sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Syftet med detta är att balansen mellan det kvarvarande försäkringstagar- kollektivet och den flyttande försäkringstagarens ekonomiska situation i princip inte ska rubbas av om kapital utbetalas till följd av ett återköp eller en överföring eller om försäkringstagaren stannar kvar i bolaget till förfall. Detta innebär att bolaget vid beräkning av värdet vid återköp eller överföring bör göra en bedömning av hur situationen skulle se ut, både för försäkringstagaren och för kollektivet, om försäkringen fick löpa tiden ut. Det är, enligt förarbetena till bestämmelserna, här fråga om att – med utgångspunkt i kontributionsprincipen – beräkna ett skäligt värde av sparmomentet i försäkringsavtalet. Denna beräkning tar sin utgångspunkt i värdet av de framtida utbetalningar som för- säkringsavtalet ger kunden rätt till. För traditionell livförsäkring i såväl vinstutdelande bolag som i icke-vinstutdelande bolag är detta värde minst nuvärdet av garanterat försäkringsbelopp, minskat med nuvärdet av framtida avtalade, ännu inte betalda . Till detta ska, enligt förarbetena, läggas för icke-vinstutdelande bolag för- säkringens andel av preliminärt fördelat överskott för Flytträtt – överväganden och förslag flytt och för vinstutdelande bolag försäkringens villkorade åter- bäring, fastställd . För fondförsäkring och depåförsäkring gäller i stället att fastställa försäkringstagarens andel av tillgångar där han eller hon bär placeringsrisken (se prop. 2006/07:26 s. 54 och 55). Vissa äldre förarbetsuttalande till FAL skulle kunna upp- fattas som att värdet av en försäkring vid återköp ska avses för- säkringens tekniska återköpsvärde (se prop. 2003/04:150 s. 256). Garantier och liknande utfästelser samt kopplingen till tekniskt återköpsvärde, försäkringskapitalet och återköps- eller flyttvärdet I pensionsförsäkringar och andra livförsäkringar lämnar för- säkringsgivaren regelmässigt en garanti i försäkringsavtalet som företaget ska uppfylla när försäkringstagaren har uppnått den avtalade pensionsåldern eller, om försäkringen är förenad med efterlevande- pension, har avlidit. Dessa garantier gäller vanligtvis utbetalnings- garantier, dvs. rätt till vissa specifika belopp. Pensionsförsäkringar och andra livförsäkringar kan även innehålla garantier om årlig avkastning på inbetalda eller en utbetalning av minst inbetalda , efter avdrag för kostnader. Även direkta och indirekta utfästelser om värdet på andelar i investeringsfonder eller andra tillgångar bör lämpligen behandlas som en form av garanti i detta sammanhang. Det nu anförda tar sikte på utfästelser kopplade till värdet på tillgångar inom fondförsäkringar, depåförsäkringar och liknande typer av försäkringar. För livförsäkringar finns ingen allmän garanti om rätt till fram- tida utfallande försäkringsbelopp vid frivilligt avbrytande av avtalet , dvs. innan försäkringstagaren har uppnått den avtalade pensionsåldern eller i övrigt uppfyller de avtalade förutsättningarna för att garantin ska inträda vid försäkringsfall. Det innebär att för- säkringsföretaget får på sig att säkerställa att man har till- räckligt kapital för att betala ut den garanterade pensionen till den försäkrade. Det garanterade lägsta beloppet som utgår vid framtida försäkringsfall med anledning av inbetalda (intjänad garanti) brukar livförsäkringsföretag i sina villkor kalla för värdet av garanterade pensionsbelopp, garantivärde eller liknande. Det preliminärt fördelade kapitalet som anges i värdebesked till försäkringstagarna är ibland lägre, men inte sällan högre än det tekniska återköpsvärdet. Värdet på kapitalet i värdebesked i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag omfattar inte bara de Flytträtt – överväganden och förslag garanterade belopp som man har rätt till enligt försäkringsfordran: det omfattar också sådana överskott som samlas i konsoliderings- fonden och som försäkringstagarna har anspråk på och som kan användas som företagets riskkapital. Beräkningar av garanterade