sou · H0B330 · 2012-05-07 00:00:00 — På vissa håll utgjorde betalningar för varor och tjänster som tillhandahölls av partiets regionala parti- organisation eller riksorganisationen en relativt stor del av de lokala partiorganisationernas totala kostnader 2007. Liksom i fanns inget riksövergripande system för överföring av partistöd inom . Det förekom dock att partistöd från kommunerna överfördes från de lokala partiorganisa- tionerna till den regionala nivån. En typisk lokalförening överförde av sitt partistöd 2007. Liksom inom utgjorde betalningar för olika varor och tjänster som tillhanda- hållits av partiets regionala nivå eller riksnivån, en relativt stor andel av de lokala partiorganisationernas totala kostnader 2007. har enligt uppgift från partiet ett s.k. service- avgiftssystem som i huvudsak bygger på de lokala och regionala partiorganisationernas partistöd. tar in en avgift om på allt partistöd som överstiger inom respektive regional partiorganisation. De lokala partiorganisationerna betalar i sin tur partistöd till regionnivån. En typisk lokalavdelning inom överförde av partistödet till regionnivån och till riksnivån. Det överförda parti- stödet användes enligt partiet till att finansiera partimaterial, utbild- ningsinsatser m.m. Inom Socialdemokraterna finns enligt partiet inget system där parti- stöd överförs mellan de olika organisatoriska nivåerna. I enstaka fall förekom dock överföringar från den lokala nivån till den regio- nala. tar enligt partiet ut en s.k. serviceavgift från de regionala partiorganisationerna på omkring 1–av det parti- stöd de får från landstingen. Den regionala partiorganisationen tog i sin tur ut en varierande avgift från den lokala nivån för att täcka kostnaden för ombudsmän och gemensam administration. En typisk lokal partiorganisation överförde 2007 av sitt parti- stöd till den regionala organisationen. En typisk regional partiorga- nisation överförde i sin tur av partistödet till riksorga- nisationen. Det överförda stödet användes enligt partiet till bl.a. finansiering av ombudsmän och annan service. I vissa lokala parti- organisationer utgjorde betalningar för varor och tjänster som de regionala partiorganisationerna eller riksorganisationen tillhandahöll en relativt stor andel av dessa organisationers kostnader 2007. I finns en central rekommendation om att de lokala och regionala partiorganisationerna ska lämna av parti- stödet till riksorganisationen. Drygt en tredjedel av lokalorganisa- tionerna och cirka hälften av de regionala organisationerna uppgav att de följde rekommendationen. Övriga organisationer redovisade att inget eller en lägre del av stödet överfördes till riksorganisa- tionen. Det till riksorganisationen användes till hantering av medlemsregistret och till IT. har inskrivet i sina stadgar hur stor andel av de lokala och regionala partiorganisationernas partistöd som ska överföras till riksorganisationen. skulle en fjärdedel av stödet Andelen höjdes av stödet. Av de lokala partiorganisationerna som besvarade enkäten angav ca hälften att de överförde partistöd i enlighet med partiets stadgar 2007. Flera av de lokala föreningar som inte angett att de överfört stöd redovisade dock att relativt stora summor hade överförts som betal- ningsmedel för varor och tjänster som region- eller riksnivån till- handahöll . Det fanns därför skäl anta att betalnings- medlen i praktiken motsvarade det överförda stödet som övriga parti- organisationer inom redovisat. Hur mycket som exakt bestod av bidrag respektive betalningar var dock svårt att avgöra. Enligt partiets stadgar skulle minst hälften av avgiften till riksorganisationen avsättas till . Resterande del utgjorde bl.a. ersättning för tjänster och material som riksorganisa- tionen tog fram och tillhandahöll distrikt och lokalföreningar. Överföringar av partistöd mellan de organisatoriska nivåerna före- kom inte inom pensionärers intresseparti. Lokala och regionala partier Eftersom de flesta lokala och regionala partier inte ingår som en del i en större partistruktur förekom överföring av partistöd i liten utsträckning inom dessa organisationer. 