sou · H0B369 · 2012-10-23 00:00:00 — För många människor är migration en möjlighet till ett bättre liv. Migrationen kan också fylla en viktig roll i den eko- nomiska samhällsutvecklingen. Länderna som migranterna flyttar till får ett inflöde av ny kompetens och arbetskraft. I ursprungs- länderna får anhöriga ofta ta emot pengar från sina emigrerade släktingar, vilket ökar deras möjligheter till utveckling och välfärd. Det finns många olika skäl att invandra till . Bestäm- melserna om på vilka grunder en person kan invandra återfinns i utlänningslagen (2005:716). De vanligaste grunderna för uppehålls- tillstånd är humanitära skäl, anknytning till en i bosatt person, arbete samt studier (se faktaruta). Personer som kommer från länder inom EU/EES har också möjlighet att ansöka om uppe- hållsrätt. Utredningens fokus är de två förstnämnda grupperna av invandrare – personer som får uppehållstillstånd på grund av humanitära skäl respektive på grund av familjeanknytning. Dessa båda grupper benämns i utredningen som skyddsbehövande respektive anhörig- invandrare. En person som är på flykt undan sitt hemland kan beviljas uppehålls- tillstånd på grund av humanitära skäl. I denna grupp ingår personer som fått uppehållstillstånd som flyktingar eller skyddsbehövande (5 kap. 1, 2, 4 eller 6 § utlänningslagen). Det är även möjligt att få ett tillfälligt uppehålls- tillstånd på grund av verkställighetshinder (12 kap. 18 §), tillfälligt skydd (21 kap.) eller som tribunalvittne (22 kap.). I betänkandet används begreppet skyddsbehövande som ett samlingsbegrepp för hela denna grupp. En utlänning som är maka/make, sambo eller underårigt barn till någon som är bosatt i kan beviljas uppehållstillstånd på grund av anknytning till en i bosatt person (5 kap. 3 eller 3 a §). Detta gäller även underåriga barn till en förälder som är gift eller sambo med anknytningspersonen, samt en person som har för avsikt att gifta sig eller inleda ett samboförhållande med en person som bor i . Uppehålls- tillstånd på grund av anknytning delas upp i etablerade och nya anknyt- ningar. Med nya anknytningar avses personer som inte har bott tillsammans med sin anknytningsperson i utlandet. I betänkandet används begreppet anhöriginvandrare som ett samlingsbegrepp för alla som beviljats uppehålls- tillstånd på grund av anknytning. Anhöriga till personer som fått uppe- hållstillstånd som skyddsbehövande omfattas av etableringslagen (2010:197), under förutsättning att ansökan om uppehållstillstånd inkommer från det att anknytningspersonen tagits emot i en kommun. I betänkandet används begreppet anhörig till skyddsbehövande för denna grupp. Anhöriga som inte omfattas av etableringslagen kallas Arbetstillstånd kan beviljas en person som erbjudits en anställning i , förutsatt att anställningen gör det möjligt för honom eller henne att försörja sig samt att lönen, försäkringsskyddet och övriga anställnings- villkor inte är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen (6 kap. 2 §). Den sammanlagda tiden för arbetstillstånd är högst . Därefter kan ett permanent uppehållstillstånd beviljas (5 kap. 5 §). En person som kommit till för att studera kan beviljas ett tids- begränsat uppehållstillstånd (5 kap. 10 §). En förutsättning är att den sökande kan försörja sig själv under den planerade studieperioden. EU/EES-medborgare samt deras anhöriga kan ansöka om uppehållsrätt. Uppehållsrätt ges till personer som arbetar eller studerar i , har till- räckliga tillgångar för att försörja sig själv och sin familj eller söker arbete och har en verklig möjlighet att få anställning (3 a kap. 3 §). Mottagandet av skyddsbehövande utgör en nationell angelägenhet och en internationell förpliktelse. Staten har därför valt att ta ett särskilt ansvar för att stödja målgruppens etablering i arbets- och samhällsliv. Personer i åldern 20–som beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande har rätt till sär- skilda etableringsinsatser enligt etableringslagen (2010:197) (avsnitt 4.3.1).1 