sou · H0B328 · 2012-04-19 00:00:00 — I arbeten som kräver hög fysisk kapacitet kan de mindre förändringar som inträder i hjärtfunktionen vara ett hinder. Med stigande ålder sker en förlust av benmassa och i svåra fall kan en sjuklig osteoporos uppstå. Detta drabbar främst kvinnor efter kli- makteriet då östrogenproduktionen avtar. Med träning kan osteo- poros förhindras och senareläggas. Muskelmassan minskar också med åldern, vilket minskar styrka och uthållighet. Ledförändringar i form av minskat ledbrosk tillsammans med sämre muskelfunktion gör en äldre person generellt sett mindre rörlig än en yngre. Sammanfattningsvis betyder nedgången av flera fysiska funk- tioner att arbeten som kräver hög fysisk förmåga, innebär obe- Hälsomässiga förutsättning för ett längre arbetsliv kväma arbetsställningar eller ett statiskt/monotont arbete blir svå- rare att utföra ju äldre man blir. Detta gäller på gruppnivå och enskilda individer kan behålla en mycket god fysisk kapacitet långt upp i åldern meden vissa yngre individer har en dålig kapacitet . Exempel på arbeten med höga krav på fysisk kapacitet är bygg- nadsarbete, vissa vårdarbeten, lastning och lossning av varor, manuellt lager och packningsarbete, arbete med små barn i stora barngrupper, vissa delar av lantbruks- och trädgårdsarbete, flyttningsarbete, vissa industriarbetsuppgifter som inte är mekani- serade och specialarbetsuppgifter som rökdykning. Den fysiska förmågan kan tränas upp i alla åldrar och både för det fysiska och psykiska välbefinnandet är det viktigt med avpassad regelbunden fysisk träning. Speciellt i yrken som kräver hög fysisk prestation bör fysisk träning, individuellt anpassad, ingå i arbets- uppgifterna. För äldre arbetstagare är det också extra viktigt med ergonomiskt väl anpassad arbetsmiljö samt möjlighet att kunna organisera arbetet så att det passar även en äldre arbetstagare med lägre fysisk kapacitet. Ergonomiska belastningar är fortfarande mycket vanliga i svenskt arbetsliv som framgår av tabell 1 längre fram, särskilt i arbetaryrken. 30–av de tillfrågade äldre männen i arbetaryrken angav olika ogynnsamma belastningar. av de äldre kvinnorna i arbetaryrken angav att de hade möjlighet att sitta mer än en tiondel av arbetstiden. Muskel- och skelettsjukdomar är den vanligaste orsaken till funktionsnedsättning hos äldre arbetare. Muskel- och skelettbesvär uppträder när den mekaniska arbetsbelastningen är för hög. Att bära tunga bördor och utföra tunga lyft ökar risken för rygg- och nackbesvär. Muskel- och skelettapparaten påverkas både av ålder och av arbetsbelastningen under hela yrkeslivet. Eftersom äldre arbetare kan ha drabbats av förslitningar tidigare i livet så ökar också detta risken för besvär vid måttlig påfrestning. Å andra sidan har många äldre arbetare skaffat sig en arbetsteknik som minimerar belastningen vid de tyngsta lyften. Det finns också många arbetsuppgifter där de fysiska kraven kan tyckas måttliga, men där nedsatt kapacitet medför trötthet vilket förvärras . För att de äldre ska orkar arbeta kvar är det viktigt att de kan välja sin arbets- takt och ha möjligheter att ta pauser. Inom bygg-, vård- och städsektorn samt i storkök är det vanligt att äldre tangerar den gräns som är acceptabel med hänsyn till deras Hälsomässiga förutsättningar för ett längre arbetsliv Bland dessa yrkesgrupper finns många äldre kvinnor. Medan män ofta går från fysiskt tunga till lättare arbeten blir kvinnor ofta kvar i fysiskt krävande arbeten. Tunga lyft, besvärliga arbetsställningar, repetitiva moment och otillräckligt med vilopauser ökar risken för nack-skulderbesvär liksom okompenserad, nedsatt syn vid datorarbete. Skiftarbete, övertid och oregelbunden arbetstid Dåligt organiserade skiftschema eller mycket övertidsarbete ökar risken för trötthet och stress. Vissa äldre arbetare kan ha svårare att reglera sovtider än i yngre dagar och kan vara mer känsliga för ändringar i arbetsschema, ljus och ljud. En litteraturgenomgång för att finna vetenskapligt