11.8.2De regionala partiorganisationernas verksamhet Inom partierna är det vanligen de regionala partiorganisationerna som förmedlar varor och tjänster till de lokala organisationerna. Det är därför intressant att något studera regionnivåns roll i partierna. Tidigare undersökningar har visat att de regionala partiorganisatio- nerna fyller flera olika funktioner. I en studie skilde på tre s.k. analytiska funktioner för regionnivån. Den första är en implementeringsfunktion för den centrala nivån i partiet. I detta perspektiv är regionnivån främst ett instrument för partiets riksnivå för att sprida partiets budskap och värna om partiets identitet och sammanhållning. Den andra är en regional funktion där uppgiften främst är att hantera och behandla frågor kopplade till de politiska församlingarna i landstingen och i regionen. Den tredje är kopplad till de lokala partiorganisationerna, och det är då dessas behov som står i centrum. Med utgångspunkt i dessa tre funktioner genomfördes en under- sökning där de regionala partiorganisationerna ombads att rang- ordna vilka arbetsuppgifter de uppfattade som de viktigaste. Svaren visade att det fanns mycket stora likheter mellan partiernas uppfattningar om den regionala partinivåns uppgifter. Uppgiften att vara en resurs för den lokala partinivån angavs vara högt prio- riterad. Resultaten bekräftade bilden av att det sker en mer eller mindre omfattande överföring av varor och tjänster från region- nivån till den lokala nivån. Mot bakgrund av att de regionala parti- organisationerna fick huvuddelen av sina intäkter från partistöd från landstingen tydde prioriteringarna på att det i praktiken skedde en överföring av partistöd från landstingen, som användes till att finansiera partiverksamhet på lokal nivå. 11.9Partistödet på nationell nivå och i andra länder Vid en utredning av det kommunala partistödet och utrymmet för dess användande är det lämpligt att göra en kort genomgång av vad som gäller för det offentliga stödet till partier på riksnivå. I av- snittet kommer vi också att mycket kort beröra reglerna för parti- stöd i de nordiska länderna samt villkoren för partistödet på Euro- peisk nivå. 11.9.1Det offentliga partistödet på riksnivå införde 1965, som ett av de första länderna i världen, offentlig finansiering av de politiska partiernas verksamhet. Frågan om statligt stöd till politiska partier hade bl.a. aktualiserats som ett alternativ till införandet av presstöd till dagstidningar.47 Ett särskilt yttrande från en ledamot i pressutredningen och synpunkter om att man i stället för presstöd skulle införa ett allmänt partistöd låg sedan till grund för utformningen av propositionen.48 Förslag om statligt stöd till partiernas verksamhet lades fram vid riks- dag. I propositionen anfördes bl. a. att det låg ett samhällsintresse i att partierna hade tillräckliga resurser för sin opinionsbildande verksamhet och att det därför borde införas ett permanent statligt stöd till denna verksamhet. beslut innebar att partier som var representerade i och som erhållit minst två pro- cent av rösterna i det senaste valet till andra kammaren var be- rättigade till statligt partistöd. Varken villkor eller kontroll beträff- ande användningen skulle förknippas med bidraget. beslutade även att anslå medel till gruppkanslier för riksdagspartierna, s.k. kanslistöd. I propositionen om statligt parti- stöd betonades att den svenska demokratin är en folkstyrelse genom partier och att en differentierad opinionsbildning var nödvändig för att väljarna skulle kunna ta ställning till politiska frågor. Den över- gripande målsättningen med det statliga partistödet var enligt rege- ringen att stärka de politiska partiernas ställning i opinionsbild- ningen och därigenom förstärka demokratin. Det offentliga partistödet på riksnivå