggningarna i konsekvensklass 1A, av anläggningarna i konsekvensklass 1B och av anläggningarna i konse- kvensklass 2. Sammanställningen visar att FDU:er ännu inte genomförts för en relativt stor andel av dammbeståndet. uppges 21 FDU:er ha genomförts/färdigställts. Identifiering av svagheter och genomförande av åtgärder Uppgifter om under året identifierade svagheter, genomförda åtgärder samt rapporterade händelser med betydelse för dammsäkerheten efterfrågas i årsrapporten. Det efterfrågas om det framkommit några allvarligare svagheter med betydelse för dammsäkerheten samt hur och när avhjälpande åtgärder vidtagits eller kommer att vidtas. Avseende 2010 rapporterar nio dammägare om allvarliga svag- heter fördelade på 29 anläggningar, 12 dammägare om genomförda åtgärder vid 37 anläggningar och fem dammägare om driftstör- ningar med avseende på dammsäkerhet vid åtta anläggningar. av de rapporterade svagheterna handlade om problem kopplade till avbördningsanordningarna och vardera om stabilitetsproblem respektive sjunkhål/sättningar. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete I RIDAS beskrivs att det för varje anläggning ska finnas en bered- skapsplan för allvarliga händelser på dammen samt för dammbrott. De dammägare som har anläggningar i de stora kraftverksälvarna medverkar i projekten för samordnad beredskapsplanering som påbörjades , se vidare avsnitt 5.4.4. I dessa projekt upprättas översvämningskartor samt tabeller med information om vattnets framfart vid dammbrott. Denna information kallas planerings- underlag. Därefter ingår att berörda parter upprättar eller ser över sina beredskapsplaner och att koordinering och övningar genom- förs. Detta innebär att de dammägare som har anläggningar längs dessa älvar ser över sina beredskapsplaner i samband med projekten. Sammanställningen av årsrapporteringen innehåller inga uppgifter om beredskapsplanering. För årsrapporteringen som omfattar har infört att även uppgifter om beredskapsplaner och larmplaner ska rapporteras till tillsyns- myndigheten4. Anpassning till dimensionerande flöden De flöden som dammanläggningar i flödesdimensioneringsklass I ska kunna hantera enligt riktlinjerna för dimensionerande flöden har en återkomsttid som har uppskattats till att i genomsnitt vara längre än 10 . konstaterar i sin samman- ställning att anpassningen av dammanläggningarna till kraven i riktlinjerna för dimensionerande flöden är ett omfattande arbete. Arbetet innefattar beräkning av dimensionerande flöden genom hydrologisk modellering, utredning, projektering, tillståndspröv- ning och slutligen genomförande av erforderliga ombyggnads- åtgärder. I Svenska kraftnäts sammanställning beskrivs hur anpass- ningsarbetet till riktlinjerna för dimensionerande flöden följs upp. Den så kallade , se avsnitt 2.6.7, har en förteckning över dammanläggningar i flödesdimensioneringsklass I som tillhör . Förteckningen inne- håller uppgifter om åtgärdsbehov som har konstaterats för anlägg- ningarna, samt de åtgärder som utförts eller planeras att utföras av 4 Årsrapportering av dammsäkerhet, Hur görs rapporteringen? Anvisning till dammägare Version , . Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete Förteckningen uppdateras efterhand som anpass- ningsarbetet fortskrider. Uppföljningen omfattar dammanlägg- ningar inom och omfattade /2011 145 stycken anläggningar. Svenska kraftnäts sammanställning visar: För av anläggningarna har anpassning till dimensionerande flöde utförts, alternativt krävdes inte någon anpassning för att klara riktlinjerna. Åtgärder för anpassning till dimensionerande flöde pågår vid av anläggningarna. För av anläggningarna har åtgärdsbehov ännu inte utretts eller åtgärder påbörjats. konstaterar vidare att anpassningsåtgärder /2011 hade utförts vid totalt 60 anläggningar och pågick vid 8 anläggningar. 