stöd för att äldre arbetare skulle tåla skiftesarbete sämre än yngre har publicerats.23 Översikten stödjer inte att skiftesarbete generellt tolereras sämre av äldre arbetare även om del studier tyder på detta. Olika studier har kommit till olika resultat. Det finns emellertid ett stort metodproblem i sådana jämförelser. Det är främst de arbetare som står ut med skiftarbete som finns på arbetsplatsen och kan delta i studierna. Inga långtidsstudier som kunnat kontrollera för denna potentiella felkälla har publicerats. Äldre arbetare med morgonskift har mindre problem med sömnkvalitet och sömnens längd än yngre men tvärtom för nattskift. Äldre arbetare föredrar skiftbyten som ändras till en senare tidpunkt , dvs. framåt i stället för bakåt. Risken för arbetsolyckor, arbetsskador, hjärtsjukdom och högt blodtryck ökar hos äldre arbetare om alltför många arbetsdagar för- längs och mer.24 Det finns ett flertal studier med fokus på sjuklighetsutfall i för- hållande till arbetets belastning och möjligheterna att påverka arbetet (beslutsutrymmet). Kombinationen av hög belastning och litet beslutsutrymmet ökar risken för hjärt-kärlsjukdom, högt 23Blok MM, de Looze MP, What is the evidence for less shift work tolerance in older workers? Ergonomics, 2011. 24Wegman DH, McGee JP (eds), Health and safety needs of older workers, , 2004. Hälsomässiga förutsättning för ett längre arbetsliv blodtryck, muskel- och skelettskador och depression.25 Riskerna har varit högre för medelålders anställda än för de närmare pen- sionsåldern i flera studier, vilket kanske kan förklaras av att de äldre har större beslutsutrymme och dessutom nöjt sig med det utrymme man erbjudits.26 Dålig kontroll över sin arbetstid har betydelse för risken att behöva gå i förtida pension enligt en finsk studie av drygt 30 000 kommunalt anställda. Möjligheterna att kontrollera sin arbetstid bedömdes –2001 och sedan följdes de svarande i knappt fem år.27 De tillfrågade svarade på sju frågor om kontrollmöjligheten: arbetsdagens längd, tidpunkt för att börja och sluta arbetsdagen, raster, sköta privata angelägenheter under arbetsdagen, schema- läggningen vid skiftesarbete, planering av semester och möjlig- heterna att ta tjänstledigt utan lön. Muskel- och skelettsjukdomar var den vanligaste orsaken till förtidspension och risken för förtids- pension var lägst för dem med goda möjligheter att kontrollera sin arbetstid. Åldrande och kognitiva förmågor, som beskrivs i avsnitt 9.2, ska också ses i relation till arbetslivets krav. Kunskaper om detta sam- band är grundläggande för hur arbetslivet bättre kan anpassas till äldres förutsättningar. Ur arbetslivssynpunkt är precisionssvaghet och långsammare uppfattningsförmåga de viktigaste åldersförändringarna i de men- tala funktionerna. Några studier har funnit att äldre arbetare i genomsnitt arbetar långsammare än yngre och kan ha svårare med snabba beslut. För de flesta arbetsuppgifter kompenseras emellertid nedsatt snabbhet och precision av större motivation, mer erfaren- het och bättre helhetsbedömning förutom starkare lojalitet med arbetet och mindre frånvaro. Det perceptuella minnet är till för att identifiera objekt i omvärlden. Det kallas ofta för implicit minne. 25Wegman DH, McGee JP (eds), Health and safety needs of older workers, , 2004. 26Theorell T, Tsutsumi A, , , Hogstedt C, , Emlund N, , Decision latitude, job strain, and myocardial infarction: A study of working men in , The , Heart Epidemiology Program. Am J Public Health. 