värden och preliminärt fördelade överskott sker inom traditionella försäkringar samlat och brukar sammantaget kallas för försäkrings- kapitalet, pensionskapitalet eller liknande. Även när försäkringen kan återköpas eller flyttas, är det inte säkert att kunden har rätt att göra det till i värdebeskeden angivna försäkringskapitalet eller mot- svarande kapital. Avdrag kan exempelvis komma att ske med hänsyn till företagets ekonomiska situation om företagets kollektiva kon- solidering är negativ. Således utgör i normalfallet inte heller det tekniska återköps- värdet respektive försäkringskapitalet eller motsvarande kapital som brukar anges i värdebesked till försäkringstagarna ett repre- sentativt återköps- eller flyttvärde. Flera ömsesidigt verkande liv- försäkringsföretag har avtalsvillkor som förenklat innebär att återköps- och flyttvärdet bestäms till det högsta av ett garanterat belopp och försäkringskapitalet. Regleringen flyttas inte från försäkringsrörelselagen Vi ansluter oss till den ordning som gäller för regleringen av återköps- och flyttvärdet inom området för den lagstadgade flytt- rätten, nämligen att det i FRL anges hur återköps- och flyttvärdet ska bestämmas och att företaget i sin tur med ledning av dessa bestämmelser ställer upp mer detaljerade villkor och regler om hur värdet ska bestämmas för olika försäkringar. Reglerna om återköps- och flyttvärdet bör liksom avse den lagstadgade flytträtten. De bör dock kunna tillämpas analogt i fråga om andra slag av ändringar av försäkringsavtal som lämpligen bör behandlas på samma sätt. Det gäller i första hand återköp av kapital- försäkringar samt beståndsöverlåtelser av individuella försäkringsavtal till ett annat försäkringsföretag utan att det är fråga om flytt eller återköp. Det gäller också vid byte av förvaltningsform inom ramen för ett livförsäkringsavtal. Flytträtt – överväganden och förslag Ingen generell regel om att garantier vid försäkringsfall ska gälla Det finns enligt vår mening inte någon saklig grund för att införa en generell avtalsrättslig eller näringsrättslig princip om att en avtalad garanti som inträder vid ett försäkringsfall ska börja gälla innan försäkringstagaren eller den försäkrade uppnått pensions- åldern eller uppfyller andra avtalade förutsättningar för att garantin ska lösas ut. I de fall som man successivt tjänar in en garanti bör det dock tydligt framgå av försäkringsavtalet och redovisas i värdebeskedet. Reglerna om bestämmande av återköps- och flyttvärdet bör inte heller underkänna de ordningar som finns för utformning av garantitidpunkter i traditionellt förvaltade pensionsförsäkringar eller annan försäkring. Befintliga förarbets- uttalanden om att samma värde ska betalas ut vid förtida uttag som vid försäkringsfall bör därför inte längre ligga till grund för nya bestämmelser om bestämmande av flyttvärde. Detsamma gäller uttalanden i äldre förarbeten till FAL som skulle kunna tolkas så att värdet vid förtida uttag ska motsvara det tekniska återköps- värdet, eftersom det tekniska återköpsvärdet är mindre representa- tivt vid ett faktiskt återköp eller en flytt. Hänsyn bör ändå tas till garantins värde Den sakliga grunden för att tillmäta garantin betydelse vid flytt av försäkringar är i stället att garantin påverkar försäkringens värde och att försäkringstagarna i normal- fallet får betala för garantin genom högre . Om två för- säkringar i huvudsak är identiska, men skiljer sig åt genom att den ena försäkringen har en garanterad lägsta nivå på kapitalet vid för- säkringsfall eller efterföljande utbetalningsperiod, så är försäkringen med garantierna per definition mer värdefull för en försäkrings- tagare. Den är även en större belastning för försäkringsföretaget, vilket försäkringstagaren normalt får betala för genom eller andra avgifter. Försäkringstagaren bör därför som en utgångspunkt ha rätt till ett värde för intjänade garantier för återköpet eller flytten, även om den garantin som utlovades vid försäkringens tecknande och som byggde på ett fullföljande