kan delas upp i två delar; dels ett allmänt stöd från staten, dels ett stöd till riksdagspartiernas arbete i . Det statliga partistödet regleras i lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier. Stödet utgår till de politiska partier som del- tagit i val till och uppnått en viss procent av röstetalet. Stödet utgår i form av partistöd och kanslistöd. Partistödet lämnas som mandatbidrag baserat på mandat i . Antalet mandatbidrag för respektive parti bestäms med hänsyn till utgången i de två närmast föregående ordinarie valen. Ett mandatbidrag är . Om ett parti inte har blivit företrätt i i det närmast föregående valet men ändå fått i hela landet, så har partiet rätt att få partistöd beräknat enligt en särskild nyckel. Det finns även särskilda beräk- ningsgrunder för partier som har blivit företrädda i i något av de två närmast föregående ordinarie valen men som inte fått 4 pro- cent av rösterna i hela landet. Kanslistöd utgår som grundstöd och tilläggsstöd. Ett parti som vid val till fått av rösterna i hela landet får för vilket valet gäller ett helt grundstöd. Ett helt grundstöd utgör . Ett parti som blivit företrätt i riks- dagen men som inte fått av rösterna i hela landet erhåller partistöd enligt en särskild beräkningsnyckel. Utöver grundstödet får partierna också ett tilläggsstöd för vilket valet gäller. Tilläggsstödet är för varje vunnet mandat om partiet är företrätt i regeringen och annars för varje vunnet mandat. Om ett parti vid val till fått av rösterna i hela landet i ett val och sedan får en lägre procentandel vid nästa val, utgår ett avtrappat grundstöd för de fyra därpå följande åren. Frågor om det statliga partistödet prövas av . Partierna måste ansöka om att få bidrag. De ändringar som gjorts lag har främst avsett bidrags- beloppen storlek. I 2001/lagstiftningsärende49 fördes dock, med hänvisning till bidragsbeloppens storlek, en närmare diskussion om det borde införas någon form av offentlig kontroll över hur bidragen användes. Rent principiellt anfördes betänkligheter mot att införa en reglering som skulle kunna leda till att statsmakterna kom att ställa övergripande krav på de politiska partiernas agerande som villkor för ekonomiskt bistånd. Dessutom skulle svåra tillämpningsproblem kunna uppstå, t.ex. då det gäller att avgöra om ett parti har bedrivit en sådan verksamhet som ska medföra att partiet uppfyller villkoren för stöd. Däremot ansågs det rimligt att kräva av partier som tar emot statsbidrag av den omfattning som det gäller, att de har sådana administrativa rutiner som normalt gäller för större organisationer och att detta uppställs som ett formellt krav för att partistöd ska kunna erhållas. Mot denna bakgrund uppställdes två villkor för att få partistöd beviljat. Det ena villkoret är att partiet har utsett en auktoriserad eller godkänd revisor med uppgift att granska partiets räkenskaper. Det andra villkoret är att partiet ger in sin årsredovisning för det senast avslutade räkenskapsåret till . Det uttalades att syftet med villkoren inte var att försöka kontrollera partiernas verksamhet. Några motsvarande villkor uppställdes inte för det kommunala stödet. Lagändringen innebar att partiets årsredovisning för det senast avslutade räkenskapsåret skulle bifogas ansökan om partistöd. Den av revisorerna genomförda granskningen skulle vara så ingående och omfattande som god revisionssed kräver. Partistöd fick inte beviljas om ansökan brast i detta avseende. 2001/02:53, bet. 2001/02:KU8. 