sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — För att överskottsreglerna ska möjliggöra en rättvis och förut- sägbar överskottshantering måste bestämmelserna för hanteringen av riskkapital från andra än försäkringstagarna vara väl anpassade till vad som gäller för hanteringen av försäkringstagarnas överskott. Vi föreslår i det följande vissa ändringar i reglerna om externt villkorat riskkapital för att dessa bättre ska överensstämma med vårt huvudförslag och den föreslagna optionen för ömsesidiga liv- försäkringsbolag och livförsäkringsföreningar (se avsnitt 5.5). Vissa av förslagen där berör även vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag. ska livförsäkringsföretag ha olika överskottsfonder beroende på om de får dela ut vinst eller inte (se 5 kap. 4 § ÅRFL). är inte regleringen om överskottsfonder i FRL helt konse- kvent med den i ÅRFL. Våra grundläggande förslag ger också anledning att behandla vilka överskottsfonder som bör finnas i olika ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag. 5.4Överskottshantering enligt FRL för livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst – Huvudförslaget 5.4.1Precisering av rättigheter i försäkringsavtal respektive bolagsordning eller stadgar Förslag: Det införs en bestämmelse i FRL som anger att det av försäkringsavtalet ska framgå om försäkringen medför rätt till återbäring eller inte. Om försäkringen medför rätt till återbäring ska avtalsvillkoren om denna vara tillräckligt tydliga och pre- ciserade. Villkoren får inte utformas så att försäkringstagaren därigenom bär allmän företagsrisk. Det förtydligas att samma krav gäller även för avgifter och kostnader som ska betalas som . Om försäkringen, i ett livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst, medför ett anspråk på överskott ska avtalet enbart innehålla en upplysning om att försäkringen medför ett anspråk Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag på överskott, att sådana överskott är företagets riskkapital och att närmare regler om hanteringen av överskott finns i före- tagets bolagsordning eller stadgar och de särskilda riktlinjer för överskottshanteringen som vi föreslår i avsnitt 5.4.2 (företagets överskottsregler). I livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst ska bolags- ordningen eller stadgarna innehålla vissa grundläggande regler om överskottshantering. Det är om överskotten ska tillfalla för- säkringstagare och/eller försäkrade, om anspråken på överskott är kollektiva och/eller individuella samt om överskottshanter- ingen ska avvika från kontributionsprincipen och, i så fall, vilken princip som istället ska gälla. Skälen för förslaget: En försäkringstagares olika rättigheter gentemot försäkringsföretag bör behandlas i enlighet med sin ekonomiska innebörd. Enligt vår mening är det av grundläggande betydelse att en avgränsning sker redan genom försäkringsavtalet. Avtalet ska därför ange om en rätt till återbäring finns och vilka förutsättningar som gäller för denna. Vidare bör avtalet även ange om det inte finns någon sådan rätt. Som framgår av förarbeten till FRL är det väsentligt att villkor om återbäring är tillräckligt tydliga och heltäckande samt att vill- koren inte utformas så att försäkringstagarna genom avtalet bär en allmän rörelserisk (se prop. 1998/99:87 s. 201). För att ytterligare inskärpa dessa krav bör de nu framgå direkt av lag. Bestämmelsen bör lämpligen tas in i FRL. Vad som utgör allmän rörelserisk behandlas i författningskommentaren till bestämmelsen. Enligt vår mening är rättigheter till återbäring alltid individuella i den meningen att de kan individualiseras . Rättigheterna kan vara kopplade till vissa tillgångar, andelar i en sär- skild förvaltningsportfölj eller andra delresultat eller värden i företagen som en försäkring har del i enligt avtalet. På så sätt kan återbäringen vara kollektivt baserad. Vi ser dock inget behov av att i FRL precisera detta förhållande eller hur villkor om återbäring i detaljer får se ut. Ytterligare krav på villkorens utformning kan givetvis följa av FAL och annan lagstiftning som reglerar avtalsvillkor. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag Vi anser att betydligt större krav på avtalsvillkorens tydlighet och precision bör ställas i livförsäkringsföretag som får dela ut vinst. Där ska nämligen företagets ägare svara för riskkapitalet genom särskilt tillskjutet riskkapital, varför det är än viktigare att företaget inte kan övervältra allmän rörelserisk på försäkrings- tagarna genom tillämpningen av allmänna villkor i livförsäkrings- avtalet. Det anförda gäller jämfört med livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst, där försäkringstagarna överskott ändå svarar för den allmänna rörelserisken via konsolideringsfonden. I livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst finns det dock anledning att ställa större krav på nya slag av försäkringar som introduceras och nybildade försäkringsföretag jämfört med äldre försäkringar och företag. Större krav bör ställas inte minst om företag inför nya produkter med rätt till villkorad återbäring utan anspråk på överskott, särskilt när det finns befintliga försäkringar som har ett anspråk på överskott. Skälet för en differentierad bedömning är att äldre försäkringar och företag tillkommit under helt andra regleringsmässiga förut- sättningar där det mot bakgrund av en obligatorisk skälighets- princip varit nödvändigt att försäkringsavtal haft ett allmänt inne- håll. Detta berodde inte minst på att väsentliga delar av rättigheter och skyldigheter mellan försäkringsföretag och försäkringstagare bestämdes genom s.k. försäkringstekniska grunder som stadfästes av . Det är för sådana försäkringar betydligt svårare att i efterhand precisera och tydliggöra villkoren i avtalen utan att göra om försäkringarna från grunden. De aspekter som behandlats bör komma till uttryck i bestämmelsen genom att avtals- villkoren om återbäring ska vara tillräckligt tydliga och preciserade. Motsvarande krav på tydlighet och precision bör givetvis gälla för villkor om avgifter för garantier av olika slag och om kostnader för försäkringen. För att inte bestämmelsen ska tolkas motsatsvis bör den även omfatta sådana villkor. Kravet på att försäkrings- avtalsvillkoren inte får utformas så att försäkringen på grund av dessa villkor medför allmän rörelserisk bör också gälla för premie- villkoren. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag Anspråk på överskott som kan användas som företagets riskkapital får inte regleras i försäkringsavtalet. Anspråket förvandlas då till en rätt till återbäring som ska behandlas som en försäkringsfordran. Reglerna om användning och fördelning av överskott bör i stället finnas i företagets bolagsordning eller stadgar, även om försäkrings- tagarna inte är aktieägare, delägare eller medlem i företaget. Grunden för rättigheterna i företagets överskott är nämligen vinstutdel- ningsförbudet och, i förekommande fall, kontributionsprincipen eller annan princip om användning av företagets överskott. Anspråket på överskott bör därför tydligare grundas på företagets bolagsordning eller stadgar. Anspråket uppkommer emellertid genom ingående av ett försäkringsavtal. Man kan därför uttrycka det som så att försäkringen medför ett anspråk på över- skott i livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst, men att bolagsordningen eller stadgarna avgör hur överskottet ska användas och fördelas. När det gäller anspråken på överskott bör försäkringsavtalet alltså enbart innehålla en upplysning om försäkringen medför ett anspråk på överskott eller inte. Detta är av grundläggande betydelse för försäkringstagare att veta när försäkringsavtalet ingås. Vi före- slår därför en bestämmelse i FRL om att försäkringsavtalet ska inne- hålla en sådan upplysning. Upplysningen får inte någon självständig avtalsrättslig betydelse. Avtalsvillkoren i övrigt får emellertid en indirekt betydelse i denna del så till vida att överskott i detta sam- manhang bestäms efter beaktande av vad försäkringstagarna har rätt till enligt försäkringsavtalet. Anspråket på överskott i ett livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst kan vara kollektivt . Det behöver alltså inte individualiseras genom formella insatser eller andra andelar som fördelas på olika försäkringar. Detta förhindrar emellertid inte att anspråket på överskott ska beaktas vid företags- ändringar eller när försäkringsförhållandet upphör, såsom vid över- gång till vinstutdelning, beståndsöverlåtelse, återköp, flytt eller försäkringsfall. Det som skiljer anspråket på överskott från rätten till återbäring är emellertid att företaget inte har någon avtalsenlig skyldighet att betala ut överskottet och att överskottet kan användas som riskkapital om det behövs för att infria eller trygga för- säkringsfordringar. Det kan således ha använts för förlusttäckning när försäkringsförhållandet upphör. Och om det finns kvar kan det Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag behållas för framtida förlusttäckning när företaget finner det befogat. Utöver en erinran om att försäkringen medför ett anspråk på överskott bör försäkringsavtalet även upplysa om att sådana överskott är företagets riskkapital. Vi föreslår en bestämmelse även om detta. Vilket slag av anspråk på överskott som finns i ett livför- säkringsföretag bör i de väsentligaste frågorna framgå redan av företagets bolagsordning eller stadgar. I livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst bör nämnda associationsrättsliga instrument åtminstone ange