6.4.1Utvecklingsarbete inom ICOLD och SwedCOLD ICOLD utgör ett forum för att främja utbyte av kunskap och erfarenhet inom planering, projektering, byggande, skötsel och underhåll av höga dammar. ICOLD grundades och har över 90 medlemsländer och cirka 6 000 individuella medlemmar. har varit medlem i ICOLD och bedriver sin verksamhet genom för Höga Dammar, benämnd SwedCOLD, (). SwedCOLD skall bl.a. främja forskning och utveckling inom dammbygg- nadstekniken, bekosta avgifter till ICOLD, representera vid ICOLD:s årliga möten, ombesörja information om ICOLD och om angelägna frågor rörande dammar, uppmuntra svensk representation av artiklar till ICOLD:s kongresser5. ICOLD upprättar genom sina cirka 25 tekniska kommittéer löpande bulletiner inom valda områden. Svenska representanter medverkar i kommittéer med verksamhet inom områden som är viktiga ur svenskt perspektiv. väljer ut de svenska representanterna. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete pågår t.ex. ett utvecklingsarbete med att upprätta en bulletin om dammsäkerhetsarbete utifrån verksamhetsutövares perspektiv6. Bulletinen förväntas publiceras . Bulletinen beskriver hur ett företags dammsäkerhetsarbete kan bedrivas med utgångspunkt från ett dammsäkerhetsledningssystem som en del av ett företags övergripande ledningssystem. Damm- säkerhetsledningssystemet och dess olika ingående processer beskrivs grundligt i bulletinen. De ingående processerna är: policy och övergripande inriktning, planering, genomförande, mätning och utvärdering, revisioner och rapportering samt ständiga förbätt- ringar. Syftet för en dammägare med att ha ett dammsäkerhets- ledningssystem är att säkerställa att dammsäkerhetsrisker hanteras på systematiskt sätt samt att alla delar av dammsäkerhetsarbetet integreras med övrig verksamhet. ansvarar för utvecklingen av RIDAS. Arbetet bedrivs i projektform med styrning och medverkan från , dammsäkerhetsspecialister från medlems- företagen och med projektledning från . startade sin verksamhet 1993 och ägs av och . Det övergripande syftet med Elforsk är att rationalisera den branschgemensamma forskningen och utvecklingen. Verksamheten inom Elforsk bedrivs i form av samlade ramprogram och som enskilda projekt. Elforsks Ramprogram dammsäkerhetstekniskt utvecklingsarbete syftar till att bidra till en uthålligt hög dammsäkerhet och stödja branschens damm- säkerhetspolicy, bl.a. genom att ha en förebyggande prägel. Pro- grammet bedrivs till stora delar i samverkan med (i rollen som myndighetsfunktion för dammsäkerhet) och inne- håller ett väsentligt internationellt utbyte7. Verksamheten bidrar dessutom till vidareutveckling av branschens riktlinjer för damm- säkerhet (RIDAS). Inom ramprogrammet bedrivs olika utred- ningar som resulterar i rapporter som finns att hämta på Elforsks hemsida. Aktuella utvecklingsprojekt handlar bl.a. om kvantitativ riskanalys, drivgods och höga flöden, framtagande av en svensk 6Dam : Operational Phase of the , arbetsdokument, ICOLD, 2011. 7http:///Programomraden/Vattenkraft/Dammsakerhet1/. Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete kortversion av ovan nämnda ICOLD bulletin, se avsnitt 6.4.1, samt varning av allmänheten vid dammbrott, se avsnitt 5.4.4. 