sou · H0B378 · 2012-11-29 00:00:00 — I stället för och polismyndighet bör det anges att och Säkerhetspolisen, utöver åklagarmyndighet och Kriminalvården, får besluta om efterlysning. Andra myndigheter kan göra framställning om efterlysning hos (6 § första stycket). Bestämmelsen i 7 § första stycket som reglerar hos vilken polismyndighet en framställning ska göras bör upphävas. beslutar om efterlysning på begäran av utländsk myndighet (6 § andra stycket). Efterlysningar förs in i registret av (2 § andra stycket). En efterlysning återkallas av (9 § andra stycket). En myndighet som hos begärt eller gjort framställan om en efterlysning är skyldig att underrätta då en efterlysning inte längre behövs (9 § andra stycket). Vidare behöver i 3 och 13 §§, som avser möjligheten att ge ut publikationer över efterlysta respektive efterlysning i utlandet, ordet bytas mot ordet . Enligt 14 § får meddela närmare föreskrifter för tillämpningen av kungörelsen. Denna befogenhet bör tillkomma . Med hänsyn till den viktiga funktion som en efterlysning har i polisens verksamhet är det angeläget att i föreskrifter närmare reglerar förfarandet inom myndigheten. Här bör dagens regler kunna vara en utgångspunkt. Förordningen om rättsväsendets informationssystem Förordningen (1970:517) om rättsväsendets informationssystem innehåller bestämmelser om automatiserad behandling av personuppgifter i två delsystem; ett för domar och slutliga beslut i brottmål och ett för brottsanmälningar. Enligt 3 § är personuppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifter i delsystemen. Denna uppgift bör övergå på . Som en följd av detta ska begreppet bytas mot i bestämmelser som avser i egenskap av huvudman för systemet. De bestämmelser som avses är 5, 5 a, 6, 7, 13–15, 20 och 32 §§ samt rubriken närmast före 12 §. I 9 § anges att en polismyndighet ska, med vissa begränsningar, lämna uppgifter om anmälda brott till . Denna skyldighet kommer i den nya att kunna regleras genom interna föreskrifter. Däremot bör Säkerhetspolisen, vars skyldighet i detta avseende regleras internt inom , anges uttryckligen i den nya organisationen. I 9 § bör således orden en polismyndighet utgå. I stället bör ordet Säkerhetspolisen anges. Förordningen om register över förelägganden av ordningsbot Enligt 1 § förordningen (1997:903) om register över förelägganden av ordningsbot får föra ett nationellt register över förelägganden av ordningsbot. Enligt 3 § första meningen är styrelsen personuppgiftsansvarig för registret. Vidare anges i 3 § andra meningen att polismyndigheterna, och är personuppgiftsansvariga för uppgifter i de ärenden som handläggs hos respektive myndighet. I 2 § och 3 § första meningen behöver ordet bytas ut mot . I 3 § andra meningen bör ordet Polismyndigheterna utgå. I 4 § anges att och polismyndigheterna får ha direktåtkomst till registret. Eftersom registret kommer att föras av saknas det behov av dessa regler om direktåtkomst. Däremot bör Säkerhetspolisen ges möjlighet till direktåtkomst, eftersom denna möjlighet annars skulle upphöra när upphör som myndighet. I 4 § bör alltså orden och polismyndigheterna utgå och ordet Säkerhetspolisen läggas till. Enligt 6 § får meddela närmare föreskrifter om innehållet i registret. Eftersom även anställda vid andra myndigheter än får utfärda ordningsbot90, bör en föreskriftsrätt finnas även för den nya Här behöver således ordet bytas ut mot ordet . Ett motsvarande ordbyte bör göras i 8 § som avser möjligheten att lämna ut uppgifter på medium för automatisk databehandling. 