av premiebetalningen biter först . Flytträtt – överväganden och förslag Ett neutralt värde bör bestämmas med hänsyn till hur garantier och liknande utfästelser betalas och förbrukas I vissa fall kan det vara enkelt att bestämma värdet på det som har garanterats och som ska ligga till grund för försäkringens värde vid återköp och flytt. Så är exempelvis fallet om företaget har lämnat garantier om återbetalning av minst inbetalda efter avdrag för kostnader. Så är också fallet för utfästelser inom fondförsäkring som avser värdet på andelar i de investeringsfonder som försäkrings- tagarens har placerats i och andra former av utfästelser som kan vara kopplade till värdet på tillgångar som bolaget förvaltar. Här är det fråga om garantiliknande utfästelser som inte brukar beteck- nas som garantier men som ändå måste beaktas vid återköp och flytt av försäkringar. Det är i dessa fall relativt lätt att bestämma vad som ska ligga till grund för återköpet eller överföringen av för- säkringens värde. Hur utbetalningsgarantier och andra garantier ska värderas vid återköp eller flytt är ofta betydligt svårare att avgöra generellt. Vid värderingen av garantiernas värde vid återköp eller flytt finns det anledning att ta hänsyn till hur garantierna finansieras. Om en garanti vid dödsfall i en så kallad sammansatt pensions- försäkring finansieras genom att en extra riskpremie tas ut fram till dess att värdet av det sparade pensionskapitalet motsvarar värdet av garantin vid utbetalning av ålderspension eller efterlevandepension, är det rimligt att man vid en flytt får ta med sig värdet av de intjänade garantierna. Dessa kan beräknas på värdet av det sparade pensionskapitalet. Värdet av riskförsäkringen kan inte flyttas. Är garantitiden nära sitt slut vilket inträffar när avtalet eller rätten till en garanterad efterlevandepension upphör, innebär det att den garanti som man har betalat för har förbrukats av detta skäl. Då finns det normalt inte heller något kvarstående garantivärde som försäkrings- tagaren bör kompenseras för vid flytten. Vid bestämmandet av garantiers värde vid flytt bör alltså hänsyn tas till hur garantierna betalas och förbrukas. För försäkringar som meddelats utan efterlevandeskydd utgår regelmässigt lägre än för försäkringar med sådant skydd på grund av att man räknar med värdet av arvsvinster. Om för- säkringstagaren har en försäkring utan efterlevandeskydd men senare flyttar försäkringen, kan en hälsoprövning visa att försäkringstagaren skulle ha bidragit med en arvsvinst till försäkringsbolaget. Om inte hänsyn får tas till denna skulle försäkringsbolaget förlora och Flytträtt – överväganden och förslag försäkringstagaren vinna på återköpet eller flytten. Försäkrings- tagaren skulle rent av kunna vinna ytterligare på en flytt genom att flytta till en motsvarande försäkring med efterlevandeskydd i ett nytt försäkringsföretag. Även i detta fall är det således befogat att ta hänsyn till vilka värden som betalas respektive vad som för- brukats. Ytterligare en möjlighet – vilket kan vara fallet i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag som meddelar traditionella livför- säkringar med en överskottshantering som bygger på en överskotts- fördelning mellan generationer – är att försäkringstagaren betalat för lite för en garanti mot att denna ställer sina överskott till förfogande för nya försäkringstagares garantier. Detta är ett solidaritetselement som kännetecknar generations- modellen och ömsesidighetsprincipen i vissa ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag. Överskottshanteringen kan förenklat ses som ett lån av överskott. Om så är fallet bör försäkringstagaren inte få betalt för värdet av garantin om denne flyttar medan för- säkringen är i uppbyggnadsfasen, utan värdet bör justeras med hänsyn till att försäkringen inte kommer att bidra med överskott för att svara för garantier i andra försäkringstagares försäkringar . Även sådana sätt att betala och förbruka garantier bör beaktas när man bestämmer ett återköps- eller