sou · H0B379 · 2012-12-05 00:00:00 — Ett institut som omfattas av grupprapportering för en finansiell företagsgrupp och som inte är ett ansvarigt institut enligt 9 kap. 3 § kapitaltäckningslagen, ska endast rapportera uppgifter enligt avsnitt A, B, P och Q1–Q4. Ett värdepappersbolag som enligt 3 kap. 6 § första stycket 2 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden jämfört med 3 kap. 7 § andra stycket samma lag ska ha en kapitalbas motsvarande , ska dessutom rapportera uppgift om kvoten av kapitalbasen för kapitaltäckningsändamål och det totala kapitalkravet (kapitaltäckningskvoten) i enlighet med blanketten i bilaga 6, som finns på webbplats. 3Vilka institut som omfattas av de här föreskrifternas rapporteringsskyldighet framgår av 1 § där det anges att föreskrifterna ska tillämpas av de institut som avses i 1 kap. 1 § lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar. Där nämns kreditinstitut, värdepappersbolag, fondbolag och betalningsinstitut. 4Bestämmelser om finansiella företagsgrupper finns i 9 kap. lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar. 1 a § I avsnitt Q1 ska alla exponeringar som, före det att kreditriskreducering och undantag vid bestämmande av stora exponeringar har beaktats, överstiger av kapitalbasen rapporteras. Exponeringar som inte ska räknas in vid beräkning av ett instituts stora exponeringar enligt 7 kap. 6 § 1–4 och 6 kapitaltäckningslagen behöver inte rapporteras. Ett institut och en finansiell företagsgrupp som har tillstånd att använda en intern riskklassificeringsmetod enligt underavsnitt L1 eller som har en balansomslutning som överstiger ska i avsnitt Q2 rapportera de 20 största exponeringarna och i avsnitt Q3 de 15 största företagsexponeringarna, efter det att exponeringar som ska undantas vid bestämmande av stora exponeringar har beaktats. Ett institut och en finansiell företagsgrupp som har en balansomslutning som är ska lämna dessa uppgifter endast i rapporteringen per . Storleken på balansomslutningen ska fastställas per . Rapporteringskravet gäller för det påföljande kalenderåret även om balansomslutningen understiger den angivna nivån . 2 § När en finansiell företagsgrupp föreligger enligt 9 kap. 2 § första stycket 1–2 a kapitaltäckningslagen, ska det institut som avses i 9 kap. 3 § samma lag svara för den rapportering för gruppen som anges i 1 § första stycket. 3 § Rapportering enligt 1 § första stycket ska ske per , , och (balansdagar). Uppgifterna ska ha kommit in till , , respektive . Sammanfaller balansdag med årsbokslutsdag ska uppgifterna vara tillhanda senast den tjugonde bankdagen i andra månaden efter balansdagen. Rapportering enligt 1 § andra stycket ska ske per den , februari, april, maj, juli, augusti, (balansdagar). Uppgiften ska ha kommit in till senast den efter balansdagen. Det bör i sammanhanget nämnas att Europeiska kommissionen har lagt fram förslag som innebär att den unionsrättsliga regleringen om finansiell tillsyn kommer att innefatta detaljerade bestämmelser om skyldighet för företagen att regelbundet lämna uppgifter till medlemsstaternas behöriga myndigheter (i ), se vidare avsnitt 2.7.2. 2.3.1Lagen om den officiella statistiken Grundläggande bestämmelser om det allmännas statistikinsamling finns i lagen (2001:99) om den officiella statistiken (statistiklagen). Enligt 1 § statistiklagen meddelar regeringen bestämmelser om vilka myndigheter som ansvarar för officiell statistik (statistikansvariga myndigheter). Officiell statistik ska enligt 3 § finnas för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. Den ska vara objektiv och allmänt tillgänglig. I 7–13 §§ finns bestämmelser om uppgiftsskyldighet. Bland annat näringsidkare är uppgiftsskyldiga. Bestämmelser finns också om vilka uppgifter som en näringsidkare är skyldig att lämna, bl.a. uppgifter om tillhandahållande av tjänster, intäkter och kostnader, import och export, tillgångar och skulder, sparande samt kapital-, kredit- och valutaförhållanden. Uppgifterna ska lämnas till den statistikansvariga myndigheten. Om den som är uppgiftsskyldig inte fullgör skyldigheten, får den myndighet som begärt uppgiften enligt 20 § anmana den uppgiftsskyldige att göra det. En uppgiftsskyldig som inte följer anmaningen får föreläggas vid vite att fullgöra uppgiftsskyldigheten. Av 14 § framgår att en statistikansvarig myndighet får behandla personuppgifter för framställning av statistik om inte annat följer av 15 §. För sådan behandling är myndigheten personuppgiftsansvarig enligt PUL. Enligt 15 § får personuppgifter som avses i 13 § och 21 § första stycket PUL behandlas om det följer av föreskrifter som regeringen meddelar. De sistnämnda paragraferna i avser behandling av känsliga uppgifter och uppgifter om lagöverträdelser m.m. Enligt 27 § meddelar regeringen kompletterande föreskrifter om den officiella statistiken. 