90 2 § ordningsbotskungörelsen (1968:199). Förordningen om behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga Förordningen (1998:1229) om behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga innehåller bestämmelser om verkställighet av lagen (1998:93) med samma namn. Enligt bilaga 1 till förordningen får bl.a. polismyndigheter och ha direktåtkomst till ett automatiserat register över totalförsvarspliktiga när det gäller vissa angivna personuppgifter. Enligt bilaga 2 får samma myndigheter föra in vissa angivna personuppgifter i registren och även rätta dessa personuppgifter. Registren förs i Totalförsvarets rekryteringsmyndighets verksamhet för att bl.a. ta fram underlag för beslut om inskrivning, krigsplacering eller annat ianspråktagande av personal till totalförsvaret. I båda bilagorna behöver ordet polismyndigheter bytas mot . Vidare ska ordet utgå. Som redovisas nedan vid övervägandena beträffande förordningen (1995:238) om totalförsvarsplikt torde en sådan försvarsplikt kunna fullgöras även i polisverksamhet som bedrivs av Säkerhetspolisen. Mot denna bakgrund behöver ordet Säkerhetspolisen anges i båda bilagorna istället för ordet . Förordningen om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet Enligt 12 § förordningen (2001:589) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet får vissa personuppgifter lämnas ut till myndigheter. Utlämnandet är dock begränsat till de senast registrerade uppgifterna om en person. I 12 a § anges emellertid att och polismyndigheterna har rätt att ta del av vissa tidigare registrerade uppgifter om personer, om utlämnandet sker efter utgången av det år då respektive uppgift ändrades. Uppgifterna får användas endast för vissa i förordningen angivna ändamål. Här bör orden och polismyndigheterna bytas ut mot ordet . har Säkerhetspolisen tillgång till uppgifter som en organisatorisk del av . För att möjliggöra denna tillgång när Säkerhetspolisen blir en självständig myndighet behöver även Säkerhetspolisen anges i 12 a §. Förordningen om behandling av uppgifter i verksamhet Enligt 6 a § förordningen (2001:646) om behandling av uppgifter i verksamhet ska uppgifter som behandlas med stöd av bestämmelserna i artikel 5 i och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen, lämnas ut till eller den polismyndighet som regeringen bestämmer. Här bör ordet bytas ut mot . Bemyndigandet för regeringen kan upphävas eftersom de nuvarande polismyndigheterna upphör. har Säkerhetspolisen tillgång till uppgifter genom att denna polis är en organisatorisk del av . För att möjliggöra denna tillgång när Säkerhetspolisen blir en självständig myndighet behöver även Säkerhetspolisen anges i 6 a §. Förordningen om behandling av personuppgifter inom kriminalvården Enligt 37 § förordningen (2001:682) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården ska uppgifter i det centrala kriminalvårdsregistret på begäran lämnas ut till bl.a. och en polismyndighet. Dessa myndigheter får enligt samma bestämmelse även ha direktåtkomst till registret. bytas ut mot . har Säkerhetspolisen tillgång till uppgifter som en organisatorisk del av . För att möjliggöra denna tillgång när Säkerhetspolisen blir en självständig myndighet behöver även Säkerhetspolisen anges i 37 §. Enligt 44 § första stycket första meningen får chefen för och de personer inom myndigheten som denne utser ha direktåtkomst till uppgift om en person finns registrerad i säkerhetsregistret. Vidare anges i första stycket andra meningen att får lämna ut en sådan uppgift till bl.a. polismyndighet under vissa förutsättningar. Slutligen anges i andra stycket första meningen att uppgifter ur säkerhetsregistret får, efter prövning av chefen för eller av de personer som denne utser, lämnas ut till eller en polismyndighet. Utlämnandet får endast avse uppgifter som kan antas ha särskild betydelse bl.a. för en pågående undersökning i en polismyndighets brottsutredande verksamhet. Denna bestämmelse bör ändras så att i första stycket första meningen istället chefen för och chefen för anges. Vidare behöver i första stycket andra meningen ordet bytas ut mot ordet och ordet polismyndighet utgå. Slutligen bör andra stycket ändras så att uppgifter ur säkerhetsregistret, efter prövning av chefen för eller av de personer som denne utser, ska kunna lämnas ut till eller Säkerhetspolisen