27Vahtera J, , , , , , , Employee control over working times and risk of cause-specific disability pension: the Finnish Public Sector Study, Environ Med, 2010. Hälsomässiga förutsättningar för ett längre arbetsliv Det semantiska minnet är del av vår kognitiva förmåga eller en nödvändig del för att använda denna förmåga. Detta minne gör det möjligt att förstå omvärlden på ett mer abstrakt plan och att koppla olika inlärda teoretiska begrepp till varandra. Dessa tre minnen är minnen i och att användas . Det episodiska minnet opererar bakåt i tiden och består av händelser och episoder i vårt förflutna. Det episodiska minnet är i högsta grad beroende av kontextuella ledtrådar för att hitta rätt. Den femte minneskategorin är arbetsminnet, som har en aktiv roll i att processa ny information som just för tillfället står i fokus för individen. Lagringstiden är kort och tillfällig och detta minne opererar helt på medveten nivå. I långtidstester som gjorts har det som tidigare nämnts visat sig att minnet håller sig bra och att det inte påverkas så mycket av ålder som många befarar. Det episodiska minnet är det som fortast försvagas vid högre åldrar men det håller sig relativt intakt till 65–. Kvinnor har en något bättre funktion än män. Övriga minnestyper är betydligt mindre påverkade av ålder och håller sig intakta till 70–. Inlärning är beroende av minnesfunktioner för inkodning, lagring och återgivning. Även tidigare utbildning, psykologiska och sociala funktioner är av betydelse för hur väl inlärningen lyckas. Att kunskapen är meningsfull och att den som lär sig har motivation är viktigt för inlärningen. Både minne, motivation och meningsfullhet kan variera med vad man ska lära sig och varför. Förutfattade meningar om vad som är möjligt att lära sig spelar också in. Äldre personer har inte svårare att lära nya saker men det tar i allmänhet litet att få en fördjupad kunskap. Dålig moti- vation och misstro mot den egna förmågan att lära nytt kan sätta käppar i hjulet. För äldre i arbetslivet gäller att inlärningsprocessen måste vara ständigt pågående och att pedagogiken vid inlärningen är anpassad efter målgrupp och kunskapsmål. Negativa attityder mot ett kontinuerligt lärande och nya utmaningar måste bearbetas. Förmågan att koda och identifiera information, ta fram från minnet och välja och producera svar eller handlingar, kan avta . Det finns också flera studier som tyder på att ökande ålder innebär sämre möjlighet att hantera situationer som kräver antingen selektiv eller delad uppmärksamhet. Anledningen till detta har troligen fysiologisk grund. Äldre blir lättare distraherade av för uppgifter ovidkommande brus som t.ex. musik, sorl eller ljud Hälsomässiga förutsättning för ett längre arbetsliv Delad uppmärksamhet innebär att det krävs att man kan uppmärksamma två olika typer av information sam- tidigt som vi fokuserar på en annan uppgift. Denna s.k. flytande intelligens börjar minska redan i 40-års- åldern, men de individuella skillnaderna är stora och ökar med sti- gande ålder. Det har visats att de som arbetar med intellektuellt mer komplexa arbeten i högre grad bevarar sin intellektuella flexi- bilitet och funktion. Det är således betydelsefullt att arbeten i största möjliga mån utformas så att hjärnan hålls igång.28 Precisionssvaghet och långsammare uppfattningsförmåga beror av flera faktorer.29 Vid åldrande påverkas alla tre delarna av syste- met för informationsprocessen: det sensoriska som uppfattar informationen, det kognitiva som bearbetar informationen och det motoriska systemet som ska utföra hjärnans beslut. Det förefaller emellertid inte som att detta har någon större betydelse för arbetskarriären. Vissa kognitiva funktioner som språkanvändning eller förmågan att lösa komplexa problem i osäkra situationer förbättras med åldern. För de flesta arbetsuppgifter kompenseras nedsatt snabbhet och precision av större motivation, mer erfarenhet och bättre helhetsbedömning förutom starkare lojalitet med arbetet och mindre frånvaro. Detsamma gäller inlär- ning. Den lägre takten för inlärning kompenseras av större moti- vation. Motivation och attityder till arbete är komplexa kombi- nationer av intresse och behov. Samhällets signaler och attityden mot äldre arbetstagare på en arbetsplats är av större betydelse än faktorer som direkt är kopplade till en viss kronologisk ålder. Erfa- renhet grundar sig på att göra samma sak och kunna sätta detta handlande i relation till omgivningen och annan erfaren- het. Erfarenhet