Även anhöriga till skyddsbehövande omfattas av etablerings- lagen, under förutsättning att de ansökt om uppehållstillstånd från det att ankytningspersonen tagits emot i en kommun. Flyktingmottagna är ett samlingsuttryck för skyddsbehövande och deras anhöriga som omfattas av etableringslagen. Regelverket påverkar invandringens sammansättning Invandringens sammansättning och omfattning är beroende av hur rådande regelverk är utformat. En central utgångspunkt för migra- tionspolitiken i är de mänskliga rättigheterna. Människor som flyr förföljelse och förtryck ska kunna få en här. har därför valt att erbjuda skydd för flyktingar och skydds- behövande i större utsträckning än vad internationella överenskom- melser kräver. fick knappt 13 000 personer uppehålls- tillstånd på grund av humanitära skäl, vilket motsvarar cirka 14 pro- cent av det totala antalet uppehållstillstånd och uppehållsrätter . En annan utgångspunkt för den svenska migrationspolitiken är att två personer som vill leva tillsammans och bilda familj i så stor utsträckning som möjligt ska kunna göra det. Anknytning till en i bosatt person har varit den främsta grunden för uppehållstillstånd. beviljades knappt 32 500 personer uppehållstillstånd som anhörig, vilket motsvarar av det totala antalet personer som fick uppehållstillstånd eller uppe- hållsrätt detta år. Av dessa var drygt 3 000 personer, eller nio pro- cent, anhöriga till en skyddsbehövande. av anhöriginvandringen består av nya anknyt- ningar, dvs. personen som söker uppehållstillstånd har inte tidigare stadigvarande bott tillsammans med sin anknytningsperson. 1 En person som har fyllt 18 men inte när uppehållstillstånd beviljas omfattas också av etableringslagen förutsatt att han eller hon saknar föräldrar här i landet. fall beviljas i regel ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på två år.2 Syftet med tvåårsregeln är att pröva förhållandets seriositet, och regeln utgör ett undantag från huvudregeln om att permanent uppehålls- tillstånd ska beviljas från början när en utlänning accepteras för bosättning i landet. Om parterna fortfarande lever tillsammans i kan permanent uppehållstillstånd beviljas. trädde nya regler för arbetskraftsinvandring i kraft som har gjort det enklare för människor utanför EU/EES att komma till för att arbeta. Det nya regelverket har medfört att arbetskraftsinvandringen har ökat kraftigt . Om även arbetstillstånd kortare än inkluderas, var det cirka 18 000 personer från länder utanför EU/EES respektive 10 000 personer inom EU/EES som kom till som arbetskraftsinvandrare . fick cirka 10 000 personer uppehållstillstånd på grund av studier. Utlänningslagen (2005:716) innefattar ett försörj- ningskrav som villkor för att uppehållstillstånd ska beviljas en person på grund av anknytning. Försörjningskravet innebär att anknytningspersonen ska ha en tillräcklig inkomst för att kunna försörja sig själv och en bostad som även rymmer personen som ansöker om uppehållstillstånd som anhörig. Försörjningskravet gäller inte om anknytningspersonen är medborgare i eller annat EES-land, har bott i med permanent uppehållstillstånd, har barn eller har fått uppehållstill- stånd av humanitära skäl. De olika undantagen innebär att det i praktiken är mycket få anknytningspersoner som omfattas av för- sörjningskravet. Utformningen av det svenska försörjningskravet ställer i sin tur större krav på att nyanlända anhöriginvandrare ges förutsättningar att snabbt etablera sig på arbetsmarknaden och bli självförsörjande. skiljer sig i detta avseende från t.ex. och , vilka båda har högre krav på att anknytningspersonen är etablerad i arbets- och samhällsliv för att en anhörig ska kunna beviljas uppe- hållstillstånd. Försörjningskravet i dessa båda länder är utformat så 2 Regeln kallas mer formellt för uppskjuten invandringsprövning och återfinns i 5 kap. 8 § utlänningslagen. att anknytningspersonen ska ha tillräcklig inkomst för att kunna för- sörja även den som invandrar, och kravet gäller även danska respektive norska medborgare och personer med permanent uppehållstillstånd. ställer därutöver även krav på egenskaper hos personen som ansöker som uppehållstillstånd genom ett poängsystem som bl.a. tar hänsyn till den sökandes yrkeserfarenhet, språkkunskaper och utbildning. 