sou · H0B311 · 2012-04-04 00:00:00 — I och rådets direktiv /52/EG av om vissa aspekter på medling på priva trättens område (2) fastställs redan en ram för medlings system på unionsnivå, särskilt för gränsöverskridande tvister, utan att hindra dess tillämpning på interna med lingsförfaranden. Medlemsstaterna bör också uppmuntra berörda parter att utarbeta frivilliga uppförandekoder, som framför allt ska syfta till att bidra till genomförandet av detta direktiv. (35)Det är nödvändigt att se till att indrivningsförfarandet avseende obestridda fordringar i samband med sena be talningar vid handelstransaktioner avslutas snabbt, inbe gripet genom ett påskyndat förfarande och oavsett skul dens storlek. (36)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att bekämpa sena betalningar på den inre marknaden, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av direktivets omfattning och verkningar bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åt gärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med pro portionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (37)Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv /35/EG. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det direktivet. (38)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter när det gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av direktiv /35/EG. (2) EUT L 136, 24.5.2008, s. 3. Europeiska unionens officiella tidning L 48/5 (39)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (1) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller, som så långt det är möjligt visar överensstäm melsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.Syftet med detta direktiv är att bekämpa sena betalningar vid handelstransaktioner, för att se till att den inre marknaden fungerar väl och därigenom främja företagens, särskilt de små och medelstora företagens, konkurrenskraft. 2.Detta direktiv ska gälla alla betalningar som görs som ersättning vid handelstransaktioner. 3.Medlemsstaterna får undanta skulder som är föremål för ett insolvensförfarande mot gäldenären, inklusive förfaranden som syftar till omstrukturering av skulder. I detta direktiv avses med 1.handelstransaktioner: transaktioner mellan företag eller mel lan företag och offentliga myndigheter som leder till leve rans av varor eller tillhandahållande av tjänster mot ersätt ning, 2.offentlig myndighet: varje upphandlande myndighet enligt definitionen i artikel 2.1 a i direktiv /17/EG och i artikel 1.9 i direktiv /18/EG, oavsett upphandlingens föremål eller värde, 3.företag: varje organisation, utom en offentlig myndighet, som handlar inom sin oberoende ekonomiska eller yrkes mässiga verksamhet, även om den verksamheten bedrivs av en ensam person, 4.sen betalning: betalning som inte skett inom den avtalsenliga eller lagstadgade tidsfristen för betalning och där de villkor som fastställts i artikel 3.1 eller 4.1 har uppfyllts, 5.ränta vid sen betalning: lagstadgad ränta vid sen betalning eller ränta till en räntesats som är avtalad mellan företag, om inte annat följer av artikel 7, 6.lagstadgad ränta vid sen betalning: enkel ränta vid sen betal ning enligt en räntesats som motsvarar summan av refe rensräntan och , 7.referensränta: en av följande räntor: a)för en medlemsstat som har euron som valuta, antingen i)den räntesats som använde för sina senaste huvudsakliga refinansieringstrans aktioner, eller (1) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. ii)den marginalränta som är resultatet av förfaranden med rörlig refinansieringsränta vid Europeiska cen tralbankens senaste huvudsakliga refinansieringstrans aktioner, b)för en medlemsstat vars valuta inte är euro, den mot svarande ränta som fastställs av medlemsstatens central bank, 8.förfallet belopp: det kapitalbelopp som skulle ha betalts inom den avtalsenliga eller lagstadgade betalningstiden, inbegripet tillämpliga skatter, tullar, avgifter och övriga pålagor som specificeras i fakturan eller i en likvärdig begäran om be talning, 9.