sou · GZB336 · 2012-01-01 00:00:00 — 4Commercial of the shelf. 5Military of the shelf. 6Möjligheten att påverka ett materielsystems livscykelkostnad är som störst i de tidiga faserna i koncept- och utvecklingsskedet. I utvecklingsskedet definieras och konkretiseras övergripande krav på tekniskt system samt interna och externa verksamhets- förutsättningar. Syftet är även att ta fram en realiserbar teknisk systemdesign, bl.a. genom att undersöka om marknadens möjlig- heter uppfyller gällande krav och effektmål. I produktionsskedet realiseras och levereras materiel som uppfyller erforderliga krav för att uppnå efterfrågad effekt. Skedet avslutas efter godkänd leverans, som normalt även innefattar driftöver- lämning av beställd materiel. Användningsskedet omfattar drift av materielsystem. Skedet avslutas normalt när systemet tas ur bruk. Underhållsskedet inleds med tillhandahållandet av underhåll, logistik och annat stöd för användning av ett system. Planeringen för detta skede inleds i föregående skeden. Underhållsskedet avslutas med avveckling av systemet och avslutande av under- hållstjänsterna. Avvecklingsskedet syftar till borttagning av system med relaterade drifts- och underhållstjänster. Planeringen för avvecklingsskedet inleds i föregående skeden. Försvarsmakten disponerar i enlighet med gällande uppdrags- och avgiftsfinansieringsmodell anslagen för materielförsörjningen. Materielförsörjningsprocessens verksamheter i olika skeden finansieras i huvudsak med anslag enligt följande7: koncept - anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap och anslag 1:3 Anskaffning av materiel, utveckling -anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap och anslag 1:3 Anskaffning av materiel och 1:5 Forskning och teknik- utveckling, produktion – anslag 1:3 Anskaffning av materiel, användning – 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap, underhåll – anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap vad gäller kostnader av löpande driftskaraktär och anslag 1:4 Vid- makthållande och avveckling av materiel och anläggningar och avveckling – anslag 1:4 Vidmakthållande och avveckling av materiel och anläggningar. 5.1.9Aktörernas roller och uppgifter Försvarsmakten lägger i enlighet med materielplanen beställningar på sina leverantörer, däribland FMV, genom en offertförfrågan8. Varje enskild offertförfrågan ska innehålla tydliga beskrivningar av uppgifter, resurser och handlingsregler. FMV och andra leverantörer lämnar som svar på en offert- förfrågan normalt en offert, som ligger till grund för beställning. Både den enskilda offerten och den enskilda beställningen grundas på en uppdelning i milstolpar, av vilka det framgår vad som ska levereras, till vilka kostnader och . FMV:s offert innehåller normalt även produkt- och produk- tionsstyrande handlingsregler. I offertunderlaget anges även behov av åtgärder inom materielsystemen med anledning av teknisk status relativt gällande målsättningar och genomförda omvärldsanalyser. I de fall det är önskvärt att förändra innehållet i uppdraget, avse- ende uppgift, leveranstid eller ekonomi påkallas normalt omför- handling av den myndighet som önskar förändra uppdraget. En omförhandling sker vanligen i samförstånd mellan parterna och 7Försvarsmaktens skrivelse , HKV beteckning 23 250:58849. 8Motsvarande process genomförs med den interna leverantören . bekräftas normalt med en ny offert som underlag för skriftlig beställning eller avbeställning. Försvarsmaktens uppdrag till FMV eller annan leverantör, formuleras som en beställning. Med utgångspunkt i detta utarbetar FMV uppdragsdirektiv med mål, prestationer, bemanning samt ekonomiska och tidsmässiga förhållanden. Med prestation avses en tydligt identifierbar händelse innebärandes att något levererats till Försvarsmakten, en förnödenhet, vara eller en tjänst. Tillsammans med kvalificerad kommersiell kompetens tar projektet fram kalkylunderlag och avtal sluts med bl.a. producer- ande aktör. Avtalsrelationen varierar med