sou · H0B324 · 2012-04-10 00:00:00 — norm snarare än möjlighet Inom den Rh-anpassade utbildningen får rektorn, efter det att berörd lärare och eleven har fått yttra sig, besluta om sådana indivi- duella eller gruppvisa avvikelser som behövs för att medge den långsammare studietakt som är nödvändig för eleven35. Möjligheten att planera för en långsammare studietakt för elever vid RgRh har lett till att utbildningen i de flesta fall planeras , vilket är motiverat för många elever. Det finns dock mycket som tyder på att planering har blivit en norm snarare än en möjlighet. Det framgår när man studerar citaten nedan från de olika utbildningarnas webbsidor: Vi kan erbjuda våra elever en förlängd studietid och de flesta väljer att läsa gymnasiet . Nästan alla Riksgymnasieelever väljer att förlänga sina gymnasiestudier och vanligast är att man går . på Riksgymnasiet händer det mycket. För att på ett överskådligt sätt beskriva detta har vi gjort en tidslinje 0 4. 35 11 kap. 3 § gymnasieförordningen (2010:2039). Riksgymnasieutbildning för ungdomar med svåra rörelsehinder Nästan alla våra elever väljer att förlänga sina gymnasiestudier. Van- ligast är att man går hos oss . Citaten ger intrycket att det helt är elevens eget val att förlänga utbildningen, och inte ett beslut som fattas utifrån en prövning av vad som är nödvändigt för eleven. I finns till och med en i förväg bestämd planering av vad som ska ske under de respektive fyra åren. Under elevens sista år vid utbildningen läggs mycket arbete på att förbereda eleven för livet efter skolan. Kontakter tas med ar- betsförmedling, försäkringskassa och sociala myndigheter i elevens hemkommun. För flertalet elever sker detta under det fjärde året. De särskilda reglerna om långsam studietakt tas bort Utredningen har redan slagit fast att de riksrekryterande gymnasie- skolorna i så hög grad som möjligt bör styras av de bestämmelser som gäller för gymnasieskolan generellt och att de anpassningar som behövs för elever med svåra funktionsnedsättningar ska gälla oberoende av om eleven studerar hemma eller vid en riksrekry- terande gymnasieutbildning. Om det generella regelverket inte till- åter nödvändiga anpassningar är det i stället detta som bör ändras. Detta är en fråga om likvärdighet. I det här fallet finns generella bestämmelser. Vi föreslår därför att den särskilda bestämmelsen tas bort om att rektorn för den Rh- anpassade utbildningen, efter det att berörd lärare och elev har fått yttra sig, får besluta om sådana individuella eller gruppvisa avvikel- ser som behövs för att medge den långsammare studietakt som är nödvändig för eleven. Genom att tillämpa de generella bestämmelserna om stöd- åtgärder i gymnasieförordningen (2010:2039) kan riksgymnasierna liksom andra gymnasieskolor anpassa utbildningen efter elevernas behov. För gymnasieskolan gäller att huvudmannen får besluta att undervisningen på ett nationellt program för en elev får fördelas än , om eleven har läst ett reducerat program36 eller om det med hänsyn till elevens förutsättningar i övrigt finns 36 Reducerat program beslutas inom ett åtgärdsprogram och innebär att eleven befrias från undervisning i en eller flera kurser eller gymnasiearbetet om eleven önskar det och har påtagliga studiesvårigheter som inte kan lösas på annat sätt (9 kap. 6 § gymnasieförordningen 2010:2039). Riksgymnasieutbildning för ungdomar med svåra rörelsehinder särskilda skäl för det37. Utbildning på introduktionsprogram ska följa en plan för utbildningen som beslutas av huvudmannen38. Enligt vår uppfattning behövs inga ytterligare bestämmelser för att det ska vara möjligt att anpassa utbildningstakten vid riksgymnasierna. Beslut om förlängd studietid bör alltid grundas på en individuell bedömning. I många fall är det befogat att tidigt planera studierna . Det är dock viktigt att beslutet inte grundar sig på slentrian. Det finns elever som kan följa undervisningen i stor grupp och vara klara med en gymnasieexamen studier. Då ska de inte gå längre. För