2.3.2Förordningen om den officiella statistiken Förordningen (2001:100) om den officiella statistiken (statistikförordningen) innehåller kompletterande föreskrifter till statistiklagen. Vad som är officiell statistik och vilka myndigheter som är statistikansvariga myndigheter framgår, enligt 2 § första stycket statistikförordningen, av en bilaga till förordningen. Enligt andra stycket samma paragraf beslutar en statistikansvarig myndighet om statistikens innehåll och omfattning inom sitt statistikområde om inte något annat följer av ett särskilt beslut av regeringen. Av bilagan framgår vad den officiella statistiken ska innehålla. Ett ämnesområde är Finansmarknad. Området består av statistikområdena Finansräkenskaper, Aktieägarstatistik, förutom försäkringsföretag och Försäkring. Statistikansvarig myndighet är . Uppgifter för den officiella statistiken ska, enligt 4 § statistikförordningen, samlas in på ett sådant sätt att uppgiftslämnandet blir så enkelt som möjligt. I 5 § bemyndigas de statistikansvariga myndigheterna att besluta ytterligare föreskrifter om verkställigheten av bestämmelserna om uppgiftsskyldighet i 7–11 §§ statistiklagen. En statlig myndighet ska enligt 6 § statistikförordningen till en statistikansvarig myndighet lämna de uppgifter som behövs för framställning av officiell statistik. I 7 § statistikförordningen finns föreskrifter om den information som den statistikansvariga myndigheten ska lämna till dem som den samlar in uppgifterna ifrån. Bland annat ska ändamålet med uppgiftsinsamlandet anges samt på vilka bestämmelser skyldigheten att lämna uppgifterna grundas. En statistikansvarig myndighets verksamhet för framställning av statistik ska enligt 10 § vara organiserad så att den är avgränsad från myndighetens verksamhet i övrigt. Den officiella statistiken ska, enligt 13 § första stycket statistikförordningen, av de statistikansvariga myndigheterna dokumenteras, kvalitetsdeklareras samt utan avgift offentliggöras och hållas allmänt tillgänglig i elektronisk form genom ett allmänt nätverk. SCB får meddela närmare föreskrifter efter att ha hört samtliga statistikansvariga myndigheter. producerar SCB finansmarknadsstatistik på uppdrag av . Uppdragets nuvarande innehåll beskrivs i ett avtal om produktion av finansmarknadsstatistik som företrädare för och träffade . Avtalet ersatte ett tidigare liknande avtal och gäller fr.o.m. t.o.m. . har rätt att säga upp avtalet med uppsägningstid. ska erlägga en årlig ersättning till SCB som uppgår till ca (ca ). Enligt avtalet åtar sig SCB att för räkning producera finansmarknadsstatistik. I åtagandet ingår bl.a. insamling, granskning, rättning, resultatframställning, publicering, återrapportering till , rapportering till intressenter, underhåll av blanketter och riktlinjer och lagring. får på det sätt finner lämpligt använda statistiken i det egna arbetet. SCB ska på begäran leverera uppgifter ur statistiken till . Bland avtalsbestämmelserna kan i övrigt följande noteras. SCB får, med beaktande av gällande sekretessregler, disponera grundmaterialet för bearbetning och spridning eller försäljning till tredje man. Parterna ansvarar inom sina respektive verksamheter för tillämpning av reglerna om offentlighet och sekretess. Skiljer sig tillämpningen åt mellan parterna när det gäller utlämnande av uppgifter har tolkningsföreträde. I fall då beslutar att lämna ut uppgifter som omfattas av avtalet ska SCB genomföra det praktiska utlämnandet av uppgifterna. För det fall uppdraget skulle förutsätta personuppgiftsbehandling anges i avtalet att behandlingen ska ske i enlighet med reglerna i statistiklagen, statistikförordningen och PUL. har SCB haft i uppdrag att producera betalningsbalansstatistik åt . Företrädare för och träffade ett avtal om betalningsbalansstatistik, som ersatte ett tidigare liknande avtal. Enligt avtalet åtar sig SCB att för räkning samla in, kvalitetsgranska, sammanställa, rapportera och publicera statistik över betalningsbalans och utlandsställning. Avtalet gäller fr.o.m. t.o.m. . ska för hela perioden betala totalt ca till SCB. Avtalet innehåller i övrigt bestämmelser liknande dem som nämnts angående avtalet om finansmarknadsstatistik. På uppdrag av har SCB producerat den officiella statistik som ansvarar för enligt statistikförordningen, utom