sou · GZB375d4 · 2012-01-01 00:00:00 — Många av de slaktkroppar som sorteras bort på grund av galtlukt kan i stället för att kasseras användas för att framställa t.ex. bacon eller kryddade produkter där galtlukten kan maskeras. Vid upp- hettning av produkten ökar dock risken för att odören åter tränger igenom, och även för de bearbetade produkterna är toleransen indi- viduell. Kirurgisk kastrering är ett mycket vanligt ingrepp som utförs på så gott som samtliga hangrisar i avsedda för slakt. Den stora fördelen med att kirurgiskt avlägsna testiklarna är att risken för galtlukt i köttet nära nog helt försvinner. Dessutom blir kastrerade hangrisar lugnare och lättare att hantera. Ingreppet innebär i de allra flesta fall att en lekman, oftast djurhållaren själv eller en djur- skötare, skär bort testiklarna på grisen utan att grisen är bedövad. Enligt djurskyddsförordningen och grisdirektiv så måste grisarna vid kastreringen vara yngre än . Äldre djur får endast kastreras av veterinär och måste då först bedövas och ges smärtlindring. Den konventionella kastreringen utan bedövning går mycket snabbt, men ingreppet är smärtsamt. Smågrisen hålls fast i knäet eller placeras i en speciell kastreringsvagga. Därefter görs ett eller två snitt i pungen med ett vasst skalpellblad eller en särskilt utfor- mad tång. Därefter dras testiklarna som är rikt försedda med nerver fram och sädesledare och blodkärl skärs av så att testiklarna avlägs- nas. Såret lämnas sedan öppet för självläkning. 16.4.3Alternativa metoder till kastrering utan bedövning Kirurgisk kastrering under bedövning och smärtlindring Vid bedövning före kirurgisk kastrering blir ingreppet avsevärt mindre smärtsamt. Smärtlindring kan även minska smärtor som uppkommer efter operationen. Bedövningen medför dock ett ytterligare hanteringsmoment vilket är stressande för grisen. En bedövning innebär att de elektriska impulserna från skadad väv- nad stoppas före det att de når hjärnan. Därmed förhindras den medvetna smärtupplevelsen. Impulserna kan stoppas på olika nivåer. Figur 1 En förenklad bild av på vilken nivå smärtimpulser kan hejdas eller stoppas Vid lokalbedövning används läkemedel direkt på eller i den vävnad där skadan kommer att uppstå. Den vanligaste substansen är lido- kain och den blockerar impulsledningen i nerverna vilket göra att inte några smärtsignaler kan ledas vidare. Vid lokalbedövning av gris före kastrering brukar läkemedlet vanligen antingen injiceras i testiklarna, eller både i testiklarna och i huden runt pungen (PIGCAS 2008, och 2006). Den högsta koncentrationen av lidokain runt sädessträngen kan uppmätas efter en injektion i testikeln varefter koncent- rationen faller (Ranheim et al. I finns endast ett godkänt preparat, Xylocain®, med den aktiva substansen lidokainhydroklorid. I Kommissionens förordning 37/2010/EU av om farmakologiskt aktiva substanser och deras klassificering med avseende på MRL- värden i animaliska livsmedel med gränsvärden, s.k. MRL-värden (Maximum Residue Limit), för läkemedelsrester i livsmedel finns gränsvärden för lidokainhydroklorid endast fastställt för häst. För att undvika att djur vållas onödigt lidande är det emellertid tillåtet att undantagsvis använda läkemedel som har godkänts för ett annat djurslag, om det inte finns något alternativ att tillgå. Detta framgår av föreskrifter (SJVFS 2009:84) om läkemedel och läkemedelsanvändning. Om det inte finns någon fastställd karenstid, dvs. den tid som måste förflyta efter behandling med läkemedlet och före det att djuret eller produkter från djuret används till livsmedel, ska den enligt föreskrifter (LIVSFS 2009:3) om karenstider gå minst innan djuret slaktas. , och har gjort den bedömningen att det är möjligt att tillämpa detta undantag för att bedöva grisar med Xylocain®. Vid ryggmärgsbedövning stoppas ledningen av smärtsignaler på ryggmärgsnivå vilket innebär att en större del av kroppen kan bedövas. Denna behandling används inte vid kastrering av smågri- sar. Vid