11.9.3Riksdagens stöd till partigruppernas och ledamöternas arbete i rätt att ge ut bidrag till partierna grundar sig på lag (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . stöd delas ut i form av basstöd, stöd till ledamöternas politiska sekreterare samt stöd till ledamöternas resor utomlands. Basstödet består dels av ett grundbelopp, dels av ett tilläggs- belopp beroende av antalet riksdagsledamöter. En partigrupp som företräder rege- ringen har rätt till ett grundbelopp. Övriga partigrupper har rätt till två grundbelopp. Tilläggsbeloppet är och leda- mot. Stödet till politiska sekreterare ska bekosta handläggarhjälp åt ledamöterna. Varje parti får själv besluta om hur stödet ska an- vändas. Stödet motsvarar kostnaderna för en politisk sekreterare per ledamot. Beloppet per politisk sekreterare och månad ligger till grund för beräkningen men partierna kan alltså själva be- sluta hur de ska fördela pengarna för sina respektive kanslier. Stödet till resor utomlands ges till riksdagsledamöterna för att de ska kunna delta i t.ex. internationella konferenser. Bidraget är och ledamot för de första tjugo riksdagsplats- erna och och ledamot för riksdagsplatser ut- över dessa. En ledamot kan dessutom få för resor som har koppling till samarbetet inom EU. Utöver detta har ledamöterna och partikanslierna i tillgång till fria lokaler och teknisk utrustning i . Parti- stödet behöver alltså inte användas till dessa kostnader. 11.9.4Det offentliga partistödet på riksnivå 2009–2010 Staten och bidrar med till partierna. uppgår partistödet för allmän verksamhet till . För arbetet i uppgår stödet till totalt , av vilket stödet avseende politiska sekre- terare utgör den absoluta merparten (). 11.9.5Finansiering av partier i övriga nordiska länder I kan partierna enligt den finska partilagen 10.1.1969/10 få partistöd inom ramen för statsbudgeten. Förutsättningen är att partiet är företrätt i . Stödet beviljas för verksamhet i enlighet med partiets stadgar. Stödet fördelas i förhållande till antalet riks- dagsmandat vid det senaste riksdagsvalet. Om minst hälften av de riksdagsledamöter som företräder ett parti och som medtagits vid uträkningen av partiets andel meddelar att de avstår från att i riks- dagen företräda partiet, ska fördelningsgrunden för stödet justeras så att dessa förändringar beaktas. En del av stödet till ett parti kan anvisas för stödjande av någon annan förenings verksamhet. Regeringen beviljar stöd efter ansökan som betalas ut av rege- ringskansliet. För beviljande, utbetalning och användning av stödet gäller statsunderstödslagen (688/2001). Av denna lag framgår krav för ansökan, återrapportering, granskning och eventuella återbetal- ningskrav. När det gäller verksamhet på nivå har kommunerna i möjlighet att stödja verksamhet inom s.k. fullmäktige- grupper. Det är alltså inte fråga om ett kommunalt partistöd. Enligt 2 kap. 15 b § 1 mom. i finska kommunallagen kan fullmäktigeleda- möterna bilda fullmäktigegrupper för arbetet i fullmäktige. Bildandet av en fullmäktigegrupp bestäms inte utifrån valresultatet eller de invaldas partipolitiska bakgrund, utan en fullmäktigeledamot har rätt att bilda en fullmäktigegrupp också under fullmäktiges mandattid. En ledamot kan ensam bilda en fullmäktigegrupp. Enligt 2 kap. 15 b § finska kommunallagen kan kommunen för att förbättra fullmäktigegruppernas verksamhetsbetingelser stödja verksamheten inom fullmäktigegrupperna samt de åtgärder genom vilka fullmäktigegrupperna främjar kommuninvånarnas möjligheter att delta och påverka. När stöd beviljas ska stödets användnings- ändamål specificeras. Kommunen kan stödja såväl verksamhet inom fullmäktigegrupp- erna som verksamhet riktad till kommuninvånarna. Kommunen kan även stödja den interna verksamheten t.ex. genom att ställa sina lokaler, sekreterarhjälp, telefoner och datorer till gruppernas förfog- ande samt genom att bistå vid utbildning av förtroendevalda eller ordnande av sammankomster. Med åtgärder som främjar kommuninvånarnas möjligheter att delta och påverka avses t.ex. diskussionsmöten och informations- verksamhet. Stöd kan inte beviljas för enskilda förtroendevaldas valmöten, men det går att bevilja bidrag för diskussionsmöten som en grupp ordnar före ett val. Stöd kan inte beviljas i form av en årlig klumpsumma, utan kan enbart beviljas för att täcka särskilt specificerade kostnader. En fullmäktigegrupp kan således inte själv bestämma hur den använder det stöd