sou · H0B326 · 2012-05-02 00:00:00 — Ytterligare en sökning gjordes sedan för att se om målsäganden anmält flera brott än det aktuella. När så var fallet och diarienumret redan fanns noterat i studien, räknades dessa brott bort. Kartläggningen resulterade i följande slutsatser. Polisen uppmärksammade att det fanns barn med i bilden i ungefär hälften av anmälningarna. Efter att upprepad utsatthet exkluderats uppgick antalet barn i de båda länen till 496. Polisen uppmärksammade att 214 barn bevittnat våld i nära relation, vilket innebar att 282 barn inte fått möjlighet till hjälp. Av de ärenden där barn uppmärk- sammats noterade polisen i av fallen var barnen hade befunnit sig när händelsen ägde rum. I hälften av fallen uppmärk- sammade polisen dock inte barnens reaktion. fick kännedom om att barn for illa i av fallen där polisen visste att barn bevittnat händelsen. I rapporten föreslogs tydligare direktiv och riktlinjer för dokumentering. reviderades blankett Anmälan till socialnämnden enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen samt handled- ningen för hur blanketten ska användas. En nyhet med blanketten är att det under rubriken till anmälan enligt SoL 14 § finns en särskild ruta Barn som bevittnat våld. Av handledningen framgår bl.a. följande. Varje tjänsteman vid polismyndigheterna som i tjänsten får kännedom om att barn och ungdomar kan fara illa har en skyldighet att genast anmäla detta till socialnämnden. Anmälan ska genast upprättas på den nämnda blanketten och anmälan ska diarieföras. I de fall barn eller 10 DurTvå är det av utgivna systemet för datoriserad utredningsrutin och tvångsmedelshantering i en förundersökning enligt 2 § första stycket RPSFS 1999:7, FAP 400-2. Barn som bevittnat brott ungdomar bevittnat våld i nära relationer ska polisen göra en bedömning om en anmälan enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen ska göras, eftersom socialnämnden kan behöva ingripa till barnets eller ungdomens skydd. har skrivit en handbok som heter i nära relationer (2009). Enligt uppgift från ska handboken uppdateras (2012), varför den inte till fullo överensstämmer med den reviderade blankett som har beskrivits ovan. I handbokens avsnitt 3.3 (s. 32 ff.) anges vad som bör finnas med i en s.k. RAR-anmälan. Barn som funnits i bostaden när brottet skett ska alltid registreras som vittnen i RAR-anmälan. Den omständigheten att barn bevittnat våld är även grund för straffskärpning (29 kap. 2 § åttonde punkten ). Det ska därför även framgå om barn befunnit sig på brottsplatsen eller om de vistats någon annanstans. avsnitt 3.5 heter Barn som bevittnar våld (s. 35). Där framhålls att barn som bevittnat våld mot en närstående har möjlighet att få brottsskade- ersättning och att rätten till sådan ersättning kräver att det finns dokumentation kring barn som bevittnat våld. I de förhör som hålls med målsägande och misstänkt ska därför frågor ställas om barnets närvaro och reaktioner. Därutöver ska barnets egna spontana berättelse och reaktioner beskrivas i en avrapporterings- promemoria. Något regelrätt förhör med barnet ska dock inte hållas på brottsplatsen. Det framhålls också att det är viktigt att polisen informerar om rätten till brottsskadeersättning. fridskränknings- brotten (uppdaterad ) innehåller ett avsnitt om barn som bevittnar våld (s. 29 f.). Där framgår att möjligheten att beakta barnperspektivet vid straffmätningen och barnets rätt till ersättning för att ha bevittnat brott i en nära relation, kräver att förundersökningen innehåller en dokumentation om att barn varit närvarande vid brottet och några enkla uppgifter om vad som hänt. Det bör enligt handboken lämpligen ske genom att ingripande polis i sin avrapporteringspromemoria anger att barn varit närvarande vid brottet och att polisen ställt några korta frågor till barnet, t.ex: Barn som bevittnat brott Vad heter du? Vad är det som har hänt? Har någon gjort dig illa? Kan jag hjälpa dig med något? Svaren på dessa korta frågor dokumenteras