avtalets form och tillämp- ning. En prestation faktureras Försvarsmakten i form av en milstolpe. FMV redovisar varje fullgjord prestation till Försvarsmakten. Redovisning görs genom milstolpsredovisning samt del- och slut- fakturering. Principen är att summan av leveranspositionerna för en milstolpe ska överensstämma med milstolpsbeloppet. FMV får fakturera först då överenskommen prestation är uppnådd, i undan- tagsfall kan prestationen levereras med restpunkter. Kundbeställ- ningen är avslutad när den sista milstolpen är godkänd och faktur- erad. FMV ansvarar för att uppdrag avslutas efter det att samtliga leveranser, beskrivna i uppdragets leveranspositionstabell är uppnådda. FMV anskaffar materielen efter en beredning från i verksam försvarsindustri och/eller utländsk försvarsindustri eller annan leverantör efter intagande av offertuppgifter. Däri ingår bl.a. de kommersiella underlagen, tekniska beskrivningar och avtalsvill- koren. Vid behov ingår i de kommersiella förberedelserna lever- antörsutvärderingar. Anskaffningsuppdragen kan vara av olika karaktär från utvecklingsprojekt till återanskaffning av mängdmateriel. De kan också utgöras av olika former av uppdrag, såsom tjänsteprodukter och leasingavtal. Utveckling av materielsystem kräver samman- hållande verksamheter över av förutom studier och teknik- utveckling, konstruktionsarbeten, utprovning, prototyptillverk- ning, produktdefinition som industrin kan göra ett kontrakterat åtagande på. Direktanskaffning av på marknaden befintlig och leveransklar materiel kräver en annan typ av insatser hos myndig- heten. Historiskt har denna form dock endast varit utbredd i en mindre del av materielförsörjningen; jmf. återanskaffning av mängd- materiel med de s.k. utvecklingsprojekten som löpt . För att FMV ska kunna agera som en kompetent upphandlare på marknaden har myndigheten militär, teknisk, juridisk och affärs- mässig kompetens. Den grundläggande principen är att upp- handlingen genomförs affärsmässigt och i konkurrens. FMV:s systemsamordnande och kravställande roll kan variera till sin karaktär med hänsyn till hur ansvarsfördelningen görs mellan kund och leverantör. FMV behöver dock alltid ha ett övergripande ansvar för (teknisk) systemintegration, för att upphandlingen genomförs på ett kommersiellt och juridiskt korrekt sätt och för att verifiera att produkten svarar mot avtalade specifikationer. Industrin är delsystemleverantör, totalentreprenör och systemintegratör åt FMV. Utöver tillverkning av försvarsmateriel medverkar industrin till såväl utveckling av ny materiel som drift och underhåll av befintlig materiel. Industrin, så även FMLOG, har också en viktig uppgift i att uppgradera materielen och att genom- föra modifieringar vid exempelvis halvtidsmoderniseringar och livs- tidsförlängningar. FMV:s roll i vidmakthållandet skiljer sig från system till system beroende på dess funktion och komplexitet. I uppgifterna ingår att följa upp driften av materielsysten, teckna avtal med industrin och analysera utfallet. Myndigheten beställer också modifieringar och uppgraderingar vid industrin och tecknar långsiktiga underhålls- avtal. Verksamheten inom materielförsörjningen finansieras via anslag. Inom ramen för anslagen finansieras även FMV:s förvalt- ningskostnader och förvaltandet av ett system för certifiering av IT-säkerhetsprodukter. Produktionsstyrningen av materielanskaffningen genomförs med månatliga produktionsuppföljningsmöten som genomförs vid Försvarsmakten, under ledning av Produktionsledningen. Mötet syftar till att klarlägga läget i pågående produktion samt till att besluta om åtgärder och prioriteringar. Vid uppföljningsmötena redovisar FMV beställningsläget, viktiga leveranser, faktureringsprognosen och genomförd fakturering. Dess- utom redovisar FMV eventuella förändringar avseende förutsätt- ningarna som kan påverka beställd och/eller planerad produktion. Uppföljningsmötena genomförs med fokus på avvikelse- hantering. Redovisningen avhandlar produktionsläget den i