sou · GZB38 · 2012-01-01 00:00:00 — Gymnasiesärskolan ska bygga vidare på elevernas tidigare kunskaper och ge elever möjlighet att välja utbildning efter fallenhet och intresse utan att valet begränsas av t.ex. kön eller social bakgrund. Varje elev ska ges stöd och stimulans för att utvecklas så långt som möjligt. Utbildningarna ska utifrån de värden som lagts fast läroplan för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) förbereda för ett aktivt deltagande i samhällslivet. beslutade regeringen om propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199). Propositionen innehåller förslag till ett nytt kapitel om gymnasie- skolan i skollagen (1985:1100) och till ändringar i skollagens bestämmelser om bl.a. fristående skolor och gymnasial vuxen- utbildning. Propositionen innehåller inte några förslag om gymnasiesärskolan. Det finns därför ett behov av att utreda hur gymnasiesärskolans utbildningar bör utformas i förhållande till gymnasieskolans nya struktur. Även eventuella konsekvenser för särvux behöver belysas. Utgångspunkten för särvux är att utbild- ningen genomförs i form av individuellt valda kurser. En särskild utredare ska föreslå en framtida utformning av gymnasiesärskolan samt utreda vilka konsekvenser förslagen får för gymnasial särvux och föreslå nödvändiga förändringar. Utredarens förslag ska vara anpassat till den struktur för en reformerad gymnasieskola som regeringen föreslagit i ovan nämnda proposition. Utredaren ska utgå från att reglerna för gymnasie- särskolan och särvux så långt möjligt ska harmonisera med bestäm- melserna för gymnasieskolan respektive vuxenutbild- ning (komvux). Genom detta kan möjligheterna till samverkan mellan de olika skolformerna underlättas. En principiell utgångspunkt ska vara att utbildning inom gymnasiesärskolan ska kunna anpassas individuellt inom ramen för de olika studievägarna. Därför ska utredaren överväga om antalet program i gymnasiesärskolan ska utökas jämfört med nuvarande struktur alternativt om det ska införas inriktningar på programmen. föreslå vilka program och eventuella inriktningar som bör finnas inom gymnasiesärskolan, undersöka om det finns behov av att anordna särskilda varianter, som prövas och godkänns av , och föreslå vilka gemensamma ämnen och kurser som bör finnas på programmen och i förekommande fall på inriktningar. Lokalt beslutade kurser bör inte längre förekomma i gymnasie- särskolan. Lokalt initierade kurser bör dock efter kvalitetssäkring kunna beslutas av . Utgångspunkten ska vara att regleringen avseende lokalt initierade kurser för gymnasiesärskolan SOU 2010:8 Bilaga 1 och gymnasial särvux ska motsvara regleringen för den reformerade gymnasieskolan, som presenteras i den ovan nämnda proposi- tionen. Utredaren ska vidare lämna förslag på hur en gymnasie- särskoleexamen ska utformas och hur en motsvarande examen i gymnasial särvux ska utformas. Individuellt program i gymnasiesärskolan Styrelsen för särskolan avgör om en elev inom ett individuellt program i gymnasiesärskolan ska få yrkesträning eller verksamhets- träning. Förslaget till en ny skollag i promemorian Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (i det följande kallad promemorian om en ny skollag) innebär att en elev på ett indivi- duellt program kan få möjlighet att läsa en kombination av ämnen och verksamhetsområden och på så sätt kombinera yrkes- och verksamhetsträning. kartlägga och utifrån såväl pedagogiska och sociala som ekonomiska aspekter göra en samlad bedömning av om yrkes- träning och verksamhetsträning inom det individuella program- met i gymnasiesärskolan svarar mot den berörda elevgruppens behov, vid behov lämna förslag till förändringar, och se över om det finns behov av att elever inom det individuella programmet i gymnasiesärskolan ska kunna läsa kurser enligt kursplaner i ämnen på gymnasiesärskolans nationella program och i så fall lämna ett sådant förslag. Möjligheten till större flexibilitet än vad dagens individuella program erbjuder