sou · GZB384 · 2012-01-01 00:00:00 — – i förekommande fall – en annan arbetsgivare4. Befälhavarens skyddsansvar enligt fartygssäkerhetslagen gäller, enligt utred- ningens bedömning, oavsett om det personer som utför fartygs- arbete5 är anställda eller egenföretagare. Bestämmelser om rapportering och undersökning av olycks- händelser finns i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor, i tillhörande förordning samt i kungörelse (SJÖFS 1991:5) med föreskrifter om rapportering av sjöolyckor och anmälan om sjöförklaring. Det finns det två typer av säkerhetsutbildningar för fiskare vilka krävs för tjänstgöring på fiskefartyg. Säkerhetsutbildning för tjänstgöring på fiskefartyg krävs av alla som tjänstgör ombord på ett fiskefartyg om fartyget har en största längd om 5 m eller mer6. Utbildningen ges av , och marin teknik, Scandinavian Safety Training Center, Sjöfartshögskolan i samt Center. 4Proposition 2002/03:109 Sjösäkerhet, s. 172. 5Med fartygsarbete avses arbete för fartygets räkning som utförs ombord eller på annat ställe av någon som följer med fartyget (1 kap. 2 § 2 fartygssäkerhetslagen). 612 kap. 12 § och bilaga 22 Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:20) om utbildning och behörigheter för sjöpersonal. Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet Utöver ovanstående ges en behörighetsgrundande utbildning för befälhavare på fiskefartyg. En sådan utbildning leder till en specialbehörighet vilken krävs för tjänstgöring som befälhavare på fiskefartyg med en största längd om minst 12 m7. Utbildningen ges av Center. Samtliga ovanstående utbildningsanordnare är godkända av Transportstyrelsens sjöfartsavdelning. Konventionen föreskriver i artikel 31 e) att det ska inrättas samarbetskommittéer för hälsa och säkerhet i arbetet. Enligt punkten 44 i rekommendationen ska dessa kommittéer inrättas i land eller på fiskefartyg, när det är möjligt med hänsyn till antalet fiskare ombord. I punkterna 40 till 43 i rekommendationen finns anvisningar om forskning, informationsspridning och samråd. SFR har till utredningen uttryckt att de anser att konventionens krav om samarbetskommittéer redan är uppfyllt genom de sammanträffanden förbundet har med Transportstyrelsens sjöfarts- avdelning en eller och då säkerhetsfrågor diskuteras. Därutöver har förbundet diskuterat säkerhetsfrågor på europanivå vilket bl.a. utmynnat i framtagandet av en av olyckor till sjöss och fiskares säkerhet8. uppfyller i och för sig konventionens krav i denna del men utredningen anser att det bör övervägas om inte Transport- styrelsen, Havs- och vattenmyndigheten och förbundet bör ha ett närmare samarbete när det gäller frågor om hälsa och säkerhet i arbetet. Av artikel 33 i konventionen följer att bedömning av risker i samband med fiske ska, när det är lämpligt, göras tillsammans med fiskare eller deras representanter. Vad en riskbedömning bör innefatta följer av punkten 46 i rekommendationen. 711 kap. 2 § och bilaga 19 Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:20) om utbildning och behörigheter för sjöpersonal. 8Europeisk av olyckor till sjöss och fiskares säkerhet, Initiativ av arbetsmarknadsparterna inom havsfiskesektorn samfinansierat av Europeiska unionen/. Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet Riskbedömning ingår som en del i det systematiska arbetsmiljö- arbetet som bl.a. regleras i 3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen. Arbets- miljöverket behandlar frågor om riskbedömning i sina föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1). Ytterligare bestämmelser finns i Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2009:119) om arbetsmiljö på fartyg. Föreskriften är tillämplig på fiskefartyg där arbetstagare utför fartygsarbete för arbetsgivares räkning. Föreskriften gäller även för yrkesmässig verksamhet utan anställda. På fartyg som omfattas av föreskriften gäller föreskrifter (AFS 2001:1 om systema- tiskt arbetsmiljöarbete (2 kap. 56 § TSFS 2009:119). I artiklarna 34 till 37 i