därefter lämpligen i promemorian. Det påpekas som viktigt att något formellt förhör med barnet inte ska hållas. Åklagaren bör se till att barnets uppgifter blir processmaterial vid kommande rättegång, t.ex. genom att åberopa rapporterande polis som vittne. Det framhålls också som viktigt att uppgifterna om att barn bevittnat våld eller hot mot närstående antecknas i domen för att ersättning till barnet ska kunna utgå. Det påpekas också att det är en fördel att åklagaren redan i gärningspåståendet anger om någon särskild straffskärpningsgrund, t.ex. den som rör barn, är aktuell. Regeringen gav i skrivelsen 2007/08:39 Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer bl.a. i uppdrag att ytterligare intensifiera sitt arbete för att bekämpa mäns våld mot kvinnor m.m. Uppdraget skulle genomföras i samråd med bl.a. har därvid lämnat stöd till polisen genom att medverka i utbildning med den lokala polismyndigheten och på så sätt ge polisen ett åklagarperspektiv och ett fördjupat rättsligt perspektiv på brott i nära relationer. Utbildningssatsningen ägde rum och våren . Uppdraget, som redovisades , har härefter utvärderats.11 Erfarenheter från genomförandet av utbildningen har samlats in och arbetssättet har utvärderas.12 Dessutom har effekterna av utbildningsinsatsen undersökts. Detta skedde genom att en enkät skickades ut till åklagarkamrarna. Enkäten innehöll frågor om huruvida relationsvåldsspecialisterna och övriga relationsvåldsåklagare hade kunnat notera förändringar eller förbättringar i olika avseenden efter utbildningsinsatsen hos polisen. Det var den upplevda kvalitetsförändringen som efter- frågades, varför svaren enligt utvärderingen bör värderas med viss 11Se Utvärdering av utbildningsinsats inom ramen för regeringsuppdraget Brott i nära relationer, , Utvecklingscentrum . 12För att utvärdera genomförandet av utbildningen ställdes ett antal frågor om hur deltagarna hade mottagit den. Frågorna diskuterades på ett möte med den åklagare som hade medverkat i utbildningsinsatsen samt chefer och företrädare för de poliser som genomgått utbildningen, och svaren redovisades på ett seminarium för relationsvåldsspecialister. Barn som bevittnat brott Enkäten besvarades av 25 åklagarkammare. En klar majoritet av kamrarna bedömde – såvitt är aktuellt här – att polisens avrapporteringspromemorior hade blivit bättre och att det oftare dokumenteras när ett barn har bevittnat våld. Det konstaterades i utvärderingen att medverkan i utbildningsinsatsen fått ett positivt mottagande hos polisen och att utbildningsinsatsen, med en försiktig tolkning av enkätsvaren, haft en kvalitetshöjande effekt på polisens utredningsarbete. Enligt uppgift från har denna ersättnings- form fått sin närmare uttolkning av ersättning. Nämnden har inte godtagit att det bara nämns att barnen varit hemma, utan har krävt att det ska framgå av domen eller förundersökningen att barnen har sett eller hört det inträffade. Till detta kommer de övriga rekvisiten, som en fällande dom, brottslighet av avsedd art och att det är fråga om en närstående- situation. Det har inte krävts några uppgifter om reaktioner hos barnen. är enligt regleringsbrevet skyldig att redovisa erfarenheterna från hanteringen av brottsskadeersättning till barn som har bevittnat våld i enlighet med bestämmelsen i 4 a § brottsskadelagen. Av redovisningen ska särskilt framgå antalet ärenden och den sammanlagda respektive genomsnittliga storleken på utbetald ersättning. Redovisningen ska vara uppdelad på kön och ålder. I årsredovisning för framgår bl.a. följande. har de enskilda ersättningarna legat mellan och . Den genomsnittliga ersättningen per bifallen ansökan är . Av de beslutade ärendena avsåg pojkar och flickor. av de beslutade ärendena avsåg barn och barn . Lagstiftarens uppskattning av hur många barn som kunde antas komma att beviljas ersättning (100 barn) har över- Barn som bevittnat brott träffats med råge. Den genomsnittliga storleken på ersättningen är fortfarande något