andra elever kan finnas ett behov av begränsade kompletteringar . Det innebär inte att de behöver studera ytterligare . För ytterligare andra elever tillför inte utbildning något trots att eleven inte har nått målen för utbildningen. Det finns också enstaka elever som behöver gå för att slutföra sina gymnasiestudier. Det gäller bland annat elever som från början saknar behörighet till gymnasieskolan, men har förutsättningar att få studiebevis från gymnasieskolan. För många elever vid RgRh bör dock den förlängda utbildning- en planeras redan från början eller tidigt under studierna. Det gäller då det är uppenbart att eleverna inte kan genomföra studierna utan långsammare studietakt, särskilt inte i kombination med en om- fattande habilitering på skoltid. 2.6.4Reglerna om specialinriktad ämnesplan tas bort Utredningens förslag: Den särskilda bestämmelsen för RgRh om specialinriktad ämnesplan tas bort. För gymnasieskolan gäller generellt att det vid betygssättningen får bortses från enstaka delar av kunskapskraven om det finns särskilda skäl för detta. Med sådana särskilda skäl avses funktionsnedsättning eller andra liknande personliga förhållanden som inte är av tillfällig natur och som utgör ett direkt hinder för att eleven ska kunna nå ett visst kunskapskrav. De kunskapskrav som rör säkerhet och de som hänvisar till lagar, förordningar eller myndigheters föreskrifter ska alltid uppfyllas.39 Regeringen understryker i författningskom- 379 kap. 7 § gymnasieförordningen (2010:2039). 3817 kap. 7 § första stycket skollagen (2010:800). 3915 kap. 26 § skollagen (2010:800). Riksgymnasieutbildning för ungdomar med svåra rörelsehinder mentarerna till propositionen (prop. 2009/10:165) med förslag till ny skollag att formuleringen direkt hinder innebär att det ska vara omöjligt för eleven att nå kraven oavsett i vilka former och i vilken omfattning särskilt stöd ges. Bestämmelsen ger inte möjlighet att vid betygssättning bortse från större delar av kunskapskraven. För den riksrekryterande Rh-anpassade gymnasieutbildningen gäller dessutom särskilda bestämmelser om specialinriktad ämnes- plan och om hur en sådan påverkar betygssättningen. Om en elev på grund av sin funktionsnedsättning har stora svårigheter att tillgodogöra sig en viss del av utbildningen får rektorn, efter det berörd lärare och eleven har fått yttra sig, befria eleven från upp till hälften av utbildningen i en kurs enligt den reguljära ämnesplanen, utan att antalet gymnasiepoäng för kursen minskas (utbildning enligt specialinriktad ämnesplan). En elev som följt en sådan ämnes- plan i en kurs ska i fråga om denna kurs anses ha genomgått den undervisning och verksamhet som ingår i ett fullständigt program. Av betyget ska det framgå att undervisningen i kursen avsett en specialinriktad ämnesplan och vilket centralt innehåll undervis- ningen har omfattat.40 Enligt skolornas uppgifter utnyttjas möjligheten till specialin- riktad ämnesplan i varierande omfattning. För elever som uppnått högskolebehörighet är beslut om specialinriktad kursplan41 mer ovanliga. De exempel vi har fått uppgift om gäller i så fall endast ett ämne. Specialinriktade kursplaner är mer vanliga för elever som inte har uppnått högskolebehörighet eller fått ut slutbetyg. Några av uppgiftslämnarna menar att besluten avser begränsade anpass- ningar, t.ex. uteblivet simmoment, borttagen bedömning av munt- lig framställning för elev som kommunicerar med Bliss42 etc. Det handlar i dessa fall om av innehållet i en ämnes- plan, långt ifrån den hälft av innehållet som bestämmelsen tillåter. Även frågan om specialinriktad ämnesplan framstår som proble- matisk ur likvärdighetssynpunkt. Elever med svåra funktionsned- sättningar ska inte behöva söka sig till en riksrekryterande utbild- ning för att få del av nödvändiga anpassningar av sin utbildning. Det framgår dessutom att behovet av att kunna befria en elev från upp till hälften av utbildningen i en kurs enligt den reguljära ämnesplanen är begränsat. En del beslut som fattats med stöd av 4011 kap. 4 § gymnasieförordningen (2010:2039). 