sou · H0B38 · 2012-03-06 00:00:00 — 5. fordran på ersättning på grund av att gods har skadats, gått förlorat eller försenats vid befordran eller på grund av att det i konossement har lämnats oriktiga eller ofullständiga uppgifter: från det godset lämnades ut eller skulle ha lämnats ut, 6. fordran på fordran: från iland- år från ilandstigningen eller, om passageraren avlidit under be- fordringen, från den dag iland- stigning skulle ha ägt rum, eller, dödsfallet men inte senare än tre år från ilandstigningen, 7. fordran på grund av att resgods har skadats, grund av att resgods har försenats gått förlorat eller försenats vid vid befordran: från befordran: från det det godset fördes i land, godset fördes i land eller, om det har gått förlorat, skulle ha förts i land, 8. fordran på bidrag till gemensamt haveri eller en annan kost- nad som skall fördelas enligt samma grund (13 kap. 15 § tredje stycket, 14 kap. 40 § och 17 kap. 6 §): från den dag dispaschen vann laga kraft, 9. fordran på ersättning för en oljeskada enligt bestämmelserna i 10 kap.: från den dag då skadan uppkom, dock att talan inte i något fall får väckas senare än för den olycka som orsakade skadan eller, om olyckan utgjordes av en serie av händelser, för den första av dessa. Svarar gäldenären i andra fall än som avses i första stycket för ersättning eller för någon annan fordran med begränsning av redare- ansvaret eller endast med inlastat gods upphör fordringen, om talan inte väcks i laga ordning, i fråga om en fordran på ersättning från den dag skadan inträffade och i fråga om någon annan fordran efter det att fordringen förföll till betalning. Om borgenären har rätt att för fordringen hålla sig även till redare, lastägare eller någon annan utan att begränsning av ansvarigheten äger rum, gäller en sådan rätt som för en fordran i allmänhet. Har en fordran som avses i första eller andra stycket kommit under behandling av dispaschör, anses talan om fordringen väckt. Den som infriat en fordran som avses i första stycket 5 får väcka återkrav mot tredje man efter utgången av den där angivna tiden. En sådan talan får dock inte väckas senare än från den dag huvudanspråket infriades eller talan väcktes om det. Ett avtal om förlängning av Ett avtal om förlängning av första stycket 1–8 är giltigt första stycket 1–8 är giltigt endast om det har ingåtts efter endast om det har ingåtts efter talet gäller preskription i något talet gäller preskription i något annat fall än som avses i första annat fall än som avses i första stycket 1 eller 2, har det inte stycket 1 eller 2, har det inte gången, räknat för gången, räknat för tid får inte i något fall genom tid får inte i något fall genom avtal förlängas med sammanlagt avtal förlängas med sammanlagt eller, i fall som av- eller, i fall som av- ses i första stycket 6 eller 7, med ses i första stycket 6 eller 7, med ning eller ilandföring har ägt rum ning eller ilandföring har ägt rum. eller skulle ha ägt rum. I 13 kap. 4 § första stycket och 14 kap. 2 § andra föreskrifter om ogiltighet av av- skrifter om ogiltighet av avtals- talsvillkor som avviker från be- villkor som avviker från bestäm- stämmelserna i första stycket 5 melserna i första stycket 5 och och fjärde stycket. I 15 kap. 36 § 15 kap. 29 § andra stycket finns föreskrifter andra stycket finns föreskrifter om ogiltighet av avtalsvillkor som inskränker en passagerares som inskränker en passagerares rättigheter enligt första stycket rättigheter enligt första stycket 6 och 7. 6 och 7. Frågor om preskription av en fordran som avses i denna paragraf bedöms här i landet enligt svensk lag även om utländsk lag i övrigt är tillämplig på rättsförhållandet. En transportör som uppsåtli- gen eller av oaktsamhet åsidosätter skyldigheten att ta och vidmakt- hålla en försäkring eller någon annan ekonomisk säkerhet enligt artikel 4a.1 i bilaga I till Europa- parlamentets och rådets förord- ning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss4 eller enligt 15 kap. 18 § första stycket, döms till böter eller fängelse . En befälhavare som uppsåtli- gen eller av oaktsamhet åsidosätter skyldigheten att ombord på far- tyget medföra ett certifikat enligt 15 kap. 19 §, döms till böter. Denna lag träder i kraft . 