som den får, utan det är kommunen som har beslutande- rätten. Stöd kan beviljas för såväl partiernas fullmäktigegrupper som fullmäktigegrupper bildade av personer som står utanför partierna. Eftersom en person också ensam kan bilda en fullmäktigegrupp, kan stöd även beviljas till en fullmäktigegrupp bestående av en enda fullmäktigeledamot. I enlighet med jämlikhetsprincipen ska kommunen bevilja alla fullmäktigegrupper stöd på lika grunder. Beviljandet av stöd förut- sätter inte nödvändigtvis att stödet delas ut enligt antalet fullmäktige- ledamöter eller att alla grupper ska få stöd till samma belopp. När stöd beviljas kan man beakta gruppens verksamhet och samman- komsternas art. När det gäller att ta emot andra bidrag än offentliga, framgår det av partilagen att detta bara får ske i viss omfattning. Som bidrag till partiet räknas prestationer i pengar, varor och tjänster och andra motsvarande prestationer. Som bidrag räknas inte sedvanligt frivillig- arbete, prestationer som hänför sig till partiets sedvanliga organisa- tionsverksamhet eller förmögenhetsförvaltning, inkomster från sådan affärsverksamhet av permanent natur som partiet bedriver på den allmänna marknaden och på marknadsvillkor eller inkomster från placeringsverksamhet som partiet eller partiföreningen bedriver. Som bidrag räknas inte heller statsunderstöd eller annat motsvar- ande understöd som baserar sig på lag, statsbudgeten eller en kom- muns budget. Det finns också särskilda regler för s.k. partinära sammanslutningar. Ett parti får inte ta emot bidrag från anonyma givare. Detta gäller dock inte bidrag som erhållits genom insamling. Ett parti får inte heller från en och samma givare ta emot bidrag till ett värde som överstiger per kalenderår. När det gäller utländska bidrag får ett parti endast ta emot sådana från enskilda personer och från sådana internationella sammanslutningar och stiftelser som företräder partiets ideologiska hållning. En redovisning av det bidrags- belopp som ett parti har fått och uppgift om givarens namn ska lämnas till , om värdet av ett enskilt bidrag eller värdet av flera prestationer som en och samma givare har gett i bidrag är per kalenderår. Redovisningen ska lämnas in elektroniskt senast den i den kalendermånad som följer efter mottagandet av bidraget. I är det den norska partilagen (Lov nr 102: Lov om visse forhold vedrørende de politiske partiene) som reglerar på vilket sätt offentlig finansiering av politiska partier får ske. Det är som beslutar om de belopp som ska utgå till de politiska partiernas organisationer på nationell, regional och kom- munal nivå. finansierar de folkvalda grupperna i Stor- tinget, fylkeskommunerna finansierar de folkvalda grupperna i fylkestinget d.v.s. den regionala nivån och kommunerna finansierar de folkvalda grupperna i kommunstyret d.v.s. den norska motsva- righeten till kommunfullmäktige. Stödet från stat, kommun eller fylkeskommun får inte knytas till villkor som kan komma i kon- flikt med de politiska partiernas självständighet och oavhängighet. Myndigheterna får inte heller utöva kontroll över hur partierna dis- ponerar det offentliga stödet. Statligt stöd på nationell nivå kan erhållas på ansökan av de poli- tiska partierna. Stödet utgår som stemmestøtte och grunn- støtte. Stemmestøtte kan jämföras med mandatstöd och utgår med ett visst belopp per mandat vid sista stortingsvalet. Grunn- støtte – grundstöd – utgår som ett fast belopp till de partier som vid senaste stortingsvalet erhöll av rösterna på nationell nivå eller som fick minst en ledamot invald i . Av det totala stödet utgör 9/10 stemmestøtte och 1/10 grunn- støtte. Statligt stöd till de politiska partiernas organisation på fylkes- respektive nivå utgår efter ansökan från partiorga- nisation på respektive nivå. Även här utgår stödet som mandat och grundstöd. Mandatstödet utgår med en viss summa per mandat er- hållet på fylkes- eller nivå vid det senaste valet. Grund- stödet utgår med en viss