lägre än vad som förutspåddes i propositionen (). Trenden med minskat antal inkomna ansökningar har brutits. Frekvensen av bifallna ansökningar har ökat märkbart, från . har under hanterat brottsskadeersättning till barn som har bevittnat ett brott som varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i dess förhållande till en närstående person. Utvecklingen har inte blivit den förväntade när det gäller antalet inkomna ansökningar och kvaliteten på polisutredningarna, även om 2011 års resultat visar på övervägande positiva tendenser. Regeringen har gett i uppdrag att genomföra utbildningsinsatser för att barn som bevittnat våld och andra övergrepp i nära relationer i högre grad ska synliggöras i förundersökningar om sådana brott och därmed förbättra dessa barns möjligheter att få brottsskadeersättning.13 Myndighetens förhoppning är därför att de positiva tendenserna ska förstärkas. Tabell 9.2 Brottsskadeersättning till barn som bevittnat brott inkomna/prövade/bifallna 235/187/80 272/269/132 239/266/157 222/221/11814 237/234/162 Källa: årsredovisning för Enligt uppgift från avvisades ansökningar på grund av att dessa inte hade undertecknats av båda vårdnads- havarna i 16 fall och 9 fall . Avslag efter materiell prövning skedde i 91 fall och 88 fall . Grunderna för avslag fördelade sig enligt följande. 13Se regeringens beslut , dnr Ju2011/9162/. 1488 ansökningar har avslagits efter prövning i sak medan 15 har avvisats på formella grunder. SOU 2012:26 Barn som bevittnat brott Utredningen gav inte tillräckligt stöd för att Närståendebegreppet var inte uppfyllt Brottets karaktär uppfyllde inte Rättsprocessen pågick (tillsvidareavslag) Det var inte något brott som bevittnades Sökanden var inte barn utan myndigt vid ansvar för brottsoffer framgår av 5 kap. 11 § socialtjänstlagen. I tredje stycket slås uttryckligen fast att social- nämnden särskilt ska beakta att barn som bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott och kan vara i behov av stöd och hjälp. har meddelat allmänna råd om socialnämndens arbete med våldsutsatta kvinnor samt barn som bevittnat våld (SOSFS 2009:22). Av dessa framgår bl.a. att en utredning till skydd eller stöd för ett barn bör ha en klar inriktning på barnets situation samt barnets behov och hur dessa tillgodoses. När ett barn har bevittnat våld bör socialnämnden, med anledning av våldet, utreda bl.a. -vilket behov barnet har av stöd och hjälp akut, -våldets karaktär och omfattning, -hur våldet har påverkat barnet och dess relation till föräldrarna, brottet var inte ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i dess förhållande till en närstående person. Barn som bevittnat brott -barnets egen uppfattning om våldet, -vardera förälderns uppfattning om våldets konsekvenser för barnet, -om barnet också har blivit utsatt för våld, och -vilket behov barnet har av stöd och hjälp . Om ett barn som bevittnat våld är i behov av stöd och hjälp med anledning av våldet, akut eller , bör socialnämnden kunna erbjuda barnet bl.a. -råd och stöd, -stöd- och behandlingsinsatser, och -förmedling av kontakt med frivilligorganisationer och andra aktörer. bör också med anledning av att barnet har bevittnat våld kunna erbjuda barnets föräldrar och andra till barnet närstående råd och stöd utifrån barnets behov. har också publicerat handboken som ett komplement till de allmänna råden. I meddelandebladet arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld, , nämns under rubriken (s. 5) bl.a. att socialnämnden, i verksamhet som rör våldsutsatta kvinnor samt barn som bevittnat våld, regelbundet bör kartlägga omfattningen i kommunen av barn som bevittnat våld. Utredningen har frågat landets tre största kommuner om de har genomfört någon sådan kartläggning. arbetar med frågan hur man ska kartlägga omfattningen av våld som drabbar barn men har inte någon sådan statistik . och har svarat att man inte har gjort någon regelrätt kartläggning. I är det dock möjligt att aktualisera barn enligt kriteriet