2.1.1Flyktingar och anhöriga har dominerat invandringen I likhet med många andra länder är ett land med en mycket blandad befolkning. Utrikes födda utgör av den svenska befolkningen. Och globaliseringen fort- sätter. I befolkningsprognoser beräknas invandringen till fram uppgå till cirka 75–80 000 personer , medan utvandringen beräknas till cirka 45–60 000 personer . Många personer som invandrar till stannar i landet. Det gäller exempelvis säsongsarbetare, som bor och arbetar i för att sedan åter- vända till sina hemländer. Men avgränsas invandringen till de personer som stannar för att folkbokföra sig i Sverige3 och som därmed blir en del av befolkningen, är det cirka 55 000 personer som har invandrat hit från länder utanför EU/EES . Det är en ökning . låg invandringen betydligt lägre och omfat- tade då cirka 30 000 personer från länder utanför EU/EES. har gruppen dominerats av skyddsbehövande och anhöriginvandrare (figur 2.1). 3 För folkbokföring krävs uppehållstillstånd eller en uppehållsrätt som gäller . Anm: Endast utrikes födda vilkas uppehållstillstånd är längre än och därför ger grund för folk- bokföring är inkluderade i diagrammet. Kategorin övriga består av personer som saknar uppgift om grund för bosättning i registren. Källa: (2011). Skyddsbehövande och anhöriginvandrare återutvandrar mer sällan De flesta som flyttar till ett nytt land ser till en början flytten som något tillfälligt och räknar med att flytta tillbaka till hemlandet . Detta gäller för såväl flykting- som arbetskraftsmigra- tion (Klintehäll, 2008). Benägenheten att återvandra avtar dock med vistelsetid i landet, vilket är särskilt tydligt för skydds- behövande och anhöriginvandrare. Dessa grupper har avsevärt lägre benägenhet att återvandra än arbetskraftsinvandrare. Åter- vandringen är även betydligt lägre bland personer födda utanför EU samt i medel och lågt utvecklade länder. Vidare visar studien att kvinnor respektive föräldrar har lägre benägenhet att återvandra än män respektive personer utan barn. Det är också ovanligare att personer med kort utbildning återvandrar jämfört med personer med längre utbildning (SCB, 2011). Som framgår av föregående avsnitt har majoriteten av dem som invandrat till fått uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning (anhöriginvandrare). Bland dessa utgör övriga anhöriginvandrare den största gruppen, enbart mellan av dem som invandrat på grund av anknytningsskäl utgörs av anhöriga till skyddsbehövande (bilaga 2). Humanitära skäl är den näst vanligaste grunden för uppehållstill- stånd. De nyanländas födelseregioner varierar i viss mån och mellan olika invandringsskäl. Under i stort sett har dock de flesta personer som kommit till för studier och som anhöriga till skyddsbehövande invandrat från . utgör även den vanligaste födelseregionen bland skydds- behövande fram , då gick om som största födelseregion i denna grupp. Bland dem som invandrat till som övriga anhöriginvandrare utgör den vanligaste födelse- regionen fram . Därefter har anhöriginvandringen i första hand utgjorts av personer från . Det finns även vissa skillnader i födelseregion mellan nyanlända kvinnor och män. är ett något vanligare födelseland bland skyddsbehövande män jämfört med skyddsbehövande kvinnor. I gruppen anhöriga till skyddsbehövande gäller det omvända. Bland övriga anhöriginvandrare utmärker sig som ett betydligt vanligare födelseland bland kvinnorna. Drygt en av fem kvinnor som invandrade till som övrig anhöriginvandrare från ett icke-västligt land kom från . Motsvar- ande andel för männen är (bilaga 2). Som framgår i kapitel 1 är skyddsbehövande och anhörig- invandrare utredningens primära målgrupper. För att få en för- djupad bild av hur dessa gruppers