återtagandeförbehåll: avtalsbestämmelse på grundval av vilken säljaren behåller äganderätten till de berörda varorna tills full betalning erlagts, 10.exekutionstitel: beslut, dom eller utslag om betalning som meddelas av en domstol eller annan behörig myndighet, även sådana som är interimistiskt verkställbara, antingen för omedelbar betalning eller betalning genom avbetal ningar och som gör det möjligt för borgenären att erhålla betalning för sin fordran av gäldenären genom verkställig het. Medlemsstaterna ska säkerställa att borgenären, vid han delstransaktioner mellan företag, är berättigad till ränta vid sen betalning utan att det krävs en påminnelse om följande villkor är uppfyllda: a)Borgenären har fullgjort sina avtalsenliga och lagstadgade skyldigheter. b)Borgenären har inte mottagit det förfallna beloppet , under förutsättning att gäldenären inte är ansvarig för dröjs målet. Medlemsstaterna ska säkerställa att den tillämpliga refe rensräntan a)för det berörda är den räntesats som gällde det året, b)för det berörda är den räntesats som gällde . Om villkoren i punkt 1 är uppfyllda ska medlemsstaterna säkerställa a)att borgenären är berättigad till ränta vid sen betalning efter den förfallodag eller den betalningsperiod som fastställs i avtalet, b)att, om förfallodagen eller betalningsperioden inte fastställs i avtalet, borgenären är berättigad till ränta vid sen betalning vid utgången av någon av följande tidsfrister: i)efter den dag då gäldenären mottog fakturan eller en likvärdig begäran om betalning. L 48/6 Europeiska unionens officiella tidning ii)Om det råder osäkerhet för mottagande av fakturan eller en likvärdig begäran om betalning, 30 ka lenderdagar efter dagen för mottagande av varorna eller tjänsterna. iii)Om gäldenären mottar fakturan eller en likvärdig begä ran om betalning tidigare än varorna eller tjänsterna, efter dagen för mottagande av varorna eller tjänsterna. iv)Om ett förfarande för godkännande eller kontroll, genom vilket varornas eller tjänsternas överensstämmelse med avtalet ska beläggas, föreskrivs i lag eller i avtalet och om gäldenären mottar fakturan eller en likvärdig begäran om betalning tidigare eller den dag då godkännandet eller kontrollen sker, efter . 4.Om det föreskrivs ett förfarande för godkännande eller kontroll, genom vilket varornas eller tjänsternas överensstäm melse med avtalet ska beläggas, ska medlemsstaterna säkerställa att det förfarandet inte pågår längre än för mottagande av varorna eller tjänsterna, om inte annat uttryckligen fastställts i avtalet och under förutsättning att det inte är grovt oskäligt gentemot borgenären i den mening som avses i artikel 7. 5.Medlemsstaterna ska se till att den betalningsperiod som fastställs i avtalet inte överstiger , om inte annat uttryckligen fastställts i avtalet och under förutsättning att det inte är grovt oskäligt gentemot borgenären i den mening som avses i artikel 7. Transaktioner mellan företag och offentliga myndigheter Medlemsstaterna ska säkerställa att borgenären vid han delstransaktioner, där gäldenären är en offentlig myndighet, utan att det krävs en påminnelse har rätt till lagstadgad ränta vid sen betalning vid utgången av den period som anges i punkterna 3, 4 eller 6, om följande villkor uppfylls: a)Borgenären har fullgjort sina avtalsenliga och lagstadgade skyldigheter. b)Borgenären har inte mottagit det förfallna beloppet , under förutsättning att gäldenären inte är ansvarig för dröjs målet. Medlemsstaterna ska säkerställa att den tillämpliga refe rensräntan a)för det berörda är den räntesats som gällde det året, b)för det berörda är den räntesats som gällde . Medlemsstaterna ska säkerställa vid handelstransaktioner där gäldenären är en offentlig myndighet att a)betalningsperioden inte överskrider någon av följande tids frister: i)efter den dag då gäldenären mottog fakturan eller en likvärdig begäran om betalning, ii)om det råder osäkerhet för mottagande av fakturan eller en likvärdig begäran om betalning, 30 ka lenderdagar efter mottagandet av varorna eller tjänsterna, iii)om gäldenären mottar fakturan eller en likvärdig begäran om betalning tidigare än varorna eller tjänsterna, 30 ka lenderdagar efter dagen för mottagande av varorna eller tjänsterna, iv)om ett förfarande för godkännande eller kontroll, genom vilket varornas eller tjänsternas överensstämmelse med avtalet ska konstateras, föreskrivs i lag eller i avtalet och om gäldenären mottar fakturan eller en likvärdig begäran om betalning tidigare eller den dag då godkän nandet eller kontrollen sker, efter den dagen, b)dagen för mottagande av fakturan inte blir föremål för något avtalsvillkor mellan gäldenär och borgenär. 