kommer med åldern och är ofta en mycket bra egenskap vid lösningen av komplexa problem. En viss risk finns att erfarenheten kan bli konserverande om man inte erbjuder möjligheter till fortbildning för att förädla erfarenheten. Expertis innebär att erfarenheten har genomgått en process och blivit mer domänspecifik. Expertis finns hos äldre arbetstagare och är mycket bra så länge den efterfrågas. Ny teknologi kan dock snabbt göra expertisen överflödig. I en enkätundersökning riktad till arbetsgivare framgår att det framförallt är arbetsgivare inom teknologiintensiva branscher som har negativa attityder till äldre arbetskraft (se kapitel 13). Undersökningen indikerar även att 28Hellberg A (red), Anpassning av arbetsmiljön med ålderperspektiv, 2004. 29Ilmarinen JE, Aging workers, Environ Med, 2001. Hälsomässiga förutsättningar för ett längre arbetsliv situationen har försämrats de senaste tio åren.30 Att bevaka att detta inte sker utan att en äldre arbetstagare har möjlighet att bredda och diversifiera sin expertis är en god investering för en väl fungerande arbetsorganisation. Begreppet arbetsförmåga är otydligt och starkt beroende av det sammanhang det diskuteras i. I boken (o)förmåga31 beskri- ver och arbetsförmåga som en upp- sättning färdigheter som värderas efter dess användbarhet. Värdet är beroende av situationen och de investeringar i form av utbild- ning, hälsovård mm som görs i färdigheterna. Investeringar som är lönsamma för en individ i en situation behöver inte vara det för samma individ i en annan situation. När det gäller ålder och arbete finns inget som säger att en äldre person i genomsnitt har sämre arbetsförmåga och färdigheter än en yngre men uppenbart är arbetsförmågan relativ. I ett fysiskt tungt arbete saknar de flesta äldre personer (50–) en fullgod arbets- förmåga och samma sak gäller för många kvinnor även beroende på lägre generell fysisk kapacitet. Som tidigare nämnts, är dock de individuella variationerna stora och helt andra förhållanden kan råda för en viss individ som skiljer sig från gruppens medelvärden. Den mentala arbetsförmågan är relativt opåverkad på gruppnivå fram till åtminstone . Faktorer i samhället av betydelse är bl.a. samhällets regelsystem och normer, sjukvård och rehabilitering, folkhälsoarbete och arbetarskydd. Arbetets krav bestäms av arbetsmiljö, arbetsorga- nisation och arbetsmarknad. De individuella bestämningsfakto- rerna för fysisk och mental kapacitet är många och betydligt fler än de viktiga exempel som ges här. 30Pensionsmyndighetens enkät till arbetsgivare, 2012. 31Söderström L, . Arbetsförmåga – en fråga om efterfrågade färdigheter. I (red). Arbets(o)förmåga – ur ett mångdisciplinärt perspektiv. Hälsomässiga förutsättning för ett längre arbetsliv 9.4Risk för allvarliga sjukdomar bland äldre Vissa arbetsgivare kan vara mindre benägna att anställa – och även att behålla – anställda på grund av risken för pro- duktionsstörningar till följd av allvarliga sjukdomar bland äldre. Analyser av SCB:s statistik över dödsrisker för män och kvinnor visar emellertid att dödsriskerna är mycket begränsade i åldrarna vid slutet av arbetslivet för såväl kvinnor som män. Risken för män att dö i dessa åldrar var högre och har länge varit låg för kvinnor. De med största dödsriskerna blir aldrig aktuella för anställning till följd av kronisk sjukdom. eller fler av anställningsbara personer torde överleva 65-årsdagen. SCB visar i en rapport att den minskning i dödlighet som skett det varit störst bland de äldsta, dvs. de som är 65 och äldre.32 Den kraftigt minskade dödligheten i hjärt- och kärl- sjukdomar har bidragit till kvinnors sjunkande dödlighet. Dödlig- heten i cancer har dock ökat något bland äldre kvinnor, medan den minskat för äldre män. Bland män har den minskade dödligheten i hjärt- och kärlsjukdomar varit främsta bidragande orsaken till männens minskning i dödlighet. Risk för hjärt- och kärlsjukdomar och tumörer ökar med åldern. I åldersgruppen 50–54 dör cirka 50 per 100 000 av medelfolk- mängden i hjärt- och kärlsjukdomar (2008–2010). I åldersgruppen 55–59 dör cirka 75 personer, och mellan 60–64 dör motsvarande 100 personer. För gruppen 65–69 är siffran cirka 400 och för grup- pen 70–74 är den cirka 500 personer och för gruppen 75–79 nästan 1 000 st. I åldersgruppen 50–54 dör drygt 100 per 100 000 av medelfolkmängden i tumörer. I åldersgruppen 75–79 har detta ökat till knappt 1 000 personer. Dödligheten i dessa sjukdomar har minskat . Men ökningen av dödlighet för varje åldersgrupp är stor. Antalet som dör är ändå litet. 