om överskotten ska tillfalla försäkringstagare och/eller försäkrade, om anspråk på överskott är kollektiva och/eller individualiserade, om överskottshanteringen ska ske enligt någon princip som avviker från kontributionsprincip och, i förekommande fall, i stället ska ske. Vi föreslår en bestämmelse om att sådana grundläggande överskottsregler ska tas in i bolagsordningen. Att enbart avvikelser från kontributionsprincipen behöver regleras motiveras av vårt förslag att behålla kontributionsprincipen som en huvudregel för överskottshanteringen i livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst (se avsnitt 5.4.13). Reglerna i bolagsordningen om överskottshanteringen måste under alla förhållanden vara för- enliga med den förstärkta likabehandlingsprincipen som inte är möjlig att avtala bort (se vidare avsnitt 5.4.7). I övrigt bör reglerna om överskottshanteringen, inom ramen för föreskrifterna i bolagsordningen eller stadgarna, framgå av de rikt- linjer för överskottshantering som vi föreslår ska införas för alla livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst (se vidare avsnitt 5.4.2). Mot denna bakgrund bör försäkringsavtalet för berörda för- säkringar upplysa om att regler om hanteringen av överskott finns i företagets bolagsordning eller stadgar jämte kompletterande riktlinjer för överskottshanteringen (företagets överskottsregler). Detta krav bör också framgå av FRL. 5.4.2Riktlinjer för överskottshanteringen och överskottsbalansräkning Förslag: Livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst ska, som ett komplement till bolagsordningen eller stadgarna, upp- rätta särskilda riktlinjer för överskottshanteringen (överskotts- riktlinjer). Riktlinjerna ska sammanfatta olika förhållanden av Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag betydelse för överskottshanteringen och precisera företagets principer för överskottshanteringen i olika avseenden. I sådana riktlinjer ska följande anges. 1.Vilka försäkringar som medför rätt till återbäring enligt för- säkringsavtal. 2.Vilka försäkringar som medför anspråk på överskott enligt företagets bolagsordning eller stadgar samt om anspråken är kollektiva eller individuella. 3.Vilka försäkringar som omfattas av skälighetsprincipen, kontributionsprincipen eller därifrån helt eller delvis avvik- ande principer genom villkor i försäkringsavtalet respektive regler i bolagsordningen eller stadgarna. 4.Vilka närmare principer som tillämpas för att bestämma olika försäkringars överskott mot bakgrund av – och med hän- visning till – en analys i samband med bestämmande av premierna och övriga väsentliga villkor för en livför- säkringsprodukt första gången samt vid efterföljande väsent- liga ändringar av premierna eller övriga villkor för för- säkringen. 5.Om försäkringen omfattas av skälighets- eller kontributions- principen anges i principerna vilken hänsyn som tas till skill- nader mellan försäkringar b)ingående i olika delbestånd, och c)deras kapitalavkastning, försäkringsriskresultat och driftskostnader, såväl vid tecknandet som under försäk- ringstiden vid utbetalning och i samband med bl.a. åter- köp och flytt. 6.Om försäkringen inte omfattas av skälighets- och kon- tributionsprincipen anges om och på vilket sätt hänsyn tas till de skillnader som anges i 5a–5c. Det ska då även särskilt anges hur företaget hanterar sådana över- eller underskott som finns vid det tillfälle som principen avtalas bort. 7.Hur överskott från olika försäkringar får användas för att täcka underskott från andra försäkringar och vilken kom- pensation som utgår för detta. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag 8.Hur principerna förhåller sig till hanteringen av överskott i företagets årsredovisning, solvensbalansräkning och kapital- bas. 9.Principerna för överskottshanteringen ska vara tillräckligt fullständiga och preciserade. 10.Överskottsriktlinjerna ska ange rutinerna för tillämpningen av företagets överskottsregler. 11.Företaget ska regelbundet och vid behov utvärdera antagna principer för överskottshantering samt rutinerna kring användning och fördelning av överskott enligt regler som tas in i riktlinjerna samt ändra överskottsriktlinjerna, om det finns särskilda skäl. Det införs inga bestämmelser om upprättande av en överskotts- balansräkning och dess innehåll. Vi återkommer till frågor om information om överskottsrikt- linjerna och överskottshanteringen i avsnitt 5.4.15 och 5.4.16. Skälen för förslaget: Överskottshanteringen kan ske på olika sätt i olika ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag. I praktiken följer enskilda företag principer som är mer preciserade än som framgår av kontri- butionsprincipen eller, i förekommande fall, skälighetsprincipen. Nämnda principer ger mer uttryck för vad enskilda