ska vidare belysas av utredaren. Individuellt program i gymnasieskolan I promemorian om en ny skollag anges att om vårdnadshavaren inte lämnar sitt medgivande till att barnet tas emot i grund- särskolan ska barnet fullgöra skolplikten enligt vad som gäller för barn i allmänhet enligt skollagen, om det inte finns synnerliga skäl med hänsyn till barnets bästa. Regeringen anser att samma valmöjlighet bör finnas för gymnasiesärskolans elevgrupp. kartlägga behovet av utökade möjligheter för elever som har gått i den obligatoriska särskolan att få utbildning på ett individuellt program i gymnasieskolan, och lämna förslag som innebär en harmonisering med bestämmelserna om föräldra- och elevinflytande vid val av skolform när det gäller den obligatoriska särskolan. I propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan 2008/09:199) gör regeringen bedömningen att de utbild- ningsalternativ som bör finnas tillgängliga för elever som saknar behörighet till gymnasieskolans nationella program bör beredas vidare. Utredaren ska hålla sig informerad om den fortsatta beredningen inom . Individuellt utformad utbildning i gymnasial särvux Gymnasial särvux får enligt dagens bestämmelser förekomma i alla ämnen, inklusive yrkesämnen, som får finnas på ett nationellt program inom gymnasiesärskolan med undantag av idrott och hälsa. Då utgångspunkten för utbildningen ska vara att den är individuellt utformad finns det skäl att se över behovet av ökad flexibilitet. undersöka behovet av ett mer breddat utbildningsinnehåll för elever i gymnasial särvux i form av yrkeskurser, yrkesträning, verksamhetsträning och övriga studievägar som utredaren avser att föreslå för gymnasiesärskolan, och om behov finns föreslå en sådan breddning. Ökad samverkan med arbetslivet Ungdomar från gymnasiesärskolan har betydligt större svårigheter än andra grupper att etablera sig på arbetsmarknaden. Utsikterna på arbetsmarknaden för den här gruppen försämrades avsevärt under 1990-talskrisen när efterfrågan på arbetskraft minskade kraftigt. lyckades drygt hälften komma in på arbets- marknaden. Flertalet av dessa var dock i behov av arbets- marknadspolitiska insatser. Anställning på och olika former av anställningsstöd var förhållandevis vanligt före- kommande. –2006 lyckades endast en fjärdedel komma in på arbetsmarknaden, varav de flesta med anställningsstöd eller andra stödinsatser. Det finns behov av att utreda hur utbildningen i gymnasie- särskolan och gymnasial särvux kan utformas för att underlätta inträdet och etableringen på arbetsmarknaden för eleverna. Det finns även ett behov av att undersöka hur samverkansformer mellan skola och arbetsliv kan förbättras och underlättas. undersöka och analysera möjligheten till ökad samverkan med arbetslivet, exempelvis i form av lärlingsliknande utbildning inom gymnasiesärskolan och gymnasial särvux, föreslå hur eventuella samverkansformer kan regleras, överväga om innehållet i en eventuell lärlingsliknande utbildning ska regleras i en särskild kursplan och i så fall föreslå vilka mål som ska gälla för utbildningen, överväga behovet av och formerna för ekonomisk kompensation från den skolhuvudman som ansvarar för utbildningen till arbetsgivare som tar emot elever från gymnasiesärskolan, och föreslå hur ett sådant system kan utformas med beaktande av att ersättningen inte ska riskera att snedvrida konkurrensen. Av förslagen ska det framgå vilka program som bedöms lämpliga för samverkan med arbetslivet och formerna för sådan samverkan. En utgångspunkt bör vara att föreslagna förändringar ska under- lätta inträdet och etableringen på arbetsmarknaden för de stu- derande. Ökad samverkan med gymnasieskolan respektive komvux En elev som går på ett nationellt eller specialutformat program får enligt förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan, om rektorn bedömer att eleven kan klara av det, läsa kurser enligt gymnasieskolans kursplaner i karaktärsämnen som har en yrkes- inriktad eller estetisk profil. I