4.Medlemsstaterna får förlänga de tidsgränser som avses i punkt 3 a så att de uppgår till högst för: a)varje offentlig myndighet som bedriver ekonomisk verksam het av industriell eller kommersiell natur genom att erbjuda varor eller tjänster på marknaden och som, i sin egenskap av offentligt företag, omfattas av de insynskrav som fastställs i kommissionens direktiv /111/EG av om insyn i de finansiella förbindelserna mellan med lemsstater och offentliga företag samt i vissa företags ekono miska verksamhet (1), b)offentliga organ som tillhandahåller hälso- och sjukvård och som är vederbörligen erkända för det ändamålet. Om en medlemsstat beslutar att förlänga tidsfristerna i enlighet med denna punkt ska den överlämna en rapport om en sådan förlängning till kommissionen . På grundval av detta ska kommissionen lägga fram en rapport för och rådet i vilken den anger vilka med lemsstater som förlängt tidsfristerna i enlighet med denna punkt och i vilken konsekvenserna för den inre marknadens funktions sätt tas upp, särskilt för de små och medelstora företagen. Rap porten ska åtföljas av lämpliga förslag. Medlemsstaterna ska säkerställa att det förfarande för god kännande eller kontroll som avses i punkt 3 a iv inte pågår längre än för mottagande av va rorna eller tjänsterna, om inte annat uttryckligen fastställts i avtalet eller anbudshandlingarna och under förutsättning att det inte är grovt oskäligt gentemot borgenären i den mening som avses i artikel 7. (1) EUT L 318, 17.11.2006, s. 17. Europeiska unionens officiella tidning L 48/7 Medlemsstaterna ska säkerställa att den betalningsperiod som fastställs i avtalet inte överstiger de tidsgränser som anges i punkt 3, om inte annat uttryckligen överenskommits i avtalet och under förutsättning att det objektivt sett är motiverat mot bakgrund av avtalets särskilda karaktär eller inslag och att betal ningstiden under inga omständigheter överstiger 60 kalenderda gar. Detta direktiv ska inte påverka parternas möjligheter att, i en lighet med de relevanta bestämmelserna i tillämplig nationell rätt, avtala om betalningsplaner för avbetalningar. Då någon av avbetalningarna inte görs före det överenskomna datumet, ska ränta och ersättning som föreskrivs i detta direktiv beräknas endast på grundval av de belopp som förfallit. Medlemsstaterna ska säkerställa att borgenären, om ränta vid sen betalning ska utgå vid handelstransaktioner i enlighet med artikel 3 eller 4, har rätt till minst ett fast belopp om av gäldenären. 2.Medlemsstaterna ska se till att det fasta belopp som avses i punkt 1 är betalbart utan att det krävs en påminnelse och som ersättning för borgenärens egna indrivningskostnader. 3.Borgenären ska ha rätt att utöver det fasta belopp som anges i punkt 1 få skälig ersättning från gäldenären för alla indrivningskostnader som överskrider detta fasta belopp och som uppkommit till följd av gäldenärens sena betalning. Detta kan omfatta bland annat kostnader som uppkommit på grund av att en jurist eller en indrivningsbyrå anlitats. Oskäliga avtalsvillkor och bruk Medlemsstaterna ska se till att ett avtalsvillkor eller ett bruk om tidpunkt eller period för betalning, räntesats för ränta vid sen betalning eller ersättning för indrivningskostnader an tingen inte är verkställbart eller ger upphov till skadeståndskrav om det är grovt oskäligt mot borgenären. När det fastställs om ett avtalsvillkor eller ett bruk är grovt oskäligt mot borgenären, på ett sätt som avses i första stycket, ska alla omständigheter i fallet beaktas, inklusive: a)varje kraftig avvikelse från gott handelsbruk som strider mot god tro och god sed, b)produktens eller tjänsternas beskaffenhet, samt c)om gäldenären har något objektivt skäl för att avvika från den lagstadgade räntesatsen för ränta vid sen betalning, från anges i artikel 3.5, artikel 4.3 a, 4.4 och 4.6 eller från det fasta belopp som avses i 2.Vid tillämpning av punkt 1 ska ett avtalsvillkor eller ett bruk om att ränta vid sen betalning inte får tas ut anses som grovt oskäligt. 3.Vid tillämpning av punkt 1 ska ett avtalsvillkor eller ett bruk om att ersättning för indrivningskostnader i enlighet med artikel 6 inte får tas ut presumeras vara grovt oskäligt. 4.Medlemsstaterna ska säkerställa att det i borgenärers och konkurrenters intresse finns lämpliga och effektiva medel för att förhindra fortsatt tillämpning av avtalsvillkor och bruk som är grovt oskäliga i den mening som avses i punkt 1. 5.De medel som avses i punkt 4 ska omfatta bestämmelser med vars hjälp organisationer som officiellt erkänts som före trädare för företag, eller organisationer som har ett legitimt intresse i att företräda företag, kan vidta rättsliga åtgärder i enlighet med den tillämpliga nationella lagstiftningen vid dom stolar eller vid behöriga administrativa myndigheter på grundval av att avtalsvillkor eller bruk är grovt oskäliga i den mening som avses i punkt 1, så att de kan vidta lämpliga och effektiva åtgärder för att förhindra fortsatt tillämpning av sådana villkor. 