flyttvärde. Angivna förhållanden bör kunna beaktas på ett lämpligt sätt inom ramen för en allmän bestämmelse som anger att återköps- och flyttvärdet ska bestämmas till ett neutralt värde. Värdet ska alltså beräknas så att varken försäkringstagaren eller företaget bör vinna på att flytten sker. Genom att konsekvensen för bolaget ska beaktas förlorar inte heller övriga försäkringstagare i företaget på återköpet eller flytten i fall flytten av pensionskapitalet eller åter- köpet av en kapitalförsäkring påverkar även dem. Utredningen anser inte att man bör införa någon bestämmelse i lag om att värdet ska bestämmas till försäkringskapitalet eller liknande begrepp definierat på visst sätt, eftersom en sådan reglering blir alltför trubbig och inte ger utrymme för alla hänsyn som kan behöva tas för olika slag av garantier och livförsäkringar som finns. Detta ute- sluter givetvis inte att livförsäkringsföretag vid tillämpningen av reglerna bestämmer återköps- och flyttvärdet för en traditionell försäkring med hänsyn till ett försäkringskapital eller pensions- kapital definierat på visst sätt, så länge de allmänna kraven i bestämmelsen uppfylls. Flytträtt – överväganden och förslag Hänsyn till våra förslag om överskottshantering för ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag De förslag som vi lämnat för överskottshanteringen bör beaktas också vid regleringen av återköps- och flyttvärdet. Det innebär att företaget då ska beakta dels värdet med hänsyn till avtalade garantier och liknande utfästelser såsom en försäkringsfordran, dels anspråket på överskott som försäkringen medför. Det senare avser överskott som är företagets riskkapital och som kan användas för förlusttäckning. Bestämmandet av försäkringsfordran som en del av återköps- eller flyttvärdet har sin grund i vilka garantier och liknande utfästelser som företaget har gjort i försäkringsavtalen. Här bör, som tidigare framgått, ett neutralt värde bestämmas med hänsyn till betalningen och förbrukningen av garantin eller utfästelsen. Detta bör klargöras i bestämmelserna. Villkoren för bestämmandet av värdet i denna del bör tas in i avtalet. Anspråken på överskott i återköps- eller flyttsammanhang bör däremot baseras på företagets grundläggande regler i bolags- ordningen eller stadgarna och regleras i riktlinjerna för överskotts- hantering för livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst. Sådana riktlinjer ska, enligt våra förslag, ange bl.a. hur överskott ska fördelas vid återköp och flytt (se avsnitt 5.4.2). Bestämmelserna om beräkning av återköps- och flyttvärde bör, som tidigare utvecklats, inte utesluta att värdet av utfallande garantier inte räknas med vid återköp eller flytt i speci- ella fall. Det avser fall där försäkringen inte har ett eget överskott för att täcka solvenskravet av avtalade garantier, utan lånat över- skott från andra försäkringar för att täcka solvenskravet. En sådan tillämpning av överskottshanteringen innefattande en generations- modell ska i så fall framgå av företagets överskottsreglering. En justering av värdet på garantierna i dessa speciella fall bör däremot i konsekvens med vår föreslagna uppdelning i försäkringsfordringar och anspråk på överskott framgå av försäkringsavtalet, eftersom det avser en justering av försäkringsfordran. Flytträtt – överväganden och förslag Hänsyn till våra förslag om överskottshantering för sådana ömsesidiga livförsäkringsföretag och livförsäkringsföreningar som får dela ut vinst Paragrafen om beräkningar av återköps- eller flyttvärde i FRL bör inte heller avse anspråk på överskott som en försäkringstagare i egenskap av delägare eller medlem har i ett ömsesidigt livför- säkringsbolag eller en livförsäkringsförening som får dela ut vinst. I dessa företag får rätten till anspråk på överskott inte alls kopplas till försäkringskapitalet på grund av kopplingsförbudet. Här är anspråket på överskott kopplade till gjorda delägar- eller medlems- insatser. Vidare är möjligheterna att återfå sådana insatser kopplade till bestämmelserna