6.5Utredningens kontakter med dammägare Utredningen har vid samråd med samt med två av de största dammägarna i landet, Fortum och , fått ta del av hur dammägarna lägger upp sitt dammsäkerhetsarbete. Det har framkommit att flera av de större dammägarna beaktar den nya ICOLD-bulletinens (se avsnitt 6.4.1) innehåll och strukturerar sitt dammsäkerhetsledningssystem i enlighet med bulletinens förslag. Utredningen konstaterar att dammägarna noterat att tillsynen bedrivs olika i olika län och att dammar i olika konsekvensklasser hanteras olika mellan länen. Ägarna tror att det beror på bristande kompetens, resurser och dålig koordinering mellan länsstyrelserna. Ägarna menar att länsstyrelserna endast i undantagsfall efterfrågar något annat än årsrapporteringarna och önskar mer dialog och engagemang avseende dammägarnas egenkontroll av dammsäker- heten från sida. engagemang i dammägarnas egenkontroll av vatten- verksamhet med avseende på fiske och minimitappning är enligt dammägarnas mening större än för dammsäkerhet. För att öka engagemang och dialog avseende dammsäkerhet önskar damm- ägarna att tillsyn av dammsäkerheten särskiljs från tillsyn av vatten- verksamheten i övrigt. Utredningen konstaterar att dammägarna har en god kontakt med beredskapshandläggarna på och att utvecklingen av samordnad beredskapsplanering för dammbrott bidragit till det. Utredningen ser det som viktigt att staten och branschen även fortsättningsvis stödjer forskning och utveckling gemensamt. Det är nödvändigt för ett litet land som att svenska representanter deltar i internationellt utvecklingsarbete via bl.a. ICOLD för att inhämta nya kunskaper till . Utredningen anser att det är av stor vikt att branschen via och SveMin fortsätter att vidareutveckla RIDAS och Verksamhetsutövarnas riktlinjer och dammsäkerhetsarbete Dessa riktlinjer med sina tillhörande tillämpnings- vägledningar kommer med sin detaljeringsgrad alltid att fylla en viktig funktion för verksamhetsutövarna även när ett damm- säkerhetsregelverk träder i kraft. De tekniska krav och den detalje- ringsnivå som finns i RIDAS och GruvRIDAS passar bättre i riktlinjer än i en reglering. Utnyttjandet av Elforsk för olika utvecklingsprojekt är enligt utredningen en lämplig lösning, men bör ha en långsiktig plan för RIDAS utveckling och på så sätt styra vilka utvecklingsprojekt som bör initieras. Utredningen finner det vällovligt att verksamhetsutövarna arbetar systematiskt med alla aspekter som berör anläggningarnas säkerhet, i linje med det arbetssätt som beskrivs i ICOLD- bulletinen och även är en utgångspunkt i RIDAS. Utredningen bedömer att de större dammägarna är på god väg att anamma detta arbetssätt. Mindre dammägare har inte nått lika långt, troligen beroende på att bulletinen ännu inte publicerats. Utredningen noterar att de två dammbrott som inträffade , som beskrevs i kapitel 2, visar på brister i verksam- hetsutövarnas egenkontroll. Det är av stor vikt att verksam- hetsutövare identifierar och åtgärdar säkerhetsbrister som ett led i sin egenkontroll. Utredningen anser vidare att det är viktigt att verksamhetsutövare drar lärdom av inträffade dammbrott, både i och i andra länder, för att liknande händelser inte ska inträffa igen. Anläggningarnas anpassning till riktlinjerna för dimensione- rande flöden är enligt utredningen ett angeläget men långsiktigt arbete som successivt bör fortsätta att genomföras. Utredningen noterar att för en stor del av anläggningarna har åtgärdsbehov ännu inte utretts eller åtgärder påbörjats och betonar vikten av att det görs. De stora vattenkraftälvarna är komplexa system med många dammanläggningar som påverkar varandra och anpassningsarbetet kräver samverkan mellan flera intressenter. Detta kapitel beskriver utgångspunkterna för utredningen. Syftet är att ge en kortfattad problematisering av utgångsläget i landet avseende dammsäkerhet. Utgångspunkterna är strukturerade enligt nedan: Samhället är mer säkerhetsmedvetet och ställer höga krav på säkerheten Dammar medför både nytta och risk för samhället Ett dammbrott i en av de största dammarna i skulle ge katastrofala konsekvenser Ett specifikt och samlat regelverk för dammsäkerhet finns inte i Tillsynen av dammsäkerhet är otillräcklig Dammarna måste ha tillräckliga säkerhetsmarginaler för tänk- bara händelser och påfrestningar Verksamhetsutövarnas egenkontroll förutsätter ansvarsfull för- valtning och relevant kompetens Diagram 7.1 redovisar nuläget och några av de utmaningar som dammsäkerheten står inför. 