32 SCB, Demografiska rapporter 2011:2. De äldres ökade deltagande på arbetsmarknaden och högre syssel- sättning är intressant och i högsta grad relevant för en diskussion om behovet av eventuella åtgärder för att höja den faktiska pensionsåldern. Det är dock fortfarande så att arbets- kraftsdeltagande och sysselsättning faller kraftigt . Men även här har det skett en tydlig ökning av andelen sysselsatta i åldrarna 65–, från år . I följande kapitel redovisas arbetskraftsanknytningen hos de äldre. Dels redovisas utvecklingen , dels jämförs situationen med yngre åldersgrupper. Internationellt sett har ett högt arbetskraftsdeltagande bland äldre. Män i åldersgruppen har ett högre deltagande än i exempelvis och och lika högt arbetskraftsdeltagande som män i . Bland kvinnor i åldern har de i ett högre arbetskraftsdeltagande än i , och men lägre än på . I diagram 10.1 redovisas arbetskraftstillhörigheten som andel av respektive åldersgrupp. Arbetskraftsdeltagandet är lägre bland äldre och yngre än bland övriga åldersgrupper. var av 55–64 åringarna sysselsatta, vilket är markant lägre än genomsnittet för 25–54 åringar som låg på . Källa: AMU, SCB (2010). är dagens andel sysselsatta bland äldre kvinnor på den högsta nivån (se diagram 10.2). Detta gäller framförallt åldersgruppen 60–. Fram till mitten av 1990- talet konvergerade sysselsättningsgraden för kvinnor och män i denna åldersgrupp och uppgick till för båda könen. Källa: , SCB. Kvinnors inträde på arbetsmarknaden syns tydligt i statistiken. För både män och kvinnor går att utläsa två trender: sysselsättningen i åldersgruppen 60–minskade kraftigt från ungefär för att återigen öka i början av 2000- talet. Källa: , SCB Den långvariga trenden mot ett minskat arbetsmarknadsdeltagande bland män mellan och kan delvis antas ha orsakats av ändrade regler och tillämpning vad gäller rätten till förtidspension. Reglerna avseende förtidspension ändrades . Enligt de nya reglerna kunde de som fyllt få förtidspension fram till ålderspensioneringen av kombinerade medicinska och arbetsmarknadsskäl.1 infördes ytterligare en förändring som möjliggjorde att få förtidspension av enbart arbetsmarknadsskäl för dem som hade blivit utförsäkrade från arbetslöshetsförsäkringen.2 sänktes åldersgränsen i dessa båda former av förtidspensionering till . För förtidspension av enbart arbetsmarknadsskäl infördes sänkningen och för förtidspension av kombinerade arbetsmarknads- och medicinska skäl . ändrades reglerna ytterligare. Förtidspension kunde därefter beviljas utan hänsyn tagen till orsaken till ned- sättningen av arbetsförmågan. Wadensjö påpekar i sin rapport att under dessa år utvecklades också andra vägar för ett tidigt utträde från arbetslivet. Några exempel är avtal om lägre pensionsålder för vissa grupper, arbets- 1Den medicinska prövningen skulle i sådana fall även vara mindre sträng än annars. 