sammansättning och arbetsmark- nadsetablering ser ut har utredningen genomfört en analys av registerdata för dem som kom till respektive 2005 (bilaga 2). Resultaten från analysen redovisas i kapitel 3 Arbets- kraftsdeltagande och inkomster, samt i kapitel 5 Nyanländas del- tagande i insatser. I det följande beskrivs ålderssammansättning, familjesituation och utbildningsnivå för dem som invandrade dessa båda år. De flesta skyddsbehövande och anhöriginvandrare är unga, gifta och har högst gymnasial utbildning vid invandringstillfället De flesta personer som kommer till som anhöriginvandrare och skyddsbehövande är unga. Det gäller i synnerhet kvinnor som invandrar som anhörig till en skyddsbehövande samt kvinnor och män som kommer som övriga anhöriginvandrare. Över hälften av dem i arbetsför ålder som kom till av dessa skäl var mellan 18–(tabell 2.1). Det är vanligt att de som invandrar är gifta vid folkbokförings- tillfället. Bland anhöriginvandrare som kom till och 2005 var mellan gifta när de folkbokfördes. Mot- svarande andel bland skyddsbehövande är för kvinnorna och för männen. Majoriteten är gifta med en utrikes född person, men var tredje som kommer till som övrig anhöriginvandrare är gift med en inrikes född person. Mellan var tredje och var fjärde som invandrade till 2000 och 2005 som skyddsbehövande eller anhöriginvandrare har hög- skoleutbildning. har en hög andel, minst var fjärde nyanländ, högst grundskoleutbildning vid invandringstillfället.4 Anhöriga till skyddsbehövande samt skyddsbehövande kvinnor har i regel en något kortare utbildning än övriga anhöriginvandrare respektive skyddsbehövande män. Vidare har kvinnor i genomsnitt en lägre utbildningsnivå vid invandringstillfället än män (tabell 2.1). Statistik från Arbetsförmedlingen visar att andelen nyanlända med kort utbildning är ännu högre bland skyddsbehövande och deras anhöriga som har invandrat till . Över hälften av dem som hade en etableringsplan hade vid invandringstillfället en förgymnasial utbildning som enligt Arbets- förmedlingens bedömning var kortare än (Arbetsför- medlingen, 2012b). 4 Uppgift om utbildningsbakgrund saknas för 20–av de nyanlända (tabell 2.1). Tidigare studier indikerar att cirka hälften av individerna där uppgift saknas kan antas höra till gruppen med förgymnasial utbildning, medan den andra hälften kan antas höra till gruppen med högst gymnasial utbildning (Kennerberg, 2009). Andelen med högst grund- skoleutbildning är därför sannolikt underskattad. Anm: I tabellen har invandrare från västländer (, och ) exkluderats från gruppen övriga anhöriginvandrare för att bättre beskriva utredningens primära målgrupper. Samtliga anhöriginvandrare är dock medtagna i regressionsanalyserna som redovisas i kapitel 5, där även födelseregion finns med som bakgrundsvariabel. Källa: och (bilaga 2). Det är ovanligt att skyddsbehövande och anhöriginvandrare har många barn Det finns en föreställning om att skyddsbehövande och anhörig- invandrare har mycket stora familjer. Detta stämmer dock inte med familjesammansättningen bland dem som invandrade . I genomsnitt hade de som kom till som skydds- behövande eller anhöriginvandrare dessa år mellan 0,4 och 1,5 barn i åldern vid invandringstillfället (bilaga 2). Det genom- snittliga antalet barn är lägst bland dem som kommer som övriga anhöriginvandrare, vilket kan förklaras av att de flesta i denna grupp invandrar för att bilda familj. Bara av dem som kom som skyddsbehövande eller anhöriga till skyddsbehövande 2000 och 2005 hade fler än tre barn vid invandringstillfället. Andelen skiljer sig inte mellan män och kvinnor. Motsvarande andel för dem som kom som övriga anhöriginvandrare är cirka en procent. Familjerna har vuxit något i samtliga grupper i . Men även i landet har de flesta kvinnor och män som kom till och 2005 fortfarande ett eller två barn (figur 2.2). Endast ett fåtal har fem barn eller fler. En tredjedel av kvinnorna som invandrade som skyddsbehövande och övriga anhöriginvandrare var fortfarande