under de förutsättningar som gäller . I andra stycket andra meningen slutligen behöver orden en polismyndighets bytas ut mot orden eller Säkerhetspolisens. I 46 § finns bestämmelser om Kriminalvårdens skyldighet att underrätta andra myndigheter. Enligt bestämmelsen ska polismyndighet underrättas om permission eller avgång från kriminalvårdsanstalt, om underrättelsen kan antas vara av betydelse för polismyndighetens verksamhet. ska, utöver detta, underrättas bl.a. om intagning i eller avgång från kriminalvårdsanstalt eller förflyttning till annan anstalt och om verkställighetens början i kriminalvårdsanstalt när den sammanlagda tiden att avtjäna är fängelse . Denna bestämmelse bör ändras så att underrättelseskyldigheten mot , med oförändrat innehåll, istället gäller mot . Den nuvarande underrättelseskyldigheten mot polismyndighet upphör. Vidare bör en underrättelseskyldighet mot Säkerhetspolisen införas av samma omfattning som den som gäller mot polismyndighet. Förordningen om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen Förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen gäller vid automatiserad behandling av personuppgifter i , och polismyndigheternas samt utlandsmyndigheternas verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen (1 §). Här behöver orden och polismyndigheternas bytas ut mot ordet . Säkerhetspolisen, som är en organisatorisk del av , handlägger ärenden enligt såväl utlänningssom Säkerhetspolisen bör därför anges i 1 §. I enlighet med detta bör 2 §, som avser personuppgiftsansvar, ändras så att och Säkerhetspolisen har sådant ansvar när det gäller polisen. I 6 och 16 §§, som avser direktåtkomst respektive överklagande av beslut om rättelse, bör orden och polismyndighet bytas ut mot orden och Säkerhetspolisen. Förordningen om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet Enligt 9 § förordningen (2007:261) om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet får bl.a. ha direktåtkomst till uppgifter i en uppgiftssamling för underrättelser i den omfattning som beslutar. Här bör i stället anges att och Säkerhetspolisen får ha sådan åtkomst. I 10 kap. 7 § tryckfrihetsförordningen anges att polismyndighet ska verkställa beslag enligt förordningen. Här bör ordet polismyndighet bytas ut mot ordet . Med hänsyn till att även Säkerhetspolisen verkställer beslag i ärenden som handläggs av dem, bör även Säkerhetspolisen anges här. Enligt 23 kap. 17 § får en förundersökningsledare, om det behöver vidtas en undersökningsåtgärd utanför hans eller hennes tjänstgöringsområde, begära biträde av polismyndigheten på den ort där åtgärden ska vidtas. Lydelsen av denna bestämmelse är oförändrad sedan lagens tillkomst . I den nya kommer bestämmelsen inte att ha någon egentlig innebörd när det gäller en polisiär förundersökningsledare. För den undersökningsledare som är åklagare innebär bestämmelsen inte annat än att han eller hon har rätt till biträde av . En bestämmelse av denna innebörd finns redan i 23 kap. 3 § andra stycket. För det fall åklagaren leder en förundersökning, där utredningsarbetet bedrivs av Säkerhetspolisen, är 7 § andra stycket polislagen (1984:387) tillämplig. Det innebär att det som sägs om i 3 § ska tillämpas på Säkerhetspolisen. Mot denna bakgrund kan bestämmelsen i 23 kap. 17 § upphävas. I avsnitt 2.3.2 har kommittén redovisat de ändringar som bör göras i bestämmelserna om anmälningsskyldighet i 25 kap. 1 §. Enligt bestämmelsen i 48 kap. 14 § får riksåklagaren under vissa förutsättningar uppdra åt överåklagare som är myndighetschef inom åklagarväsendet att i fråga om vissa brott bestämma ordningsbotens belopp. Sedan enmyndighetsorganisationen infördes för åklagarväsendet 2005 finns det inte längre några överåklagare som är myndighetschefer. Paragrafen bör ändras i enlighet med detta. Vidare behöver ordet polismyndighet i olika böjningsformer bytas ut mot i motsvarande böjningsform i 9 kap. 10 §, 20 kap. 5 §, 23 