41Beslut fattade före avser specialinriktad kursplan enligt 10 kap. 6 § gym- nasieförordningen (1992:394). 42Bliss är ett system av symboler där ord och begrepp representeras av bilder i stället för av bokstäver (Se vidare not 18). Riksgymnasieutbildning för ungdomar med svåra rörelsehinder bestämmelsen skulle sannolikt ha varit möjliga att fatta med stöd av den generella bestämmelsen43 om att det vid betygssättningen är möjligt att bortse från enstaka delar av kunskapskraven om det finns särskilda skäl för detta. Det gäller dock inte alla. För elever som söker sig vidare till högre utbildning är det ett orosmoment att sakna vissa delar av utbildningens innehåll. Ele- verna inser att de kan få problem vid sina fortsatta studier om de saknar väsentliga kunskaper. För elever som inte avslutar studierna med ett slutbetyg eller en gymnasieexamen från gymnasieskolan framstår det som viktigare att det av elevens betyg och övrig dokumentation framgår tydligt vilka kunskaper eleven har med sig från sina studier än att eleven får tomma gymnasiepoäng. Utredningen föreslår mot denna bakgrund att bestämmelsen om specialinriktad ämnesplan tas bort. Vi anser att den generella bestäm- melsen44 om att det vid betygssättningen får bortses från enstaka delar av kunskapskraven om det finns särskilda skäl för detta ska till- lämpas. Bestämmelsen avser bland annat just sådana särskilda skäl som har med funktionsnedsättning att göra, som inte är av tillfällig natur och som utgör ett direkt hinder för att eleven ska kunna nå ett visst kunskapskrav. Vi vill peka på de möjligheter som ges av gymnasieför- ordningens bestämmelse om individuellt anpassat program45. Enligt denna får en elevs utbildning avvika från vad som annars gäller för ett nationellt program genom att vissa kurser byts ut om utbildningen kan hänföras till ett nationellt program, kraven för examen från det aktuella programmet kan uppfyllas, och beslutet fattas före utgången av det andra läsåret. Ett undantag från den andra strecksatsen gäller matematik, där den inledande kursen i matematik får bytas ut mot en annan inledande kurs i matematik. Beslut om att byta ut en viss kurs får inte fattas efter det att eleven har påbörjat kursen. Bestämmelserna om indivi- duellt anpassat program bör möjliggöra för RgRh att individuellt anpassa utbildningen för elever som på grund av ett svårt rörelse- hinder har svårt att genomföra en viss kurs. 4315 kap. 26 § skollagen (2010:800). 4415 kap. 26 § skollagen (2010:800). 459 kap. 4 § gymnasieförordningen (2010:2039). 3Riksgymnasieutbildning för ungdomar med dövhet, hörselskada, dövblindhet eller språkstörning För ungdomar med dövhet eller dövblindhet samt för vissa ung- domar med hörselskada eller språkstörning får kommun anordna riksrekryterande gymnasieutbildning. Utbildningarna kallas riksgymnasiet för döva (RGD) eller riksgymnasiet för hörsel- skadade (RGH). Utbildningen vid RGD/RGH är förlagd till fyra av kommuns gymnasieskolor. För elever som vill och har behov av det ska kommun anvisa kost och logi. Det finns också särskilda bestämmelser om elevresor. Detta tas dock upp först i kapitel 6 om ansvar för finansiering. 3.1RGD/RGH:s målgrupper RGD/RGH har fyra olika målgrupper, ungdomar med dövhet och hörselskada som är beroende av en tecken- språkig miljö, med hörselskada som trots användningen av tekniska hjälp- medel och andra stödinsatser inte kan följa reguljär undervisning i gymnasieskolan, som har en språkstörning och behöver insatser av samma slag som döva. 1 10 kap. 1 § gymnasieförordningen (2010:2039). Riksgymnasieutbildning för ungdomar med dövhet, 3.1.1Ungdomar med dövhet och hörselskada Merparten av eleverna vid RGD/RGH har en dövhet eller hörsel- skada. En elev med hörselskada har ofta behov av en anpassad skolmiljö. Det kan exempelvis handla om en god akustisk skol- miljö, anpassad gruppstorlek, medveten och kunnig skolpersonal, anpassad metodik samt tekniska