barnlösa efter invandrings- tillfället. Bland kvinnor som kom som anhöriga till en skydds- behövande var motsvarande andel . Anm: Invandrare från västländer (, och ) har exkluderats från gruppen övriga anhöriginvandrare. Källa: och (bilaga 2). Många personer som invandrar till stannar i landet. Majoriteten av dem som är kvar för att bli en del av befolkningen har under invandrat som anhöriga eller skyddsbehövande. Ålder, utbildningsbakgrund och familjesituation är faktorer som påverkar förutsättningarna för etableringen på arbetsmarknaden och därmed också vilket behov av stöd som målgruppen har i landet. De flesta personer som kommer till som anhöriginvandrare och skyddsbehövande är unga. Utbildnings- nivån varierar mer mellan olika grupper. Mellan var tredje och var fjärde har högskoleutbildning. har en hög andel, minst var fjärde, högst grundskoleutbildning. Ett eller två barn var vanligast bland dem som invandrade som skyddsbehövande och anhörig- invandrare 2000 och 2005. Det var också endast ett fåtal som hade många barn i landet. Hur väl nyanlända invandrare lyckas etablera sig på arbetsmark- naden beror på både de nyanländas egna egenskaper och förut- sättningar och på hur efterfrågan på deras kompetens ser ut på den svenska arbetsmarknaden. Utredningens uppdrag är avgränsat till att analysera hur arbetskraftsdeltagandet kan öka, dvs. fokus ligger på utbudssidan snarare än på efterfrågesidan. Både förståelsen för arbetsmarknadssituationen bland nyanlända och analysen av vilka insatser som krävs för att sysselsättningen bland nyanlända ska kunna öka, behöver emellertid relateras till hur arbetsgivarnas efterfrågan på arbetskraft ser ut. Detta kapitel inleds därför med en övergripande bild av vilka krav, förväntningar och föreställningar som de som invandrar till möter på den svenska arbetsmarknaden (avsnitt 3.1). Där- efter beskrivs sysselsättning och arbetskraftsdeltagande bland dem som invandrat (avsnitt 3.2), deras arbetsvillkor (3.3), utanförskapet (3.4) samt den ekonomiska situationen (3.5). I samtliga delar tecknas bilden dels för samtliga utrikes födda, dels för dem som invandrat . 3.1Arbetsgivarnas krav och föreställningar Den internationella lågkonjunkturen och inte minst den finansiella oron i eurozonen påverkar också och den svenska arbets- marknaden. steg arbetslösheten med cirka två pro- centenheter. Andelen arbetslösa är fortfarande relativt hög, även om arbetslösheten minskat något . har arbets- kraften ökat, och trots den ökade arbetslösheten har även syssel- sättningen ökat med cirka 150 000 personer (prop. 2011/12:100). Arbetsförmedlingens prognos för åren 2012–2013 visar dock även på ökade strukturella obalanser mellan utbudet och efterfrågan på arbetskraft. I rapporten konstateras att utbildnings- nivån är en central faktor för arbetslösas möjligheter att finna ett arbete. Gymnasiekompetens är i de flesta fall ett grundläggande krav vid rekrytering av personal. I samtliga åldersgrupper har för- gymnasialt utbildade den lägsta sysselsättningsgraden. har antalet korttidsutbildade i arbetskraften ökat . Antalet arbetslösa med förgymnasial utbildning har i stort sett för- dubblats och uppgick till 113 000 per- soner. Uppgången beror till en del på att tidigare sjukskrivna personer har återkommit till arbetskraften som en följd av reformeringen av sjukförsäkringen. Dessutom har arbetskraften fått ett tillskott av korttidsutbildade personer som invandrat till . Det är också en hög andel ungdomar som träder in i arbetskraften som saknar slutförd gymnasieutbildning. Bland dessa är många utrikes födda som invandrat (Arbetsförmedlingen, 2012c). Enligt Arbetsförmedlingens prognos kommer korttidsut- bildades svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden bestå . Antalet arbetstillfällen för personer med förgymnasial utbild- ning har kontinuerligt minskat . låg sysselsättningsnivån för korttidsutbildade på 535 000 personer, vilket var 100 000 färre arbetstillfällen än . tillkom 230 000 arbetstillfällen