sou · GZB385 · 2012-01-01 00:00:00 — Nämnda lagändringar kan ännu inte beräknas ha fått genomslag i statistiken. liga strafftiden för grov kvinnofridskränkning , av straffmaximum. Detta kan jämföras med t.ex. grov stöld som har samma straffskala som fridskränkningsbrotten. Även för grov stöld var den genomsnittliga strafftiden . Den genomsnittliga strafftiden för misshandel var , vilket motsvarar av straffmaximum för det brottet. För grov misshandel var den genomsnittliga strafftiden 17 månader , av straffmaximum.3 (ej livstid) Mer än högst 4 år Mer än högst 2 år Mer än 6 mån-mindre än 1 år 3 har straffskalan för grov misshandel ändrats och ytterligare en gradindelning, synnerligen grov misshandel, har införts. Av den anledningen redovisas det genomsnittliga straffet för och inte . 4Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott Utredningen ska utvärdera tillämpningen av brotten grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning i 4 kap. 4 a § i syfte att identifiera eventuella tolkningsproblem som uppkommit vid tillämpningen. I detta kapitel redovisas utredningens genomgång av domar avseende åtal för fridskränkningsbrott som överklagats till hovrätterna (se närmare kapitel 1 angående urvalet av domar för praxisgenomgången). Utgångspunkten för redovisningen är de i direktiven särskilt uppställda riktlinjerna för utvärderingen, dvs. vilka brottstyper som ingått vid utdömt ansvar för fridskränkningsbrott och hur reglerna om preskription påverkat detta, i vilken utsträckning gärningsmannen vid sidan av fridskränkningsbrottet fällts till ansvar för andra brott mot samma målsägande samt hur eventuella skadeståndsanspråk har bedömts. Utredningen har också undersökt vilken relation gärningsmannen och brottsoffret har eller har haft samt gärningsmannens kön, ålder och tidigare brottslighet. Kapitlet innehåller vidare en redogörelse för påföljdsval och straffmätning i de genomgångna domarna. Kapitlet avslutas med ett avsnitt om domstolarnas bedömningar av de för fridskränkningsbrotten särskilda rekvisiten; att var och en av gärningarna utgjort led i en upprepad kränkning av den utsatta personens integritet samt att gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla. I avsnittet analyseras vad som enligt domstolarna krävs för att rekvisiten ska vara uppfyllda. Vidare redovisas om det har kunnat identifieras tolkningsproblem vid domstolarnas tillämpning av straffbestämmelserna om fridskränkningsbrott. I avsnitt 4.8 avseende domstolarnas bedömning av de särskilda rekvisiten redogörs såväl för domar där ansvar för fridskränkningsbrott utdömts som domar där gärningarna inte rubricerats som ett Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott I övrigt avser redogörelsen i detta kapitel enbart de domar i praxisgenomgången där ansvar för fridskränkningsbrott utdömts. Sammanlagt rör det sig om 152 fall av grov kvinnofridskränkning, 20 fall av grov fridskränkning mot vuxen och 56 fall av grov fridskränkning mot barn. Bland de genomgångna domarna är det vissa brottstyper som förekommer i större utsträckning än andra. När ansvar för fridskränkningsbrott utdömts är den mest förekommande brottstypen misshandel av normalgraden. Även olaga hot förekommer i stor utsträckning. Ofredande är den tredje största kategorin. Att gärningsmannen döms för andra brott mot samma målsägande vid sidan av fridskränkningsbrott förekommer främst vid grov kvinnofridskränkning. Det är då framför allt fråga om andra, mer allvarliga, brott enligt 3, 4 eller 6 kap. som på grund av reglerna om konkurrens inte ska ingå i fridskränkningsbrottet. Bland de genomgångna domarna avseende grov fridskränkning mot barn förekom det endast i ett fall att gärningsmannen jämte fridskränkningsbrottet dömdes för ett annat brott mot samma målsägande. 