allmän anestesi, dvs. narkos eller s.k. sövning slås medvetan- det ut. Värt att notera är dock att många narkosmetoder saknar egentlig smärtlindrande (analgetisk) effekt. Vid användande av sådana preparat som har en centralt smärtlindrande effekt förhind- ras hjärnan att registrera smärtsignalerna. Detta innebär att sådan narkos med full effekt kan göra hela kroppen bedövad. En fördel vid narkos är att effekten försvinner snabbt eftersom man andas ut gasen. är detta dock en nackdel eftersom även bedövningseffekten försvinner. Det finns utrustning på marknaden som är särskilt framtagen för att söva smågrisar i samband med kastrering. Den gas som används är koldioxid (CO2). Gasen är dock kraftigt retande på slemhinnorna och hög koncentration av CO2 har visat sig ge kraf- tig stress och ofrivilliga muskelrörelser innan djuret somnar. Att blanda koldioxiden med syrgas (O2) verkar motverka detta och blandningen CO2 + O2 fungerar bättre än ren CO2. anses CO2 ha så pass negativa effekter att specialister på anestesi inte rekommenderar metoden (2009). Andra gaser finns, t.ex. isoflu- ran men dessa är dyrare och mer osäkra från arbetsskyddssyn- punkt. Den bedövningsmetod som väljs måste utvärderas med avseende på i vilken grad som behandlingen i sig orsakar stress och smärta jämfört med den smärtfrihet som den kan medföra vid operationen. Hantering av grisarna före bedövningen och uppvakning efter all- män anestesi innebär stressmoment. Injektion av lokalbedöv- ningsmedel kan också medföra en viss smärta. Det råder dock enighet bland forskare att om bedövning utförs på rätt sätt så har den en tydlig positiv effekt (Kluivers-Poodt et al. 2007, Jäggin et al. 2008, et al. 2010 m.fl.). Smärtlindring uppnås genom att överföringen av smärtimpulser från de lokala receptorerna till hjärnan dämpas men inte stoppas. Smärtlindring kan inte jämställas med bedövning i samband med ett operativt ingrepp men kan utgöra en värdefull komplettering till bedövningen. Smärtlindring kan också minska smärtrelaterade beteenden efter operationen (et al. 2010, Zonderland & Verbraak 2007. Det vanligaste sättet att åstadkomma smärtlindring är att behandla med NSAID preparat (Non-Steroidal – ickesteroida antiinflammatoriska läkemedel). Några van- liga NSAID-preparat som används till människa är t.ex. Magnecyl eller Ipren. Det finns flera preparat av denna typen som är god- kända för användande till gris, t.ex. meloxikam (Metacam®), keto- profen (Comforion vet., Rifen vet., Romefen vet.) och flunixin (Finadyne® vet.). Risken för biverkningar, såsom magsår och ökad blödningsbenägenhet, är dock inte fullständigt utredd vid behand- ling av mycket unga djur. Figur 2 (efter Kluivers-Poodt et al. 2007) Smärta under kastrering: vokalisering och fysiologi (11 parametrar) Okastrerade galtar: gruppering, skötsel och utfodring En producent kan dock välja att föda upp galtar utan att kastrera dem. Fördelarna med detta är t.ex. att uppfödningskostnaderna är lägre på grund av bättre foderutnyttjande och högre köttprocent på slaktkroppen. Att göra detta kräver att de problem som uppstår hanteras. En okastrerad galt utvecklar hanliga karaktärsdrag och hanliga könshormoner vilket kan medföra problem när grisarna blir könsmogna. För att betäckning av suggor inte ska ske så hålls gri- sarna i könssorterade grupper och galtarnas rang- och köns- beteende riktas då mot andra galtar i boxen. Detta kan medföra djurskyddsproblem, bl.a. i form av allvarliga skador som benbrott och ryggradsbrott. Grisarnas könsmognad påverkas av det sociala mönstret, grun- dat på kön och dominansförhållanden, i gruppen som de hålls i. Ålder för könsmognad är individuell och delvis relaterad till grisens vikt, men man räknar med ett åldersintervall på 22–(med ett ungefärligt viktintervall på 100–) (Zamaratskaia et al. Genom att djurhållare aktivt iakttar och arbetar med gri- sarna och gruppernas sammansättning kan könsmognadens inträ- dande fördröjas, och halten av könshormon hållas på en