hjälpmedel2. Behovet av under- visning på teckenspråk varierar beroende på grad av hörselnedsätt- ning och tidigare skolgång. Det saknas tillförlitlig statistik över antalet barn och ungdomar med dövhet och hörselskada. Utredningen har tidigare beräknat att cirka 5 000 barn med dövhet eller hörselskada är i behov av habiliterande insatser i åldern 7–16 år3. Med detta som utgångs- punkt är ett rimligt antagande att det finns minst 500 ungdomar per årskull med dövhet eller hörselskada i gymnasieåldern. Den ökade förekomsten av cochleaimplantat (CI)4 innebär att målgruppen för RGD/RGH kommer att förändras successivt. De första CI-operationerna på barn i skedde . opereras i stort sett alla barn som är aktuella för implantat5. Det handlar om 50 till 60 barn . Operationerna genomförs på yngre barn än tidigare, vid 8 till 18 månaders ålder, vilket anses gynna hörsel- och talspråksutvecklingen6. Utvecklingen innebär att det kommer att finnas allt färre elever vid RGD/RGH med dövhet eller grav hörselskada som inte har någon form av hjälpmedel för att höra. Dövblindhet är en särskild funktionsnedsättning. Dövblindhet är en kombination av funktionsnedsättningar inom områdena syn och hörsel. Dövblindhet begränsar en persons aktiviteter och inskränker full delaktighet i sådan grad att samhället behöver underlätta med specifika 2Specialpedagogiska skolmyndigheten (2010), . Hörselnedsättning – vad innebär det, , sida Behov för elever med hörselnedsättning. 3SOU 2011:30 Med rätt att välja – flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans målgrupp, s. 62. 4CI är ett hjälpmedel som genom elektrisk stimulering av hörselnerven ger personer med dövhet eller grav hörselskada möjligheter att uppfatta ljud och tal. 5Socialstyrelsen (2009), Behandling av barn med cochleaimplantat som rikssjukvård. 6Karolinska (2011), Hur fungerar ett Cochleaimplantat, www.karo- linska.se/ci. Riksgymnasieutbildning för ungdomar med dövhet, serviceinsatser, miljömässiga förändringar och/eller tekniska lös- ningar.7 Det saknas säkra uppgifter på hur många personer som finns med dövblindhet i . Det föds väldigt få barn med medfödd dövblindhet, dvs. barn som har förvärvat funktionsnedsättningen innan de utvecklat ett språk. Barn med medfödd dövblindhet har ofta ytterligare funktionsnedsättningar. Vanligare är att barn och ungdomar utvecklar dövblindhet . Det gäller exempelvis de barn som från början har en dövhet eller hörselskada och som under skolåldern utvecklar en dövblindhet till följd av att även synen försämras, t.ex. på grund av Ushers syndrom. Synnedsätt- ningen introduceras ofta vid 4–ålder och är långsamt fort- skridande vid Ushers syndrom. Synfältet begränsas successivt. Behovet av anpassning för en elev med dövblindhet måste bedömas mot bakgrund av om dövblindheten är medfödd eller uppstått efter att barnet har utvecklat en kommunikation och ett språk. Anpassningen måste också utformas med hänsyn till graden av syn- och hörselnedsättning, om dövblindheten är kombinerad med andra funktionsnedsättningar samt om tillstånden är stabila eller fortskridande. Konsekvenserna för skolgången måste bedömas individuellt. En elev med dövblindhet kan gå i grundskola och gymnasieskola med stödåtgärder, i någon av de statliga special- skolorna eller vid någon av de riksrekryterande gymnasie- eller gymnasiesärskoleutbildningarna i . Språkstörning innebär att ett barn inte utvecklar sitt språk som förväntat i jämförelse med jämnåriga barn. Diagnosen ges oftast från . Diagnosen grav eller mycket grav språk- störning ställs av en logoped. Språkförmågan brukar indelas i olika domäner. Den fonologiska domänen handlar om förmågan att tolka och uttala språkljud och regler för hur språkljud kan sättas ihop samt talets rytm och melodi. Den grammatiska domänen handlar om språkets gram- 7Nordisk definition av dövblindhet antagen av Nordiskt Ledarforum i , . 