4 EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetslagen (2003:364) dels att 6 kap. 2 § och 7 kap. 7 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 5 kap. 8 b §, av följande lydelse. Vid en inspektion ska det, om förhållandena inte föranleder något annat, undersökas om transpor- tören har fullgjort skyldigheten att ta och vidmakthålla en försäkring eller någon annan ekonomisk säkerhet enligt artikel 4a.1 i bila- ga I till och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadestånds- ansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss6 eller enligt 15 kap. 18 § första stycket sjölagen (1994:1009). En inspektion enligt första stycket ska begränsas till granskning av fartygets certifikat, om det inte finns en grundad anledning att an- ta att försäkringen eller säkerheten avviker från uppgifterna i certifi- katet i något väsentligt avseende. 5Lydelsen enligt promemorian innehåller de förslag som utredningen lämnat i en särskild promemoria som rör genomförandet av och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131), se bilaga 5. 6EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. 61Ett fartygs resa får förbjudas1. om fartyget inte hålls till- gängligt för tillsynsförrättning,2. om fartyget ombord saknar ett certifikat som det ska ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 3 §,3. om det för fartyget inte finns en försäkring eller någon finan- siell säkerhet som det ska ha enligt 7 kap. 2 § sjölagen (1994:1009),4. om det ombord på fartyget inte medförs något bevis om en försäkring eller någon finansiell säkerhet som det ska ha enligt 7 kap. 3 § sjölagen,5. om det för fartyget inte finns en försäkring eller någon annan ekonomisk säkerhet som det ska ha enligt artikel 4a.1 i bilaga I till och rådets för- ordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss7 eller enligt 15 kap. 18 § första stycket sjölagen, eller6. om det ombord på fartyget inte medförs något certifikat som det ska ha enligt 15 kap. 19 § sjö- lagen.Om det saknade certifikatet enligt första stycket 2 är av sådant slag som avses i 3 § första stycket 2 gäller i stället vad som anges i den paragrafen.Författningsförslag 2 § Ett fartygs resa får förbjudas, om fartyget inte hålls tillgängligt för tillsynsförrättning eller om far- tyget ombord saknar ett certifikat som det skall ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 3 §. Om det saknade certifikatet är av sådant slag som avses i 3 § första stycket 2 gäller i stället vad som anges i den paragrafen. 7 EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. Regeringen eller den myn- Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestäm- dighet som regeringen bestäm- mer får meddela sådana före- mer får meddela sådana före- skrifter om utvisning och förbud skrifter om utvisning och förbud för fartyg att anlöpa svensk för fartyg att anlöpa svensk hamn, tilläggs- eller ankarplats hamn, tilläggs- eller ankarplats eller användas för verksamhet på eller användas för verksamhet på svenskt sjöterritorium som följer svenskt sjöterritorium som följer av ett direktiv eller en förordning av ett direktiv eller en förordning som antagits inom Europeiska unionen eller av något interna- unionen eller av något interna- tionellt avtal som har tionellt avtal som har En sådan föreskrift måste stämma överens med internatio- Ett sådant förbud får förenas med vite. Vad som sägs i första stycket gäller också föreskrifter om förbud att anlöpa svensk hamn som följer av 15 kap. 18 och 19 §§ sjölagen (1994:1009) och mentets och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av ansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss8. med internationell rätt. Förbud enligt första och andra styckena får förenas med vite. Denna lag träder i kraft . 8 EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. förordning om ändring i förordningen (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 kap. sjölagen (1994:1009)9 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 kap. sjölagen (1994:1009), dels att rubriken till förordningen ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 1 § ska lyda Föreskrifter till 7 kap. sjölagen (1994:1009), dels att det ska införas sju nya paragrafer, 3–9 §§ och att rubri- ken närmast före 3 § ska ha följande lydelse. Förordning (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 kap. sjölagen (1994:1009) Förordning (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 och 15 kap. sjölagen (1994:1009) Föreskrifter till 15 kap. sjölagen (1994:1009) är behö- rig myndighet enligt artikel 4a.2 och 4a.15 i bilaga I till Europa- parlamentets och rådets förord- ning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss.11 En ansökan om ett certifikat 9Förordning (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 kap. sjölagen (1994:1009) har utredningen lämnat förslag på i promemorian Ansvarsförsäkring vid sjötransporter (se bilaga 5 till detta be- tänkande), som ett led i genomförandet av och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131, Celex 32009L0020). 