sou · H0B352 · 2012-08-24 00:00:00 — Då bostäder enligt utredningens förslag inte längre ska värderas, kommer värderingsenhet att utöver egendom som ska värderas, ut- göras av sådan egendom som ska indelas för sig (6 kap. 1 § FTL). Indelningen behövs dock för den löpande beskattningen där olika regler gäller beroende på värdeår. Småhus, ägarlägenheter och fler- bostadshus föreslås utgöra egna värderingsenheter. Vidare föreslås lokalhus med ett värde av utgöra en värderingsenhet. Regeln i 6 kap. 2 § tredje stycket FTL om lägsta värde tas bort avseende småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus då dessa inte längre ska få något värde fastställt. För småhus införs en ny gräns uttryckt i kvadratmeter för att kunna avgränsa byggnader som inte ska utgöra en värderingsenhet. Den nya gränsen är 15 kvadrat- meter. Detta innebär att för ägarlägenheter och flerbostadshus finns ingen nedre storleksgräns. Gränsen har valts med hänsyn till den tillåtna storleken på friggebodar, med vad avses en fristående komplement- byggnad om högst byggnadsarea (BYA) vilken inte är bygglovspliktig. Med byggnadsarea avses den area som en byggnad upptar på marken. Utredningen anger dock storleken på småhus i ett annat mättekniskt areabegrepp, boarea (BOA), vilket avser den yta som är användbar för boende. Då boarean understiger byggnadsarean anser utredningen att det är lämpligt att småhus vars boarea understiger undantas från värdering för att undvika att friggebodarna omfattas. Denna typ av byggnad kommer således inte att utgöra en värderingsenhet och därmed inte heller omfattas av den löpande beskattningen. finns det enligt FTR totalt 629 stycken småhus med en storlek som understiger men har ett värde som överstiger . Antalet byggnader med ett värde understigande uppgår till ca 120 000 stycken. Eftersom det inte finns några uppgifter i FTR angående byggnaders beskaffenhet när de har ett värde understigande är det svårt att fastställa hur många av dessa 120 000 byggnader som har en storlek vilken också understiger . En grov uppskattning av antalet resul- terar i ett tusental. Det kan emellertid konstateras att det finns väsentligt fler byggnader vars värde understiger än antalet byggnader vars storlek understiger boarea. Konsekvensen av förslaget kommer således bli att färre byggnader omfattas av skattebefrielse än . Avseende lokalhus föreslår utredningen att byggnader för vilka har fastställts samma klassificeringsdata beträffande värdefaktorn Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen ålder (värdeår) kan sammanföras till en värderingsenhet. Motsva- rande föreslås gälla för flerbostadshus med samma klassificerings- data beträffande den särskilda egenskapen ålder (nybyggnadsår). Värderingsenheten får dock endast bestå av antingen flerbostads- hus eller lokalhus (6 kap. 3 § FTL). Vad avser tomtmark, föreslår utredningen att tomt som är be- byggd med ägarlägenhet, flerbostadshus och lokalhus ska indelas i värderingsenheter med ledning bl.a. av det sätt på vilket byggnader- na har indelats i värderingsenheter (6 kap. 7 § FTL). 3.2.3.2Allmänna värderingsregler och värdefaktorer Utredningens förslag: För värderingsenhet avseende småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska de särskilda egenskaperna storlek och ålder bestämmas. Storleken ska anges i hela kvadrat- meter boarea (BOA). Ålder ska anges till nybyggnadsåret. För värderingsenhet avseende ekonomibyggnad ska de sär- skilda egenskaperna byggnadskategori och ålder bestämmas. Med byggnadskategori avses det ändamål värderingsenheten till över- vägande del är inrättad för. Beträffande växthus bestäms dock byggnadskategorin med hänsyn till växthusets konstruktion och anordning i övrigt. Ålder ska anges till nybyggnadsåret. För värderingsenhet avseende tomtmark till småhus, ägarlägen- het och