8Texten i avsnittet utgår bland annat från Möjligheter och hinder Rapportsamling om grav språkstörning del I-V, SPSM (2010). Denna hänvisar sin tur till både nationell och nationell forskning på området, t.ex. Bishop (1997), (red) (2007), Teveborg (2001). Riksgymnasieutbildning för ungdomar med dövhet, matiska uppbyggnad, hur ord böjs, ordklasser och hur ord sätts ihop till meningar. Den semantiska domänen handlar om förståelse av ords betydelse. Den pragmatiska domänen slutligen handlar om hur vi använder språket i olika situationer och innefattar även hur vi med gester och mimik förstärker kommunikationen samt omfat- tar samtalsregler som turtagning, att vi lyssnar på varandra samt hur vi säger saker. Ju gravare språkstörning, desto fler domäner är påverkade. Vid mycket grav språkstörning har barnet stora impres- siva och expressiva svårigheter inom alla domäner. Det är ovanligt att barn och ungdomar har en renodlad språk- störning. De har ofta även problem med sin motorik, inlärning, koncentration, balans, perception, uthållighet, sitt humör och sitt korttidsminne. Språkstörningen ska vara den mest framträdande funktionsnedsättningen för att räknas som språkstörning. Språkstörning är en relativt vanlig funktionsnedsättning. Det finns olika uppgifter om hur stor gruppen är. Grav språkstörning uppges förekomma hos en halv till av barn i förskole- åldern och anses vara vanligare bland pojkar än bland flickor. Vid grav språkstörning kvarstår ofta problemen i vuxen ålder. Enligt en källa9 har av eleverna i skolan behov av stöd och anpassning av undervisningen på grund av språkstörning medan ungefär en halv procent har grav språkstörning. Om man räknar med att en årskull består av cirka 100 000 elever skulle således minst 500 elever per årskull ha en grav språkstörning. I skolan påverkar en grav språkstörning allt där språkanvändning och språkförståelse är involverat, dvs. alla skolämnen och all social samvaro. Svagheter inom grammatik, förståelse och ordförråd har betydelse för ämnen som svenska, dvs. att läsa, skriva och förstå, men också för matematik, naturorienterande och samhällsorienter- ande ämnen samt för slöjd, idrott och musik. Det är svårt att bedöma språkstörning när det gäller ungdomar i gymnasieåldern. De har mer diffusa och förtäckta symtom än yngre barn. Ungdomarna har ofta tillägnat sig ett bättre talat språk än de hade när de var yngre, men har kvarstående problem när det gäller att förstå och bearbeta abstrakt, distanserat och komplext språk (vilket ofta skriftspråket är exempel på), särskilt när det handlar om stora textmassor, nya sammanhang och under tidspress. 9 Teveborg, (2001) Elever i behov av särskilt stöd; , Fälth Hässler. Riksgymnasieutbildning för ungdomar med dövhet, ningen får därför inte vara abstrakt och inte ta för givet att eleven förstått. Barn och ungdomar med grav språkstörning kan ha behov av någon form av teckenspråk som stöd för sin kommunikation. Det handlar oftast om alternativ och kompletterande kommunikation (AKK). Användning av dövas teckenspråk förekommer men är ovanlig. Det handlar i så fall främst om ungdomar som helt saknar förmåga till tal eller har en fysisk talskada. Hjälpmedel kan utgöras av dator, talsyntes, mobiltelefon, klocka och miniräknare. Antalet elever vid RGD/RGH har varit förhållandevis för att sedan sjunka kraftigt inför /12 (se tabell 3.1). I början av perioden var antalet män högre än antalet kvinnor. Skillnaden mellan könen har dock minskat och /12 är kvinnorna något fler än männen. Eleverna vid RGD/RGH utgör litet av samtliga gymnasieelever. Kommentar: Före /08 särredovisades inte elever med språkstörning. Dessa ingick då i uppgifterna för RGH. Gruppen elever med dövhet och hörselskada vid RGD och RGH har tillsammans minskat med ungefär 50 elever , en utveck- Riksgymnasieutbildning för ungdomar med dövhet, ling som påminner om den som beskrivs i delbetänkandet för specialskolan10. /08 särredovisar kom- mun elever med språkstörning. ingår de i uppgift- erna för RGH. Minskat behov av utbildning vid RGD Utbildningen vid RGD sker på teckenspråk. Målgruppen för RGD är i första hand