den del som avser försäkringsverksamhet. har SCB haft uppdrag att producera all den officiella statistik som ansvarar för. Uppdragets nuvarande innehåll beskrivs i ett avtal om finansmarknadsstatistik som företrädare för och undertecknade , som ersatt ett liknande avtal. Det nuvarande avtalet gäller , 2012. Enligt avtalet ska SCB svara för uppgiftsinsamling, statistikframställning och vissa därmed sammanhängande tjänster och produkter mot en betalning av . De produkter och tjänster som SCB ska tillhandahålla rubriceras enligt följande. Bokslutsstatistik för finansiella företag Kvartalsstatistik för vissa värdepappersbolag Försäkringsstatistik, kvartal blankett P1A–C Övriga tjänster och produkter ska leverera primärdata till undersökningar som specificeras i en bilaga. SCB har enligt avtalet rätt att framställa och nyttja en kopia av slutliga observationsregister samt annat material som upprättats med anledning av avtalet för att i sin uppdragsverksamhet och eljest framställa annan statistik än den som omfattas av avtalet. 2.5Bestämmelser om offentlighet och sekretess Enligt 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen, TF, ska varje svensk medborgare ha rätt att ta del av allmänna handlingar. Samma rätt har enligt 14 kap. 5 § TF utländska medborgare förutsatt att rätten inte har begränsats i lag. Några sådana begränsningar har inte gjorts. I TF regleras även vad som avses med allmänna handlingar. Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, innehåller bestämmelser som innebär begränsningar i den rätt för enskilda att ta del av allmänna handlingar som följer av TF. 2.5.1Sekretess mellan och inom myndigheter OSL reglerar också sekretess mellan myndigheter. Enligt 8 kap. 1 § OSL får en uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL inte röjas för andra myndigheter, om inte annat anges i OSL eller i lag eller förordning som OSL hänvisar till. Enligt 8 kap. 2 § OSL ska vad som föreskrivs om sekretess mot andra myndigheter i 1 § och vad som föreskrivs i andra bestämmelser i om uppgiftslämnande till andra myndigheter och överföring av sekretess mellan myndigheter, gälla också olika verksamhetsgrenar inom en myndighet när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. Det sagda innebär att, om det finns självständiga verksamhetsgrenar inom en myndighet, sekretessbelagda uppgifter inte fritt ska kunna lämnas mellan dessa verksamhetsgrenar. Vad som är att betrakta som en självständig verksamhetsgren har varit föremål för överväganden i flera lagstiftningsärenden och i uttalanden av JO m.fl. Frågan om det föreligger sekretess mellan olika verksamheter har behandlats i ett antal propositioner. I dessa propositioner har anförts att, om olika delar av en myndighet har att tillämpa olika sekretessbestämmelser, de får anses utgöra olika verksamhetsgrenar i sekretesslagens (numera OSL:s) mening (se prop. 2007/08:126 s. 162 och där gjorda hänvisningar). Huruvida de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra beror dock på hur verksamheten hos myndigheten i fråga har organiserats (anf. s. 202). Enligt 24 kap. 8 § OSL gäller sekretess i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Uppgift som behövs för forsknings- eller statistikändamål och uppgift som inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller liknande förhållande är direkt hänförlig till den enskilde, får dock lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Statistik kan framställas för att användas som underlag för ett beslut i ett ärende hos en myndighet. Det är emellertid inte sådan verksamhet som avses. I stället är det fråga om en mera allmänt utredande verksamhet utan anknytning till något särskilt ärende. Med särskild verksamhet avses att verksamheten är skild från annan verksamhet hos myndigheten. Utmärkande är att verksamheten är organiserad som en egen enhet eller liknande. 1979/80:2 del A s. 263). Se också avsnitt 2.5.1. Av avfattningen särskild verksamhet hos myndighet som avser framställning av statistik framgår att sekretessen omfattar också uppgifter hos myndigheter som biträder andra myndigheter som framställer statistik genom att samla in uppgifter för de senares räkning. Används uppgifterna hos dessa myndigheter i annan verksamhet än som har sagts, är paragrafen inte tillämplig (Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen En kommentar s. 24:8:1). Så som sekretessbestämmelsens räckvidd har angivits gäller sekretess för uppgifterna oavsett varifrån de härrör eller hur de har kommit till myndigheten. Det är alltså inte ändamålet med