4.2.2Brottstyper som ingått vid utdömt ansvar för fridskränkningsbrott Utredningen har valt att dela upp genomgången och analysen av domarna i tre grupper; grov kvinnofridskränkning, grov fridskränkning mot vuxen och grov fridskränkning mot barn.1 För samtliga tre kategorier är misshandel (3 kap. 5 § ) och olaga hot (4 kap. 5 § ) de vanligaste brottstyperna som ingått i fridskränkningsbrottet. Ofredande (4 kap. 7 § ) är den tredje vanligaste kategorin. I tabellen nedan redovisas hur vanligt förekommande en viss brottstyp är bland de genomgångna domarna. Hur många gärningar som förekommit i det enskilda fallet varierar kraftigt. 1 Till kategorin grov fridskränkning mot barn har hänförts de domar där målsäganden var vid den första gärningen. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott manställning tas inte hänsyn till hur ett visst brott förekommit utan enbart till om brottstypen överhuvudtaget ingått bland gärningarna. Även om det inom ramen för ett och samma fridskränkningsbrott förekommit över tio misshandelsgärningar generar det således i denna jämförelse endast en förekomst av brottstypen. Bland domarna där ansvar för grov kvinnofridskränkning utdömts förekom t.ex. misshandelsbrott av normalgraden i 147 av 152 fall. Det sammanlagda antalet misshandelsgärningar översteg emellertid 660 preciserade gärningar. Därtill kom ett stort antal opreciserade gärningar, dvs. gärningar av visst slag som begåtts och där det hålls mer öppet exakt tidpunkt och ibland även tillvägagångssätt för respektive gärning. Som utvecklas närmare nedan under avsnittet om preskription (avsnitt 4.2.3) är det inte alltid som domstolen anger hur de enskilda gärningar som ingår i fridskränkningsbrottet ska rubriceras. Bland domarna avseende grov kvinnofridskränkning har rubricering av de enskilda gärningarna endast skett i drygt hälften av domarna. Sammanställningen av vilka brottstyper som ingått vid utdömt ansvar för fridskränkningsbrott bygger därför i flera fall på utredningens bedömning av hur de enskilda gärningarna som ingått i fridskränkningsbrottet bör rubriceras. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott 4.2.3Preskriptionsreglernas betydelse för vilka brottstyper som ingått i fridskränkningsbrott Praxisgenomgången ger inte stöd för att reglerna om preskription annat än i enstaka fall har påverkat vilka brottstyper som har ingått i fridskränkningsbrottet. Inte heller ger genomgången stöd för att preskriptionsreglerna föranleder tillämpningsproblem för domstolarna. I fjorton fall där ansvar för grov kvinnofridskränkning utdömts (sammanlagt 152 fall) har gärningar i åklagarens gärningsbeskrivning bedömts vara preskriberade. Det rör sig vanligen 2Underlaget avseende domar där ansvar för grov kvinnofridskränkning utdömts utgörs av I en av domarna fälldes gärningsmannen till ansvar för grov kvinnofridskränkning i två fall mot två olika målsägande. Sålunda rör det sig om 152 fall där ansvar för grov kvinnofridskränkning utdömts. 3Vid grov fridskränkning mot barn är det i flera av de genomgångna domarna fråga om brott mot flera barn, dvs. att gärningsmannen genom en och samma dom dömts för flera fall av grov fridskränkning mot barn. De 56 fallen av grov fridskränkning mot barn är fördelade på En av domarna avser två olika gärningsmän, dvs. två fall av fridskränkningsbrott mot ett och samma barn. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott om brottstyperna ringa misshandel och ofredande där preskriptionstiden uppgår till . Vid grov fridskränkning mot barn bedömdes brott vara preskriberade i sju av sammanlagt 56 fall. De preskriberade gärningarna var sedda för sig att bedöma som ringa misshandel, ofredande och olaga hot. Som angetts ovan är det inte ovanligt att domstolarna underlåter att rubricera de enskilda gärningar som tillsammans kvalificeras som ett fridskränkningsbrott. Enligt vår mening är det en brist när så inte sker. Det är angeläget att såväl åklagare som domstolar uttryckligen gör en bedömning av hur varje enskild gärning bör rubriceras och också redovisar detta i gärningsbeskrivning respektive domskäl. Som skäl för detta kan anföras främst att bedömningarna blir klarare och mer fullständiga om åklagaren och domstolen redovisar