våld i familjen i verksamhets- systemet. var det 495 barn som aktualiserades enligt det kriteriet. Barn som bevittnat brott Som nämnts i avsnitt 9.1 gjorde en undersökning som bl.a. handlade om i vilken utsträckning polisen uppmärksammat att barn varit närvarande när det förekommit våld i hemmet. Av de misstänkta fall av mäns våld mot kvinnor, där det framgick att barn varit närvarande vid misshandeln, kom endast en tredjedel till kännedom enligt undersökningen. hade gjort en liknande undersökning . I rapporten upprättelse – vem ser barn som bevittnat våld i hemmet? (2009) fokuserade på hur barn som bevittnat våld i familjen omnämns i polisanmälningarna och vilka skäl till avslag på ansökningar om brottsskadeersättning som var vanligast förekommande. hade därvid valt ut sju olika polisdistrikt och granskat 40 polisanmälningar i vilka det på något sätt omnämnts att barn varit närvarande i samband med misshandel i hemmet. Dessutom hade samtliga beslut om brottsskadeersättning som fattats av Brotts- offermyndigheten () undersökts. Utifrån underlaget konstaterades att av barnen som bevittnat våld omnämndes i polisanmälningarna med namn och/eller ålder samt var de befunnit sig, av barnen omnämndes varken med namn eller ålder och situationen beskrevs inte i polisanmälan, och att den vanligaste anledningen till avslag på ansökningar om brottsskadeersättning var att det genom polisanmälan eller dom inte kunde styrkas att barnet bevittnat våld. 9.2.6Utredningens möte med organisationer Vid utredningens möte med brottsofferorganisationerna m.fl. framfördes som en allmän uppfattning att barnens närvaro på brottsplatserna inte uppmärksammas. Flera organisationer före- språkade en kriminalisering. Någon organisation framhöll att det krävs mer information och att det är viktigt att myndigheterna samarbetar för att inte tappa bort barnen. Alla var överens om att Barn som bevittnat brott SOU 2012:26 polisen måste bli bättre på att ta med barnen i förunder- sökningarna. I finns bestämmelser om att ett barn som har upplevt våld mot en närstående person har rätt till brottsskade- ersättning, om våldet är ägnat att skada barnets trygghet och tillit. Enligt uppgift från det norska Justis- og politidepartementet är bestämmelsen i första hand avsedd att träffa situationer av våld i hemmet, men den kan också användas t.ex. om barnet bevittnar våld mot en närstående på allmän plats. Det är inte nödvändigt att barnet har varit direkt vittne till våldet. Det är tillräckligt att barnet har upplevt våldet, t.ex. genom att komma till platsen efter själva våldshandlingen och finna sin mor skadad. Bestämmelsen har inte tillämpats i någon större utsträckning men man kan se en ökning. behandlades 79 ansökningar varav 64 beviljades, till ett belopp om sammanlagt 3,4 miljoner NOK (). Polisen har inte haft fokus på barnet i familjevålds- situationer om inte barnet själv har blivit utsatt för våld, vilket får bevismässiga konsekvenser. Departementet tycker sig dock se en bättring. Vidare finns en dom från , där det slås fast att situationen där ett barn har bevittnat våld mot en närstående kan omfattas av strafflagens bestämmelse om misshandel i familjeförhållanden.16 Avgörandet stärker barnets rättsställning och bedöms kunna bidra till att barnets situation blir bättre utredd av polisen under förundersökningen. 16 Se Høyesterett, dom , HR-2010-1426-A (sak nr. 2010/575), Rt-2010-949. Barn som bevittnat brott 9.4.1Frågan om stödet till barnen har stärkts Bedömning: Det har inte framkommit att just möjligheten till brottsskadeersättning för barn som bevittnat våld mot en närstående har inneburit att stödet till dessa barn har stärkts. Som har framgått i avsnitt 9.1 ska utredningen undersöka och analysera om möjligheten till brottsskadeersättning till barn som bevittnat våld mot en närstående har inneburit att stödet till dessa barn har stärkts. Det är tänkbart att de ändringar i brottsskadelagen och socialtjänstlagen som gjordes har fått till följd att