10Lydelsen enligt promemorian innehåller de förslag som utredningen lämnat i en särskild promemoria som rör genomförandet av och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131), se bilaga 5. 11EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. enligt artikel 4a.2 och 4a.15 i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009 och enligt 15 kap. 19 § sjölagen (1994:1009) görs hos . Ansökan ska vara skriven på svenska eller engelska. Om fartyget omfattas av kraven på en försäk- ring eller någon annan ekono- misk säkerhet ska ansökningen innehålla uppgift om 1. fartygets namn, signalbok- stäver och hemort, 2. transportörens namn och den ort där transportörens huvudsak- liga rörelse bedrivs, 3. fartygets IMO-nummer, om något sådant finns, 4. den ställda säkerhetens art och varaktighet, och 5. försäkringsgivarens eller säkerhetsutställarens namn och den ort där den huvudsakliga rörelsen bedrivs samt den ort där försäkringen utfärdats eller säker- heten ställts. Om fartyget ägs eller brukas av en stat och inte omfattas av kra- ven på en försäkring eller någon annan ekonomisk säkerhet ska ansökningen innehålla de upp- gifter som anges i 1–3. Till en ansökan om ett certi- fikat enligt artikel 4a.2 i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009 eller 15 kap. 19 § sjölagen (1994:1009) för ett fartyg, som inte ägs eller brukas av en stat, ska fogas ett intyg av försäkrings- givaren eller säkerhetsutställaren. Av intyget ska det framgå 1.att försäkringen eller den ekonomiska säkerheten täcker transportörens ansvar enligt arti- kel 4a.1 i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009, och 2.att försäkringen eller den ekonomiska säkerheten under certi- fikatets giltighetstid inte kan upp- höra att gälla tidigare än tre måna- der från den dag ett skriftligt med- delande om tiden för försäkringens upphörande kom in till Finans- inspektionen, om inte certifikatet har tillställts inspektionen eller ett nytt certifikat har utfärdats. Intyget ska vara skrivet på svenska eller engelska. En ansökan om ett certifikat enligt artikel 4a.2 i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009 för ett fartyg som inte är registrerat i en stat som är medlem i Euro- peiska unionen och som inte ägs av en främmande stat, ska ges in senast innan fartyget kan förväntas komma till en svensk hamn. Giltighetstiden på ett certifikat enligt 3–5 §§ ska bestämmas till högst . ska sända ett certifikat enligt första stycket till transportören. Har en sådan anmälan om upphörande av giltighet för en för- säkring eller någon annan ekono- misk säkerhet som avses i 4 § första stycket 2 kommit in till Finans- inspektionen, ska inspektionen omgående underrätta Transport- styrelsen om detta. får med- dela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av 3–6 §§. ska utöva tillsyn över att transportörer full- gör de skyldigheter som följer av artikel 7 i förordning (EG) nr 392/2009. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i fartygssäkerhetsförordningen (2003:438)12 Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetsförordningen (2003:438), dels att 7 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 7 kap. 1 e §, med följande lydelse. Om ett utländskt fartyg inte har en försäkring eller någon annan ekonomisk säkerhet enligt artikel 4a.1 i bilaga I till Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skade- ståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss14 eller enligt 15 kap. 18 § första stycket sjölagen (1994:1009) eller om det ombord på fartyget inte medförs något certifikat en- ligt 15 kap. 19 § sjölagen, får Transportstyrelsen förbjuda fartyget att anlöpa svensk hamn. 12Utredningen har lämnat förslag på ändringar i fartygssäkerhetsförordningen (2003:438) i promemorian Ansvarsförsäkring vid sjötransporter (se bilaga 5 till detta betänkande), som ett led i genomförandet av och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131, Celex 32009L0020). 13Lydelsen enligt promemorian innehåller de förslag som utredningen lämnat i en särskild promemoria som rör genomförandet av och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131), se bilaga 5. 14EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. Ett förbud som har meddelats med stöd av 1 § första stycket 1, 2, 3 eller 4 eller 1 d eller 1 e §§ ska bestå till dess att redaren, fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten har visat den myndighet som för- bjudit fartygets resa att bristen är avhjälpt. 