sou · GZB38 · 2012-01-01 00:00:00 — Även här är det svårt att se hur det kan vara ett syfte att utbildningen i grundsärskolan så långt som möjligt ska motsvara en annan utbildning. Dessutom samverkar bestämmelserna inte väl med varandra eftersom fortsatt utbildning nämns i båda fallen. Slutligen är det svårt att förstå varför begränsningen så långt som möjligt ska gälla vid hänvis- ningen till syfte. Det finns inget i syfte som inte också kan gälla som syfte för grundsärskolan som skol- form. Som en konsekvens av förslaget till syfte för gymnasiesär- 411 kap. 2 § skollagen (2010:800). 510 kap. 2 § skollagen (2010:800). Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur skolan föreslår jag därför att syftet för grundsärskolan ges följande lydelse: Grundsärskolan ska ge elever med utvecklingsstörning en anpassad utbildning som ger kunskaper och värden och utvecklar deras förmåga att tillägna sig dessa. Utbildningen ska utformas så att den bidrar till personlig utveckling samt förbereder eleverna för aktiva livsval och ligger till grund för fort- satt utbildning. Utbildningen ska främja allsidiga kontakter och social gemenskap och ge en god grund för ett aktivt deltagande i samhällslivet. 4.2Den framtida gymnasiesärskolans struktur Alla ungdomar har rätt till en likvärdig utbildning av hög kvalitet. Den framtida gymnasiesärskolan ska därför rusta eleverna för såväl ett meningsfullt vuxenliv i arbete, boende och fritid som för ett fortsatt lärande. Det är en utmaning att utforma en skolform för elever med så vitt skilda förutsättningar som gymnasiesärskolans. Varje elev ska trots detta bli mött och utmanad på sin nivå. Det innebär att vissa elever ska ges utmaningar inte på, men nära gym- nasieskolans nivå och utbildningen ska ge kunskaper och färdig- heter som ger förutsättningar för att kunna få ett arbete. För andra elever kan utmaningen bestå i att med stöd av alternativ kom- munikation utveckla strategier för att med sin närmaste omgivning kunna kommunicera sina grundläggande behov och önskemål. Samt- liga elever ska på sin nivå stödjas i sitt vuxenblivande och i sin per- sonliga utveckling, och genom realistiska men också utmanande krav få en uppfattning om sina egna möjligheter och begränsningar. Utbildningen i gymnasiesärskolan ska så långt som möjligt mot- svara den som ges i gymnasieskolan. ska den vara anpas- sad till elevernas förutsättningar och behov. Det är enligt min upp- fattning viktigare att harmonisera utbildningens innehåll med gym- nasieskolans än den yttre formen för utbildningen, t.ex. i form av indelningen i program. Min ambition är att bidra till en gymnasie- särskola med en stor flexibilitet inom den egna skolformen och i relation till gymnasieskolan samt till en ökad tydlighet om målen för utbildningen och till bättre förutsättningar att följa upp elev- ernas utveckling mot målen. Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur Förslag: Gymnasiesärskolan indelas i nationella program och ett träningsprogram för elever som inte kan följa undervisningen på de nationella programmen. De nationella programmen indelas i nationellt fastställda inriktningar. Det ska vara möjligt att anordna särskilda varianter under förutsättning att de prövats och godkänts av . Lokalt initierade kurser ska efter kvalitetssäkring kunna beslutas av . På de nationella programmen ska det finnas gymnasiesär- skolegemensamma ämnen, programgemensamma karaktärsämnen samt ämnen gemensamma för varje inriktning på programmet. Därutöver ska det finnas möjlighet till programfördjupning/program- breddning samt individuellt val. Vidare ska ett gymnasiesärskole- arbete ingå. Struktur och innehåll i det författningsförslag som lämnas för gymnasiesärskolan anpassas även i övrigt, där så är lämpligt, till hur gymnasieskolan är reglerad. Bedömning: De nationella programmen bör erbjuda en sådan flexibilitet att behovet av särskilda varianter och lokalt initierade kurser blir begränsat. Enligt direktiven ska den nya gymnasiesärskolan