kap. 4 och 4 a §§, 24 kap. 8 §, 28 kap. 4 §, 35 kap. 14 § och 36 kap. 16 §. Slutligen behöver ordet bytas ut mot ordet i 48 kap. 14 §. Lagen om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling Enligt 4 § lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling ska framställning om utlämning göras hos polismyndigheten i den ort där den som ska utlämnas uppehåller sig. Är uppehållsorten okänd ska framställningen göras hos . I 9 § anges att den som är efterlyst i vissa fall kan få reseförbud eller omhändertas i avvaktan på att en framställning om utlämning görs. Befogenheten att besluta om detta har polismyndigheten på den ort där personen uppehåller sig. Av skäl som redovisats i avsnitt 4.2.3. bör i såväl 4 § som 9 § uppgiften tilläggas . Det är sedan en intern myndighetsfråga att fördela ansvaret för verkställigheten. Vidare bör bestämmelsen om överklagande i 11 § anpassas till dagens terminologi. Slutligen bör ordet polismyndigheten i 5, 6, 8 och 12 §§ bytas ut mot ordet . Lagen och förordningen om yrkesmässig försäljning av dyrkverktyg Enligt 3 § lagen (1979:357) om yrkesmässig försäljning av dyrkverktyg och förordningen (1979:358) med samma namn ska frågan om tillstånd till sådan försäljning prövas av polismyndigheten i den ort där rörelsen huvudsakligen ska bedrivas. Som kommittén redovisat i avsnitt 2.3.2 bör detta slags forumregler behållas i den nya organisationen, men avse ansökan och knytas till begreppet län. I möjligaste mån bör forumregeln anges i förordning för att möjliggöra en smidigare anpassning efter nya förhållanden. I 3 § lagen bör därför anges att ska pröva frågan om försäljning. I en ny 1 § i förordningen bör anges att ansökan ska göras i det län där rörelsen huvudsakligen ska bedrivas. Vidare bör ordet i 2 § lagen och i den inte paragrafindelade förordningen bytas ut mot . Slutligen behöver ordet polismyndigheten bytas ut mot i 5 och 6 §§ lagen. Lagen och förordningen med vissa bestämmelser om larmanläggningar m.m. Lagen (1983:1097) med vissa bestämmelser om larmanläggningar m.m. och förordningen (1983:1099) om anslutning av larmanläggningar till polisen innehåller bestämmelser om tillståndsplikt för larminstallationsverksamhet och om direktanslutning av larmanläggningar till polisen. Enligt 3 § lagen prövas frågan om tillstånd av polismyndigheten på den ort där verksamhetens ledning ska utövas. I enlighet med vad som redovisats i avsnitt 2.3.2 bör här anges att prövar frågan om tillstånd samt vidare att ansökan ska ges in i det län där verksamhetens ledning utövas. I 5 § lagen anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver under vilka förutsättningar en larmanläggning får anslutas till polisen. Kommittén har inhämtat att larmanläggningar ansluts även till Säkerhetspolisen. Begreppet polisen, som enligt kommitténs förslag i SOU 2012:13 är avsett att omfatta såväl som Säkerhetspolisen, bör därför behållas i 5 § och även i rubriken närmast före 5 §. Detsamma gäller 6 § som avser larminnehavarens åligganden. Bestämmelserna i 7 och 8 §§ avser utryckningar vid larm. Dessa bestämmelser har sin tillämpning begränsad till polismyndighet. Denna ordning bör gälla Här bör därför ordet polismyndighet bytas ut mot ordet och i 8 § dessutom ordet polisen bytas ut mot ordet . I 9 och 10 §§ finns bestämmelser om tillsyn och vite. Här bör ordet polismyndigheten bytas ut mot ordet . Med hänsyn till de syften för vilka Säkerhetspolisen kan antas meddela tillstånd till direktanslutning, finns det inte anledning att ange även Säkerhetspolisen i dessa två bestämmelser. Enligt 2 § andra stycket förordningen får som villkor för direktanslutning av larm föreskriva att larmanläggningen ska uppfylla vissa krav. Eftersom även Säkerhetspolisen kan meddela tillstånd enligt lagen bör här ordet bytas ut mot ordet . Enligt 2 § första stycket förordningen får tillstånd att direktansluta en larmanläggning till polisen ges om 1. den avser vissa överfallslarm, 