summa till de partier som vid sista valet erhöll av rösterna i fylket/kommunen eller som fick minst en representant invald i fylkestinget/kommunestyret. Av det samlade stödet fördelas 9/10 som stemmestøtte och 1/10 som Det finns även särskilda regler för ansökan om parti- stöd för de partier som ställer upp med gemensam lista. Enligt den norska partilagen måste stöd till politiska partier offentliggöras. Politiska partier får inte ta emot anonyma bidrag. Sådana bidrag tillfaller statskassan. Politiska partier får inte heller ta emot bidrag från -rättssubjekt som lyder under statens eller annan offentlig myn- dighets kontroll, -utländska givare, d.v.s. privatpersoner som inte är norska med- borgare och som inte har rösträtt i kommunal- eller fylkesval eller juridiska personer som är registrerade i utlandet. Alla politiska partier ska inge rapporter om sina intäkter. Rapporteringen avser kalenderår och ska lämnas senast efter avslutat räkenskapsår. Partier som har haft intäkter som under- stiger efter det att det offentliga stödet dragits av är undantagna plikten att rapportera sina intäkter. För dessa partier räcker att de avger en försäkran att deras intäkter understigit . Den årliga rapporteringen ska innehålla en fullständig översikt över de intäkter som partiet erhållit . De intäkter som ska redovisas är: -offentligt stöd på nationell, regional och lokal nivå, -intäkter av egen verksamhet (t.ex. lotterier, kapitalintäkter, när- ingsverksamhet) -bidrag från privatpersoner, näringsliv, fackföreningar och andra organisationer -överföringar från andra partiorganisationer. Med bidrag avses pengabidrag och värdet av varor, tjänster eller motsvarande som har tagits emot utan vederlag eller till underpris. Om en bidragsgivare inom loppet av en räkenskapsperiod givit bidrag som tillsammans uppgår till eller mer till partiets huvudorganisation på nationell nivå, ska bidragets storlek och bi- dragsgivarens identitet uppges särskilt i partiets rapport. Detsamma gäller för bidrag till partiorganisation på fylkeskommunal nivå om summan uppgår till sammanlagt eller mer, och för bidrag till partiorganisation på nivå om summan uppgår till sammanlagt eller mer. fieras med namn och bostadsort. Andra bidragsgivare ska identi- fieras med namn och postadress. Den årliga rapporten ska innehålla en försäkran om att partiet inte har haft några andra intäkter till partiet än vad som uppgivits. Om det finns några avtal ingångna eller affärsmässiga förbindelser med någon bidragsgivare ska det uppges särskilt. Partiet är också skyldigt att på förfrågan tillhandahålla det aktuella avtalet. Årsrap- porten från partiets huvudorganisation ska vara undertecknad av partiledaren och godkänd av revisor. Samtliga rapporter enligt den norska partiloven samlas i ett cen- tralt register. Det är Statistisk sentralbyrå (SSB) som är ansvarig för registret. SSB sammanställer upplysningarna om partiernas intäkter och intäktskällor. Dessa uppgifter offentliggörs bl.a. på Internet (). SSB översänder också en sammanställning över de partier som inte har rapporterat inom angiven tidsfrist till regeringen. De partier eller partiorganisationer som omfattas av lagen är skyldiga att vid förfrågan tillhandahålla det senaste årets räken- skaper. Regeringen kan som villkor för utbetalning sätta att bidrag endast får utgå under förutsättning att partiet följer de regler som finns avseende offentliggörande av partiets finansiering. I beviljas offentligt stöd till såväl partigrupperna i Folke- tinget som till partiernas organisationer på nationell, regional (amt) och nivå. Det kan också beviljas stöd till oberoende kandidater. Det offentliga stödet till partier och oberoende kandi- dater regleras i lov , om økonomisk støtte til poli- tiske partier. Stödet till partigrupperna i regleras i Regler om tilskud til folketingsgruppene av 2. . Det offentliga stödet till partier och oberoende kandidater är baserat på antalet röster i det senaste valet.