lägre nivå. Att hålla nivån av könshormon låg är också fördelaktigt för att undvika den galtlukt som kan finnas även hos hongrisar och kastre- rade hangrisar. Om grisarna får vistas i samma grupp från födsel till slakt utan att grupperna delas kan halterna av både androstenon och skatol hållas på en lägre nivå. Detta beror troligen på att de ämnen som frisätts i kroppen vid stress kan främja bildande av androstenon och skatol. Om man ska föda upp grisarna i könssorterade grupper så går det inte att hålla grupperna samman på detta sätt. På så viss är dessa båda metoder motsägelsefulla. Dessutom försöker man hålla ihop smågrisgrupperna på grund av. Detta talar också emot metoden med att uppföda könssorterade grupper. Galtlukten kan också minskas genom att hålla boxen ren, efter- som skatol från avföring tas upp genom skinnet på grisarna. Utfod- ringen kan också ha avgörande betydelse eftersom mängden utsöndrad skatol delvis kan styras med denna. Om grisarna utfod- ras med foder som innehåller kolhydrater med låg smältbarhet så kan det minska bildandet av skatol i tarmen. Utfodring med pota- tisstärkelse före slakt har t.ex. visat sig ha mycket god effekt. Blötutfodring, fri tillgång till vatten och mindre fiberrikt foder är andra åtgärder som kan minska skatolhalten. Ett annat sätt att undvika galtlukten är att skicka galtarna till slakt vid en lägre ålder, dvs., före det att de har uppnått könsmog- nad. Könsmognadsåldern varierar dock mellan individer och detta gör att det inte är en helt säker metod för att undvika galtlukt i köttet. Att skicka grisarna till slakt tidigare innebär också mindre kött och lägre intäkter. Mätning av galtlukt (On-line detektion) Det finns ett flertal mätmetoder för att identifiera galtlukt i kött (2010, 2010). Det finns t.ex. sensoriska metoder som bygger på att intensiteten av odören bedöms med hjälp av en mänsklig eller elektronisk näsa. Det finns också mer indirekta metoder där halten av hormonerna analyseras i fettprover. Det finns också immunologiska metoder med hög känslighet och god säkerhet men som ofta tar att genomföra. Även högupplösande vätskekromatografi (HPLC) och spektrofotometri kan användas. I sänds proverna numera i de flesta fall till något annat laboratorium än slakteriets eget som utför analyserna. Det finns också såväl ras som individuella skillnader i nivåerna av androstenon och skatol hos grisar. Androstenon har hög arvbarhet. I studier har forskare tagit fram genetiska program för att selektera bort individer som nedärver höga nivåer av androstenon. När det gäller skatol är dock arvbarheten lägre. Vid avel genom selektion finns alltid en risk för oönskade bieffekter. för sänkt halt av androstenon har medfört sänkta nivåer även av andra köns- hormoner. Detta har i sin tur medfört försämrade könsfunktioner hos avelsdjuren, såsom försämrad brunst på gyltor och försenad könsmognad som följd. Forskningen arbetar därför intensivt för att ta reda på de speci- fika genetiska mekanismerna som styr nivåerna av androstenon, skatol och andra komponenter i galtlukt. Forskarna hoppas kunna nå snabba framsteg inom detta område genom s.k. genomisk selek- tion där galtens avelsvärde kan avgöras direkt mot ett samlat refe- rensmaterial utan att man behöver bedöma avkommorna. Det är också möjligt att könssortera den sperma som används vid artificiell insemination. I praktiken skulle detta medföra att enbart hongrisar föddes upp till slakt. Vid traditionell insemination av sugga krävs en dos med cirka 2,5–4 miljarder spermier. Den metod som finns tillgänglig för att könssortera sperma är flödescy- tometri, dvs. att X- och Y-kromosombärande spermier skiljs åt med hjälp av infärgning av cellernas DNA. Genom flödescytometri kan man sortera 15 miljoner spermier . Detta innebär att det tar för att ta fram en spermiedos till en sugga. Seminering av en sugga utförs vanligen av djurskötaren, som infunderar spermadosen i slidan. Genom att använda en särskild semineringskateter kan