1.Medlemsstaterna ska säkerställa insyn avseende de rättig heter och skyldigheter som följer av detta direktiv, inbegripet genom att offentliggöra den gällande räntesatsen för den lag stadgade räntan vid sen betalning. 2.Kommissionen ska på Internet offentliggöra uppgifter om de aktuella lagstadgade räntesatser som gäller i alla medlems stater vid sen betalning vid handelstransaktioner. 3.Medlemsstaterna ska vid behov använda sig av facktid skrifter, informationskampanjer eller andra lämpliga metoder för att höja medvetenheten om påföljder vid sen betalning bland företag. 4.Medlemsstaterna får uppmuntra upprättandet av upp förandekoder för snabba betalningar, med tydliga betalningsfris ter och ett lämpligt förfarande för de betalningar som är före mål för tvist, eller andra åtgärder för att ta itu med den viktiga fråga som sena betalningar utgör och bidra till en kultur med snabba betalningar som främjar detta direktivs syfte. L 48/8 Europeiska unionens officiella tidning 1.Medlemsstaterna ska i enlighet med de nationella bestäm melser som är tillämpliga på grundval av internationell priva trätt föreskriva att säljaren behåller rätten till varorna tills full betalning erlagts om köparen och säljaren uttryckligen avtalat om ett återtagandeförbehåll innan varorna levererades. 2.Medlemsstaterna får anta eller bibehålla bestämmelser om delbetalningar som köparen redan erlagt. Indrivning av obestridda fordringar 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att en exekutionstitel, in begripet genom ett påskyndat förfarande och oavsett skuldens storlek, normalt kan erhållas från den dag då borgenären väckte talan eller gav in en ansökan vid domstol eller annan behörig myndighet, under förutsättning att gäldenären inte bestrider skulden eller invänder mot delar av förfarandet. Medlemsstaterna ska fullgöra denna skyldighet i enlighet med sina respektive nationella lagar och andra författ ningar. 2.Enligt nationella lagar och andra författningar ska samma villkor gälla för alla borgenärer som är etablerade i unionen. Vid beräkning av den tidsfrist som avses i punkt 1 ska följande inte beaktas: a)Tidsfristerna för delgivning av handlingar. b)Eventuella förseningar som orsakats av borgenären, t.ex. den tid som ägnas åt att korrigera ansökningar. Denna artikel ska inte påverka bestämmelserna i förord ning (EG) nr 1896/2006. ska kommissionen lägga fram en rapport för och rådet om genomförandet av detta direktiv. Rapporten ska åtföljas av lämpliga förslag. Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artik larna 1–8 och 10 . De ska genast översända kommissionen texten av dessa bestämmelser. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvis ning när de offentliggörs. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till detta direk tiv. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uppgiften ska formuleras ska medlemsstaterna själva utfärda. 2.Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. 3.Medlemsstaterna får behålla eller sätta i kraft bestämmelser som är mer gynnsamma för borgenären än de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. 4.Vid införlivandet av detta direktiv får medlemsstaterna avgöra huruvida avtal som slutits före ska undantas. Direktiv /35/EG ska upphöra att gälla med verkan , utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristen för dess införlivande med nationell lagstiftning och dess tillämpning. Direktivet ska emel lertid fortsätta att tillämpas på avtal som ingåtts före det datu met på vilka detta direktiv inte tillämpas enligt artikel 12.4. Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvis ningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jäm förelsetabellen som anges i bilagan. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Europeiska unionens officiella tidning L 48/9 Direktiv /35/EG Artikel 2.1 första stycket Artikel 2.1 andra stycket Artikel 2.1 tredje stycket Artikel 3.1 b inledningen Artikel 3.3 b inledningen Artikel 3.1 b i Artikel 3.3 b i Artikel 3.1 b ii Artikel 3.3 b ii Artikel 3.1 b iii Artikel 3.3 b iii Artikel 3.1 b iv Artikel 3.3 b iv Artikel 3.1 d första och tredje meningen Artikel 3.1 d andra meningen L 48/10 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /35/EG Artikel 5.1, 5.2 och 5.3 Artikel 10.1, 10.2 och 10.3 Uppdrag till att genomföra en upplysningsinsats för att öka företagens medvetenhet och kunskap om handelskrediter och kredithantering ges i uppdrag att genomföra en upplysningsinsats för att förbättra företagens medvetenhet och kunskap om handelskrediter och kredithantering. Uppdraget ingår i arbetet med att förkorta betalningstiderna vid handelstransaktioner och att minska de negativa