2 § Ett förbud som har meddelats med stöd av 1 § första stycket 1, 2, 3 eller 4 eller 1 d § ska bestå till dess att redaren, fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten har visat den myndighet som förbjudit fartygets resa att bristen är av- hjälpt. Ett förbud som har meddelats enligt 1 b § ska bestå till dess att den myndighet som har utfärdat förbudet häver det i enlighet med artikel 16.2 och 3 i och rådets direktiv /16/EG om hamnstatskontroll. Denna förordning träder i kraft . i anledning av Atenkonventionen lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009), dels att 21 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 21 kap. 4 a och 4 b §§ med följande lydelse. Talan om ansvarighet på grund av avtal om befordran av passa- gerare eller resgods får väckas endast vid 1.sjörättsdomstol för den ort där svaranden är varaktigt bosatt eller har sin huvudsakliga rörelse, 2.sjörättsdomstol för den avtalsenliga avgångs- eller bestäm- melseorten, 3.domstol i den stat där käranden har sitt hemvist eller annars är varaktigt bosatt, förutsatt att svaranden har driftställe för sin rörelse iden staten och är underkastad dess domsrätt, eller 4.domstol i den stat där befordringsavtalet träffades, förutsatt att svaranden har driftställe för sin rörelse i den staten och är under- kastad dess domsrätt. Trots bestämmelserna i första stycket får talan även väckas vid domstol som anges i 2 § andra stycket. Efter det att tvist har uppstått Efter det att tvist har uppstått får parterna avtala att talan skall parterna avtala att talan ska väckas vid en annan domstol eller väckas vid en annan domstol eller att tvisten skall hänskjutas till tvisten ska hänskjutas till Finns inte sjörättsdomstol på den ort där svaranden har kunnat sökas enligt första stycket 1 eller 2 eller andra eller tredje stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som är närmast den orten. Bestämmelserna i 2 § fjärde och femte styckena har motsva- rande tillämpning. Bestämmelserna i 2 § fjärde och femte styckena har motsva- rande tillämpning. Ytterligare bestämmelser om behörig domstol finns 4 a §. De gäller i vissa fall när en talan förs enligt och rå- dets förordning (EG) nr 392/2009 av om trans- portörens skadeståndsansvar i sam- band med olyckor vid passagerar- befordran till sjöss15. I förhållande till en fördrags- slutande stat till proto- koll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passa- gerare och deras resgods gäller andra–fjärde styckena om behörig domstol. Talan om ansvarighet för en transportör eller en utförande transportör enligt artikel 3 eller 4 eller för en försäkringsgivare enligt artikel 4a i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009 får, enligt kärandens val, väckas vid någon av följande domstolar i en för- dragsslutande stat: 1.domstol i den stat där sva- randen är varaktigt bosatt eller har sin huvudsakliga rörelse, 2.domstol för avgångs- eller bestämmelseorten enligt transport- avtalet, 3.domstol i den stat där käran- den har sitt hemvist eller är var- aktigt bosatt, om svaranden har 15 EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. ett driftställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt, eller 4. domstol i den stat där trans- portavtalet ingicks, om svaranden har ett driftställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt. Om flera domstolar i en stat är behöriga, ska statens nationella lagstiftning om laga domstol följas. Efter den händelse som orsa- kade skadan kan parterna avtala att skadeståndstalan ska väckas inom någon annan jurisdiktion eller hänskjutas till skiljedom. En dom som har meddelats av en domstol som är behörig enligt 4 a § ska, om den är verkställbar i den stat där den meddelades och har vunnit laga kraft, erkännas av andra fördragsslutande stater. Detta gäller dock inte om 1.domen har erhållits med svikliga medel, eller 2.svaranden inte har fått skä- ligt rådrum och rimlig möjlighet att föra sin talan. En dom som erkänns i enlig- het med första stycket ska vara verkställbar i varje fördragsslutan- de stat så snart statens formella krav för verkställigheten har upp- fyllts. De formella kraven får inte medge någon omprövning i sak av målet. Utan hinder av vad som sägs i första stycket ska erkännande och verkställighet av en sådan dom som meddelats av en domstol i ett land som är medlem i Europeiska unionen regleras av rådets för- ordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privat- rättens område16. Erkännande och verkställighet av en sådan dom som har meddelats av en domstol i ska dock regleras av av- tal mellan Europeiska gemenska- pen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område17. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 16EGT 2001 L 12/1. 