7.1.1Samhället är mer säkerhetsmedvetet och ställer höga krav på säkerheten Arbetet med samhällets säkerhet utvecklas och får ökad upp- märksamhet, såväl nationellt som inom EU och internationellt. har slagit fast att målet för arbetet med att successivt utveckla samhällets säkerhet syftar till att värna befolkningens liv och hälsa samt samhällets grundläggande värden och funktionalitet. Regeringens mål för säkerhet är1: att värna befolkningens liv och hälsa, att värna samhällets funktionalitet och att värna vår förmåga att upprätthålla våra grundläggande värden som demokrati, rättsäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter. Samhällsutvecklingen har medfört att tekniska och ekonomiska system fått allt större betydelse för det moderna samhällets funk- tionalitet i stort. har olika verksamheter blivit allt mer sammanflätade och beroende av varandra. Ett omfattande och lång- 2008/09:140. varigt elavbrott skulle t.ex. medföra närmast oöverblickbara konse- kvenser genom störningar och uteblivna funktioner på en rad samhällsviktiga områden. Vattenkraftdammar dämmer inte bara upp vatten för kraftproduktion utan de är i många fall även broar för allmän trafik. Energiproduktionen har identifierats som en samhällsviktig verksamhet i landet. Dammar är en förutsättning för att vatten- kraftverk ska kunna producera el. Samhällsviktiga system behöver byggas, underhållas och drivas på ett robust och motståndskraftigt sätt. Sårbarheter i systemen kan dock inte helt förebyggas eller byggas bort, varför även en god beredskap för att hantera stör- ningar, allvarliga olyckor och kriser behöver finnas. Inom EU pågår en process för att utröna vilka risker som finns. Varje medlemsland ska göra en nationell riskbedömning där de allvarligaste riskerna för samhället sammanställs. MSB har genom- fört en första nationell riskbedömning2. Dammbrott är en av 24 identifierade risker i . Avbrott i elförsörjningen, över- svämningar samt ras och sked är några andra relaterade risker som identifierats. ska riskerna dessutom bedömas och planer för att minimera och hantera riskerna tas fram. Detta kan leda till omprioritering av samhällets resurser för riskhantering. För dammar med särskilt stora konsekvenser i händelse av dammbrott är det av nationellt intresse att hålla säkerheten på en mycket hög nivå. 7.1.2Dammar medför både nytta och risk för samhället Dammar medför en stor nytta till samhället. Nyttan är främst i form av vattenkraft för elproduktion men även gruvdrift och andra verksamheter är beroende av dammar. Kanaldammar och slussar är viktiga för sjöfarten. Skyddsvallar utestänger vatten och invall- ningar torrlägger marker för bebyggelse och jordbruk. Utbyggnaden av vattenkraften har möjliggjort elektrifieringen av landet. De flesta av de stora vattenkraftverken byggdes . Dammar har därigenom bidragit till utvecklingen av ett modernt samhälle. Vattenkraften är viktig för elproduktionen i . Vattenkraft har använts för elpro- duktion och är fortfarande den viktigaste energikällan 2 Ett första steg mot en nationell riskbedömning, MSB, 336-2011. för förnybar elproduktion i . Det