2. den avser vissa inbrottslarm eller 3. det finns särskilda skäl. Enligt 4 § prövar polismyndighet frågor om tillstånd och återkallelse i de fall som avses i punkterna 1 och 2, medan prövar motsvarande frågor i de fall som avses i punkt 3. Denna bestämmelse bör ändras så att kan pröva fråga om tillstånd enligt samtliga punkter, medan även Säkerhetpolisen, inom ramen för sin verksamhet, bör kunna pröva de tillståndsärenden som anges i punkten 3. I 5 § anges att ett beslut som polismyndigheten meddelat kan överklagas hos , medan ett beslut som meddelats av inte får överklagas. Denna bestämmelse bör ändras så att endast beslut kan överklagas hos , men att ett beslut som meddelats med stöd av 2 § första stycket 3 inte får överklagas. I 11, 13 b, 13 c, 15, 16, 20, 23, 23, 24, 24 d, 25 och 29 §§ har ordet polismyndighet bytts mot ordet . Vidare har, i enlighet med vad som redovisas i avsnitt 4.7.1, begreppet polisen bytts ut mot begreppet i 16 §. Slutligen har ordet förvar lagts till i 20 § fjärde stycket. När möjligheten att företa husrannsakan också i syfte att söka föremål som är under- kastat förvar infördes 200891, borde rätteligen uppräkningen av tvångsmedel i 20 § fjärde stycket polislagen ha kompletterats med detta tvångsmedel. Detta förbiseende har rättats till. I 32 § förvaltningslagen (1986:223) anges att vissa bestämmelser i lagen inte ska tillämpas på bl.a. polismyndigheternas brottsbekämpande verksamhet. Här bör i stället anges. Det måste antas att avsikten är att de aktuella bestämmelserna inte heller ska tillämpas på brottsbekämpande verksamhet hos . En sådan ordning kan upprätthållas, såväl i dagens organisation som då Säkerhetspolisen blir en fristående myndighet, genom tillämpning av 7 § andra stycket polislagen (1984:387). Som kommittén redovisat92 bör användningen av denna bestämmelse begränsas så långt som möjligt. I 32 § bör därför Säkerhetspolisen anges uttryckligen. Lagen och förordningen om särskild utlänningskontroll I 11 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll anges att en myndighet under vissa förutsättningar får besluta om att utlänningen ska anmäla sig hos en polismyndighet (anmälningsskyldighet). I enlighet med vad som föreslås beträffande motsvarande bestämmelser i och utlänningslagen bör bestämmelsen utformas så att den anger att anmälan ska göras hos och därutöver att anmälan ska göras på den ort som anges i beslutet.93 Enligt 2 § förordningen (1997:409) om särskild utlänningskontroll ska underrättas om bl.a. beslut om utvisning som meddelas med stöd av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. En anledning torde vara att svarar för att uppgifterna registerförs. Vidare handlägger , genom Säkerhetspolisen, ärenden enligt lagen. Här bör därför ordet bytas ut mot orden och Säkerhetspolisen. 2007/08:68 s. 81 ff. 92Se avsnitt 4.2.2. 93Se avsnitt 2.3.2. I 2 kap. 17 och 18 §§ vapenlagen (1996:67) finns bestämmelser om vapenregister. Enligt 17 § ska varje polismyndighet föra ett lokalt vapenregister över tillståndspliktiga vapeninnehav och beslut enligt vapenlagen. Enligt 18 § ska föra tre centrala separata register – vapeninnehavarregistret, vapenregistret och vapenhandlarregistret. Bildandet av den nya aktualiserar naturligen frågan om att samordna de olika registren. Detta är dock en fråga som förutsätter en omfattande beredning där frågor om integritet, effektivitet och registersäkerhet behöver vägas mot varandra. Vidare är det centrala registret beroende av de lokala för sin uppdatering. Enligt kommitténs bedömning behöver därför frågan om en samordning av de lokala och de centrala registren övervägas närmare under genomförandefasen av arbetet med den nya . I nuvarande läge bör därför registerbestämmelserna, med oförändrat materiellt innehåll, anpassas till den nya organisationen. Detta kan ske genom att det anges att ska föra de register som avses i såväl 17 § som 18 §. Enligt 6 kap. 6 § ska en läkare som