promemorian om en ny skollag föreslås att en elev som tagits emot på ett nationellt eller special- utformat program i gymnasiesärskolan får, om rektor bedömer att eleven kan klara av det, läsa kurser enligt gymnasieskolans kursplaner. Det är av stor vikt att ingen elev begränsas utan får möjlighet att utvecklas så långt det är möjligt. Ett flexibelt samarbete mellan gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är därför av stor betydelse. Utbildning för vuxna med utvecklingsstörning ska i vissa fall kunna kombineras med studier i andra skolformer inom skolväsendet. I promemorian om en ny skollag föreslås att bestäm- melsen om att reglerna om komvux inte gäller för dem som har behov av utbildning motsvarande den obligatoriska särskolan eller gymnasiesärskolan ska tas bort. Detta motiveras bl.a. av att behörighetsreglerna för komvux innebär att det, innan en sökande tas emot till utbildningen, ska göras en bedömning av om den sökande har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen eller inte. En person med utvecklingsstörning kan ha en ojämn begåvningsprofil och kan därmed ha förutsättningar att tillgodo- göra sig viss utbildning inom komvux. Det kan därför finnas behov av en större flexibilitet när det gäller utformningen av den utbildning som ska kunna erbjudas. För att utbildningen ska kunna anpassas individuellt är det viktigt med en sådan flexibilitet. Det finns skäl att utreda om en ökad samverkan med gymnasieskolan respektive komvux kan ske. analysera såväl möjligheter som hinder för samverkan mellan gymnasiesärskolan och gymnasieskolan, mellan särvux och komvux respektive svenskundervisning för invandrare (sfi), och om utredaren finner det lämpligt lämna förslag som kan leda till en sådan ökad samverkan. Studier i annan kommuns gymnasiesärskola Enligt skollagen kan en kommun i sin gymnasiesärskola i vissa fall ta emot en elev från en annan kommun och den har då rätt till interkommunal ersättning (6 kap. 6 a §). Regeringen anser att det är viktigt att införa en utökad rätt för elever att studera vid en gymnasiesärskola i en annan kommun än hemkommunen. promemorian om en ny skollag föreslås därför att en elev ska ha rätt att bli mottagen i en gymnasiesärskola som anordnas av en annan kommun än hemkommunen, om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kom- munens gymnasiesärskola. Enligt förslaget ska elever som går i en annan kommuns gymnasiesärskola i vissa fall även ha rätt till skolskjuts. Elever som tas emot i en annan kommun än hemkommunen har emellertid varken eller enligt förslaget till en ny skollag rätt till inackorderingsstöd. Elever i gymnasiesärskolan erbjuds i vissa fall stöd genom lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. För att skapa förutsättningar för en reell utökning av möjligheterna att delta i studier i gymnasiesärskolor i andra kommuner behöver elevernas ekonomiska förutsättningar utredas närmare. beskriva och analysera regleringen av de ekonomiska förutsätt- ningarna för elevers deltagande i studier i en annan kommuns gymnasiesärskola eller i motsvarande utbildning i en fristående gymnasiesärskola och göra en samlad bedömning av om det finns behov av förändringar i regelverket för att elevernas reella valfrihet ska öka, och analysera konsekvenserna av ett eventuellt införande av en utökad rätt för elever att studera vid en gymnasiesärskola i en annan kommun än hemkommunen. Utredaren ska ta hänsyn till de bestämmelser som finns i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Enligt gällande reglering saknas, till skillnad från vad som gäller i gymnasieskolan, möjlighet att bedriva riksrekryterande utbild- ningar för elever i gymnasiesärskolan. Regeringen anser att det är angeläget att eleverna i gymna- siesärskolan så långt som möjligt ges samma möjligheter som eleverna i gymnasieskolan. Det finns därför skäl att överväga hur riksrekryterande utbildning kan bedrivas i gymnasiesärskolan så att eleverna i denna skolform så långt som