konventionen finns bestämmelser och vägledande principer som gäller allmänt för social trygghet i konventionen. När det gäller skydd vid arbetsskada ges ytterligare bestämmelser i artiklarna 38 till 39. Artikel 34 stadgar att fiskare som normalt är bosatta inom en stats territorium ska vara berättigade till förmåner från medlems- statens sociala trygghetssystem enligt villkor som inte är mindre förmånliga än de som tillämpas för andra personer som arbetar, innefattande såväl anställda som egenföretagare, och som normalt är bosatta inom medlemsstatens territorium. Detsamma ska även gälla fiskarnas anhöriga i den utsträckning det följer av nationell lag. Artiklarna 35 till 37 är riktade till medlemsstaterna och innebär att medlemsstaterna alltefter nationella omständigheter ska åta sig att successivt införa ett fullständigt socialt trygghetssystem för alla fiskare som normalt är bosatta på dess territorium samt att medlemsstaterna ska samarbeta genom bilaterala eller multilaterala avtal eller andra arrangemang för att införandet av ett sådant socialt trygghetssystem ska göras med beaktande av principen om lika- behandling oberoende av nationalitet och säkerställa upprätt- hållande av den rätt till social trygghet som alla fiskare, oberoende av var de bor, har fått eller håller på att få. Utan hinder av de ovan nämnda bestämmelserna får medlemsstater, genom bilaterala och multilaterala avtal och genom bestämmelser som antagits inom Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet regionala organisationer för ekonomisk integration, fastställa andra regler för den trygghetslagstiftning som gäller för fiskare. När det gäller förmåner vid arbetsskada ska fiskaren, enligt artikel 38 i konventionen, ha tillgång till lämplig sjukvård och motsvarande ersättning enligt nationella lagar och förordningar. Det ovan nämnda skyddet kan, med hänsyn till fiskerinäringens särart, tryggas genom skadeståndsskyldighet för fiskefartygsägare eller obligatorisk försäkring, arbetstagarersättning eller andra system. I avsaknad av nationella bestämmelser för fiskare ska, enligt artikel 39, varje medlemsstat anta lagar, förordningar eller andra åtgärder som föreskriver att fiskefartygsägare har ansvar för att förse fiskare på fartyg som för dess flagg med hälsoskydd och sjukvård medan de är anställda, sysselsatta eller arbetar på ett fartyg till sjöss eller i en främmande hamn. Fiskefartygsägaren ska svara för kostnaderna för sjukvård och tillhörande materiellt bistånd och stöd under läkarvård i ett främmande land tills fiskaren har rest hem. Fiskefartygsägaren kan, under vissa i artikeln angivna omständigheter, fritas från ansvaret. 8.3.2Reglering i svensk rätt Bestämmelser om social trygghet genom sociala försäkringar finns i socialförsäkringsbalken. De förmåner som behandlas i balken är familjeförmåner, förmåner vid sjukdom eller arbetsskada, särskilda förmåner vid funktionshinder, förmåner vid ålderdom, förmåner till efterlevande och bostadsstöd. För att omfattas av det svenska socialförsäkringssystemet och ha rätt till olika typer av förmåner krävs att en person är försäkrad i . Därutöver krävs att vissa specialvillkor är uppfyllda för att en försäkrad ska få rätt till en viss förmån. Socialförsäkringen är indelad i tre försäkringsgrenar; bosättningsbaserade förmåner, arbetsbaserade förmåner och övriga förmåner9. Försäkrad är den som uppfyller krav i fråga om bosättning, arbete eller andra omständigheter avseende övriga förmåner samt gällande krav på försäkringstider. Kapitel 5 i balken innehåller bestämmelser om bosättnings- baserade förmåner. Vid tillämpningen av bestämmelserna i balken 9 Statligt personskadeskydd, krigsskadeersättning till sjömän och smittbärarersättning (kapitel 7 i socialförsäkringsbalken). Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet ska, om inget annat särskilt anges, en person anses vara bosatt i om han eller hon har sitt egentliga hemvist här i landet. Den som kommer till och kan antas komma att vistas här ska anses bosatt här i landet. En i bosatt person som lämnar landet ska fortfarande anses vara bosatt här i landet om utlandsvistelsen kan antas vara längst (5 kap. 3–2 §§). I 5 kap. 9 § i balken anges vilka förmåner som den som är bosatt i är försäkrad för, bl.a. föräldrapenning på lägsta nivå och grundnivå, barnbidrag, rehabilitering, bidrag till arbetshjälp- medel, sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garanti- ersättning, handikappersättning, garantipension och bostadsbidrag. Kapitel 6 i balken innehåller bestämmelser om arbetsbaserade förmåner. Med arbete i avses som huvudregel förvärvs- arbete i verksamhet här i landet. Med arbete avses såväl anställd som egenföretagare eller uppdragstagare i egen verksamhet. I 6 kap. 3 § i balken finns en särskild bestämmelse om att arbete som på svenskt handelsfartyg ska anses som arbete i . Arbete på fiskefartyg omfattas således inte av bestämmelsen. Den som arbetar i är, enligt 6 kap. 6 § i balken, försäkrad för bl.a. föräldrapenning på grundnivå eller sjukpenningnivå och tillfällig föräldrapenning, sjukpenning, arbetsskadeersättning och inkomstgrundad ålderspension. Förmåner vid arbetslöshet regleras i lagen (1997:238) om arbetslös- hetsförsäkring med tillhörande förordning. Arbetslöshets- försäkringen omfattar både arbetstagare och företagare. Rätt till ersättning har, enligt 3 § i lagen, endast personer som i uppfyller ersättningsvillkoren enligt lagen, om inte något annat följer av och rådets förordning (EG) 883/2004 av om samordning av de sociala trygghets- systemen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att vissa arbeten utförda utomlands ska jämställas med arbete i . Arbetslöshetsförsäkringen består av en grundförsäkring och en inkomstbortfallsförsäkring. Ersättning enligt grundförsäkringen lämnas till den som inte är medlem i en arbetslöshetskassa, eller är medlem i en arbetslöshetskassa men inte uppfyller de villkor som gäller för rätt till en inkomstrelaterad ersättning (6 §). Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet enligt inkomstbortfallsförsäkringen lämnas enligt 7 § till den som varit medlem i en arbetslöshetskassa , under förutsättning att medlemmen efter det senaste inträdet i kassan uppfyllt arbetsvillkoret enligt 12–14 §§ (medlemsvillkor). Regler inom EU m.m. Bestämmelser om social trygghet inom EU finns framförallt i och rådets förordning (EG) 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen och och rådets förordning (EG) 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) 883/2004. Förordningarna har ersatt dels förordning (EEG) 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda och egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, dels förordning (EEG) 574/72 om tillämpning av förordning 1408/71. För EES- länderna kommer förordningen (EG) 883/2004 att tillämpas genom ett särskilt avtal som förväntas kunna träda i kraft tidigast . Fram till dess gäller fortfarande förordningen (EEG) 1408/71. För finns ännu inte något särskilt avtal om att tillämpa förordningen (EG) 883/2004 varför förordningen 1408/71 fortfarande gäller i förhållande till . Genom och rådets förordning (EU) nr 1231/2010 av om utvidgning av förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 till att gälla de tredjelandsmedborgare som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa förordningar10 är förordningen 883/2004 också tillämplig på tredjelandsmedborgare. För gäller dock tills vidare förordningen 859/2003 om tredjelandsmedborgares rättigheter. Förutsättningarna härför är att personen lagligen vistas i en medlemsstat och enbart på grund av sitt medborgarskap inte redan omfattas av förordningen. När det i texten framöver hänvisas till förordningarna avses förordning (EG) 883/2004 och dess tillämpningsförordning om inte annat anges. Syftet med förordningarna är att bestämma vilket lands lagstiftning som ska tillämpas samt att samordna förmånerna från de olika medlemsstaterna. Genom samordningsreglerna undviks dels att personer som tjänat in rätt till förmåner i ett land förlorar 10 EUT L 344, 29.12.2010 s. 1. Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet dessa om de flyttar till ett annat land, dels att personer som flyttar till ett annat land inte får rätt till förmåner där. Förordningarna har företräde framför nationell lagstiftning. Det innebär att bestämmelserna i socialförsäkringsbalken som reglerar vem som omfattas av svensk socialförsäkring och kravet i lagen om arbets- löshetsförsäkring om att ersättningsvillkoren ska vara uppfyllda i inte gäller när förordning (EG) 883/2004 är tillämplig11. En person som omfattas av svensk lagstiftning enligt bestämmelserna i förordningen är försäkrad för samtliga förmåner12 som omfattas av förordningen. Det gäller oavsett om det rör sig om bosättnings- eller arbetsbaserade förmåner enligt socialförsäkringsbalken. En person på vilken förordningen är tillämplig ska endast omfattas av en medlemsstats lagstiftning. En förvärvsarbetande person omfattas som huvudregel av lagstiftningen i det land där han arbetar oavsett bosättningsland (lex locis ). Enligt artikel 11 .4 i förordningen ska arbete som anställd eller verksamhet som egenföretagare vilket normalt utförs ombord på ett havsgående fartyg som för en medlemsstats flagg betraktas som arbete utfört i den medlemsstaten. Dock ska den som är anställd på ett fartyg under en medlemsstats flagg och som får sin lön för denna verksamhet från ett företag eller en person som har sitt säte eller är bosatt i en annan medlemsstat, omfattas av den sistnämnda medlemsstatens lagstiftning, om han är bosatt i den staten. Det företag eller den person som betalar lönen ska betraktas som arbetsgivare vid tillämpningen av den lagstiftningen. 11Jfr 4 kap. 5 § socialförsäkringsbalken och 3 § lagen om allmän försäkring. 12Förordningen är tillämplig på all lagstiftning om de grenar av den sociala tryggheten som rör förmåner vid sjukdom, förmåner vid moderskap och likvärdiga förmåner vid faderskap, förmåner vid invaliditet, förmåner vid ålderdom, förmåner till efterlevande, förmåner vid olycksfall i arbetet och arbetssjukdom, dödsfallsersättningar, förmåner vid arbetslöshet, förmåner vid förtida pensionering och familjeförmåner (artikel 3.1 i förordning (EG) 883/2004). Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet Tabell 8.1 Social trygghet enligt socialförsäkringsbalken för fiskare bosatta i , inom EU/EES* och utanför EU/EES* före ratificering av ** land inom EU/EES* EU/EES* EU/EES* Förordning (EG) försäkring enligt 5 kap. 883/2004 art. 11.4: arbetar i flagglandet. loci , dvs. 5 kap. SFB. försäkring enligt 6 kap. (jfr 6 kap 3 § SFB som gäller arbete på ningsland kan ske. (Vid arbete på Undantag enligt (EG) - art 11.4 andra EU/EES gäller förordning (EG) 883/2004 art 11.4, - art. 16.1, fiskaren ().) Förordning (EG) Förordning (EG) Förordning (EG) EU/EES* 883/2004 art. 11.4: 883/2004 art. 11.4: 883/2004 art. 11.4. Undantag enligt (EG) Undantag enligt (EG) - art 11.4 andra - art 11.4 andra - art. 16.1, fiskaren - art. 16.1, fiskaren (jfr 6 kap 3 § SFB som gäller arbete på handelsfartyg). Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet land inom EU/EES* EU/EES* EU/EES* Bosatt utanför EU/EES* förmåner enligt 6 kap. Fullt socialförsäkringsskydd i arbetslandet, EU/EES *För EES gäller fortfarande förordning 1408/71, se avsnitt 8.3.2. **I tabellen har inte tagits hänsyn till gällande bilaterala avtal. Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet Tabell 8.2 Social trygghet enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring () för fiskare bosatta i , inom EU/EES* och utanför EU/EES* före ratificering av ** land inom EU/EES* EU/EES* EU/EES* Villkoren enligt 3 § säte i och lön Förordning (EG) 883/2004 Förordning (EG) art. 11.4: helt försäkrad i 883/2004 art. 11.4: Undantag enligt (EG) Undantag enligt (EG) - art 11.4 andra - art 11.4 andra - art. 16.1, fiskaren - art. 16.1, fiskaren Förordning (EG) Villkoren enligt 3 § 883/2004 art. 11.4: land kan ske. (EG) 883/2004 - art 11.4 andra - art. 16.1, Förordning (EG) 883/2004 art. 11.4: Villkoren enligt 3 § uppfyllda i . Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet EU/EES* land inom EU/EES* EU/EES* Bosatt utanför EU/EES säte i och lön Förmåner vid arbetslöshet enligt (EG) 883/2004 *För EES gäller fortfarande förordning 1408/71, se avsnitt 8.3.2.. **I tabellen har inte tagits hänsyn till gällande bilaterala avtal. 8.3.3Ett fullständigt socialt trygghetssystem Utredningens bedömning: Ett fullständigt socialt trygghets- system enligt konventionen motsvarar det skydd en person har om han eller hon är försäkrad för både bosättnings- och arbetsbaserade förmåner enligt socialförsäkringsbalken samt omfattas av lagen om arbetslöshetsförsäkring. Social security i den mening som avses i konventionen ska översättas med social trygghet. Medlemsstaterna ska, enligt artikel 35 i konventionen, åta sig att successivt införa ett fullständigt socialt trygghetssystem för alla fiskare som är bosatta på deras territorium. Av artikel 36 följer att medlemsstaterna ska samarbeta för att successivt införa ett fullständigt socialt trygghetssystem för fiskare med beaktande av principen om likabehandling oberoende av nationalitet. Vad som närmare avses med ett fullständigt socialt trygghets- system definieras inte närmare i konventionen. I Standard A4.5 i Sjöarbetskonventionen listas nio olika områden vilka bör innefattas i ett fullständigt socialt trygghetssystem: hälso- och sjukvård, förmåner vid sjukdom, förmåner vid arbetslöshet, förmåner vid ålderdom, förmåner vid arbetsskada, familjeförmåner, förmåner vid Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet moderskap, förmåner vid invaliditet och förmåner till efterlevande. Uppräkningen i koden sammanfaller med de traditionella områden som finns i 102 om social trygghet. Utredningen anser att de ovan nämnda nio områdena ska beaktas vid bedömningen av vad som i avses med ett fullständigt socialt trygghetssystem. Utredningens bedömning är därför att ett fullständigt socialt trygghetssystem enligt konven- tionen motsvaras i av det skydd en person har om han eller hon är försäkrad för både bosättnings- och arbetsbaserade förmåner enligt socialförsäkringsbalken samt omfattas av lagen om arbetslöshetsförsäkring. En fiskares nationalitet har varken betydelse för frågan om han eller hon har rätt till socialförsäkrings- skydd enligt socialförsäkringsbalken eller rätt till ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring. Med de förslag som utredningen föreslår i avsnitt 8.3.4 anser utredningen att uppfyller konventionens krav om ett fullständigt socialt trygghetssystem för fiskare. I konventionen används begreppet social security. Fråga är om social security i den mening som avses i konventionen ska översättas med socialförsäkring eller social trygghet. I förarbetena13 till den numera upphävda socialförsäkringslagen anfördes bl.a. följande angående begreppen social trygghet och socialförsäkring. När socialförsäkringen diskuteras utifrån ett internationellt perspektiv används i ibland begreppet social trygghet (social security) som mer eller mindre synonymt med socialförsäkring. I olika inter- nationella överenskommelser om minimistandard och samordning är det också vad som förekommer under det begreppet som bäst överensstämmer med det som vanligen avses med socialförsäkring. Social trygghet uppfattas emellertid i allmänhet som ett något vidare begrepp än socialförsäkring. Så kan t.ex. omsorger inom såsom äldreomsorg och bistånd räknas till social trygghet. Studiestöd, arbetarskydd och arbetsmarknadspolitiska insatser utgör exempel på andra förmåner som kan sägas ligga i gränsområdet för social- försäkring. Det förekommer inte några enhetliga, internationellt vedertagna definitioner av begrepp som socialförsäkring, social trygghet eller social hjälp. Varje land har sin egen nationella rätt på området. Inte heller inom den internationella socialförsäkringsrätten förekommer någon egentlig definition av nämnda begrepp. I internationella överenskommelser anges ofta enbart vilka slags förmåner som om- fattas av överenskommelsen eller vilka typer av risker som skall täckas. 