bedömer att en patient av medicinska skäl är olämplig att inneha skjutvapen anmäla detta till polismyndigheten på den ort där patienten är folkbokförd. Bestämmelsen bör ändras så att det istället anges att anmälan ska göras till kompletterat med att anmälan ska göras i det län där patienten är folkbokförd. De överväganden som ligger till grund för detta redovisas i avsnitt 2.3.2. Slutligen behöver ordet polismyndigheten bytas ut mot ordet i 2 kap. 7, 10, 10 a, 10 b, 12 och 14 §§, 3 kap. 1 a, 6 och 8 §§, 4 kap. 2 och 4 §§, 5 kap. 3, 5 och 7 §§, 6 kap. 1, 2, 3, 3 a, 3 b, 4 och 4 a, 6 och 7 §§, 7 kap. 3 §, 8 kap. 2 §, 9 kap. 7 §, 10 kap. 1–2 §§ och 11 kap. 1 §. Vapenförordningen (1996:70) innehåller kompletterande bestämmelser till vapenlagen. I förordningen finns flera handlingsregler för enskilda med forumregler som innehåller ett specificerat polismyndighetsbegrepp. Som exempel på en sådan regel kan nämnas 1 kap. 3 § enligt vilken tillstånd att inneha vapen ska prövas av polismyndigheten på den ort där personen är folkbokförd. Kommittén har förordat att forumregeln lagtekniskt utformas så att en bestämmelse anger att tillstånd/motsvarande söks hos och att den önskvärda preciseringen av forumregeln sker SOU 2012:78 Ändrade organisatoriska begrepp genom en kompletterande bestämmelse med lydelsen Ansökan/motsvarande görs i det län . I 1 kap. 3 § anges i elva punkter vilken polismyndighet som prövar frågor om tillstånd och andra åtgärder. I 2 kap. 6 och 9 §§, 3 kap. 8 §, 5 kap. 1 och 12 §§, 6 kap. 1 §, 7 kap. 4 §, 8 kap. 1 § och 9 kap. 3 § anges sedan bl.a. att ansökan ska göras skriftligt hos polismyndigheten. För att åstadkomma den önskade ordningen bör följande författningsändringar göras. I 1 kap. 2 a § införs en ny bestämmelse om att prövar frågor om tillstånd, förordnande, godkännande och övriga åtgärder om inte annat framgår av förordningen. I 1 kap. 3 § utgår bestämmelserna om vilken polismyndighet som prövar frågan om tillstånd och andra åtgärder. Istället anges här en forumregel för var ansökan ska göras. Denna forumregel kommer att vara densamma som den som gäller för vilken polismyndighet som ska pröva en ansökan, med den skillnaden att den avser ett län och inte en ort. Vidare kan bestämmelsen i 3 § 3 om vapen i dödsbo och konkursbo avvaras eftersom det kommer att framgå av 11 kap. 1 § var anmälan ska göras i dessa fall. Bestämmelsen i 3 § 9 bör ändras så att det endast anges en forumregel för var ansökan om europeiskt vapenpass ska göras. I 2 kap. 6 och 9 §§, 3 kap. 8 §, 5 kap. 1 och 12 §§, 6 kap. 1 §, 7 kap. 4 §, 8 kap. 1 § och 9 kap. 3 § behöver inte anges att ansökan ska göras hos , eftersom detta kommer att framgå av 1 kap. 2 a §. I 1 kap. 4 och 5 §§, 5 kap. 5 §, 11 kap. 1 § och 13 kap. 6 § första stycket anges att vissa anmälningar ska göras till polismyndigheten på en viss ort. Dessa fem bestämmelser bör ändras så att det anges att anmälan görs till kompletterat med att anmälan görs i visst län. Även i dessa fem bestämmelser kommer forumregeln att vara densamma som den som gäller för vilken polismyndighet som ska pröva en ansökan, med den skillnaden att den avser ett län och inte en ort. I 2 kap. 5 a § anges att tillstånd till innehav av skjutvapen för vissa ändamål får beviljas först efter det att yttrande från har inhämtats. I den nya kommer handläggningsrutinerna att regleras av interna förskrifter och bestämmelsen bör därför upphävas i denna del. En motsvarande regel finns i 7 kap. 3 § för de fall som avser tillstånd att låna skjutvapen för vissa ändamål. Även denna bestämmelse bör upphävas. Enligt 3 kap 1 § ska en polismyndighet som meddelat tillstånd för en person som är bosatt i ett annat land inom EU att inneha vapen sända en kopia av tillståndsbeviset till under vissa förutsättningar. Styrelsen ska i sin tur till det andra landet vidarebefordra vissa uppgifter. Bestämmelsen bör ändras så att underrättelseskyldigheten inom den nya inte regleras.