företag ska sträva efter i sin överskottshantering men inrymmer i sig olika tillämpningar i åtskilliga frågor, t.ex. vilken metod för gottskriv- ning av överskott som tillämpas, om samma metod ska gälla för alla företagets försäkringar, hur överskottet för olika försäkringar beräknas, om överskott från vissa försäkringar ska kunna användas för att täcka underskott på andra försäkringar eller om för- säkringen löpande ska behandlas som en egen och avgränsad resultatenhet där avgifter anpassas så att inga underskott upp- kommer, etc. Detta och de syften som vi anser att överskotts- reglerna ska uppfylla innebär att ömsesidigt verkande livför- säkringsföretag måste lägga mer fokus på att främja finansiell rätt- visa genom förutsägbarhet på förhand. Enligt vår mening är detta Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag inte oförenligt med kontributionsprincipen och skälighetshets- principen enligt gällande FRL, även om den senare ställer något större krav på att löpande bestämma skäliga och avgifter för försäkringsfordran. Vi har fastslagit att livförsäkrings- företag som inte får dela ut vinst ska fastställa vissa grundläggande principer för överskottshanteringen i bolagsordningen eller stadgarna (se avsnitt 5.4.3). Dessa bör kompletteras sådana mer preciserade regler som tas in i särskilda överskottsriktlinjer. Utgångspunkten för vårt förslag om överskottsriktlinjer har varit de principer som tidigare lyft fram för sin tillsyn (se , Fördelning av överskott i traditionell livförsäkring, Fi 2008:15). Vårt förslag till överskotts- riktlinjer är emellertid bredare genom att dessa ska upprättas av alla livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst och ska behandla alla försäkringar som företaget meddelar, även om vissa delar av riktlinjerna bara blir aktuella för vissa av företagets försäkringar. Enligt vår mening är detta nödvändigt för att försäkringstagare och andra intressenter ska får en heltäckande bild av företagets över- skottshantering. Som tidigare nämnts omfattar begreppet överskottshantering även hantering av olika försäkringars underskott. Överskottshanteringen ska preciseras i nya överskottsriktlinjer som antas av styrelsen Vårt förslag innebär att de mer detaljerade principerna för över- skottshantering ska fastställas och dokumenteras av företaget. Detta motiveras av att företagets principer för överskotts- hanteringen ska vara möjliga att bedöma på förhand och att kontrollera i efterhand. En sådan kontroll ska i princip vara möjlig att göra av utomstående, exempelvis en tillsynsmyndighet, utan företagets medverkan. Vi föreslår att ömsesidigt verkande för- säkringsföretag ska dokumentera sina principer i särskilda riktlinjer för överskottshanteringen betecknade för överskottsriktlinjer. I likhet med nuvarande försäkringstekniska riktlinjer, placerings- riktlinjer och riktlinjer för hantering av intressekonflikter bör överskottsriktlinjerna antas av styrelsen. Sådana riktlinjer ska ha samma syfte som övriga riktlinjer, nämligen att ligga till grund för företagets styrning och kontroll och kunna användas i tillsyn. De ska också främja att överskott för- delas på ett rättvist sätt samt framförallt förbättra försäkrings- Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag tagarnas och andra intressenters insyn i överskottshanteringen. Riktlinjerna måste därför offentliggöras tillsammans med en konsekvensanalys av vad riktlinjerna innebär för försäkrings- tagarna. Vi återkommer till denna fråga i avsnitt 5.4.15. Riktlinjerna ska sammanfatta om det finns rätt till återbäring enligt försäkringsavtal och/eller anspråk på riskkapital För att överskottsriktlinjerna ska ge en god överblick av över- skottshanteringen genom överskottsriktlinjerna bör de beskriva vilka försäkringar som har rätt till återbäring enligt försäkrings- avtalet. De bör också beskriva vilka försäkringar som har anspråk på företagets överskott och ansvar för olika underskott enligt reglerna i bolagsordningen. I denna del kommer alltså riktlinjerna att sammanfatta vad som gäller för olika försäkringar enligt vill- koren i försäkringsavtalet respektive bolagsordningen eller stadg- arna (se avsnitt 5.4.1). Sammanfatta tillämpliga överordnade överskottsprinciper Överskott behandlas olika beroende på om försäkringar omfattas av skälighets- och kontributionsprincipen eller inte. Det får därför anses som grundläggande att företaget klargör och dokumenterar vilka försäkringar som omfattas av olika överskottsprinciper. I denna del kommer riktlinjerna att sammanfatta vad som gäller för olika försäkringar enligt bolagsordningen eller stadgarna (se avsnitt 5.4.1). Klargöra och precisera hur överskott fördelas på olika försäkringar Analysen av betalningar för försäkringar är av grundläggande betydelse för