så långt som möj- ligt harmonisera med den nya gymnasieskolan. När det gäller den övergripande strukturen består gymnasiesärskolan av natio- nella, specialutformade och individuella program. I avvaktan på före- liggande utredning innebär den nya skollagen inga förändringar i detta avseende. Den reformerade gymnasieskolan som införs ska bestå av nationella program och introduktionsprogram, där de senare ersätter dagens individuella program. Gymnasie- reformen innebär också att de specialutformade programmen för- svinner från gymnasieskolan och ersätts med särskilda varianter, vilka måste prövas och godkännas av . Även lokalt initierade kurser ska godkännas av . Jag föreslår att den övergripande strukturen för gymnasiesär- skolan i allt väsentligt ska motsvara den som ska gälla för den reformerade gymnasieskolan. Det innebär att gymnasiesärskolan liksom ska bestå av nationella program och ett program för elever som inte kan följa undervisningen på de nationella program- Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur Det senare föreslås få benämningen träningsprogram (se vidare avsnitt 4.2.3). Vidare föreslår jag att de nationella programmen liksom i gym- nasieskolan ska indelas i nationellt fastställda inriktningar. Det är en nyhet jämfört med dagens bestämmelser för gymnasiesärskolan. Många skolhuvudmän erbjuder olika utbildningar inom programmen som i praktiken motsvarar inriktningar. Nationellt fastställda inriktningar bidrar till en ökad tydlighet om gymnasie- särskolans innehåll, en förutsättning för att elever ska kunna göra informerade val av utbildning i gymnasiesärskolan (se vidare kapitel 5). Nationellt fastställda inriktningar gör det också tydligare för presumtiva arbetsgivare vilka kunskaper och vilken kompetens elever som lämnat skolan har. En förutsägbar struktur underlättar även samverkan mellan olika huvudmän i planeringen av utbildnings- utbudet och mellan gymnasiesärskolan och gymnasieskolan. Jag föreslår dessutom att det liksom för den nya gymnasieskolan inte ska finnas specialutformade program i den framtida gymnasie- särskolan. Det ska i stället vara möjligt att anordna särskilda varian- ter, som prövas och godkänns av . De nationella pro- gram som föreslås i det följande är tänkta att inom ramen för det nationella programmets stadga erbjuda en så hög grad av flexibilitet att behovet av särskilda varianter blir begränsat. I undantagsfall ska det emellertid vara möjligt att utforma en utbildning som inte enkelt kan passas in i den befintliga strukturen. Att en sådan sär- skild variant i så fall ska prövas och godkännas av är enligt min uppfattning en nödvändig garanti för kvaliteten i utbild- ningen. Det gäller även att ska kvalitetssäkra och besluta om lokalt initierade kurser. Strukturen för de nationella programmen föreslås även i övrigt i stort harmonisera med strukturen för de nationella programmen i den nya gymnasieskolan. Det ska finnas gemensamma ämnen för gymnasiesärskolans samtliga nationella program, gemensamma ämnen för varje program som ger programmet dess karaktär samt ämnen gemensamma för varje inriktning på programmet. Därutöver ska det finnas möjlighet till programfördjupning och programbredd- ning samt till individuellt val. Ämnen och kurser inom programfördjupningen ska möjliggöra för eleven att inom vald inriktning specialisera sig och få ytterligare kunskaper inom inriktningen. Inom programbreddningen ska det vara möjligt för eleven att få en breddning i sin utbildning som inte helt speglar karaktären inom Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur För varje program bör t.ex. finnas möjlighet att erbjuda undervisning inom samhällsorientering och språk där ämnen och kurser hämtas från ett program inriktat mot samhälle och språk. Dessutom bör utrymme finnas för ämnen och kurser som stödjer eleven att utifrån sina egna förutsättningar uppnå en så hög grad av självständighet som möjligt i syfte att klara boende och vardagsliv på egen hand. Dessa kurser