möjligt ges samma möjlighet som eleverna i gymnasieskolan. kartlägga och bedöma hur riksrekryterande utbildning, t.ex. riksrekryterande idrottsutbildning, kan bedrivas inom gymnasiesärskolan, och utifrån analysen av behovet av riksrekryterande utbildning inom gymnasiesärskolan föreslå en reglering, och förslaget ska innefatta regler för hur den interkommunala ersättningen för riksrekryterande utbildningar ska beräknas. En förutsättning för införande av riksrekryterande utbildningar är att utbildningen kvalitetssäkras och att systemet inte blir kostnads- drivande. Utredaren ska vidare överväga behovet av ökad samverkan. Utvidgad målgrupp för den s.k. riksgymnasiesärskolan för döva och hörselskadade elever i Staten har tecknat ett avtal med kommun om utbildning inom för döva och hörselskadade elever med utvecklingsstörning från hela landet som på grund av sina funktionshinder inte kan få sin undervisning tillsammans med andra elever i gymnasiesärskolan (U1998/4354/G). Målgruppen omfattar även elever med mycket komplexa funktionshinder, t.ex. dövblinda elever. Regeringen gav Specialpedagogiska skolmyndigheten i uppdrag att se över avtal som avser de s.k. riksgymnasierna för elever med funktionshinder (U2009/2701/G). Myndigheten ska bl.a. ta fram förslag på en framtida avtalslösning när det gäller den s.k. riksgymnasiesärskolan för döva och hörsel- skadade elever. Uppdraget ska redovisas . har efter förslag från regeringen i propositionen Möjlighet till ytterligare skolgång för vissa elever i specialskolan beslutat att en elev som har tagits emot i specialskolan på grund av synskada och ytterligare funktionshinder och som på grund av sina funktionshinder inte kan få tillfredsställande förhåll- anden i gymnasiesärskolan eller gymnasieskolan, efter det att skolplikten har upphört och i mån av plats, ska få möjlighet till ytterligare utbildning i specialskolan till och med vårterminen det kalenderår då eleven fyller . Detta ska gälla om eleven har en utvecklingsstörning eller om eleven bedöms inte ha förmåga att fullfölja den sista årskursen i specialskolan efter det att skolplikten har upphört. Lagändringen trädde i kraft (prop. 2008/09:112, bet. 2008/09:UbU16, rskr. 2008/09:219). Det kan finnas elever i specialskolan som för att kunna uppnå utbildningens mål har behov av andra lösningar än förlängd utbildning i specialskolan. Elever kan t.ex. ha förutsättningar för fortsatt skolgång i en gymnasieskola eller gymnasiesärskola. På grund av komplexiteten i funktionshindret kan det inte alltid förutsättas att hemkommunens gymnasieskola eller gymnasie- särskola har den kompetens eller de hjälpmedel som krävs för att kunna erbjuda utbildning av hög kvalitet. Utifrån elevens behov kan det t.ex. finnas önskemål om en viss ämneskompetens som finns på riksgymnasiesärskolan för döva och hörselskadade elever. I betänkandet Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder (SOU 2007:87) föreslog utredaren att avtalet mellan staten och kommun om utbildning inom även skulle omfatta elever med utvecklingsstörning i kombination med synskada och ytterligare funktionshinder. Det finns anledning att se över konsekvenserna av ett ökat statligt ansvar för denna elevgrupp. Utredaren ska med utgångspunkt i de förslag som lämnades i det nämnda betänkandet analysera konsekvenserna, inklusive de ekonomiska konsekven- serna, av en utvidgning av målgruppen för den s.k. riks- gymnasiesärskolan för döva och hörselskadade elever i till att även omfatta elever med utvecklingsstörning i kombi- nation med synskada och ytterligare funktionshinder, och föreslå hur detta ska regleras. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska i sitt arbete samråda med Utredningen om lärlings- anställning (U 2009:02). Utredaren ska vidare samråda med Specialpedagogiska skolmyndigheten och . Utredarens arbete ska bedrivas i kontakt med berörda intressenter. Utredaren ska hålla sig informerad om den fortsatta beredningen inom av de förslag som lämnats i promemorian om en ny skollag och andra lagstiftningsarbeten som pågår på området inom . Utredaren ska redovisa konsekvenser ur såväl ett jämställd- hetsperspektiv som ett barnperspektiv. Utredaren ska lämna nödvändiga författningsförslag. Ekonomiska konsekvenser av förslagen för såväl staten som kommunerna ska beräknas. Utredaren ska även föreslå finansiering. Uppdraget ska redovisas . (U 2009:04) Beslut vid regeringssammanträde . Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Med stöd av regeringens bemyndigande har ansvarigt statsråd gett en särskild utredare i uppdrag att bl.a. föreslå en framtida utformning av gymnasiesärskolan (dir. 2009:84). Reger- ingen utvidgar nu utredarens uppdrag och förlänger dessutom utredningstiden. Kartläggning av urval och antagning I propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165) lämnas förslag som syftar till att stärka den enskilde elevens valfrihet när det gäller val av nationellt, specialutformat eller individuellt program i gymnasiesärskolan. Förslag lämnas också om vem som ska fatta beslut om vilket nationellt eller specialutformat program en elev ska gå. Det kan dock finnas anledning att ytterligare stärka den enskilde elevens inflytande över sin utbildning. I gymnasiesärskolan gäller att om antalet platser på ett nationellt eller specialutformat program är färre än antalet sökande ska företräde ges till dem som har störst behov av utbildningen. Det kan vara svårt att bedöma vem som har störst behov av en utbildning, t.ex. när det rör sig om elever som inte har gått i skola i den mottagande kommunen och vars förutsättningar och behov inte är kända för huvudmannen. Utredaren ska därför kartlägga hur beslut om urval och antag- ning fattas och särskilt belysa hur bedömningen om vem som har störst behov av utbildningen görs. både kommunala, landstingskommunala och fristående gymnasie- särskolor. Utredaren ska också bedöma om nuvarande bestämmelser, om urval och antagning i gymnasiesärskolan med avseende på elevernas inflytande och hur bestämmelserna i övrigt svarar mot den berörda elevgruppens behov, behöver ändras. Förändringar som föreslås i propositionen ska beaktas. Om utredaren finner det lämpligt, ska förslag till författningsändringar lämnas. Utgångspunkten ska vara en ökad valfrihet, t.ex. att elever, i likhet med vad som gäller för gymnasieskolan, ska kunna söka till det program de önskar gå. Ersättning till fristående skolor I propositionen Offentliga bidrag på lika villkor (prop. 2008/ 09:171) lämnade regeringen förslag till förtydligande av skollagens (1985:1100) bestämmelser om kommunernas bidrag till fristående skolor samt enskilt bedrivna förskolor, fritidshem och förskole- klasser. Enligt beslut med anledning av propositionen (bet. 2008/09:UbU13, rskr. 2008/09:280) ska bidrag till fristående skolor som anordnar utbildning mot-svarande gymnasiesärskola bestämmas efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till utbildning i gymnasiesärskola som kommunen erbjuder (9 kap. 8 c § 3 stycket skollagen). För elever från kommuner som inte erbjuder gymnasiesärskola ska bidraget bestämmas enligt den s.k. riksprislistan, som ska innehålla ett bidragsbelopp för gymnasiesärskolan som motsvarar den genom- snittliga kostnaden för gymnasiesärskolan i landet. De nya reglerna tillämpas första gången på bidrag för . För ersättning till fristående skolor som anordnar utbildning som mot- svarar gymnasieskolan gäller motsvarande regler som för gymnasie- särskolan, men med tillägget att om utbildningen motsvarar nationellt program eller en inriktning som elevens hemkommun erbjuder, ska bidraget bestämmas efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till det programmet eller den inriktningen. Riksprislistan för gymnasieskolan innehåller ett belopp för varje program. Bestämmelserna skiljer sig således åt mellan skolformerna. Utredaren ska därför bedöma om det är möjligt att bidrags- beloppet för utbildning i gymnasiesärskolan i stället bestäms