effekterna av betalningsförseningar. Företagen ska erbjudas samlad och lättillgänglig information om hur en fordran kan drivas in och vilka rättigheter borgenären har vid betalningsförseningar. Informationen ska även syfta till att öka medvetenhet om kredithanteringens betydelse för företagets långsiktiga lönsamhet. För att underlätta utlandshandel bör företagens kunskap om gränsöverskridande betalningar förbättras. Informationsinsatsen ska i huvudsak vara internetbaserad och i första hand rikta sig mot små och medelstora företag. Uppdraget att genomföra upplysningsinsatsen, inklusive att utveckla och färdigställa informationsportalen, ska finansieras med ett belopp om högst som ska belasta det under utgiftsområde 24 Näringsliv uppförda anslaget X:X. En delredovisning av uppdraget ska ges in till (, med kopia till ) . Redovisningen ska innehålla information om upplysningsinsatsens planerade innehåll och beräknade kostnader. Uppdraget ska slutredovisas genom en rapport till (, med kopia till ). Den ska innehålla en ekonomisk redovisning av hur medlen använts, vilka resultat som uppnåtts samt synpunkter på den fortsatta driften av informationsportalen. I vissa europeiska länder är problemen med långa betalningstider betydande. I är situationen förhållandevis god, men inom vissa branscher är betalningstiderna långa även här. Detta påverkar leverantörernas likviditet, vilket kan leda till försämrad lönsamhet. I förlängningen kan samhällsekonomin påverkas negativt. Det är därför angeläget att verka för snabbare betalningar vid handelstransaktioner. Inom EU har långa betalningstider länge ansetts utgöra ett hinder mot en väl fungerande inre marknad och anses drabba främst de små och medelstora företagen. Det gemenskapsrättsliga arbetet för att förkorta betalningstiderna och bekämpa sena betalningar har pågått . och Europeiska unionens råd antog direktivet (2011/7/EU) om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner. Det är en omarbetning av ett tidigare direktiv (2000/35/EG), som genomfördes i svensk rätt . direktiv syftar till att bekämpa sena betalningar vid handelstransaktioner. Avsikten är att främja både den inre marknaden och företagens konkurrenskraft. I direktivet finns bestämmelser om bland annat betalningsfrister, dröjsmålsränta och ersättning för indrivningskostnader. Medlemsstaterna uppmanas att även i övrigt vidta åtgärder för att bidra till en kultur med snabba betalningar, t.ex. i form av upplysningskampanjer. Direktivet ska vara genomfört . Utredningen om snabbare betalningar har i betänkandet Snabbare betalningar (SOU 2012:11) föreslagit hur direktivet bör genomföras i svensk rätt. Utredningen föreslår nya bestämmelser om bl.a. betalningstider vid handelstransaktioner. Borgenären föreslås även få en automatisk rätt till en förseningsersättning när en faktura betalas . För att i praktiken minska problemen med sena betalningar, och för att få fullt genomslag för lagstiftningsåtgärderna, är det dock nödvändigt att företagens kunskap om krediter och kredithantering förbättras. Det finns ett informationsbehov inom i vart fall följande områden. För det första bör de mindre företagens medvetenhet om kredithanteringens betydelse för lönsamheten förbättras. Långa kredittider innebär att företaget kapitalbehov ökar, vilket påverkar lönsamheten. Att lära sig metoder för att skilja goda från dåliga betalare kan i vissa fall vara avgörande för företagets långsiktiga överlevnad. För det andra bör det finnas samlad och lättillgänglig information om hur en fordran kan drivas in samt vilka rättigheter borgenären har vid betalningsförseningar. För att underlätta för små och medelstora företag att våga bedriva handel med utlandet är det för det tredje angeläget att det finns viss information om gränsöverskridande betalningar. Det framstår som mest ändamålsenligt att en informationsinsats med bl.a. det angivna innehållet är internetbaserad (jfr . bedriver redan informationsverksamhet mot företagen genom hemsidan . Det framstår därför som lämpligt att får ansvar för upplysningsinsatsen. Informationen kan lämnas genom en fristående internetportal eller inom ramen för . Informationsinsatsen ska rikta sig främst mot små och medelstora företag. bör ha frihet att utforma det närmare innehållet. Informationsinsatsen ska dock innehålla i vart fall följande delar. Informationsportalen ska innehålla en redogörelse för problemen med långa betalningstider och vikten av att kundfordringar betalas . Syftet är att göra företagen medvetna om att likviditeten och lönsamheten påverkas positivt av en bättre kredithantering.