17EUT 2005 L 299/62. Ansökan om certifikat för ett fartyg som inte är registrerat i ett land som är medlem i Euro- peiska unionen eller i en för- dragsslutande stat till protokoll till Atenkon- vention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods och som inte ägs av en främmande stat, ska ges in senast innan fartyget kan förvän- tas komma till en svensk hamn. förordning om ändring i förordningen (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 och 15 kap. sjölagen (1994:1009)18 Härigenom föreskrivs att 5 § i förordningen (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 och 15 kap. sjölagen (1994:1009) ska ha följande lydelse. Lydelse enligt författningsförslag Föreslagen lydelse 1.3 i detta betänkande 5 § Ansökan om certifikat för ett fartyg som inte är registrerat i ett land som är medlem i Euro- peiska unionen och som inte ägs av en främmande stat, ska ges in senast innan farty- get kan förväntas komma till en svensk hamn. Denna förordning träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 18 Den föreslagna lydelsen utgår ifrån lydelsen enligt författningsförslag 1.3 i detta betän- kande. Enligt uppdraget ska utredningen för det första lämna förslag till de författningsändringar och andra åtgärder som behövs med anled- ning av att Atenförordningen1 blir tillämplig i . För det andra ska ett underlag rörande tillträde till Atenkonventionen2 tas fram. Den tredje delen rör hur försäkringsdirektivet3 ska genom- föras i svensk rätt. Överväganden och förslag rörande försäkrings- direktivet har utredningen lämnat till i en särskild promemoria , se bilaga 5. Promemorian har re- missbehandlats och en lagrådsremiss har beretts. En av huvudfrågorna i de delarna av utredningens uppdrag som redovisas i detta betänkande är att överväga om bör utnyttja möjligheten att tillämpa Atenförordningen också på inrikes transport till sjöss med fartyg av så kallad klass C-, D- och E-typ samt att undersöka om tillämpningen av förordningen bör skjutas upp när det gäller fartyg av klass A- respektive B-typ. Uppdraget innefattar att göra en översyn av 15 kap. sjölagen (1994:1009) och att ta ställning till i vilken mån de transporter som faller utanför Aten- förordningens tillämpningsområde bör ha ett likvärdigt skydd. Utredningen ska undersöka och analysera vilka eventuella följd- ändringar som kan bli aktuella på grund av att Atenkonventionen till övervägande del genom Atenförordningen blir direkt tillämplig i . I sammanhanget ska undersökas hur 9 kap. sjölagen för- håller sig till ansvarsbegränsningen enligt Atenförordningen. Utred- ningen ska ta ställning till om det finns anledning att använda möjlig- 1Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss (EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46). Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods i den lydelse som konventionen har genom ett tilläggsprotokoll av . 3Europaparlamentets och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131). heten att föreskriva att transportörens ansvar ska gälla för högre belopp än 400 000 SDR per passagerare. Vidare ska utredningen lämna förslag på en myndighet eller en erkänd institution eller orga- nisation som ska fastställa att kraven på en försäkring eller någon annan ekonomisk säkerhet för fartyg har uppfyllts samt utfärda certifikat som visar att kraven är uppfyllda för ett fartyg. Uppdraget innefattar att utreda hur det ska kunna säkerställas att det finns en föreskriven försäkring eller någon annan ekono- misk säkerhet för alla fartyg godkända för transport av fler än tolv passagerare, oavsett flaggstat, som anlöper eller lämnar hamnar på svenskt sjöterritorium. Till uppgifterna hör också att överväga om det ska inrättas ett register i elektroniskt format över utfärdade certi- fikat och i så fall att ta ställning till hur ett sådant register bör ut- formas. Utredningen ska slutligen analysera vilka återverkningar det får för svensk rätt, om de ytterligare regler som finns i Aten- konventionen och som inte omfattas av Atenförordningen också skulle bli gällande här i landet. Betänkandet ska enligt ett tilläggsdirektiv redovisas . Regeringens direktiv och tilläggsdirektiv till ut- redningen bifogas betänkandet, se bilagorna 1 och 2. Utredningen påbörjade sitt arbete . Arbetet har bedrivits i samråd med de utsedda experterna, och utredningen har haft tio sammanträden som experterna har deltagit i. har utredaren och sekreteraren deltagit i det Nordiska sjörättsmötet som anordnades av . I mötet deltog delegater från , , och . Under mötet fördes diskussioner rörande frågor som uppkommit i anledning av Atenförordningen, Atenkonventionen och försäkrings- direktivet. Utredaren och sekreteraren har träffat före- trädare för Skärgårdsredarna () och The Swedish Club.