kan bland annat handla om praktiskt hushållsarbete, ekonomisk planering, tvätt och hygien, social kompetens och hur man kontaktar olika myndigheter. I dagens gymnasiesärskola ingår delar av denna träning i ämnet hem- och konsumentkunskap. Förslaget till den nya gymnasiesärskolan erbjuder ett avsevärt större utbud av inriktningar och fördjupningar än tidigare, vilket gör att elever har fler alternativ att välja mellan. Långt ifrån alla kommuner kommer att kunna erbjuda ens en merpart av hela utbudet av program och inriktningar. Detta kommer att ställa krav på samverkan mellan huvudmännen, men också på att eleverna har möjlighet att söka sig till andra kommuner och till fristående skolor. Utredningen återkommer till dessa frågor i kapitel 6. Ökade möjligheter för eleven att påverka innehållet i sina studier kan öka motivationen och förutsättningarna för studieframgångar. Därför finns i förslaget ett relativt gymnasieskolan stort utrymme för det individuella valet där alla nationellt fastställda kurser i hela gymnasiesärskolan ska vara valbara för eleven. I den framtida gymnasieskolan ingår även ett gymnasiearbete. Jag föreslår att ett liknande arbete, ett gymnasiesärskolearbete, in- förs även för gymnasiesärskolans nationella program. Ett sådant arbete ska inte ses som ett examensprov. Däremot ger gymnasiesär- skolearbetet eleverna en möjlighet att i ett sammanhang genomföra en uppgift som utgår från helheten i utbildningen. Gymnasiesär- skolearbetet kan visa att eleven är förberedd för arbetsuppgifter inom den valda inriktningen. Det kan genomföras i samarbete med en handledare och dokumenteras på ett för eleven anpassat sätt. Struktur och innehåll i de författningsförslag som lämnas för gymnasiesärskolan har även i övrigt, där det är lämpligt, anpassats till hur gymnasieskolan är reglerad. Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur Förslag: Den framtida gymnasiesärskolan ska bestå av följande nationella program och inriktningar: – Administration, handel och varuhantering Inriktningar: Service inom handel, Media, information och kom- munikation samt Transport och godshantering. Inriktningar: Barns lärande och skapande, och teater, Este- tik och media, Konst och formgivning samt Musik. – Fastighet, anläggning och bygg Inriktningar: Fastighet och byggnationer, Fritids- och idrotts- anläggningar, och anläggning samt Måleri. – Fordonsvård och transport Inriktningar: Fordon och mobila maskiner, Kaross och lack, Transport och godshantering samt Verkstadsteknik. – Hantverk och produktion Inriktningar: Industriell produktion, Snickeri, Textil design samt Övriga hantverk. – Hotell, restaurang och bageri Inriktningar: Bageri och konditori, Hotellservice och marknads- föring, Kök och matsal samt Matlagning. – Hälsa, vård och omsorg Inriktningar: Barn och unga, Fritid och hälsa, Mat i omsorgen, Äldre. – Samhälle och språk Inriktningar: Media, information och kommunikation, Natur och samhälle, Samhällsorientering samt Språk. – Skog, mark och djur Inriktningar: Djur, Fiske och vattenvård, och anläggning, Skog och lantbruk samt Trädgård. För att öka flexibiliteten erbjuds liknande inriktningar inom flera program. Inriktningarna präglas i dessa fall av programmets karaktär. Gymnasiesärskolegemensamma ämnen ska vara svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik, idrott och hälsa, estetisk verksamhet, historia, samhällskunskap, religionskunskap samt naturkunskap. Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur Dagens struktur med åtta nationella program i gymnasiesärskolan är en konsekvens av propositionen 1992/93:250 om ny läroplan och nytt betygssystem för gymnasieskolan, komvux, gymnasiesärsko- lan och särvux. Enligt denna borde programmen i gymnasiesärskolan ansluta till programmen i gymnasieskolan genom en anpassning av gymnasieskolans program eller delar av program som bedömdes lämpliga att erbjuda gymnasiesärskolans målgrupp. På förslag av Skolverket6 beslutade regeringen om de åtta nationella program som gymnasiesärskolan består av . Enligt mina direktiv ska även den framtida gymnasiesärskolan så långt möjligt harmonisera med gymnasieskolan. Samverkan mellan skolformerna ska på detta sätt underlättas. ska utbild- ningen inom gymnasiesärskolan vara flexibel och kunna anpassas individuellt. Enligt den nya skollagen (2010:800) ska dessutom kom- munerna sträva efter att erbjuda ett allsidigt urval av program i gymnasie- särskolan7. Som framgår av tabell 4.1 innebär den nya gymnasieskolan att antalet program i gymnasieskolan ökar ytterligare jämfört med som skillnad görs mellan yrkesprogram och högskole- förberedande program. De program som i tabellen är skuggade för den nya gymnasieskolan har inslag som motsvarar delar av de befint- liga programmen inom dagens gymnasiesärskola. Det gäller för sju av yrkesprogrammen och två av de högskoleförberedande program- men, det estetiska programmet och det samhällsvetenskapliga pro- grammet. I det senare fallet handlar det om inriktningen mot media som i nuvarande gymnasieskola och gymnasiesärskola utgör egna program. Den framtida gymnasiesärskolan bör ha inslag från fler av de pro- gram som finns i gymnasieskolan än . Att så många av nuvarande specialutformade program har hämtat innehåll från program i dagens gymnasieskola talar för detta. Det är en fråga om likvärdighet att elever som söker till gymnasiesärskolan ska ha möjlighet att välja utbildning utifrån intresse och fallenhet, på motsvarande sätt som elever som söker till gymnasieskolan. 6Skolverket dnr 94:1445. 719 kap. 16 § första stycket skollagen (2010:800). SOU 2011:8 Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur Programstruktur i nuvarande gymnasieskolan, nuvarande gymnasiesärskolan och den nya gymnasieskolan Anmärkning: Skuggade program i nya gymnasieskolan har inslag av befintliga program i gymnasiesärskolan. Förutsättningarna för att få till stånd ett lika brett och varierat erbjudande i gymnasiesärskolan som i gymnasieskolan skiljer sig dock avsevärt. Antalet elever i gymnasiesärskolan är t.ex. litet jäm- fört med antalet elever i gymnasieskolan – färre än 2 500 elever per årskull i gymnasiesärskolan, att jämföra med 100 000 eller ännu fler Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur elever per årskull i gymnasieskolan. Redan med dagens åtta pro- gram är det svårt att ens med ett samarbete mellan kommunerna erbjuda eleverna i gymnasiesärskolan verkliga valmöjligheter. Endast några få kommuner kan erbjuda samtliga program, många har endast ett eller ett par. Utredningen har prövat olika modeller för programstruktur. Vid bedömningen av alternativen har vikt lagts vid vad som gynnar eleverna, vad som gynnar samverkan och vad som är praktiskt möjligt. Ett alternativ är att inrätta ett enda nationellt program som anpassas individuellt. Den totala flexibiliteten och möjligheten till individanpassning är en fördel i detta alternativ, men är dess nackdel. Den allvarligaste invändningen är dock att modellen inte möjliggör ett informerat val av utbildning och skola. Gym- nasiesärskoleelevernas inflytande över sitt eget liv och sina egna studieval skulle begränsas avsevärt jämfört med gymnasieelevernas. Att det ska vara möjligt att förutse vilken utbildning man ska få handlar ytterst om likvärdighet och om elevernas rättssäkerhet. En så flexibel lösning ställer dessutom större krav på personalens kom- petens att planera utbildningen än om det finns nationellt fastställ- da program och inriktningar. Frånvaron av en tydlig program- struktur skulle vidare försvåra den samverkan mellan kommunerna som är nödvändig för att dessa ska kunna erbjuda eleverna ett allsidigt utbud av utbildningar inom gymnasiesärskolan. Nackdelar- na med detta alternativ överväger helt klart fördelarna. Att i stället som välja att anpassa vissa av programmen från gymnasieskolan och utesluta andra skulle begränsa elevernas till- gång till alternativa valmöjligheter. Argument för en sådan lösning är å andra sidan att den