elever med dövhet och hörselskada som är bero- ende av en teckenspråkig miljö. I målgruppen ingår även de elever med dövblindhet som får sin utbildning på teckenspråk. Även elever med språkstörning ingår i formell mening i målgruppen för RGD, i och med att de enligt bestämmelserna ska behöva insatser av samma slag som döva.11 I praktiken tillhör flertalet elever med språkstörning inte RGD, varför de inte tas upp här. av eleverna vid RGD kommer från någon av de regionala specialskolorna för elever med dövhet eller hörselskada. Av utredningens delbetänkande12 framgår att antalet elever vid de regionala specialskolorna har minskat . Som mest hade de drygt 600 elever /00 för att /11 vara nere på 415 elever. Enligt den prognos som görs i del- betänkandet kommer antalet elever vid de regionala specialskolorna vara cirka 400 elever , trots att antalet elever i grundskoleåldern kommer att öka. Utvecklingen förväntas bland annat på grund av att allt fler barn med CI kommer upp i grund- skoleåldern. Om delbetänkandets förslag om ökad tillgång till tecken- språksutbildning i och i grundsärskolan genomförs kan elevantalet i regionskolorna komma att minska i en än snabbare takt. Av delbetänkandet framgår även att andelen elever vid de regionala specialskolorna som har teckenspråk som huvudsakligt undervisningsspråk minskar successivt. var andelen knappt hälften av eleverna. 10SOU 2011:30 Med rätt att välja – flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans mål- grupp, s. 70 ff. 1110 kap. 1 § första stycket punkten 1, 3 och 4 samt andra stycket gymnasieförordningen (2010:2039). 12SOU 2011:30 Med rätt att välja – flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans mål- grupp. Riksgymnasieutbildning för ungdomar med dövhet, Utvecklingen vid de regionala specialskolorna innebär således att allt färre elever går i specialskolan och att allt färre av de som gör det får sin utbildning helt på teckenspråk. Detta får kon- sekvenser för gymnasieutbildningen med undervisning på tecken- språk i . har antalet elever vid RGD minskat, från 230 elever /08 till 184 elever /12. Till följd av att en successivt allt större andel sökande till RGD/RGH kommer att ha CI, och kommer att ha fått CI tidigt, förväntas behovet av undervisning på enbart teckenspråk minska betydligt . Få elever kommer att behöva undervisning enbart på teckenspråk medan en ökande andel kommer att efterfråga under- visning på både talad svenska och teckenspråk. I den regionala specialskolan fick enligt delbetänkandet av eleverna undervisning på både talad svenska och teckenspråk 2010. Svårt att förutse utvecklingen för RGH Målgruppen för RGH är elever med hörselskada som trots använd- ningen av tekniska hjälpmedel och andra stödinsatser inte kan följa reguljär undervisning i gymnasieskolan13. Det är svårt att förutsäga hur målgruppen för RGH kommer att utvecklas. Även denna grupp har dock enligt tabell 3.1 minskat vid RGD/RGH , från 177 elever /08 till 136 elever /11. Fyra av fem elever med hörselskada på RGH har inte tidigare gått i specialskola. Det finns flera möjliga anledningar till att elever med hörselskada som inte gått i specialskola söker sig till riks- gymnasieutbildningen. Gymnasieutbildningen är mer komplicerad till sin struktur än , genom att omfatta många program och inriktningar. Eleverna i gymnasieskolan hålls därför inte i lika hög utsträckning samman i stabila grupper som i och antalet utbildningslokaler blir fler. Sammantaget innebär detta en större utmaning för utbildningsanordnaren att erbjuda en anpassad utbildningsmiljö. Dessutom kan eleven i många fall bli mottagen på ett program vid RGH som eleven inte kommer in på i hem- kommunens gymnasieskola till följd av sina studieresultat. Vidare är sannolikt motståndet mot att bo i elevhem mindre när eleven är äldre; eleverna kan till och med tycka att det är spännande. 13 10 kap. 1 § första stycket punkten 2 samt andra stycket gymnasieförordningen (2010:2039). Riksgymnasieutbildning för ungdomar med dövhet,