finns drygt 200 vatten- kraftverk med en installerad effekt av 10 MW eller mer. Till- sammans producerar vattenkraftverken av den el vi använder i landet. Genom att vatten kan sparas i magasinen ger vattenkraft både baskraft och reglerkraft. Den svenska elproduk- tionen består av en mix av kraftslagen vattenkraft, kärnkraft, kraftvärme och vindkraft. Gruvindustrin är en av viktigaste industrier. Dammar för deponering av anrikningssand är ofta en förutsättning för gruvdriften. Tillgången till el från vattenkraft och kärnkraft är en viktig förutsättning för gruvindustrin. Dammbrott med allvarliga konsekvenser har skett vid gruvdammar både i , och övriga världen . Det har bland annat lett till EG:s direktiv om hantering av avfall från utvinningsindustrin (2006/21/EG) som implementeras genom utvinningsavfallsför- ordningen i . I den förordningen skärps kraven på egenkontroll för gruvdammar och andra berörda anläggningar. Att stora mängder vatten däms upp i magasinen innebär inte bara en tillgång utan utgör även en risk för samhället. Om en damm som dämmer upp vatten i ett magasin havererar frigörs det upp- dämda vattnet vilket kan få svåra konsekvenser till följd. Över- svämningsområdets utbredning är beroende av nedströmsområdets topografi, den frisläppta vattenvolymen och dammbrottsöpp- ningen. Konsekvenserna av haveriet beror på översvämnings- områdets beskaffenhet, dvs. om området är tät- eller glesbefolkat, om samhällsviktig infrastruktur eller kultur- och miljövärden påverkas m.m. Dammbrottssimuleringar görs för ta reda på vilka områden som skulle bli översvämmade, när vattnet börjar stiga, vilken hastighet vattnet skulle ha samt hur länge områden blir översvämmade. Det pågår arbeten med att genomföra simuleringar av dammbrott i de stora vattenkraftälvarna med syftet att använda resultatet som underlag för beredskapsplaneringen för dammbrott. Ett dammbrott i en av de största dammarna belägna långt upp i någon av de reglerade älvarna skulle medföra konsekvenser längs hela och innebära svåra påfrestningar för samhället både i den akuta fasen och framöver. Med tanke på de katastrofala konsekvenserna ett sådant dammbrott skulle få är det av största vikt för samhället att det inte inträffar. Att omgående nå ut till och varna allmänheten i områden som kommer att påverkas av flodvågen om ett dammbrott sker är av yttersta vikt för att minimera konsekvenserna. läget är det endast möjligt att varna befolkningen i större samhällen genom kommunernas sirener samt genom Viktigt Meddelande till Allmänheten (VMA) via radio och TV. Att dammarna är säkra är en viktig faktor för att allmänheten ska ha förtroende för vattenkraften och gruvdriften Att konsekvenserna av dammbrott kan bli mycket omfattande ställer krav på att såväl så långt möjligt förebygga dammbrott, som på samhällets beredskap för dammbrott. 7.1.3Ett specifikt och samlat regelverk för dammsäkerhet finns inte i Det finns inte någon särskild lag om dammsäkerhet i . Dammsäkerheten regleras i flera regelverk där MB och LSO är de två viktigaste. Reglernas innebörd är att verksamhetsutövare är skyldiga att skaffa den kunskap som behövs, undersöka och bedöma riskerna med verksamheten från hälso- och miljösynpunkt, utarbeta och följa rutiner för egenkontroll samt i övrigt vidta erforderliga åtgärder och ha beredskap för att undvika skador. MB:s allmänna hänsynsregler och reglerna för egenkontroll gäller för alla typer av verksamheter. Regelverkets karaktär innebär dock att det ges ett stort tolkningsutrymme och att mer precis vägledning för dammsäkerhetsarbetet saknas. Den som är underhållsansvarig för en damm – i regel ägaren – är skyldig att underhålla dammen. Om