om uppsägning av medlemskap och beroende på vad som gälla i dessa hänseenden enligt FL och stadgarna. Man kan förenklat uttrycka det som så att våra förslag om en lagstadgad flytträtt och beräkning av flyttvärde- och kostnader avser för- säkringar och inte delägarinsatser, medlemsinsatser eller aktie- kapital i livförsäkringsföretag som får dela ut vinst. Hänsynen till företagets ekonomiska situation Nuvarande regler i FRL ger utrymme för avvikelser från huvud- regeln för beräkningen av flyttvärdet med hänsyn till försäkrings- bolagets ekonomiska situation. Det finns anledning att analysera om det finns skäl att behålla en sådan bestämmelse. En viktig fråga i samband med utvidgningen av en lagstadgad flytträtt är hur för- säkringsföretag kan beakta ekonomiska problem som uppkommer eller kan förstärkas vid en flyttanstormning. Enligt vår mening bör man skilja på företagets behov av att behålla riskkapital från rimligheten i att företag ska få behålla värden vid återköp och flytt. Om företaget inte klarar av att leva upp till solvensreglerna vid flytt uppkommer i och för sig ett behov av att hålla inne kapital. Företagets behov av riskkapital kan dock inte gå före skyldigheten att fullgöra sina försäkringsåtaganden. Det är ju detta som är solvensreglernas syfte, medan överskotts- reglerna syftar till en förutsägbar och rättvis överskottshantering. I praktiken innebär det att försäkringstagare med anspråk på överskott måste bidra till att säkerställa utbetalning av garanterade belopp till försäkringstagare som i stället har underskott, om för- säkringsföretaget har en ansträngd ekonomisk situation. Flytträtt – överväganden och förslag Med beaktande av det anförda bör möjligheten att hålla inne värden som företagets riskkapital vid återköp och flytt begränsas till överskott vilka får användas som riskkapital i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag. I ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag ska företagets överskottsregler ange vad som i detta avseende ska gälla vid återköp och flytt. Som ovan framgått får företaget alltså hålla inne överskott vid återköp och flytt av försäkringar, s.k. marknadsvärdesjustering, om det följer av företagets överskotts- regler. Detta innebär att det saknas behov av en ytterligare lagregel i detta sammanhang om att ömsesidigt verkande ska få hålla inne överskott med hänsyn till företagets ekonomiska situation. bör i stället själva reglera frågan på ett mer precist sätt anpassat till företagets tillämpade överskottsregler i övrigt. Efter- som sådana regler ska offentliggöras får försäkringstagarna bättre möjligheter att i förväg förutse när och hur företag kan komma att behålla överskott med "hänsyn till företagets ekonomiska situa- tion". I sådana ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkrings- föreningar som får dela ut vinst svarar delägarna respektive med- lemmarna för företagets riskkapital genom särskilda delägar- respek- tive medlemsinsatser. Frågor om vilket ägarkapital och överskott som får behållas med hänsyn till företagets ekonomiska situation när en delägare eller medlem avgår ska, som tidigare framgått, bestämmas i företagets bolagsordning respektive stadgar. Våra förslagna lag- regler innebär även spärrar för återbetalning av riskkapitalet i fall solvensreglerna inte uppfylls. Någon anledning att medge en ned- sättning av försäkringsfordran med hänsyn till företagets eko- nomiska situation när försäkringen flyttas finna inte i dessa företag. I vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag finns inte heller någon anledning att medge en nedjustering av försäkringsfordran med hänsyn till företagets behov av överskott och solvens. Där svarar aktieägarna för företagets riskkapital och försäkringstagarna får inte ha något anspråk i överskott i sådana bolag. Frågan om efterutdelning av överskott vid en flytt Det är inte aktuellt att införa några bestämmelser om efter- utdelning av avräknade överskott när försäkringstagare flyttar hela sin försäkring