föregående månad. Produktionsledningen ansvarar för att pro- duktionsuppföljningsmötet dokumenteras. Avvikelsehanteringen sker mot respektive uppdrag. Uppdatering av aktuellt läge avseende den långsiktiga materiel- planens internationella aspekter genomförs också i form av avvikelse- rapportering. Produktionsstyrningen fortlöper med en beredning och avslutas med en månatlig produktionsrapport för den som ansvarar för materielproduktionen inom Produktionsledningen. När materielen producerats och verifierats överlämnas den efter Försvarsmaktens beslut om användning via FMLOG till Försvars- maktens användare. Den första länken i ett materielsystems vidmakthållande och vård handhas av användaren inom förbanden. Användaren kan vara operatören av systemet som gör sina kontroller och tillsyner av systemet. På brukarnivå finns också det främre underhållet i form av utrustning, reservdelar och teknisk personal som erfordras för att systemet ska fungera över tiden. I vidmakthållandet ingår förutom drift, underhåll och repara- tioner även modifieringar. De senare kan utgöras av att utnyttja modifieringar för att få möjlighet att minska kostnaderna, s.k. under- hållsmodifieringar. FMV ger inom ramen för sitt tekniska design- ansvar användaren råd i olika frågor som avser systemlogik, drift och underhåll samt har specialistkompetenser för modellering, simuler- ing och optimering med avseende på totalkostnader för att äga och bruka materielen i mångåriga perspektiv. För uppföljning av materielens status rapporterar förbanden till centrala databaser, som FMV driver för Försvarsmaktens räkning. Informationen analyseras och används i planeringsunderlag för vid- makthållande och för utredning vid materielrelaterade problem. Försvarsmakten bedriver parallellt med materielförsörjningen utveckling av organisation, personal och utbildningshjälpmedel. Taktik och stridsteknik behöver anpassas när ny materiel tillförs Detta resulterar i beställningar inom den egna organisationen och ställer krav på användare och driftsorganisation. Därtill ställs även krav på speciell utrustning t.ex. simulatorer och möjligheter att genomföra prov och försök under realistiska för- hållanden. När materielen införts i organisationen krävs insatser för drift och vidmakthållande, bl.a. anskaffning av förbrukningsvaror (drivmedel, reservdelar och ammunition) och underhåll. Under materielens livstid framkommer även förslag till modifier- ingar. Då användningen ökat över tiden har krav ställts på såväl drifts- som underhållsorganisationerna. Dessa behov är ofta snabbt upp- komna och av varierande karaktär. Det ökade användandet har också satt ljuset på ytterligare ett perspektiv på materiel- försörjningen – före, under och efter genomförandet av insats – men detta har ännu inte fått fullt genomslag i materielförsörj- ningens samtliga planeringsverksamheter. Avveckling utförs i enlighet med det regelverk som framgår av För- svarsmaktens . Avveckling ska beaktas i hela materielens livscykel. Materielen ska avvecklas så kostnadseffektivt, miljösäkert och på ett så säker- hetsmässigt sätt som möjligt enligt gällande lagar och förordningar. Försvarsmakten fattar beslut om avveckling då materielen inte längre behövs i insatsorganisationen. FMV tar, med avvecklings- beslutet som grund, fram en avvecklingsskrivelse. Därefter fattar Försvarsmakten beslut om tillämpning av skrivelsen och hemställer till FMV att utsända avvecklingsskrivelsen enligt fastlagd sändlista. Efter det att beslut om avveckling är fattat och överskottet är borttaget ur insatsorganisationens förband uppdateras grund- och förvaltningsdata av ansvarig myndighet som kan vara såväl För- svarsmakten som FMV. Respektive myndighet ansvarar för register- vård utifrån sitt systemansvar. Ansvarig myndighet har att upprätt- hålla korrekta grund- och förvaltningsdata under livscykeln för den materiel som man har ett livscykelansvar för. Denna data ligger till grund för bl.a. all redovisning i Försvarsmaktens uppföljnings- och