polisens anmälningar till har ökat. Det finns dock inte någon statistik beträffande i vilka situationer polisens anmälan enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen beror just på att barnet har bevittnat brott. Med omarbetade blankett () kommer det att vara möjligt att följa upp detta . Om de – eventuellt – ökade anmälningarna till social- tjänsten i sin tur innebär att stödet till barnen har stärkts, förutsätter emellertid också att det finns resurser hos kommunerna att vidta åtgärder med anledning av anmälningarna. Frågan om stödet till barnen har stärkts innefattar därför fler överväganden än bara frågan om barnets rätt till brottsskadeersättning. Det har inte framkommit något som talar för att just möjligheten att få brottsskadeersättning har lett till att barn som bevittnat våld har fått ökat stöd. 9.4.2Uppmärksammas barns närvaro i förundersökningarna? Bedömning: Barns närvaro uppmärksammas inte i önskvärd utsträckning såvitt kan bedömas utifrån befintliga uppgifter. Utredningens analys ska också innefatta frågan i vad mån ett barns närvaro uppmärksammas under förundersökningen i sådan grad att det finns ett tillräckligt beslutsunderlag i fråga om brotts- skadeersättning. Det går inte att dra några säkra slutsatser av Brotts- offermyndighetens avslagsbeslut (se avsnitt 9.2.3). Barn som bevittnat brott av ansökningarna och avslogs på den grunden att utredningen inte gett tillräckligt stöd för att barnet bevittnat brottet, behöver nämligen inte innebära att polis- utredningarna har varit bristfälliga i alla dessa fall. Det kan t.ex. ha framgått av förundersökningen att barnet har befunnit sig på en plats där barnet inte har sett eller hört brottet. Då brister det i stället i förutsättningarna för att kunna få brottsskadeersättning. Enligt uppgift från har det t.ex. före- kommit ansökningar som har avsett barn som har sovit samt i ett fall ett barn som ännu inte var fött. Även om det inte med säkerhet går att säga i vilken utsträckning det finns brister i förundersökningarna, visar de uppgifter och undersökningar som finns att tillgå entydigt att barns närvaro inte uppmärksammas i tillräcklig utsträckning. Den uppfattningen delades också av representanterna för brottsofferorganisationerna m.fl. vid utredningens möte med organisationerna. Även de under- handskontakter som utredningen har haft med Brottsoffermyndig- heten, och bekräftar den bilden. Som har framhållits i avsnitt 9.1 är bestämmelsen om brotts- skadeersättning till barn som bevittnat brott avvikande från brottsskadelagens i övrigt skadeståndsrättsliga uppbyggnad. Den person som begår brottet blir inte skadeståndsskyldig mot barnet och det blir inte aktuellt för att utöva regress mot gärningsmannen. De kopplingar som finns till systemet i övrigt är dels till den särskilda straffskärpnings- grunden i , dels till polisens skyldighet enligt social- tjänstlagen att göra en anmälan till socialnämnden. Trots detta tycks barns närvaro på brottsplatser inte alltid uppmärksammas. 9.4.3Systemet har ännu inte fått fullt genomslag Bedömning: Reformen har inte fått önskvärt genomslag hos berörda myndigheter, såvitt kan bedömas utifrån befintliga uppgifter. Barn som bevittnar brott har kunnat få brottsskadeersättning (själva händelsen kan dock ha inträffat tidigare). Det innebär att reformen har varit i kraft . Åtgärder vidtas fortfarande inom berörda myndigheter för att Barn som bevittnat brott barnets rätt till brottsskadeersättning ska uppmärksammas. har uppdaterat sina blanketter. har genomfört utbildningsinsatser med positivt resultat och har så sent som uppdaterat sin handbok. genomför informations- och utbildningsinsatser. har utfärdat riktlinjer och för en diskussion om hur man kan få fokus på frågan. Det är sannolikt så att de åtgärder som vidtas inom myndigheterna inte har hunnit få genomslag . Ersättningsformen är speciell och myndig- heterna har, såvitt utredningen kan bedöma, inte fullt ut hittat formerna för att hantera den. Slutsatsen blir, utifrån