sou · H0B340 · 2012-06-04 00:00:00 — Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar – en preliminär delrapport SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda stödsystemet för hantering av innovationer och immateriella tillgångar vid universitet och högskolor (Dir. 2011:102, U 2011:11). Med stöd av detta bemyndigande förordnade departementschefen, statsrådet , universitetsdirektören som särskild utredare fr.o.m. . Chefsjuristen förordnades att med verkan fr.o.m. vara sekreterare i utredningen. Enligt direktivet skall utredningen redovisa sitt uppdrag . En överenskommelse har träffats under hand om att redovisningen kan senareläggas till . I gengäld skall en preliminär delrapport avseende den del av uppdraget som avser stödsystemet för innovationer redovisas . Utredningen överlämnar härmed den i föregående stycke angivna preliminära delrapporten. Utredningens uppdrag och arbetsformer ....................... Insamling av material från lärosätena...................................... Samråd med högskoleexterna aktörer..................................... Förankring av ställningstaganden ........................................... Samverkan – Nyttiggörande av forskning – Hantering Den författningsmässiga grunden........................................... Kunskapstriangeln – en metafor som kan misstolkas............ 3.3Forskningsresultat eller forskningsbaserad kunskap; konstnärligt utvecklingsarbete som alternativ grund för 3.4Uppdragsforskningens och samverkansforskningens roll för tillvaratagandet av innovationer ........................................ 3.5 Lärarundantaget och rätten till bisysslor................................ 3.6De flesta innovationerna från högskolan utnyttjar inte 3.7 Innovation – hvad är det? Det svenska nationella innovationssystemet .......................... Mitt uppdrag – once more ....................................................... Översikt över den innovationsstödjande verksamheten vid lärosätena och dess förutsättningar ........................ Förutsättningar, organisation och ansvarsfördelning ............ 4.3.3 De obefintliga resurserna till det obefintliga 4.3.4 Lärosätenas faktiska innovationsstödjande arbete...... 4.3.5 Det stora beroendet av extern finansiering ................. 4.3.6 Förekomsten av särskilda investeringsfonder ............. 4.3.7 Den förra forsknings- och innovationspolitiska propositionen – ett steg på vägen (men det behövs flera) .................................................................. 4.3.8 Det lokala ledningsengagemanget för Profilering av verksamhetsinriktningen.................................. 4.4.1 Medicin, naturvetenskap och teknik............................ 4.4.2 Humaniora, samhällsvetenskap och konst .................. 4.4.3 Olika ledtider för olika typer av innovationer ............ Studenterna som innovatörer ....................................... 4.4.5 Studenterna som entreprenörer – för egna idéer 4.5.1 Bristen på incitament för lärosätena ............................ 4.5.2 Bristen på incitament för lärarna.................................. 4.5.3 Bristen på incitament för studenterna ......................... Regionala och lokala förutsättningar............................. Det regionala/lokala innovationssystemet ............................. 5.2Ett tydligt ledarskap för det regionala Samverkan mellan lärosäten ........................................ Uppföljning och utvärdering ........................................ Svårigheten att finna enkla resultatindikatorer ...................... Årlig uppföljning med flödestal........................................... Översiktlig bedömning av lärosätenas hantering systemet för stöd för innovationer ................................ Bra verksamhet trots dåliga förutsättningar........................... Kompetensförsörjningen en nyckelfaktor ............................. Särskilt värdefulla externa insatser .......................................... 8.4Det framgångsrika arbetet som kvalifikation för det Övergripande problem – tillämpningen av statsstöds- reglerna resp. lagen om offentlig upphandling ............... Den företagna rättsliga bedömningen .................................... Bristerna i innovationssystemet inom högskolan ............ Förslag till förbättringar av innovationsstödssystemet ..... Bilaga 1 Kommittédirektiv.................................................. Den innovationsstödjande verksamheten vid universitet och högskolor fungerar överraskande väl mot bakgrund av de ofullkomliga förutsättningarna. Bristerna i innovationsstödsystemet är omfattande men går att avhjälpa. Potentialen för en förbättring av effektiviteten i systemet är betydande men förutsätter en kraftfull och konsekvent politik från regeringens sida. Den författningsmässiga regleringen av lärosätenas uppdrag bör breddas och preciseras. Universitet och högskolor bör ges förutsättningar och ansvar för att övergå till att vara näringspolitiskt verkande subjekt i stället för att som i allt väsentligt spela objektets roll, dirigerat av allehanda näringspolitiska aktörer i sin omgivning. Lärosätena bör därför också ges en ledningsroll i de regionala innovationssystemen. De tydligare uppdragen bör åtföljas av basresurser för deras genomförande. Den s.k. tredje uppgiften bör integreras bättre i strategier och vardaglig ledning med utbildningen och forskningen – kunskapstriangeln behöver modifieras/ombalanseras. Det fokus som legat på högskolans forskare som idébärare bör delvis flyttas över på studenterna. Utbildningen bör tillerkännas en större betydelse för innovationerna. Också de humanistiska och samhällsvetenskapliga områdena bör i större utsträckning ses som kunskapsfält som kan generera innovativt nyföretagande. Även det konstnärliga utvecklingsarbetet bör ses som en grund för tillväxt på basis av kreativitet och upplevelser, inte minst i samspel med forskningsbaserad kunskap. Incitamenten för lärosätena och för deras anställda, särskilt lärarna, behöver stärkas. De främsta problemen för innovationsstödsarbetet avser brist på medel för idéutveckling och på sådd- och riskkapital, speciellt i tidiga utvecklingsfaser, och brist på managementkompetens att driva och utveckla de nya företagen. Förutsättningarna för kunskapsbaserade företag bör därför stärkas genom satsning på såväl spetssom breddutbildning i entreprenörskap som hög- skolan erhåller basresurser för innovationsverksamheten. De statliga riskkapitalaktörerna bör bemyndigas att tillhandahålla kapital i de tidiga faser, som de privata aktörerna tenderat att lämna. Alla lärosäten bör ges möjlighet att ha tillgång till den privaträttsliga sfären med hjälp av ett holdingbolag. Dessa bolag bör definieras på samma sätt som t.ex. och , dvs. som bolag med övervägande samhällsuppdrag, så att de återkommande kan tillföras ägartillskott, utan att detta innebär ett brott mot statsstödsreglerna. En sådan lösning på bolagens finansieringsproblem är av yttersta vikt för systemets funktionalitet. Den torde kräva ett löpande bemyndigande från och ett undantag från kapitalförsörjningsförordningen. Den årliga uppföljningen av verksamheten bör ske i form av verksamhetsspeglande flödestal som inte tillmäts betydelse som resultatindikatorer. Utvärderingar av systemets effektivitet bör ske periodiskt med hjälp av expertgrupper (peer review). 2Utredningens uppdrag och arbetsformer Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera stödsystemet för hantering av innovationer och immateriella tillgångar vid universitet och högskolor (Dir. 2011:102, U 2011:11) (bilaga 1). Analysen ska syfta till att skapa en samlad bild av hur innovationsstödjande verksamheter ser ut vid universitet och högskolor och av under vilka förutsättningar lärosäten förvaltar, bevakar och utbyter immateriella tillgångar. I regeringens sammanfattning av direktiven anges att utredaren bl.a. ska analysera och redovisa hur och i vilka former innovationsstödjande verksamheter bedrivs vid universitet och högskolor, analysera och redovisa hur och i vilka former universitet och högskolor hanterar immateriella tillgångar, och lämna förslag på åtgärder som kan förbättra de innovationsstödjande verksamheterna. I föreliggande preliminära delrapport har jag koncentrerat framställningen till de innovationsstödjande verksamheterna i den snävare mening som innebär att hanteringen av de immateriella tillgångarna inte berörs annat än i förbigående. Utredningens uppdrag och arbetsformer 2.3Insamling av material från lärosätena Utredningsarbetet inleddes genom att samtliga lärosäten tillskrevs med hemställan om material som belyste den verksamhet som resp. lärosäte bedrev inom utredningens arbetsfält inkl. en självvärdering samt en bedömning av brister i nuvarande system och förslag till åtgärder för att avhjälpa dessa. Ett i princip likalydande brev tillställdes de holdingbolag som på regeringens uppdrag förvaltas av ett antal lärosäten som instrument för bl.a. kommersialisering av idéer som sprungit fram ur forskningsresultat. Responsen blev mycket god i det att i stort sett samtliga lärosäten och holdingbolag kom in till utredningen med efterfrågat material i . Undantagen representerades främst av de konstnärliga högskolorna i – jag återkommer till detta förhållande. Detta material har legat till grund för utredningens bild av de innovationsstödjande verksamheterna, en bild som utvecklats/preciserats genom samrådsmöten med ett antal lärosäten, nämligen , , , , , (), (), , , , och . Ytterligare samrådsmöten är inplanerade med några universitet och högskolor. 