2Wadensjö E., underlagsrapport till , 2011. SOU 2012:28 Äldre arbetskraft givarpensioner vid neddragningar, ersättningar från andra inkomst- transfereringssystem och kombinationer av olika system. påbörjades ett omfattande åtstramningsarbete inom socialförsäkringssystemen. avskaffades förtids- pensionering av enbart arbetsmarknadsskäl, förtidspension av kombinerade arbetsmarknads- och medicinska skäl avskaffades därefter. Förtidspensioneringen bland dem i åldern 60–64 sjönk också men var fortfarande mycket omfattande bland äldre i jämfört med i många andra länder. har sysselsättningen i åldersgruppen 60–ökat stadigt. Sysselsättningen för denna åldersgrupp på- verkades endast marginellt av kriserna. Detta kan delvis förklaras av turordningsreglerna, delvis av att flera äldre (framförallt kvinnor) arbetar inom offentlig sektor vilken är mindre konjunkturkänslig jämfört med den privata. Det finns också andra möjliga förklaringar t.ex. att andel avgångspensioneringar har minskat jämfört med 1990-talskrisen och av att dagens äldre arbetskraft har högre utbildning än äldre sedan vilket gör dem mer kon- kurrenskraftiga. I tabell 10.1 redovisas arbetsmarknaden för befolkningen i åldern 55–efter åldersgrupp och kön.4 Det framgår att det relativa arbetskraftstalet, dvs. andelen av befolkningen i arbets- kraften, har ökat från till . Sysselsättningsgraden har också stigit kraftigt från till . 3Wadensjö E., underlagsrapport till , 2011. 4Redovisningen är hämtad från SCB:s rapport (AM11 ) och avser åren 1987–2010. Källa: Arbetsmarknadssituationen för hela befolkningen 15–, 2:a kvartalet 2010, AM 11 samt Grundtabeller , 15–, SCB. Både arbetskraftsdeltagande och sysselsättning faller dock kraftigt . Mer än efter pensionsreformen är det fortfarande en etablerad tradition att gå i pension vid . av födda tog ut ålderspension vid just 65, trots att formell pensionsålder avskaffades i samband med pensionsreformen. Med arbetsmarknadsanknytning avses om man har fast anställning, visstidsanställning, är egenföretagare eller är medhjälpande hus- hållsmedlem till egenföretagare. Fast och tidsbegränsat anställda Bland sysselsatta kvinnor och män i är det som är fast anställda. Andelen med fast anställning minskar kraftigt efter då det är i genomsnitt var fjärde man och var tredje kvinna som har en fast anställning. Källa: SCB/ Andelen som har en tidsbegränsad anställning är betydligt större bland dem som är jämfört med yngre sysselsatta. För kvinnor i åldersgruppen 65–har andelen med tidsbegränsade anställningar nästintill fördubblats och uppgår numera till av sysselsatta inom åldersgruppen. (se tabell 10.3). Källa: SCB/ Över hälften av de förvärvsaktiva männen och drygt en tredjedel av de förvärvsarbetande kvinnorna är egna företagare. Egenföretagandet för männen har dock minskat något (se tabell 10.4). av förvärvsarbetande kvinnor i åldern 65–var egen- företagare , vilket är lägre än 2005. Källa: SCB/ I en nyligen publicerad rapport visas att egenföretagare tenderar att vara äldre än individer i andra anställningsformer. Äldre människor uppvisade dessutom en högre sannolikhet för egenföretagande än yngre.5 Antalet personer som får sin huvudinkomst från egna mindre företag ökade , och var då 38000 personer.6 fanns det knappt 149 000 företagare som var eller äldre. Ungefär en fjärdedel av dessa var . av äldre företagare är kvinnor. Äldre företagare arbetar främst inom handel, företagstjänster samt inom jordbruk. 5Ohlsson H, Bromé P., Bevelander P., Egenföretagande bland invandrare och svenskfödda i – en flernivåanalys, Ekonomisk debatt nr 8, 2011. 6I siffran från SCB, ingår personer med enskild firma och delägare i fåmansbolag, exkl. familjemedlemmar. Observera att många med egen firma får sin huvudsakliga inkomst på annat sätt. företagare återfinns även inom byggbranschen och kvinnliga före- tagare inom vård och omsorg samt inom personliga och kulturella tjänster. Källa: Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS), SCB Ungefär var fjärde anställd inom offentlig sektor är eller äldre. Det är en rätt jämn könsfördelning mellan sektorer. Kvinnorna som är eller äldre arbetar framför allt inom vård och omsorg och inom utbildning. Männen arbetar främst inom tillverkning och utvinning samt finansiell verksamhet. Källa: SCB/AKU:s tilläggstabeller 2011. Det är större andel sysselsatta män än kvinnor efter . Det finns en påtaglig skillnad i sysselsättningsnivån mellan arbetare och tjänstemän bland personer som är . För fram- förallt kvinnor har skillnaden ökat . Källa: SCB. Källa: SCB.