sin syn på hur varje gärning bör bedömas och vilka omständigheter som beaktats vid denna bedömning. Det torde vidare, även om vår praxisgenomgång inte ger något stöd för denna farhåga, finnas en risk för att frågor om preskription förbises om inte varje enskild gärning rubriceras för sig. Detta beror på att preskriptionsprövningen ska göras med utgångspunkt från straffskalan för det brott som varje enskild gärning anses utgöra. Även det förhållandet att det inte sällan också är fråga om s.k. opreciserade gärningar, såsom t.ex. misshandel på visst angivet sätt vid upprepade tillfällen , innebär att det är av stor vikt att domstolen klart redovisar sin bedömning av hur en enskild gärning, sedd för sig, bör rubriceras. Straffbestämmelserna i 4 kap. 4 a § tar sikte på enskilda, var för sig straffbelagda, gärningar som sedda i sitt sammanhang i stället kan rubriceras som fridskränkningsbrott. En annan sak är att det kan vara godtagbart att till grund för en fällande dom lägga, förutom detaljerat beskrivna och tidsbestämda gärningar, ytterligare gärningar av likartat slag som begåtts och där det hålls mera öppet exakt tidpunkt, plats och kanske även tillvägagångssätt för respektive gärning (jfr NJA 2004 s. 437). Till frågor om preskription återkommer vi i avsnitt 5.5. 4.2.4Andra brott mot samma målsägande Att gärningsmannen dömdes för andra brott mot samma målsägande vid sidan av fridskränkningsbrottet förekom i praxisgenomgången främst vid grov kvinnofridskränkning. Bland de genomgångna domarna avseende grov fridskränkning mot barn förekom det enbart i ett Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott fall att gärningsmannen dömdes för andra brott mot samma målsägande. När gärningsmannen dömdes för andra brott mot samma målsägande var det vid grov kvinnofridskränkning framför allt fråga om andra, mer allvarliga, brott enligt 3, 4 eller 6 kap. som på grund av reglerna om konkurrens inte ska ingå i fridskränkningsbrottet. Bland andra brott som gärningsmannen dömdes för vid sidan av grov kvinnofridskränkning var våldtäkt det vanligaste. Det förekommer emellertid också att domstolarna dömer särskilt för gärningar, t.ex. misshandel av normalgraden, som i och för sig skulle ha kunnat ingå som en del av fridskränkningsbrottet men som på grund av bristen på tidsmässigt samband med övriga gärningar inte ansetts utgöra led i en upprepad kränkning. På samma sätt som i tabell 7 i avsnitt 4.2.2 ovan avseende de brottstyper som ingått i fridskränkningsbrotten, redovisas inte i tabell 8 avseende andra brott mot samma målsägande antalet gärningar. I stället anges i vilken utsträckning det förekommit att gärningsmannen vid sidan av fridskränkningsbrottet dömts för brott av ett annat slag mot samma målsägande. Bland de genomgångna domarna avseende grov kvinnofridskränkning dömdes gärningsmannen vid sidan av fridskränkningsbrottet även för våldtäkt i 17 fall. An- talet preciserade våldtäktsgärningar uppgick emellertid till 30, vartill kom opreciserade gärningar i några fall. Som angetts var våldtäkt den vanligaste brottstypen vid sidan av grov kvinnofridskränkning. Även övergrepp i rättssak förekom i ganska stor utsträckning. Den tredje vanligaste kategorin var skadegörelse respektive överträdelse av besöksförbud. Övergrepp i rättssak och skadegörelse var de vanligaste brottstyperna som gärningsmannen dömdes för vid sidan av grov fridskränkning mot vuxen. I förhållande till den totala mängden fällande domar var det vanligare att gärningsmannen dömdes för skadegörelse och övergrepp i rättssak vid grov fridskränkning mot vuxen än vid grov kvinnofridskränkning. I en femtedel av domarna avseende grov fridskränkning mot vuxen dömdes gärningsmannen för skadegörelse mot samma målsägande. Ansvar för skadegörelse mot samma målsägande utdömdes i av domarna avseende grov kvinnofridskränkning. I en fjärdedel av domarna avseende grov fridskränkning mot vuxen dömdes gärningsmannen även för övergrepp i rättssak. Vid utdömt ansvar för grov kvinnofridskränkning dömdes gärningsmannen för övergrepp i rättssak i av domarna. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott 4Underlaget avseende domar där ansvar för grov kvinnofridskränkning utdömts utgörs av I en av domarna fälldes gärningsmannen till ansvar för grov kvinnofridskränkning i två fall mot två olika målsägande. Sålunda rör det sig om 152 fall där ansvar för grov kvinnofridskränkning utdömts. 5Vid grov fridskränkning mot barn var det i flera av de genomgångna domarna fråga om brott mot flera barn, dvs. att gärningsmannen genom en och samma dom dömts för flera fall av grov fridskränkning mot barn. De 56 fallen av grov fridskränkning mot barn är fördelade på En av domarna avser två olika gärningsmän, dvs. två fall av fridskränkningsbrott mot ett och samma barn. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott 4.3Samtidig brottslighet mot flera personer i samma familj Praxisgenomgången visar att en stor del av domarna avseende fridskränkningsbrott mot barn även innefattade åtal om grov kvinnofridskränkning. Cirka en tredjedel av gärningsmännen som dömdes för grov fridskränkning mot barn dömdes för grov kvinnofridskränkning (12 av 35 gärningsmän). Som redogjorts för ovan avser domarna angående grov fridskränkning mot barn inte sällan också övergrepp mot flera barn. Det sammanlagda antalet fall av grov fridskränkning mot barn (56) är fördelade på 35 gärningsmän. Cirka två femtedelar av gärningsmännen dömdes för fridskränkningsbrott mot två eller flera barn i samma familj (15 av 35 gärningsmän). 4.4Särskilt om grov fridskränkning Enligt direktiven ska utredningen när det gäller grov fridskränkning undersöka vilken relation gärningsmannen och brottsoffret har eller har haft. Därvid ska särskild uppmärksamhet ägnas åt frågan hur lagstiftningen har tillämpats i situationer när brottet riktats mot barn. I uppdraget ingår också att notera gärningsmannens respektive brottsoffrets kön samt andra omständigheter som bedöms relevanta, t.ex. ålder och gärningsmannens tidigare brottslighet. 4.4.1Grov fridskränkning mot vuxen När ansvar för grov fridskränkning mot vuxen utdömts hade övergreppen i en klar majoritet av fallen skett inom ramen för en pågående eller avslutad parrelation. Endast två domar rörde övergrepp mot en närstående där gärningsmannen inte varit i ett parförhållande med brottsoffret. I den ena domen dömdes en man för grov fridskränkning mot sin mor. Den andra domen avsåg övergrepp mot den tilltalades artonåriga dotter. Vid grov fridskränkning mot vuxen var gärningsmännen företrädesvis män och brottsoffren kvinnor. I två av 20 domar där ansvar för grov fridskränkning mot vuxen utdömts var gärningsmannen en kvinna. Det förekom ingen dom där gärningsmannen och brottsoffret var av samma kön. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott 4.4.2Grov fridskränkning mot barn Till kategorin grov fridskränkning mot barn har utredningen hänfört domar där målsäganden är gammal. Grov fridskränkning mot underåriga målsägande utgörs i princip uteslutande av brott inom familjen. I av fallen gällande grov fridskränkning mot barn var gärningsmannen en av barnets föräldrar (37 av 56 fall). Bland de genomgångna domarna var det vanligare att gärningsmannen var barnets far (27 av 37 fall) än dess mor. I 18 fall hade barnet utsatts för övergrepp av sin styvmor eller styvfar. I den kategorin var gärningsmännen nästan uteslutande män (17 av 18 fall). Endast i ett fall hade fler än en gärningsman (barnets far och styvmor) gjort sig skyldiga till fridskränkningsbrott mot barnet. En dom avsåg fridskränkningsbrott i en parrelation där såväl gärningsman och brottsoffer var . Könsfördelningen mellan brottsoffren var förhållandevis jämn i de genomgångna fallen. 26 av brotten var riktade mot flickor och 30 mot pojkar. Ett fridskränkningsbrott kan pågå . Redogörelsen avseende brottsoffrets ålder vid fridskränkning mot barn avser barnets ålder vid den första gärningen. I de genomgångna domarna varierar barnets ålder från till . I två fall var barnen , i tolv fall var barnet mellan 1–, i 27 fall 7–och i 13 fall 13–16 år.6 6 I två fall saknas upplysning om brottsoffrets ålder. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott 4.5Gärningsmannens ålder, kön och andra omständigheter Nedan redogörs för omständigheter hänförliga till gärningsmannen. Redovisningen avser domar där ansvar för fridskränkningsbrott utdömts och är uppdelad på samma sätt som redogörelsen för brottstyper, alltså i kategorierna grov kvinnofridskränkning, grov fridskränkning mot vuxen och grov fridskränkning mot barn. Beträffande omständigheter hänförliga till gärningsmannen anges i direktiven att utredaren ska notera gärningsmannens kön samt andra omständigheter som utredaren bedömer är relevanta, t.ex. ålder och gärningsmannens tidigare brottslighet. Förutom de i direktiven särskilt angivna omständigheterna finns det andra faktorer – såsom t.ex. påverkan av alkohol och eller narkotika vid gärningarna, dokumenterad missbruksproblematik eller psykisk ohälsa – som vore intressanta att närmare analysera. Utredningen har också noterat att det av åtskilliga domar framkommer att gärningsmannen varit alkohol- och/eller narkotikapåverkad vid gärningstillfällena. Vår bedömning är emellertid att en fullständig utredning av dessa omständigheter skulle kräva ett bättre underlag än vad som i de enskilda fallen framgår av domskälen. En sådan undersökning kan också sägas ligga Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott utanför syftet med utredningens uppdrag och bör därför inte heller mot den bakgrunden ske inom ramen för detta.7 Utredningen har därför valt att inte närmare undersöka i vilken utsträckning påverkan av alkohol och/eller narkotika förekommit vid gärningarna eller om gärningsmannen missbrukat droger eller lidit av psykisk ohälsa. De omständigheter som redovisas nedan är gärningsmännens ålder, kön och tidigare brottslighet. I domarna avseende grov kvinnofridskränkning varierade gärningsmannens ålder . Endast i fyra fall var gärningsmannen under . Medelåldern bland samtliga män var . 7 I 2000:11, Grov kvinnofridskränkning. En kartläggning, undersöktes i vilken utsträckning gärningsmännen hade någon form av alkohol- eller narkotikamissbruk. Undersökningen avsåg bl.a. 70 domar där ansvar för grov kvinnofridskränkning utdömts. Slutsatsen var att majoriteten av männen som dömts för grov kvinnofridskränkning hade någon form av alkohol- eller narkotikamissbruk. Rapporten redogörs för i avsnitt 2.6.1. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott I av fallen hade mannen och kvinnan tidigare varit gifta eller sammanboende. av fallen skedde alltså övergreppen inom ramen för ett pågående äktenskap eller samboförhållande. 4.5.2Grov fridskränkning mot vuxen Gärningsmannens ålder vid grov fridskränkning mot vuxen varierade . Medianåldern var och alltså lägre än vid grov kvinnofridskränkning. Också medelåldern, , var lägre bland dessa gärningsmän än bland dem som dömdes för grov kvinnofridskränkning. 4.5.3Grov fridskränkning mot barn Bland de domar där ansvar för fridskränkningsbrott mot barn utdömts varierade gärningsmannens ålder . Medianåldern var och medelåldern . Bland de genomgångna domarna avseende fridskränkningsbrott mot barn förekom kvinnliga gärningsmän i nästan en femtedel av fallen. Dessa kvinnor var mellan , medianåldern var och medelåldern var . Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott Som redogjorts för i kapitel 3 framgår av den officiella kriminalstatistiken att av de gärningsmän som dömdes för grov kvinnofridskränkning var tidigare ostraffade, sett till före lagföringen. hade lagförts en eller två gånger, tre eller fyra gånger, fem till nio gånger och hade lagförts tio eller fler gånger. Av statistiken framgår vidare att andelen tidigare ostraffade gärningsmän generellt sett är högre när det gäller grov fridskränkning. Bland de gärningsmän som dömdes för grov fridskränkning var tidigare ostraffade, hade lagförts en eller två gånger, tre eller fyra gånger samt fem till