13 Proposition 1998/99:119 s. 74–77. Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet Några egentliga definitioner av begrepp förekommer inte utan i stället tillämpas metoden med en uppräkning av de områden som överens- kommelsen avses täcka. Gemensamt är dock att det handlar om en obligatorisk solidaritet i situationer som brukar kallas sociala risker (social risks). En sådan mera allmän syn förekommer också inom Internationella arbetsorganisationen (), t.ex. i rapporten the 21st Century: The Development of . I 1 kap. 1 § socialförsäkringsbalken anförs att balken innehåller bestämmelser om social trygghet genom socialförsäkringen. Av- görande för frågan hur social security ska översättas är, enligt utredningens bedömning, vilka förmåner som avses i konven- tionen. Om dessa förmåner överensstämmer med förmåner som regleras i socialförsäkringsbalken bör social security lämpligen översättas med socialförsäkring. Som framgår ovan omfattar begreppet social security i konventionens mening förmåner vid arbetslöshet som ligger utanför socialförsäkringsbalken. Utred- ningen anser därför att social security i den mening som avses i konventionen ska översättas med social trygghet. 8.3.4Fiskares skydd från det svenska systemet om social trygghet – överensstämmelse med konventionen? Utredningens förslag: En ny bestämmelse om arbete på fiske- fartyg införs i 6 kap. socialförsäkringsbalken. Bestämmelsen innebär dels att arbete på svenskt fiskefartyg ska anses som arbete i , dels att arbete på fiskefartyg från tredjeland också ska anses som arbete i om personen som utför arbetet är bosatt i . Ett tillägg görs i 3 § lagen om arbetslöshetsförsäkring av vilket det framgår att personer som är bosatta i och som har arbetat på ett fiskefartyg från ett land utanför EU ska ha rätt till ersättning enligt lagen på samma villkor som en person har som i uppfyller ersättningsvillkoren enligt lagen. Av artikel 34 följer att rätten till förmåner från det sociala trygghetssystemet för fiskare bosatta i en medlemsstat, och deras anhöriga om nationell lag föreskriver det, inte får vara mindre förmånligt än den rätt som andra personer som arbetar och som är bosatta i medlemsstaten har. Enligt konventionen är det således Sjukvård, hälsoskydd och social trygghet bosättningsprincipen som gäller, dvs. fiskaren ska omfattas av det sociala trygghetssystemet i det land han är bosatt. Emellertid följer av artikel 37 i konventionen att medlemsstater genom bilaterala och multilaterala avtal och genom regionala organisationer för ekonomisk integration får fastställa andra regler om den lag- stiftning om social trygghet som fiskare lyder under. Fråga är om svenska fiskare som bor i omfattas av det sociala trygghetssystemet på samma sätt som övriga personer som arbetar och bor i , dvs. omfattas av såväl arbets- som bo- sättningsbaserade förmåner i socialförsäkringsbalken samt omfattas av lagen om arbetslöshetsförsäkring. Social trygghet enligt socialförsäkringsbalken För att vara försäkrad i för de bosättningsbaserade för- månerna i socialförsäkringsbalken krävs att personen är bosatt i . När det däremot gäller att avgöra om en fiskare är försäkrad för arbetsbaserade förmåner gäller huvudregeln i 6 kap. 2 § socialförsäkringsbalken att så länge fiskaren utför sitt arbete i , dvs. förvärvsarbete i verksamhet här i landet, är han försäkrad för arbetsbaserade förmåner i . När det gäller på svenskt handelsfartyg är det enligt 6 kap. 3 § i social- försäkringsbalken flaggstatsprincipen som är avgörande för om en är försäkrad för arbetsbaserade förmåner i . Flaggstatsprincipen innebär att sjömannen ska omfattas av social- försäkringen i det land, vars flagg fartyget för. Om en fiskare utför sitt arbete inom EU/EES14 gäller förordning (EG) 883/2004 och art. 11.4, dvs. Artikeln är tillämplig på såväl anställda som egenföretagare samt på alla typer av havsgående fartyg.