spermierna deponeras innanför livmoder- halsen eller längre upp i livmoderhornen (s.k. djup insemination). Med hjälp av djup insemination kan antalet spermier som behövs i en dos minskas till cirka 1 miljard. Djup insemination utförs inte av djurskötare , men med särskild utbildning och träning bör även de kunna utföra denna typ av seminering. Kapaciteten hos flödescytometrin räcker ändå inte till för att täcka behovet för rutinmässig användning. Forskningsprojekt pågår i , och för att hitta snabbare sätt att könssortera sperma på och även i Sve- rige forskas det inom detta område. I det svenska forsknings- projektet (Dnr 31-3389/09 och 31-4645/10), som finansieras av , prövar man att centrifugera sperman och på så sätt separera spermier med olika kromosomuppsättning. Vaccinering mot galtlukt (immunokastrering) Vaccinering mot galtlukt innebär att galtarna vaccineras med en syntetiskt framställd kopia av det kroppsegna proteinet GnRH (Gonadotropin-releasing hormone). Detta skapar en reaktion i gri- sens immunförsvar och antikroppar bildas mot såväl kopian som mot det egentliga hormonet. På detta sätt blockeras tillfälligt den hormonpåverkan som normalt styr könsmognaden hos grisarna. Liksom vid många andra vaccineringar är effekten reversibel, dvs. den går tillbaka när antikroppshalten minskar. Ett preparat för vaccinering mot galtlukt är godkänt för användning inom EU . Preparatet har inte någon egen hormonell effekt och ger alltså inte några andra effekter än att tillfälligt blockera hormonfrisättningen. För att uppnå en kastre- ringseffekt krävs två injektioner med vaccin per behandling och den första injektionen kan, enligt dokumentationen, ges från 8 veckors ålder. Den andra sprutan ges tidigast efter den första. Enligt dokumentationen bör den andra injektionen ges 4–före slakten. Den vanligaste rutinen och tillverkarens rekommendation är därför att grisarna injiceras före slakt. I , där grisarna slaktas vid cirka 24 veckors ålder så innebär det vaccinering vid cirka 16 och 20 veckors ålder. Fram till den andra behandlingen är grisarna beteendemässigt och funktionsmässigt att betrakta som okastrerade hangrisar. Stu- dier har visat att det är möjligt att behandla grisarna vid en relativt låg ålder, och föda upp dem som kastrerade (Zamaratskaia et al. I ett försök (Dnr 31-3727/09), finansierat av , studerades grisar som hade vaccinerats mot galtlukt vid insättning i slaktsvinsstallet, dvs. vid 10 och 14 veckors ålder, jämfört med den rekommenderade behandlingen vid 16 och 20 veckors ålder. I slut- redovisningen konstateras att alla vaccinerade hangrisar hade så låga halter av galtluktsubstanser att köttet kunde användas för färsk- konsumtion. Intäkterna för köttet från tidigt vaccinerade hangrisar var den samma som från sent vaccinerade eller kastrerade grisar. Däremot var intäkterna lägre för de okastrerade grisarna på grund av kostnaden för skatoltestet (/gris) samt för den lägre betalningen som de grisar som översteg gränsvärdet för skatol i denna grupp inbringade. Vaccineringen medförde i sig en merkost- nad på per gris. Slutsatsen var att tidig vaccinering är ett bra alternativ till det rekommenderade vaccinationschemat och medför en större flexibilitet i vaccinationstidpunkt. För att vara säker på att resultatet är representativt även för andra raser och inhysnings- system än de som har studerats genomförs nu ett projekt (. 