för personer med eftergymnasial utbildning. Detta visar på den stora omvandlingen som pågår på arbetsmarknaden där enklare arbetsuppgifter som inte ställer krav på utbildning rationaliseras bort eller flyttas till länder med lägre lönekostnader. Obalansen mellan efterfrågan och utbudet på arbetskraft är med andra ord inte ett konjunkturellt problem, även om svagare konjunkturperioder bidrar till att till- fälligt försämra korttidsutbildades position på arbetsmarknaden ytter- ligare. Den krympande arbetsmarknaden för personer som saknar gymnasiekompetens försvårar etableringen på arbetsmarknaden för många nyanlända, eftersom en relativt hög andel av dem som invandrar har en kort utbildningsbakgrund (avsnitt 2.2). Nyanlända invandrare med högskoleutbildning har i regel lättare att få ett arbete än nyanlända med en kort utbildning. konstaterar att utrikes födda med högskoleutbildning kommer att utgöra en allt viktigare resurs till följd av generationsväxlingen, när arbetsgivare behöver ersätta stora kullar av personal som går i pension . Statistik visar dock att kompetensen hos i synnerhet utomeuropeiskt födda akademiker inte tas till vara . Sysselsättningsnivån är betydligt lägre och arbetslösheten är sex till sju gånger högre i denna grupp jämfört med inrikes födda akademiker. Vidare hade av de utom- europeiskt födda akademikerna som invandrade 2003 fortfarande efter invandringen arbeten som de utbildningsmässigt var överkvalificerade för. Det kan jämföras med inrikes födda akademiker, bland vilka 2009 hade ett yrke som understeg deras utbildningsnivå (Arbetsförmedlingen, 2012c). Vid sidan av de utbildningsmässiga obalanserna på arbetsmark- naden finns även regionala obalanser. De regionala skillnaderna rör inte endast sysselsättningsgrad utan även i vilken utsträckning de olika länen saknar arbetskraft som svarar mot arbetsgivarnas behov. I har exempelvis av företagen haft rekryteringsproblem , vilket kan jämföras med av företagen i . Regionerna skiljer sig också med avseende på andelen av de arbetssökande inskrivna på Arbetsförmedlingen som tillhör utsatta grupper.1 I och uppgår andelen av de arbetslösa som tillhör utsatta grupper till . I , , och är motsvarande andel 3,5–4,(ibid.). 3.1.2Rekrytering via personliga kontakter missgynnar grupper med svaga nätverk En stor del av de lediga arbetena i förmedlas via personliga kontakter (, 2005; Bethoui, 2006). Personer med begränsad tillgång till nätverk kan därför få svårare att få jobb. Olika typer av nätverk är dessutom olika värdefulla som rekryterings- kanaler. Personer som själva arbetar får information om lediga arbets- tillfällen på den egna arbetsplatsen och dess omgivning. De kan också lättare förmedla information om arbetssökande direkt till den som har mandat att anställa. Dessutom är konkurrensen om lediga arbeten lägre i nätverk där de flesta redan arbetar. 1 Med utsatta grupper avses enligt Arbetsförmedlingens definition förgymnasialt utbildade, äldre (55–), utomeuropeiskt födda samt personer med funktionsnedsättning som med- för nedsatt arbetsförmåga. person varit arbetslös, desto större del av personens nätverk tenderar dock också bestå av personer med en svag anknytning till arbetsmarknaden (och , 2011). Det gäller i synnerhet personer som ännu inte etablerat sig på arbetsmark- naden, såsom ungdomar och nyanlända invandrare. Det finns stark evidens för etnisk diskriminering på arbets- marknaden, även om det är svårt att skatta dess omfattning (och , 2011). Diskrimineringen kan vara dels preferensbaserad, dels statistisk. Preferensbaserad diskriminering innebär att en arbetsgivare väljer bort arbetssökande med en viss etnicitet, religion eller utseende även då dessa egenskaper saknar samband med den sökandes produktivitet. Bortsorteringen behöver inte vara avsiktlig eller medveten. Statistisk diskriminering betyder att arbetsgivare värderar en arbetssökande utifrån vilken produktivitet som arbetsgivaren vet (eller tror sig veta) att utrikes födda som grupp har.