redovisningssystem. Om avveckling sker genom försäljning har den nyinrättade För- svarsexportmyndigheten ansvaret för denna försäljning. FMV ansvarar för att framtagen prismodell vidmakthålls. FMV:s priser för levererad materiel och förnödenheter utgör grund för För- svarsmaktens redovisning av dess anskaffningsvärde. Försvars- maktens materielförsörjning är speciell med den stora omslutningen och risken för leveransförskjutningar. Detta sam- tidigt som det finns en svårighet att förändra tilldelade anslag. Det innebär att vissa undantag måste kunna göras när stora avvikelser krävs. Tre olika prisformer utnyttjas för beställning: fast pris, innebärande att beställningen görs mot fast åtagande, löpande räkning mot tak innebärande att kostnaden för att nå prestation svårligen kan bedömas i förväg, dock begränsas beställ- ningens totalkostnad mot ett maximipris samt löpande räkning, innebärande att kostnaden för att nå prestation svårligen kan bedömas i förväg. Val av prisform är direkt beroende av verksamhetens art, tydlig- heten i åtagandet, tidsförhållanden samt säkerheten i kostnads- beräkningen. Prisformen fast åtagande eftersträvas. Prisform löpande räkning offereras först efter samråd med Försvarsmakten. Avtalat pris ska inkludera de kapitalkostnader för förskott upplånade i riks- gälden som beräknas uppstå samt kunna vara föremål för ränte-, valuta- och/eller indexomräkning. Ränta för FMV:s nyttjande av räntekontokredit för rörelsekapitalbehovet ingår i FMV:s fakturor i särskild ordning men ingår inte i avtalat pris. Prognos som visar på stor differens mellan avtalat pris och upp- arbetade kostnader för hela beställningen kan föranleda omför- handling av hela beställningen. Vid stora utvecklingsprojekt som pågår är ofta kontraktsformen mellan FMV och industrin ett riktpriskontrakt eller incitamentsavtal. Detta innebär att priset kan justeras ett flertal gånger under genomförandet. behov av materiella tillgångar fortsätter arbetet med att utveckla en användbar och tillgänglig insatsorganisation 2014, som kontinuerligt har bered- skap för och förmåga att genomföra insatser. I och med att materielförsörjningens planerings- och produktionscykel är flerårig kommer beställd och befintlig materiel med leverans cirka 2012 utgöra grunden för insatsorganisationen 2014. Den fortsatta reformeringen kommer därefter att innebära en tyngdpunktsförskjutning från produktion och utveckling till operativ effekt här och . Det höjda kravet på tillgänglighet och beredskap medför att successiv kompletteringsanskaffning till för- banden inte låter sig göras i samma utsträckning som tidigare när kraven på beredskap var lägre. Huvuddelen av förbanden behöver vara materiellt uppfyllda och kan inte i samma utsträckning som tidigare låna varandras utrustning för genomförande av insatser. Förändrade uppgifter, krav på operativ förmåga i olika hän- seenden, krav på beredskap och förändrade försörjningsprinciper har medfört att tidigare förbandsmålsättningar inte alltid längre är aktuella. Regeringen har därför, inom ramen för Försvarsmaktens regleringsbrev för , gett Försvarsmakten i uppdrag att fastställa nya förbandsmålsättningar som svarar mot förbanden som ska ingå i insatsorganisationen 2014. Detta arbete kommer att utgöra en grund för såväl myndighetens fortsatta arbete inom materielförsörjningen som för regeringens uppföljning av den fortsatta reformeringen. Enligt regeringens mening bör utgångspunkten vara att insatser bör kunna genomföras av ordinarie för- band inom insatsorganisationen eller delar av dessa förband. I de undantagsfall där det är nödvändigt att som särskilt sätta samman förband för insatser bör kompetensen hos dessa förband i största möjliga utsträckning tas tillvara genom att de efter avslutad insats alternativt beredskapsperiod hålls samman för att bilda enheter inom insatsorganisationen. Försvarsmaktens övergång till insats- organisation 2014 sker successivt genom att utgående förband kvar- står med befintlig materiel och personal fram