2011) finansierat genom Stiftelsen ning. Där testas vaccinering mot galtlukt i svensk slaktsvinspro- duktion. Behandlingen har generellt upplevts som positiv men ett problem som kan uppstå är om grisarna inte kan skickas till slakt enligt tidsplan. Vid en längre fördröjning kan det bli nödvändigt att behandla grisarna en tredje gång, vilket innebär en betydande extra kostnad. Slutresultat från projektet kommer att redovisas i decem- ber 2011. Det finns en oro i branschen både i och i övriga om kring hur konsumenterna kommer att reagera på om detta införs. I enkätundersökningar har konsumenter fått svara på frågor om bl.a. griskött, konventionell kastrering och vaccinering mot galtlukt (et al. 2006 – ) (Vanhonacker et al. Resultaten visar att konsumenterna föredrar vacciner- ingen framför den obedövade kirurgiska kastreringen. Näringen är ändå är inte näringen övertygad om att konsumtionen av griskött inte kommer att påverkas negativt om vaccineringen av galtar introduceras i produktionen. har till- baka information i denna fråga på sin webb-plats (www.jordbruks- ) för att hjälpa konsumenterna. Det bör betonas att vaccinering mot galtlukt inte påverkar livs- medelssäkerheten. Läkemedlet har endast en vaccineffekt på män- niska om det injiceras direkt. Den aktiva substansen är ett protein som bryts ner i mag-tarm-kanalen hos människa. Från grisföretagare har framförts en oro över arbetarskyddet vid vaccineringen. Även om vaccinet inte påverkar genom livsmedel så har det samma effekt på människa som på gris om det injiceras direkt in i en människa. Personal som behandlar grisarna kan alltså, om de råkar sticka sig själva, påverka sin fertilitet men den negativa effekten är inte permanent utan försvinner . Även om risken förefaller vara liten eftersom det krävs två injektioner för att få en bra effekt på djuren. Risken är densamma för såväl manlig som kvinnlig personal. För att inte löpa någon risk att graviditeter äventyras, rekommenderar tillverkaren att gravida kvinnor (eller kvinnor som kan vara gravida) inte alls arbetar med vaccinering mot galtlukt. För att förebygga oavsiktlig självinjektion ska en särskild säker- hetsspruta användas när grisar vaccineras. Enligt uppgift från flera oberoende personer som har provat säkerhetssprutan är den mycket trygg att använda, och det uppges vara näst intill omöjligt att sticka sig själv med den. 16.4.4Åtgärder inom EU och EFTA Kastrering utan föregående bedövning är en uppmärksammad fråga inom EU och EFTA-länderna. har ett flertal branschöverenskommelser och lagkrav trätt i kraft vilka har mål- sättningen att förbättra djurskyddet vid kastreringen. Det måste dock poängteras att de flesta grisar i EU fortfarande kastreras utan bedövning. : Har krav på att smågrisar ska kastreras med bedövning och av veterinär. ska grisarna utöver bedövning även behandlas med långtidsver- kande smärtlindring i samband med kastreringen. : gäller en branschöver- enskommelse att alla grisar ska kastreras under bedövning. Smågri- sarna sövs med koldioxid före kastreringen. Kostnaden för utrust- ningen bärs av en fond, till största delen finansierad av detaljhan- delskoncernerna. Framtidsmålet är att kastrering helt ska upphöra . : Enligt en branschöverenskommelse från ges alla grisar som kastreras smärtlindring med NSAID i sam- band med kastreringen. Ett projekt för att helt upphöra med kastrering har inletts. : gäller en branschöverenskom- melse om att alla grisar som kastreras ska ges smärtlindring med NSAID i samband med kastreringen. antog en ändring av den nationella djurskyddslagen (Bekendtgørelse (nr 1471 af 15/12/2010) om ændring af bekendtgørelse om halekupering og kastration af dyr [Dyreværnsloven, jf. 386 af 6. ]) som innebär att kastrering av smågrisar får utföras utan föregående bedövning under förutsättning att ingreppet utförs när djuret är 2–, och djuret ges smärtlindring (smer- tebehandling). Lagändringen trädde i kraft . : är det inte tillåtet med kastre- ring utan bedövning. Behandlingen ska utföras av veterinär, men djurhållare får, efter utbildning av besättningsveterinären och god- kännande av central myndighet, själva ge grisarna bedövning och Grisarna sövs med hjälp av isofluran. Producenten har i praktiken att välja mellan bedövad kastrering genom sövning, vac- cinering mot galtlukt eller uppfödning av okastrerade hangrisar. av grisarna kastreras enligt uppgift med anestesi. : Har inrättat en arbetsgrupp med målsättningen om att införa ett förbud mot kastrering av grisar. Detaljhandels- kedjan slutar, enligt uppgift () att sälja kött från