uppgifterna utan den verksamhet vari de förekommer som är avgörande. Det kan leda till att en uppgift hos en myndighet är offentlig inom en handläggande avdelning men sekretessreglerad inom en avdelning som framställer statistik (anf. a. s. 24:8:2). Sekretess gäller för uppgifter som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Härigenom skyddas inte bara sådana uppgifter som innehåller identitetsbeteckningar som namn och personnummer på en enskild utan även uppgifter som över huvud taget kan – direkt eller indirekt – hänföras till en viss enskild (anf. a. s. 24:8:2). Statistiksekretessen är enligt huvudregeln absolut. Det innebär att uppgifter som omfattas av huvudregeln inte får lämnas ut över huvud taget. Enligt undantagsregeln får dock bl.a. en uppgift som behövs för statistikändamål lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men, dvs. en presumtion för sekretess (s.k. omvänt skaderekvisit). 2.5.3Sekretess i tillsynsverksamhet avseende bankväsendet m.m. Enligt 30 kap. 4 § OSL gäller sekretess i en statlig myndighets verksamhet som består i tillståndsgivning eller tillsyn med avseende på bank- och kreditväsendet, värdepappersmarknaden eller försäkringsväsendet, dels för uppgifter om affärs- och driftsförhållanden hos den som myndighetens verksamhet avser (punkt 1), dels för uppgifter om ekonomiska och personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som myndighetens verksamhet avser (punkt 2). När det gäller affärs- och driftsförhållanden hos den som tillståndsgivningen eller tillsynen avser gäller sekretess om det kan antas att denne lider skada om uppgiften röjs, dvs. en presumtion för offentlighet (s.k. rakt skaderekvisit). För de s.k. tredjemansuppgifterna, dvs. uppgifter om dem som är kunder eller står i något liknande förhållande till den som tillståndsgivningen eller tillsynen avser gäller absolut sekretess. tillsyn omfattas självfallet av bestämmelsen. Ordet tillsyn ska enligt sekretesslagens (1980:100) förarbeten inte ges en alltför snäv tolkning utan får anses omfatta alla de fall där en myndighet har en övervakande eller styrande funktion i förhållande till näringslivet (prop. 1979/80:2 Del A s. 235). Med den innebörden torde även arbete med att övervaka betalningssystemets stabilitet kunna hänföras till sådan tillsyn som nämns i 30 kap. 4 §. 2.5.4Sekretess i kassarörelse m.m. I 31 kap. 1 § OSL finns bestämmelser om sekretess hos . Enligt första stycket gäller sekretess i kassarörelse, valutahandel, in- och utlåningsrörelse, betalningsutjämning samt handel med värdepapper eller med rättigheter och skyldigheter som anknyter till sådana tillgångar för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden. Sekretessen är absolut. Enligt andra stycket gäller även viss sekretess hos i ärenden enligt lagstiftningen om valutareglering och betalningar till och från utlandet. Valutaregleringen och reglering av utlandsbetalningar avskaffades . Sekretessbestämmelsen i andra stycket saknar därför betydelse . Lagen (1992:1602) om valuta- och kreditreglering ger dock regeringen rätt att besluta om valutareglering i vissa särskilda situationer, bl.a. krig eller krigsfara. Om flera sekretessbestämmelser är tillämpliga på en och samma uppgift, och prövningen resulterar i att uppgiften inte är sekretessbelagd enligt en bestämmelse men omfattas av sekretess enligt en annan, har enligt 7 kap. 3 § OSL den bestämmelse företräde som innebär att uppgiften är sekretessbelagd, om inte annat anges i OSL. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. De tidigare nämnda bestämmelserna i 4 kap. 3 § riksbankslagen och 7 § förordningen med instruktion för utgör sådana sekretessbrytande bestämmelser. 2.6Skydd för den personliga integriteten I den s.k. fri- och rättighetskatalogen i 2 kap. RF anges i 6 § andra stycket att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Enligt 2 kap. 20 § RF får bl.a. denna rätt under vissa närmare angivna förutsättningar begränsas genom lag. Personuppgiftslagen (1998:204), PUL, genomför och rådets direktiv /46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). PUL syftar till att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter (1 §). Till skillnad från bestämmelsen i RF ger lagen skydd inte enbart mot integritetsintrång från det allmänna utan också från enskilda. PUL gäller för sådan behandling av personuppgifter som är helt eller delvis automatiserad. Lagen gäller även för annan behandling av personuppgifter, om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier (5 §). Med personuppgifter avses i PUL