yttre likheten mellan skolformerna gör val- möjligheten för elever som har förutsättningar att läsa delar av utbild- ningen i gymnasieskolan tydliga. För elever som har förutsätt- ningarna är det önskvärt att stimulera en progression inte endast vertikalt i förhållande till studierna i grundsärskolan utan också horisontellt mellan gymnasiesärskolan och gymnasieskolan. Frågan är dock om detta står och faller med att programmen har samma namn och samma yttre ramar i de både skolformerna. Jag menar att det är viktigare att det finns en samstämmighet när det gäller inrikt- ningar och kurser. Likheten mellan de båda skolformerna kan också tyckas bety- delsefull för eleverna av sociala skäl, och då främst för dem med lindrig utvecklingsstörning. Dessa elever vill inte vara sär som de Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur Att inte gå i samma skolform som kamraterna på gymnasieskolan skapar känslor av utanförskap och osäkerhet. Utredningen har mött elever som ljuger om vilken skola de går i när de får frågor av andra ungdomar. Om eleven upplever sin skola med negativa förtecken kan det som konsekvens få negativa effekter för elevens studier och kunskapsutveckling. Det kan å andra sidan vara förvirrande för vissa elever i gym- nasiesärskolan att gå på, som de uppfattar, samma program som kamraterna i gymnasieskolan. Det finns elever och föräldrar som uppfattar att eleven i stort sett får samma utbildning som sina kamrater i gymnasieskolan, fast i stället för tre. De kan exempelvis ha uppfattningen att eleven på fordonsprogrammet får en utbildning till fordonsmekaniker, när eleven i själva verket blir specialiserad på rekonditionering av fordon eller på däck och hjul- byten. Utredningen har även mött elever och föräldrar som varit övertygade om att eleven har möjlighet att studera vidare på hög- skolenivå efter sin studier i gymnasiesärskolan. Samverkan mellan skolformerna gynnas generellt av om pro- gramstrukturen är så lika som möjligt. Utöver att bidra till goda valmöjligheter för eleverna innebär detta också att lärares olika ämneskompetenser kan användas inom båda skolformerna samt att lärare kan samverka kring frågor om exempelvis bedömning och betygssättning. De positiva effekterna av en likartad programstruk- tur bygger dock på att gymnasiesärskolan och gymnasieskolan är lokalmässigt och verksamhetsmässigt samordnad. Om gymnasie- särskolan är särskild från gymnasieskolan genom geografisk place- ring eller på grund av att skolledning och lärare inte samverkar får de önskade effekterna inte verkligt genomslag, något som är alltför vanligt . Inte heller samverkan står och faller med att pro- grammen är identiska. För de professionella är det definitivt vik- tigare att det finns tydliga kopplingar mellan skolformerna på inrikt- nings- och kursnivå. Det har således funnits argument både för och emot olika lös- ningar. Mot bakgrund av det begränsade elevunderlaget föreslår jag ett tredje alternativ, en anpassad programstruktur, som ger eleverna fler valmöjligheter än vad som annars skulle varit möjligt. Förslaget bygger på breda program med ett flertal olika inriktningar som innebär ett bredare utbud av utbildningar för elever med utveck- lingsstörning än . Detta genom att programmen ska kunna bygga på inslag från flera olika program i gymnasieskolan. Den pro- gramstruktur som föreslås möjliggör också att alla relevanta delar Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur av gymnasieskolan kan anpassas till gymnasiesärskolan. I förslaget som lämnas finns mer eller mindre omfattande inslag från samtliga program i den reformerade gymnasieskolan. Det är enligt min upp- fattning viktigare att innehållet i utbildningen kopplas samman med gymnasieskolans än den yttre formen för programmen. Det är således möjligt att utforma den framtida gymnasiesär- skolans program så att eleverna får olika valmöjligheter samt att programmen blir transparanta i förhållande till gymnasieskolan sam- tidigt som de ger