i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag. Det är ju försäkringstagaren som bryter avtalet och ett Flytträtt – överväganden och förslag sådant lagkrav skulle vara oförenligt med överskottens roll som företagets riskkapital. Om ett ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag kan behålla överskott med hänsyn till företagets ekonomiska situation, är det rimligt att företag får ha regler om eftergottskrivning eller utdel- ning av avräknade underskott när solvensen förbättras (dvs. det så kallade splittringsförbudet behöver inte upprätthållas). Vad som anförts skulle också kunna gälla om företaget har behov av att behålla överskottet för sin likviditet.33 Vi lämnar dock inget sådant förslag för livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst. Det anförda kan däremot tillämpas på ett transparant och natur- ligt sätt i ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkrings- föreningar som får dela ut vinst och har delägar- och medlems- kapital samt tillämpar en överskottshantering enligt FL. Enligt vår mening innebär våra förslag om en överskottshantering enligt FL ett kopplingsförbud mellan försäkringsfordran och anspråk på överskott. Detta innebär att delägaren och medlemmen kan avstå från att begära utbetalning av delägar- eller medlemsinsatser även om en sådana rätt finns enligt stadgarna, för att i stället begära en utbetalning när företagets ekonomiska ställning förbättras. En sådan ordning är förenlig med våra förslag i avsnitt 5.5. 9.8.3Avgifter vid återköp och flytt Förslag och bedömning: Vilka avgifter som får tas ut vid åter- köp och flytt ska alltjämt regleras i försäkringsrörelselagen. Det preciseras att avgifter vid återköp och flytt får bestämmas till högst de direkta kostnaderna för den administrativa hanteringen, beräk- nad för försäkringar av samma slag, och de obetalda anskaffnings- kostnader som direkt hänför sig till försäkringen. 33 Efterutdelning av överskott skulle praktiskt kunna fungera ungefär som för inlösen av förlagsinsatser i ekonomiska föreningar. Företaget skulle alltså i sina stadgar ange att kapital som inte kan betalas ut på grund av företagets ekonomiska situation vid återköp och flytt kan betalas ut senare när den ekonomiska ställningen kopplad till en särskild överskotts- balansräkning, årsredovisningen eller solvensbalansräkningen medger detta. Flytträtt – överväganden och förslag Skälen för förslaget och bedömningen Bör avgifterna storlek i samband med återköp och flytt lagregleras? Vår utgångspunkt är att det egentligen inte är lämpligt att ha regler i lag eller annan författning om hur storleken på försäkrings- företags eller andra avgifter ska bestämmas. Vid återköp- och flytt finns det dock speciella skäl för en sådan reglering. En reglering är helt enkelt viktig för att motverka att avgifterna sätts så höga att den lagstadgade återköps- och flytträtten sätts ur spel. Dessa situationer är också speciella eftersom ett företag typiskt sett har mindre anledning än annars att bestämma låga avgifter, efter- som kundförhållandet ofta upphör i samband med återköpet eller flytten. finns bestämmelser om avgifternas storlek i FRL. Utredningen anser således att det finns övervägande skäl för att storleken på avgifterna i samband med återköp och flytt ska lag- regleras även samt att de närmare villkoren för för- säkringsföretagets uttag av avgifter i dessa avseende ska framgå särskilt av försäkringsavtalet (se 5 kap. 15 § FRL). Flyttavgifter för att täcka kostnader för den administrativa hanteringen av återköp och flytt Ett försäkringsföretag bör liksom ha rätt att ta ut avgifter för själva hanteringen av återköpet och flytten om inte dessa kostnader täcks av redan inbetalade avgifter. Enligt vår mening bör rätten lämpligen begränsas till de direkta administrativa hanteringskost- nader som i genomsnitt uppkommer vid återköp respektive flytt av försäkringar av samma slag. Försäkringsföretaget bör alltså få ta ut avgifter som högst uppgår till ett belopp som framräknats enligt den principen.