2.4Samråd med högskoleexterna aktörer Samrådsmöten har också ägt rum med ett antal myndigheter och organisationer utanför högskolan, nämligen , , , , , , , , , , Kungl. , , Teknikföretagen, Ingenjörer, och . Vid dessa möten har såväl skriftligt material som muntliga kommentarer av värde för utredningsuppdraget erhållits. Ytterligare samrådsmöten är inplanerade med några myndigheter, forskningsinstitut och andra organisationer. Utredningens uppdrag och arbetsformer Utredningsarbetet har i den hittillsvarande fasen varit inriktat på att skapa underlag för den nu föreliggande preliminära delrapporten. Som stöd för arbetet har jag tillkallat en referensgrupp med företrädare för större och mindre lärosäten, holdingbolag, , och . En annan referensgrupp, sammansatt utifrån liknande principer, ehuru med andra ledamöter, är utsedd för nästa fas av arbetet. Preliminära ställningstaganden har presenterats dels vid ett möte i nätverket för holdingbolagen och innovationskontoren, dels vid i . Mina överväganden och förslag har vid båda dessa möten mottagits med betydande entusiasm. Den ovan nämnda referensgruppen har också i allt väsentligt ställt sig bakom förslagen. Jag bedömer därför att förslagen, på den precisionsnivå som de redovisats vid dessa möten, är väl förankrade vid universitet och högskolor och i närmast berörda expertmyndigheter. 3Samverkan – Nyttiggörande av forskning – Hantering av innovationer Den författningsmässiga grundvalen för lärosätenas innovationsstödjande verksamhet återfinns i 1 kap. 2 § andra stycket högskolelagen, där det anges att högskolorna skall också samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet samt verka för att forskningsresultat tillkomna vid högskolan kommer till nytta. Det är allt. Det finns således, som man kunnat förvänta sig, inte någon precisering i högskoleförordningen eller annan förordning av detta högskolornas uppdrag, det som i andra sammanhang sammanfattas som den tredje uppgiften. Detta är i sig en brist som jag återkommer till. 3.2Kunskapstriangeln – en metafor som kan misstolkas Något av de angivna begreppen återfinns i regel som det tredje hörnet i den s.k. kunskapstriangel, i vilken de båda övriga hörnen representeras av forskning resp. utbildning. Dessa begrepp som står för de traditionellt akademiska huvudverksamheterna är förhållandevis väl definierade aktiviteter, medan ett begrepp som samverkan med det omgivande samhället närmast ter sig som en process utan tydliggjort innehåll, en process som det enskilda lärosätet och dess omgivning kan fylla med allehanda verksamheter i sitt samspel. Nyttiggörande av forskningsresultat ter sig i förstone som en mer preciserad verksamhet. Men kunskapstriangeln som förklaringsmodell är fortfarande tveksam. Vid mina kontakter med läro- Samverkan – Nyttiggörande av forskning – Hantering av innovationer sätena har man med kraft framhållit att den allra främsta formen för nyttiggörande av forskningsresultat representeras av resultatet av utbildningen på grundnivå och avancerad nivå, dvs. att välutbildade studenter fortlöpande tillförs yrkeslivet och som anställda (eller egenföretagare) medverkar till en utveckling på den forskningsbaserade kunskapens grund. Men detta ses inte som något som hör hemma i det tredje hörnet av kunskapstriangeln utan som en direkt effekt av utbildningen. 3.3Forskningsresultat eller forskningsbaserad kunskap; konstnärligt utvecklingsarbete som alternativ grund för innovationer Underskattningen av utbildningens betydelse för nyttiggörandet av forskning har inom många lärosäten också lett till en återhållsam syn på studenterna som aktörer/resurser för innovationsverksamheten. I någon mån kan denna hållning ha att göra med lagtextens formulering om nyttiggörande av forskningsresultat, som kan leda tanken till resultaten från enskilda forskningsprojekt. För mig, och för de många lärosäten som lyfter fram utbildningens betydelse, handlar det snarare om att uppfatta basen för nyttiggörandet som mycket bredare, nämligen den forskningsbaserade kunskapen i vid mening. Jag föreslår därför längre fram att lagtexten ändras i denna riktning och därigenom bättre knyter an till första stycket i samma lagrum. Jag kommer också att föreslå att det konstnärliga utvecklingsarbetet också skall kunna ligga till grund för ett nyttiggörande, detta mot bakgrund av den starkt ökade betydelsen för näringar som baseras på upplevelser