överskottshanteringen. Detta gäller inte bara analysen av om betalningarna för försäkringen i sig medför ett anspråk på överskott, utan analysen har också betydelse för om försäkringen bidrar till andra försäkringars underskott. Olika försäkringars bidrag till överskott eller underskott måste därför beaktas redan i samband med bestämmande av premierna för en livförsäkrings- produkt första gången. Försäkringar kan antas bidra på olika sätt till överskottet beroende på om premierna bestäms med stora Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag säkerhetsmarginaler eller inte. I samband med ändrade eller villkor som påverkar bidraget till överskottet måste företaget göra en ny analys och bedömning av hur försäkringens överskott påverkas. Företaget bör i sina överskottsriktlinjer klargöra principer som tillämpas för att bestämma olika försäkringars överskott. Klargöra och precisera överskottshanteringen när skälighets- eller kontributionsprincipen gäller Om skälighets- eller kontributionsprincipen gäller måste företaget fastställa mer detaljerade principer än lagbestämmelserna om hur över- och underskott på sådana försäkringar ska hanteras. Dessa detaljprinciper bör, mot bakgrund av skälighets- och kontributions- principens innebörd, ange hur rimlig hänsyn tas till skillnader mellan försäkringar, grupper av försäkringar tecknade och delbestånd. Principerna bör, av samma skäl, ange hur rimlig hänsyn tas till skillnader i fråga om försäkringarnas bidrag till kapitalavkastning, försäkringsriskresultat och driftskostnader, såväl vid tecknandet som , vid utbetalning, åter- köp, flytt och ändring till fribrev. Även hanteringen när för- säkringsfall inträffar och försäkringen ska betalas ut bör beaktas. Det bör av principerna också framgå om uppkomna underskott får täckas av andra försäkringstagares överskott, hur detta får ske och hur de försäkringar som bidrar med överskottet ska kompenseras för detta. Klargöra och precisera överskottshanteringen om skälighets- och kontributionsprincipen har avtalas bort Om kontributionsprincipen eller, i förekommande fall, skälighets- principen har avtalas bort för en försäkring kommer de avtals- rättsliga delarna av principen att bestämmas enligt villkoren i för- säkringsavtalet såsom en försäkringsfordran. Om försäkringen även därutöver medför ett anspråk på överskott behöver företaget klar- göra i bolagsordningen enligt vilken alternativ princip som överskotten från försäkringen ska bestämmas och fördelas. En sådan förändring som behandlats skulle innebära att försäkringarnas överskott eller, i förekommande fall, underskott kommer att tillgodogöras respektive bäras av andra försäkringar Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag enligt kontributionsprincipen, om inte också avvikelser därifrån tas in i bolagsordningen eller stadgarna (jfr avsnitt 5.4.13). Hur övriga försäkringar ska svara för underskott och få del av överskott måste i sådana fall vara förenligt med skälighets- och kontributions- principen, om inte tillämplig princip avtalas bort genom avtal respektive ändrade regler i bolagsordningen eller stadgarna också för sådana försäkringar. Mot denna bakgrund bör livförsäkringsföretagets principer för överskottshanteringen särskilt ange hur överskott och underskott ska hanteras om skälighets- och kontributionsprincipen ersatts av andra regler i försäkringsavtalet eller bolagsordningen, t.ex. om underskott i ett visst bestånd inte längre ska kunna täckas av över- skott hänförligt till andra försäkringar. Ett sätt skulle kunna vara att företaget tar in villkor i försäkringsavtalet om avgifter och vill- korad återbäring som är specifikt relaterade till ifrågavarande för- säkringar, men utan ansvar för allmän rörelserisk, så att det inte ska uppkomma några underskott som belastar försäkringar med anspråk på överskott. Företagets principer för överskottshanteringen kan därför även fortsättningsvis behöva särskilt beakta de försäkringsavtal för vilka skälighets- och kontributionsprincipen en gång har avtalats bort. Detta kan som framgått bero på att förändringar som avser denna grupp inte alls ska kunna påverka försäkringar med anspråk på överskott? Det kan också bero på att deras underskott bara ska kunna täckas av vissa andra försäkringars överskott. Anta tillräckligt tydliga och fullständiga principer Företagets överskottshantering ska vara möjlig att förutse i förväg och att kontrollera i efterhand. I annat fall är det inte möjligt att bedöma om fördelningen av överskott är rimlig. Kontrollen ska vara möjlig att göra inte bara av företagets kontrollorgan, utan även av en utomstående tillsynsmyndighet eller annan sakkunnig (se vidare avsnitt 5.4.14). Kontrollen ska i princip kunna ske utan hjälp eller ytterligare information från företaget.