ett dammbrott ändå skulle inträffa är ägaren strikt ansvarig för de skador som uppstår till följd av dammbrottet. Det strikta ansvaret omfattar dammar för vattenreglering, inte dammar för andra verksamheter, exempelvis gruvindustrin. Kraft- och gruvindustrin har utarbetat branschriktlinjer för dammsäkerhet som har kommit att utgöra ett system för egen- kontrollen. Riktlinjerna har haft stor betydelse som stöd för att utveckla dammsäkerheten och bidrar till dammägarnas konti- nuerligt arbete med dammsäkerhet. De fungerar även som drivkraft och stöd för investeringar för förstärkningar och vidmakthållande åtgärder som görs av dammägarna. Det bör understrykas att riktlinjerna inte är att betrakta som rättsligt bindande; de är branschernas tolkning av gällande regleringar. har varit förskonat från dammbrott med excep- konsekvenser. inträffade dock två dammbrott i som hade kunnat leda till allvarliga konsekvenser. I andra länder har inträffade dammbrott som orsakat stora skador med bl.a. många dödsoffer lett till att allmänhetens och politikernas syn på de risker som dammar medför snabbt har förändras från relativ omedvetenhet till medvetenhet. Detta har i sin tur lett till förstärkta statliga insatser för kontroll av damm- säkerheten genom t.ex. införande av särskilda regelverk för damm- säkerhet. Andra länder, inom EU-området och internationellt, med dammar där dammbrott skulle innebära risk för människoliv, har tydliga regelverk för dammsäkerheten. Ofta omfattas dammarna av landets vattenlag eller motsvarande och därtill finns en förordning med specifika dammsäkerhetskrav. De flesta länder har obligatorisk klassificering av dammarna utgående från dammarnas höjd eller potentiella konsekvenser vid dammbrott. I andra länder regleras dammar ur ett säkerhetsperspektiv, i rör det sig snarare om ett miljöperspektiv. Omstruktureringen och internationaliseringen inom kraft- industrin har medfört att en stor del av dammanläggningarna i ägs av koncerner som är verksamma i flertal länder. Systemen för dammsäkerhet bygger i flera europeiska länder på en mer aktiv myndighetsutövning baserad på särskild dammsäker- hetslagstiftning och detaljerade myndighetsföreskrifter. Ledningen för koncerner med hemvist i andra länder kan uppleva de svenska kraven som otydliga med åtföljande risk för att ansvaret för egenkontroll inte tas fullt ut. Tydliga regelverk för andra typer av verksamheter som är jäm- förbara med verksamheten vid vattenkraftdammar finns i . Exempelvis utvinningsavfallsförordningen (avsnitt 3.10) Sevesolagen (avsnitt 4.2.2) samt lagen om kärnteknisk verksamhet och strålskyddslagen (avsnitt 4.2.1). Utan ett tydligt och samlat regelverk för dammsäkerhet är det svårt för tillsynsmyndigheten att ställa krav på verksamhets- utövarna och även svårt för verksamhetsutövarna att veta vad som krävs. Att ett tydligt och samlat regelverk för dammsäkerhet saknas kan dessutom bidra till att tillsynen ges låg prioritet. 7.1.4Tillsynen av dammsäkerheten är otillräcklig Länsstyrelserna är tillsynsmyndighet för vattenverksamheter enligt MB och häri ingår dammsäkerhet. Länsstyrelserna är därmed de myndigheter som utövar den operativa tillsynen direkt gentemot verksamhetsutövarna. Tillsynen omfattar kontroll av att gällande regler efterlevs, åtgärder för att åstadkomma rättelse, bedömning av om villkoren för tillståndsgivna vattenverksamheter är tillräckliga samt rådgivning och information till verksamhetsutövarna. Dammsäkerheten ingår som en ospecificerad del i vatten- verksamheten i tillsynsplaner. Dammsäkerhetstill- synen hanteras oftast av vattenhandläggare, utan erfarenhet av dammsäkerhetsarbete från tidigare anställningar.