kommunerna goda förutsättningar för samverkan mellan skolformerna och mellan huvudmän. Inte endast yrkesinriktade program Tyngdpunkten i den framtida gymnasiesärskolan bör även fram- gent ligga på yrkesinriktade program, i huvudsak för att det är vik- tigt att eleverna får en utbildning som ger dem förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden. Vägen till arbetslivet går i många fall via yrkesutbildning i skolan, arbetsplatsförlagt lärande och prak- tik. En del elever på de yrkesinriktade programmen tillbringar en stor del av sitt sista år i gymnasiesärskolan på en arbetsplats. I vissa fall leder detta till en anställning med lönebidrag. Ambitionen bör vara att rusta en så stor andel av eleverna som möjligt för ett arbete med eller utan lönebidrag. Företrädare för arbetsgivare har i kontakt med utredningen understrukit att det är viktigt att det är tydligt vilka kunskaper och kompetenser eleverna har med sig från sin utbildning. Det innebär att även om ingångarna till gymnasiesärskolan kommer att vara breda är det en fördel om utgången för den enskilda eleven har en tydlig riktning som kan länkas mot arbetsmarknaden. Den programstruktur som föreslås syftar till att ge varje elev möjlighet att utvecklas så långt som möjligt utifrån sina förutsätt- ningar, vilket de också har rätt till enligt skollagen8. Utredningen lämnar i det följande även andra förslag som syftar till att tydlig- göra vilka kunskaper och färdigheter varje elev får med sig från sin utbildning. Gymnasiesärskolan kan dock inte ge varje elev en bred yrkeskompetens på det sätt som gymnasieskolans yrkesprogram ska göra. Det handlar i de flesta fall i stället om kunskaper och färdig- heter inom avgränsade delar av ett yrkesområde. 8 1 kap. 4 § andra stycket skollagen (2010:800). Den framtida gymnasiesärskolan – syfte och struktur Utredningen har medvetet valt att inte snävt anpassa utbudet av program till en efterfrågan som just nu finns på arbetsmarknaden. Det vore att ta ifrån ungdomar med utvecklingsstörning den möj- lighet att välja utbildning utifrån intresse och fallenhet som andra ungdomar har. Dessutom är det inte ovanligt att ungdomar efter gymnasiesärskolan får arbete eller sysselsättning inom helt andra områden än inom det program de gått, vilket inte är unikt för ungdomar från gymnasiesärskolan9. Utbildningen kan ändå ha fyllt sitt syfte i en vidare mening, genom att rusta den unge för ett vuxenliv i arbete, fritid och boende. Med ett livslångt lärandepers- pektiv måste det dessutom vara möjligt att vid behov komplettera sin utbildning i vuxen ålder, bl.a. för att öka förutsättningarna för arbete eller sysselsättning. Huvudspåret är således att gymnasiesärskolan ska bestå av yrkes- inriktade utbildningar. I nuvarande gymnasiesärskola är det endast det estetiska programmet som avviker från detta och inte betraktas som yrkesinriktat. Från elever och föräldrar samt personal har det framförts önskemål om att även elever som söker till gymnasie- särskolan ska ha möjlighet att välja en utbildning som inte är direkt yrkesinriktad. Detta utan att eleven för den skull ska vara hänvisad till det estetiska programmet som passar utmärkt för vissa, dock inte för alla. Det finns elever i gymnasiesärskolan som har ett starkt intresse för samhällsorienterande ämnen och som upplever att de inte får fördjupa sig tillräckligt i dessa. Det är lika svårt för en elev som ska söka till gymnasiesärskolan att veta vad han eller hon vill göra efter skolan som det är för en elev som ska söka till gymnasie- skolan. Det bör därför finnas vägval i gymnasiesärskolan för elever som har ett samhällsintresse, ett intresse för språk och kommunikation eller som behöver på sig för att komma fram till vad de ska arbeta med efter sin utbildning. Unga med utvecklingsstörning ska inte behöva ha större framförhållning än andra ungdomar. Liksom andra bör de i stället vid behov kunna komplettera sin utbildning efter gymnasieåldern (se vidare kapitel 9 om gymnasial särvux).