all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet (3 §). Uppgifter om juridiska personer omfattas inte av definitionen. Däremot anses uppgifter om en enskild firma omfattade, eftersom innehavaren av en sådan firma alltid är en enda fysisk person och uppgifterna om firman kan hänföras till den personen. Med behandling (av personuppgifter) menas varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om personuppgifter, vare sig det sker på automatisk väg eller inte, t.ex. insamling, registrering, organisering, lagring, bearbetning eller ändring, återvinning, inhämtande, användning, utlämnande genom översändande, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter, sammanställning eller samkörning, blockering, utplåning eller förstöring (3 §). PUL innehåller ett antal grundläggande krav på all behandling av personuppgifter. Bland annat gäller att personuppgifter får samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål samt att personuppgifter inte ska behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in (9 §). PUL anger även när behandling av personuppgifter är tillåten (10–12 §§). Särskilda bestämmelser gäller för det som i PUL definieras som känsliga personuppgifter, nämligen uppgifter om ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt hälsa och sexualliv (13 §). Särskilda bestämmelser gäller även för personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål m.m. (21 §), och för uppgifter om personnummer och samordningsnummer (22 §). 2.7EU-rättslig reglering om insamling av finansiell information Det europeiska centralbankssystemet och Eurosystemet () och de nationella centralbankerna i EU:s medlemsstater bildar det europeiska centralbankssystemet (ECBS). Vid sidan om ECBS finns även Eurosystemet som utgörs av ECB och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta. Grundläggande bestämmelser om ECBS och ECB finns i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och i Stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.5 I artikel 127 i EUF-fördraget anges målen för ECBS och dess viktigaste uppgifter. Huvudmålet ska vara att upprätthålla prisstabilitet. ECBS ska i övrigt bl.a. främja ett väl fungerande betalningssystem samt medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller tillsyn över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet. För att fullgöra dessa och vissa andra uppgifter ska ECB enligt artikel 132 utfärda förordningar, fatta beslut och avge yttranden. Enligt artikel 139 ska bestämmelserna om målen och uppgifterna 5 Se bl.a. artiklarna i 127–130 och 132 i EUF-fördraget. Stadgan är intagen i ett protokoll som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget. för ECBS i artikel 127 och om ECB:s akter i artikel 132 inte tillämpas på medlemsstater beträffande vilka rådet inte har beslutat att de uppfyller de nödvändiga villkoren för införandet av euron. Något sådant beslut har inte fattats beträffande . är således inte bundet av ECB:s förordningar. I artikel 5 i Stadgan för Europeiska centralbankssystemet och finns det bestämmelser om insamling av statistiska uppgifter. För att utföra ECBS:s uppgifter ska ECB med de nationella centralbankernas stöd samla in de statistiska uppgifter som behövs. Rådet ska fastställa kretsen av uppgiftsskyldiga fysiska och juridiska personer, sekretessföreskrifter samt lämpliga bestämmelser om genomförande och påföljder. Sådana bestämmelser finns i rådets förordning (EG) nr 2533/98 om Europeiska insamling av statistiska uppgifter. Enligt rådets förordning får ECB anta förordningar som gäller utformning och genomförande av de rapporteringskrav på statistiska uppgifter som banken ålägger den faktiska rapporteringspopulationen. ECB:s befogenhet är dock begränsad till de medlemsstater som har euron som valuta (artiklarna 5.1 och 1.3). Förordningen innehåller även bestämmelser om konfidentialitet. ECBS ska använda konfidentiella statistiska uppgifter uteslutande för fullgörandet av ECBS uppgifter, utom i vissa situationer. Bland annat nämns när det gäller nationella centralbanker situationer då de ifrågavarande statistiska uppgifterna används inom tillsynsverksamheten (artikel 8.1). 2.7.2Det europeiska systemet för finansiell tillsyn EU-organ och nationella myndigheter EU har inrättat tre myndigheter för finansiell tillsyn: Europeiska bankmyndigheten (), Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (EIOPA) och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ()6. De bildar det europeiska 6 De tre myndigheterna inrättades genom och rådets förordningar (EU) nr 1093–1095/2010.