kirurgiskt kastrerade grisar. Företagets leverantörer kommer i stället att vaccinera mot galtlukt. I och kastreras inte några eller enbart ett fåtal grisar. De slaktkroppar som visar sig utsöndra galtlukt används för att framställa t.ex. bacon eller kryddade produkter. I och kastreras enligt uppgift endast de grisar som behöver nå en hög slaktvikt för att traditionella produkter, såsom iberisk skinka och , ska kunna framställas. Vaccin mot galtlukt godkändes för försäljning och användning i , och i . informerade Europeiska Kommissionen om att en europeisk förklaring om alternativ till kirurgisk kastre- ring av grisar har antagits (Bryssel-deklarationen). Förklaringen har utarbetats och undertecknats av flertalet aktörer i den europe- iska grissektorn, europeiska detaljhandlare och djurskyddsorgani- sationer. Förklaringen är en öppen uppmaning till samtliga aktörer i branschen att ansluta sig till detta frivilliga initiativ. I ett första steg ska en eventuell kirurgisk kastrering av grisar från utföras med långtidsverkande smärtlind- ring och/eller bedövning. I ett andra steg och på lång sikt bör kirurgisk kastrering av gri- sar upphöra . Dessa åtgärder är alltså inte reglerade i EU-lagstiftning, utan är ett frivilligt åtagande. Bakgrunden är främst djurens välbefinnande. Dessutom kan tillämpning av olika alternativ till kirurgisk kastre- ring inom EU, enligt förklaringsdokumentet, skapa problem för den inre marknadens funktion och också för exporten till tredje länder. En europeisk strategi och ett ömsesidigt erkännande kan underlätta handeln med griskött. För att säkerställa att beslutet om att upphöra med kirurgisk kastrering genomförs, uppges i förklaringen att följande instrument måste vara tillgängliga och tillämpliga: Ömsesidigt erkända metoder för bedömning av galtlukt. Europeiska erkända referensmetoder för mätning av de beståndsdelar som ger upphov till galtlukt. Metoder för att snabbt upptäcka galtlukt på slakterier. Minskning av de beståndsdelar som ger upphov till galtlukt genom grisuppfödning och/eller skötsel och fodring. Produktionssystem och skötsel av okastrerade grisar under upp- födning, transport och slakt som minskar sexuellt och aggressivt beteende. För att utveckla ovan beskrivna instrument har beslutat om ett arbetsprogram för finansiering. Utvecklingen av de definierade ämnesområdena kommer att finansieras med (Kommissionens genomförandebeslut (2011/C 246/06) av om antagande av ett arbetsprogram för finansiering av unionens verksamhet i fråga om alternativ till kirurgisk kastre- ring av grisar). Andra, praktiska kostnader för att upphöra med kirurgisk kastrering ska, enligt förklaringsdokumentet, delas mellan de ekonomiska aktörerna i livsmedelskedjan. och har haft uppdrag från regeringen att medverka till att utveckla teknik och system inom svinproduktionen. Syftet har varit att göra kastre- ring av smågrisar utan föregående bedövning överflödig. Inom ramen för uppdrag från regeringen har forskningsmedel tilldelats olika forskningsprojekt. Projektet kad smärta i samband med kastrering av hangrisar – effekt av lokal- bedövning och smärtlindring (Dnr 31-4409/09) lämnade sin slutrap- port . Projektet kastra- tion av gris (Dnr 31-3727/09) har som syfte att ta fram en ny metod för könssortering av galtsperma med hjälp av en typ av cent- rifugering. Detta projekt ska vara färdigt . I projektet av tidig immunokastrering på ornelukt, produktion och beteende hos hangrisar (Dnr 31-3727/09). effekten av tidig vaccinering mot galtlukt och detta projekt avslu- tades . har redovisat sin syn på kastrering av smågrisar i sin rapport av uppdrag om kastrering av smågrisar (dnr 31-10261/10) till regeringen. I denna anger verket bl.a. Även i måste en förändring komma till stånd, inte i huvudsak för att är en del av EU, utan på grund av att den omfattande kastreringen utan bedövning är ett påtagligt djurskyddsproblem. Det finns två vägar för att åstadkomma en förändring. Den ena vägen är genom lagstiftning.