på samma sätt som för gymnasieskolan, dvs. efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till aktuellt program eller aktuell inriktning och om riksprislistan ska ange ersättningsbelopp för varje nationellt program. Om utredaren finner det lämpligt, ska förslag till författningsändringar lämnas. Utgångspunkten ska vara att det ska råda lika villkor mellan kommunala och fristående skolor. Förlängd tid för uppdraget Den särskilda utredaren skulle enligt sina direktiv (dir. 2009:84) redovisa uppdraget . Utredaren har dock begärt förlängd utredningstid och dessutom utvidgas nu uppdraget. Utredningstiden förlängs därför och uppdraget ska i stället redo- visas . Sammanställning av resultat från enkät om gymnasiesärskolan Enkäten riktade sig till ansvariga för gymnasiesärskolan i de kom- muner som har gymnasiesärskola. 126 personer besvarade enkäten vilket gör att svarsfrekvensen är . Av dessa representerar 9 kommunalförbund. De flesta som har svarat är rektorer. Några biträdande rektorer och förvaltningschefer har också svarat. Det förekommer även att sam- ordnare, verksamhetsutvecklare, programansvariga eller special- pedagoger har svarat. 3.Anordnas nationella program i kommunens gymnasiesärskola? Antal svar: 126. De som svarat ja på fråga 3 har ombetts att besvara fråga 4–6. 4.Vilka nationella program i gymnasiesärskolan anordnas av kommunen /10? Antal svar: 79. 5.Är de nationella program som kommunen anordnar inom gymnasiesärskolan uppdelade eller inriktade mot olika yrkes- eller verksamhetskompetenser? Antal svar: 78. 6.Om ja i fråga 5, redovisa på vilket sätt program för program Av svaren framgår att det är vanligast med vad som motsvarar inriktningar på industriprogrammet, naturbruksprogrammet och hotell- och restaurangprogrammet. Nedan redovisas exempel på inriktningar på de olika programmen: Industriprogrammet; trä, snickeri, verkstadsmekanik och svets. Naturbruksprogrammet; häst och smådjur, fastighet, trädgård, park och utemiljö. Hotell- och restaurangprogrammet; restaurang, bageri, storkök, livsmedel, matlagning och omvårdnad. Estetiska programmet; bild, musik, drama, keramik, foto, deko- ration. Fordonsprogrammet; transport och verkstad. Handels- och administrationsprogrammet: handel och data, fastighetsskötsel, lager, tryckeri och affär. Hantverksprogrammet; konsthantverk, trä och florist. Medieprogrammet; allmän data- och fotokunskap. 7.Anordnas specialutformade program i kommunens gymnasiesärskola? Antal svar: 126. De som svarade ja på fråga 7 har ombetts att besvara fråga 8–10. 8.Vilka specialutformade program finns i kommunens gymnasiesärskola? Av de öppna svaren framgår att det ofta förekommer kombinationer av gymnasiesärskolans nationella program. Det finns också exempel på specialutformade program som inte har någon motsvarighet bland gymnasiesärskolans nationella program, men där ett motsvarande nationellt program finns i gymnasie- skolan. förekommer det att specialutformade program mot- svarar en avgränsad del av ett nationellt program. En kommun anger att de har specialutformade program för varje elev. Det är vanligt med program med koppling till gymnasieskolans barn- och fritidsprogram eller omvårdnadsprogram. Exempel på hur sådana specialutformade program benämns är barn, fritid och omvårdnad barn, fritid, omvårdnad och restaurang barn, hälsa och omvårdnad omvårdnad och service. Det finns också program med koppling till gymnasieskolans livs- medelsprogram. Exempel på hur sådana specialutformade program benämns är bageri, handel och administration matlagning, ekonomi och boende kost, fritid och hälsa service med inriktningar café/restaurang, handel samt omsorg och hälsa. Vidare förekommer specialutformningar av handels- och admi- nistrationsprogrammet. Exempel på hur sådana specialutformade program benämns är handel och livsstil. Även det estetiska programmet kombineras ibland med andra pro- gram. Exempel på hur sådana specialutformade program benämns är estetiskt samt barn och fritid.