de uppgifter som finns att tillgå, att systemet med brottsskadeersättning till barn som bevittnat brott ännu inte fungerar på önskvärt sätt. Eftersom det pågår åtgärder inom myndigheterna har utredningen förhoppningen att systemet kommer att få bättre genomslag . Utredningen anser dock att det finns anledning att överväga andra åtgärder enligt vad som diskuteras i det följande. Bedömning: Bestämmelser i lag är inte nödvändiga för att myndigheterna ska ges anledning att uppmärksamma att barn bevittnat brott. Det bör införas en bestämmelse i förundersöknings- kungörelsen om att målsäganden ska underrättas om möjlig- heten för barn som har bevittnat brott att få ersättning enligt brottsskadelagen. Det bör också införas en bestämmelse i samma kungörelse om att det ska antecknas i förunder- sökningsprotokollet om det har funnits barn som har bevittnat brottet, och var dessa barn i så fall har befunnit sig. Det tycks vara så att det inte i första hand är bestämmelser i lag som saknas. Själva rätten till brottsskadeersättning till barn finns i brottsskadelagen och förekomsten av en straffskärpningsgrund i och skyldigheten att anmäla till enligt socialtjänstlagen borde göra att frågan uppmärksammas (vilket antogs i motiven till reformen). Innehållet i lagarna finns också beskrivet i handböcker och andra riktlinjer. Frågan är varför barns närvaro trots detta inte uppmärksammas i tillräcklig utsträckning Barn som bevittnat brott (ännu), om det beror på att de som ska stå för tillämpningen inte känner till bestämmelserna eller om det finns något som gör att de inte vill eller kan tillämpa dem. Såvitt har framkommit finns det inte något i reglerna som sådana som gör att tillämparen inte använder dem. Det troliga är att reglerna inte är kända i tillräcklig omfattning. En annan förklaring skulle kunna vara att ansvars- fördelningen är otydlig i fråga om vem som ska göra vad, och i vilket skede. En tänkbar åtgärd för att få fokus på frågan och göra det tydligt när frågan ska uppmärksammas, är att föra in en bestämmelse i förundersökningskungörelsen (1947:948) om att förekomsten av barn på brottsplatsen ska antecknas särskilt i förundersöknings- protokollet. Det är inte aktuellt i alla situationer men i de fall där det erfarenhetsmässigt förekommer (brott i nära relationer). Typfallet är när polis tillkallas vid bråk i bostad. Skulle anmälan i stället tas emot i efterhand kan den anmälningsmottagande polisen fråga anmälaren om barn har varit närvarande som kan ha sett eller hört gärningen. Situationen är känslig eftersom anmälaren, om det är målsäganden själv, kan ha anledning att inte svara sanningsenligt på frågan, t.ex. av rädsla för att förlora vårdnaden om barnet. Genom att fråga om något barn har varit närvarande, och även genom att informera om barnets rätt till brottsskadeersättning, kan anmälningsmottagaren dock ge förutsättningar för att barnets närvaro uppmärksammas. Målsäganden ska underrättas om möjlig- heterna att få ersättning enligt brottsskadelagen (13 a § förundersökningskungörelsen) och det kan vara lämpligt att införa en särskild bestämmelse om att information även ska ges om barnets rätt till brottsskadeersättning. Barn som bevittnat brott 9.4.5Förändrade blanketter och rutiner Bedömning: För att ytterligare öka medvetandegraden hos anmälningsmottagande polis bör skapa en särskild ruta i polisens anmälningssystem, som ska kryssas i om det har funnits barn på brottsplatsen. Det kan också vara lämpligt att lägga in en ruta om att information har lämnats till vårdnadshavaren om barnets rätt till ersättning. Vilka uppgifter som ska anges i polisens anmälningssystem (RAR) är centralstyrt från . Vissa uppgifter kan dock läggas in av enskilda polismyndigheter. Efter den kartläggning som gjordes (se avsnitt 9.2.1) lade in en egen ruta i RAR om barn som bevittnat våld. Rutan kommer upp i samband med anmälningsupptagning vid följande brotts- koder. Försök till mord eller dråp utan användning av skjutvapen mot kvinna