och kreativt skapande. Det förtjänar i sammanhanget att noteras att en stor konstnärlig högskola som rapporterar att man inte haft någon efterfrågan alls från sina studenter på stöd för utveckling av innovationer och eget företagande baserat på sådan. redovisar den diametralt motsatta erfarenheten, nämligen att i princip samtliga studenter på detta lärosätes konstnärliga utbildningar i har tagit kontakt för att erhålla stöd för sin motsvarande utveckling, när väl börjat tillhandahålla den möjligheten på ett tydligt sätt. planerar att placera en inkubator i sitt nya konstnärliga campus för att kunna fånga upp innovationer som kan förutsättas inte sällan kombinera konstnärliga och vetenskapliga ursprung. Med andra ord – ett utbud kan fånga upp en Samverkan – Nyttiggörande av forskning – Hantering av innovationer efterfrågan som visserligen är stark men likväl inte varit kapabel att tydliggöra sin existens, i vart fall inte i sådana former som innovationsstödssystemet inom högskolan tidigare kunnat uppfatta. 3.4Uppdragsforskningens och samverkansforskningens roll för tillvaratagandet av innovationer Vid en del lärosätet sker nästan helt och hållet, nyttiggörandet av forskningsresultat, till den del utbildningen inte är mobiliserad, genom uppdragsforskning eller s.k. samverkansforskning, inom vars ramar nyttiggörandet sker i beställande/samverkande företags verksamhet utan särskilda insatser från det innovationsstödjande systemets vid lärosätet sida, frånsett att den berörda högskolan i viss utsträckning kan medverka till att det eller de berörda företagens IP-rättigheter inte, oavsiktligt, får en större omfattning än vad det aktuella forskningsprojektet kräver. 3.5Lärarundantaget och rätten till bisysslor Lärarundantaget och högskolelärarnas omfattande rätt till bisysslor leder också till att nyttiggörandet av forskningsresultat kan ske inom ramen för ett innovationssystem som helt och hållet befinner sig utanför lärosätet och som den enskilde läraren eller forskargruppen tar del av, utvecklar och styr utan vare sig medverkan eller ens kännedom från lärosätets sida. Detsamma gäller naturligtvis för studenter som bildar företag som baseras på idéer som de fått genom sin utbildning inom högskolan. 3.6De flesta innovationerna från högskolan utnyttjar inte högskolans innovationsstödssystem När man bedömer högskolans bidrag till innovationerna i samhället är det följaktligen av största vikt att ha klart för sig att de särklassigt mest betydelsefulla insatserna således sker på helt andra arenor än de som är aktuella när man talar om lärosätenas hantering av innovationer i kunskapstriangelns tredje hörn! Den illustration av kunskapstriangeln, som vi i regel får ta del av med innovation Samverkan – Nyttiggörande av forskning – Hantering av innovationer som det tredje hörnet, underskattar därför högskolans betydelse och blir lätt vilseledande när det gäller att formulera en ändamålsenlig politik för tillväxt. Ett ökat engagemang för stöd till studenternas affärsidéer kan i viss mån komma att förändra den bilden. 3.7Innovation – hvad är det? Vad är då en innovation? Och hur skiljer den sig från ett forskningsresultat eller en idé? Ja, den dominerande uppfattningen är att det är en idé om en ny vara, tjänst, metod eller process, som når en kommersiell marknad eller på annat sätt implementeras i en faktisk verksamhet, t.ex. sjukvården eller . Den kan innebära ett värdetillskott i någon verksamhet, som dess kunder är beredda att betala ett pris för, eller en förbättringsmöjlighet, som verksamhetens producent vill tillgodogöra sig i syfte att t.ex. nå högre innehållsmässiga verksamhetsmål eller öka kostnadseffektiviteten. Detta innebär, sammanfattningsvis, att vad som startar som en idé måste klara alla prövningar t.o.m. den slutliga marknadslanseringen eller implementeringen. Det handlar således om en mycket lång process, i vilken högskolan kan spela en viktig initial roll men inte vara ensam ansvarig för alla delar av processen. 3.8Det svenska nationella innovationssystemet Det finns ett antal beskrivningar av det svenska nationella innovationssystemet. Jag ser inget skäl att för fullgörandet av mitt uppdrag konstruera en egen version. () har i sin rapport för – underlag till en svensk innovationsstrategi redovisat en karta över det svenska innovationssystemet med ett femtiotal aktörer på nationell nivå. Det ifrågasätts inte sällan om systemet inte skulle fungera bättre med färre aktörer. Jag har ingen anledning att ta ställning till den bedömningen. Svårigheterna att bedöma bärkraften hos idéer (i kombination med deras ägare) talar visserligen för att det är viktigt att det finns ett visst mått av pluralism (eller om man så vill, överlappning) mellan olika bedömare med tillgång till finansiella muskler. genererar varje enskild aktör en förbrukning av administrativa resurser utan motsvarande värdeökning för systemet som helhet. Jag begränsar mig därför till bedömningen att någon netto- Samverkan – Nyttiggörande av forskning – Hantering av innovationer ökning av antalet aktörer inom innovationssystemet inte bör komma ifråga utan att det redovisas mycket starka skäl för detta. 