nio gånger. hade lagförts tio eller fler gånger (se avsnitt 3.1.5). Vid genomgången av domarna från hovrätterna har vi undersökt i vilken utsträckning de som dömdes för fridskränkningsbrott tidigare dömts för brott enligt 3, 4 eller 6 kap. . En övervägande del av gärningsmännen var antingen ostraffade eller inte tidigare dömda för brott enligt 3, 4 eller 6 kap. . Drygt en tredjedel av gärningsmännen som dömdes för grov kvinnofridskränkning respektive grov fridskränkning mot vuxen var tidigare dömda för något av nämnda brott i . Knappt en femtedel av gärningsmännen som dömdes för grov fridskränkning mot barn hade tidigare dömts för något sådant brott. Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott 4.6Straffmätning och val av påföljd Enligt direktiven ska utredningen se över straffskalan för fridskränkningsbrotten och ta ställning till om det finns anledning till förändringar i denna. Därvid ska utredningen särskilt överväga en höjning av straffminimum. Nedan redovisas domstolarnas påföljdsval och straffmätning i de genomgångna domarna. Redogörelsen avser enbart de domar där fridskränkningsbrottet utgjort huvudbrott. Detta innebär att domen kan avse även annan lindrigare brottslighet men inte svårare brott. Som nämnts ovan (avsnitt 4.3) avser cirka en tredjedel av domarna där ansvar för grov fridskränkning mot barn utdömts även grov kvinnofridskränkning. Vissa domar i redovisningen nedan avser således flera fridskränkningsbrott. Bland de domar som överklagats till hovrätterna förekommer sammanlagt 120 domar där grov kvinnofridskränkning utgjort huvudbrott. I 107 fall () bestämdes påföljden till fängelse. Påföljden bestämdes till skyddstillsyn i tio fall (), varav skyddstillsynen i ett fall kombinerades med fängelse enligt 28 kap. 3 § . Hälften av skyddstillsynsdomarna förenades med en särskild behandlingsplan (s.k. kontraktsvård). Villkorlig dom förekom i tre fall, varav samtliga i förening med föreskrift om samhällstjänst. Medelvärdet för utdömd fängelsetid uppgår . Medianen uppgår till fängelse . Med tillämpning av 34 kap. 3 § andra stycket bestämdes påföljden i ett fall till fängelse . Den strängaste fängelsepåföljden var fängelse . av fängelsedomarna avser straff i den lägsta fjärdedelen av straffskalan (fängelse 6 månader–1 och ½ år). I intervallet 25–(fängelse över 1 och ½ år–) förekom sju domar. Bland domarna där grov kvinnofridskränkning utgjort huvudbrott, och det alltså inte dömts för allvarligare brottslighet som t.ex. grov misshandel eller våldtäkt, förekom inga domar med fängelsestraff i den övre halvan av straffskalan (fängelse –). Genomgång av domar angående fridskränkningsbrott Grov fridskränkning mot vuxen förekom som huvudbrott i 16 domar. Fängelse utdömdes i samtliga domar förutom en där påföljden bestämdes till skyddstillsyn i förening med samhällstjänst. Medelvärdet för utdömd fängelsetid uppgår och samtliga domar avser straff i den lägsta fjärdedelen av straffskalan (fängelse 6 månader - 1 och ½ år). Medianen uppgår till fängelse . I undersökningen ingår 30 domar där grov fridskränkning mot barn utgjort huvudbrott. Tretton av dessa domar avser fridskränkningsbrott mot mer än ett barn och i nio av domarna har även ansvar för grov kvinnofridskränkning dömts ut. Fängelse utdömdes i knappt tre fjärdedelar av fallen (22 fall). Påföljden bestämdes till skyddstillsyn i tre av domarna och villkorlig dom i förening med föreskrift om samhällstjänst utdömdes i fyra fall. I ett fall bestämdes påföljden till ungdomsvård. Medelvärdet och medianen för utdömd fängelsetid uppgår till . av fängelsedomarna avser straff i den lägsta fjärdedelen av straffskalan (fängelse 6 månader–1 och ½ år). I intervallet 25–(fängelse över 1 och ½ år–) förekom två domar. Ingen av domarna avseende grov fridskränkning mot barn som huvudbrott avsåg straff i den övre halvan av straffskalan (fängelse –). Försvårande och förmildrande omständigheter Försvårande eller förmildrande omständigheter enligt 29 kap. 2 och 3 § åberopas sällan i domskälen.