till dess att förbanden i den nya organisationen har producerats. Materiella tillgångar enligt balansräkningen Försvarsmakten genomför kontroller av de materiella till- gångarna och har till följd av tidigare revisionsanmärkningar utvecklat sin revisionsmetodik och process. Detta medför att redo- visningen av myndighetens materiella tillgångar i balansräkningen har utvecklats. uppgick det nettobokförda värdet, dvs. anskaffningsvärdet minus de ackumulerade planmässiga avskriv- ningarna, på Försvarsmaktens materiella tillgångar till (tabell 4.3.1, vänster). Värdemässigt utgjorde förstörande tillgångar i form av beredskapsinventarier och beredskapsvaror i lager (tabell 4.3.1, höger). Exempel på beredskapsinventarier är stridsfordon, fartyg, flyg- plan samt helikoptrar, materiel som är effekt- och organisations- bestämmande för Försvarsmaktens förband. Beredskapsvaror i lager är t. ex. ammunition, reservmateriel och beklädnadsmateriel. Tillsammans utgör beredskapsinventarier och beredskapsvaror balansposter för förnödenheter som krävs för att förbanden ska kunna genomföra de uppgifter och krav på operativ förmåga som statsmakterna ställt på Försvarsmakten. Däri ingår uppbyggnad av insatsorganisationen och upprätthållande av dess beredskap. I omslutning räknat har merparten av materielen projekterats och producerats för att klara Försvarsmaktens tidigare uppgifter och dimensionerats för att svara mot landets behov vid kris och krig. redovisas inte beredskapsinventarier per vapenslag utan endast uppdelat på förstörelse och icke förstörelse- materiel. 2009 har posten ammunition i beredskapsvarorna ökat med till jämfört med föregående år. Ökningen kan förklaras av att Försvarsmakten till följd av genomfört kvalitetssäkringsarbete med grund och förvalt- ningsdata har invärderat ammunition (bl.a. luftförsvars- robotar) i balansräkningen. Materiel- och logistikverksamheten SOU 2011:36 Tabell 4.3.1 Försvarsmaktens materiella tillgångar 2008 och 2009 Försvarsmaktens balansräkning (MSEK) Förbättringsutgifter på annan fastighet Maskiner, inventarier, installationer, m.m. varav beredskapsvaror i lager Summa myndighetskapital och skulder Beredskapsinventarier (MSEK) Beredskapsvaror (MSEK) Balansomslutningen uppgick vid bokslut till . Av den totala balansomslutningen avsåg () beredskapsinventarier (som avskrivs enligt varje systems åsatta ekonomiska livslängd) och () beredskapsvaror (lagertillgång, för vilken kostnad tas ut vid förbrukning av tillgången). Den europeiska försvarsbyrån, Den europeisk försvarsbyrån, , inrättades 2004 genom beslut i . EDA:s uppdrag är att stödja rådet och medlemsländerna i arbetet med att stärka EU:s militära kris- hanteringsförmåga samt att stödja EU:s säkerhets- och försvars- politik och . Samtliga EU länder utom deltar i EDA:s arbete. EDA:s uppdrag är specificerat i fyra huvud- uppgifter: utveckla EU:s försvarsförmåga inom krishantering, främja och utveckla europeiskt försvarsmaterielsamarbete, stärka det europeiska försvarets tekniska och industriella bas samt att skapa en konkurrenskraftig europeisk försvarsmateriel- marknad och öka effektiviteten i det europeiska försvarets forskning och tekniska utveckling. skrev försvarsministrarna i , , , , och under ett Letter of Intent (LoI) med syfte att underlätta omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin. undertecknades ett Framework Agree- ment (FA), vilket innehåller åtgärder för att skapa förutsättningar för industriell omstrukturering inom samt samarbeten på myndighets- och industrinivå. FA omfattar följande områden: förfarande vid överföring och exportkontroll, säkerhetsskydd för sekretessbelagd information, försvarsrelaterad forskning och teknologi, behandling av teknisk information och harmonisering av militära krav. Acquisition Programme (ETAP) ETAP är ett samarbete som lanserades 2001 och som omfattar länderna i . Samarbetets primära syfte är att gemensamt studera de teknologier som krävs i bemannade och obemannade flygfarkoster, exempelvis UCAV (). ETAP ska även rekommendera teknologier som gemensamt bör utvecklas för att optimera europeiska satsningar på forskning och tek- nikutveckling. slöt försvarsministrarna för de nordiska länderna ett MoU som etablerar ett gemensamt försvarssamarbete. Syftet med det nordiska försvarssamarbetet är att varje land ska öka sin tillgängliga operativa effekt genom fördjupade, rationella sam- nordiska produktionslösningar och genom samordning av inter- nationella insatser. Den nordiska samarbetsstrukturen NORDEFCO (Nordic Defence Cooperation) har ersatt det tidigare samarbetsorganet inom försvarsmateriel; Nordsup, Nordcaps och NORDAC. 1994 anslöt sig till samarbetet inom Partnerskap för Fred (PfF). PfF är inriktat på konkret militärt och förtroendeskapande samarbete i . För del utgör PfF-samarbetet ett av de främsta instrumenten för att utveckla den militära och civila sam- verkansförmåga som är nödvändig för att kunna bidra till inter- nationell krishantering och fredsfrämjande verksamhet. Det praktiska samarbetet på alla nivåer samordnas och genomförs i samverkan mellan FMV, Försvarsmakten, FOI och svensk försvarsindustri. Nato Maintenance and () Nato Maintenance and , NAMSA:s, uppdrag är att bistå Natomedlemmar vid uppköp och leverans av reservdelar och underhåll för olika materielsystem. Även partnerländer kan efter avtal nyttja NAMSA:s kompetens. NAMSA samordnar multinationella upphandlingar vad gäller försvarsmateriel och logistik och har fördubblat sin omsättning. Ökningen beror till största delen på direkt stöd till pågående Natooperationer (främst ISAF) och olika multinationella initiativ och projekt (t.ex. via NAMA9 till SAC10 samt SALIS11 och Strategic Sealift). Konsolidering, centralisering och konkurrens- utsatt upphandling är NAMSA:s tre principer. 10Strategic Airlift Capability. NAMSA handhar, å medlemsländernas (och i vissa fall partner- länders) vägnar, vissa upphandlingar av logistik och materiel/tjänster. För att detta ska ske krävs att minst två Natoländer har samma behov (av materiel eller logistik) och att de beslutar forma ett partnerskap. Därefter konsoliderar NAMSA kundkraven och genomför en centraliserad konkurrensutsatt upphandling. () skapades 1996 genom ett administrativt avtal mellan försvars- ministrarna i , , och . OCCAR:s syfte är att effektivt leda, genomföra och utveckla gemensamma försvarsmaterielprojekt. OCCAR kan i viss mån därför ses som en föregångare till . är det största pågå- ende OCCAR programmet, det nya europeiska transportflygplanet . är inte medlem i OCCAR. Samarbetet är omfattande och komplext Internationellt samarbete kan ske antingen på bi- eller multilateral basis, med i huvudsak interoperabilitets- eller kostnadseffektivitets- motiv, och genomförs inom ramen för ingångna avtal, som reglerats på övergripande nationell nivå. deltar på olika sätt i samtliga av de samarbetsforum som redovisas ovan12. Agerandet baseras på såväl inriktningen för materielförsörjningen som MFS och MMS. Utredningen noterar att samarbeten inom ett område kan leda till andra typer av samarbeten, exempelvis kan det internationella materielsamarbetet medföra samarbeten kring forskning, teknik- utveckling, utbildning, logistik samt operativa samarbeten. Även det motsatta förekommer. 12 – FMV 2008, HKV beteckning 03 200:76010, FMV beteckning GD 03 200:59095/2008 samt i SAMO FM-FMV 2009 (Utgåva 2010), HKV beteckning 03 200:65 879, , beskriver bl.a. deltagandet inom internationellt materielsamarbete samt de båda myndigheternas samspel under genomförandet. Detta avsnitt syftar till att ge en övergripande bild av logistik- verksamheten och dess aktörer. kommer senare i betänkandet att adressera begreppet försvarslogistik. Med detta avses, utöver vad som traditionellt benämns logistik13 även materiel-, teknik- och infrastrukturförsörjning, försvarsmedicin och vad som därutöver benämns som övrigt stöd till Försvarsmaktens bas- och insats- organisation. I föreliggande avsnitt behandlas dock det som ingår i begreppet logistik.