3.9Mitt uppdrag – once more Jag uppfattar i stället mitt utredningsuppdrag i denna del som i princip avgränsat till de innovationsstödjande verksamheter som högskolan kan/bör bedriva i kunskapstriangelns tredje hörn. När jag talar om högskolan avser jag, om inte annat anges, också de holdingbolag med vidhängande dotterbolag som ungefär hälften av lärosätena förvaltar på regeringens uppdrag. Uppdraget innebär att jag ibland kommer att beröra det samlade nationella innovationssystemet men enbart i den utsträckning som det är förutsättningsskapande för hanteringen av innovationsstödsystemet inom högskolan. 4Översikt över den innovationsstödjande verksamheten vid lärosätena och dess förutsättningar Det går inte att ge en sammanfattande bild av den innovationsstödjande verksamheten vid universitet och högskolor. Min bedömning är att uppdraget till lärosätena varit så otydligt att det inte skapat underlag för någon de facto gemensam hållning till t.ex. verksamhetsinnehåll, organisation och finansiering. Jag är inte heller säker på att de olika lokala ställningstagandena kan sägas utgöra något problem, frånsett det som drabbar den utomstående betraktare som skulle vilja förstå och värdera verksamheten med stöd av bl.a. jämförbarhetsunderlättande parametrar. De förslag som jag presenterar längre fram i rapporten kan dock vara ägnade att skapa en större likhet mellan olika universitet/högskolor. Samtliga lärosäten har beretts tillfälle att före utgången av ge in ett underlag till regeringen inför den aviserade forsknings- och innovationspolitiska propositionen. Jag har i viss mån tagit del av detta genom min materialinsamling och i samband med samrådsbesöken, men jag kan konstatera att detta underlag inte på något sätt dominerat den bild som lärosätena velat tillhandahålla mig. Detta är inte något egendomligt. Underlag för regeringens politik och ställningstaganden avseende det egna handlandet är två skilda saker, som hör hemma på olika nivåer av abstraktion/konkretion. En del universitet och högskolor har därför Översikt över den innovationsstödjande verksamheten vid lärosätena och dess också formulerat egna strategier. Dessas räckvidd varierar. är det fråga om en total strategi som innefattar alla verksamheter vid resp. universitet/högskola. Andra gånger avser strategin just forskningen och samverkan eller nyttiggörandet eller innovationsstödet – formuleringarna varierar. Det finns, slutligen, också exempel på renodlade innovationsstrategier, vilka, som jag uppfattat det, är löst kopplade till strategier för övrig verksamhet. Att formulera strategier är en både intellektuell och värdebaserad uppgift som kan entusiasmera många och som bl.a. kan innehålla inslag av en i bästa fall uppfriskande debatt såväl inom lärosätet som i dess omvärld. Att implementera strategier, att lyckas arbeta ända in i kaklet, är en annan typ av uppgift som kräver hårt och hängivet vardagsarbete av många organ och enskilda personer i lärosätets komplexa struktur. Den erfarenhetsbaserade uppfattning som jag erhållit efter ett helt yrkesliv inom högskolan är att det är av största vikt att en strategi, för att kunna få styrkraft, är sammanhängande och heltäckande, så att man som anställd eller student möter den i snart sagt varje daglig situation. Min slutsats är således att en strategi för den innovationsstödjande verksamheten vid ett lärosäte bör vara av den totala typen, och att de strategier för enskilda verksamhetsområden som kan vara nödvändiga av både dispositions- och förståelseskäl måste vara helt koordinerade med varandra. Målkonflikter är nämligen, som jag ser det, väsentligt lättare att identifiera och hantera inom ramen för ett sammanhängande dokument. De förslag som jag presenterar längre fram i rapporten är ägnade att främja framväxten av en sådan sammanhållen strategi, dvs. för en helhetssyn på ett lärosätes verksamhet. 4.3Förutsättningar, organisation och ansvarsfördelning Lärosätena har getts mycket skiftande förutsättningar för arbetet med innovationsstödsåtgärder. De flesta av de större enheterna har holdingbolag knutna till sig, men sådana bolag förekommer också vid vissa mindre högskolor.