flerbostadshus ska den särskilda egenskapen storlek be- stämmas. För tomtmark till småhus avses med storlek värderings- enhetens tomtareal. För värderingsenhet avseende tomtmark till ägarlägenhet och tomtmark till flerbostadshus avses med storlek värderingsenhetens byggrätt uttryckt i kvadratmeter bruttoarea (BTA). För värderingsenhet avseende , betesmark, produk- tiv skogsmark och skogligt impediment ska den särskilda egen- skapen storlek bestämmas. Med storlek avses här värderings- enhetens areal, vilken ska anges i hela hektar. Enligt 5 kap. 1 § FTL ska taxeringsvärde bestämmas för varje skatte- och avgiftspliktig taxeringsenhet. Vidare ska enligt 5 kap. 7 § FTL delvärden bestämmas vid taxeringen. När det gäller småhus-, ägar- lägenhets-, hyreshus-, industri- och elproduktionsenhet ska bygg- nadsvärde och markvärde bestämmas. Byggnadsvärde är värdet av Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen de byggnader som hör till taxeringsenheten. Markvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark, täktmark, fallrätt och markanläggningar. Enligt utredningens förslag förtydligas 5 kap. 1 § FTL med ett tillägg att taxeringsvärdet ska bestämmas för varje skatte- och av- giftspliktig taxeringsenhet som inte är uppräknad i undantagsbestäm- melsen i 7 kap. 16 § FTL. Enligt den föreslagna nya lydelsen av 7 kap. 16 § FTL är bl.a. småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnader, , betes- mark, produktiv skogsmark och skogligt impediment undantagen från värdering (jfr avsnitt 3.2.3.3). Utredningen föreslår vidare att delvärden inte ska bestämmas för bostäder, varför småhusenhet, ägarlägenhetsenhet, flerbostads- husenhet samt lantbruksenhet inte ska omfattas av 5 kap. 7 § FTL. Delvärden ska däremot fortsättningsvis fastställas för lokalhus-, industri- och elproduktionsenhet. Enligt nuvarande lydelse av 7 kap. 3 § FTL ska taxeringsvärde bestämmas med utgångspunkt i riktvärden för de byggnader och ägoslag som avses i 8–15 kap. FTL, nämligen småhus, hyreshus och ägarlägenhet, ekonomibyggnad, industribyggnad och övrig bygg- nad, tomtmark, täktmark, , betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment, samt kraftverksbyggnad och tillhörande mark. Vid fastställande av riktvärdet ska vissa angivna värdefaktorer beaktas för varje värderingsenhet. Som en konsekvens av utredningens förslag att inget värde ska bestämmas för småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnad, , betesmark, pro- duktiv skogsmark och skogligt impediment, ska dessa byggnader och ägoslag inte längre omfattas av 7 kap. 3 § FTL. Riktvärden ska således endast bestämmas för lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad, tomtmark som inte hör till småhus, ägarlägenhet eller flerbostadshus, samt kraftverksbyggnad. I 8 kap. 3 § respektive 9 kap. 3 § FTL regleras vilka värde- faktorer som ska bestämmas för småhus och bostäder inom hyreshus samt ägarlägenheter. Till följd av att något värde inte längre ska be- räknas för bostäder och att det nya förslaget till löpande beskattning endast kräver ett fåtal beräkningsparametrar kan antalet faktorer som behöver definieras, beslutas och registerföras för bostäder avsevärt reduceras. Enligt nuvarande bestämmelser ska riktvärdet för småhus bestäm- mas utifrån en rad olika värdefaktorer, bl.a. storlek, ålder, bygg- nadskategori och byggnadens standard. Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen småhus bestäms enligt 8 kap. 3 § FTL med hänsyn till småhusets boutrymmen och biutrymmen. Av föreskrifter fram- går att med boyta och biyta avses boarea respektive biarea enligt svensk standard SS 21054:2009. Boyta och biyta vägs samman till värdeyta som utgör värdefaktorn för storlek. För värderingsenhet avseende småhus, ägarlägenhet och fler- bostadshus föreslår utredningen att den särskilda egenskapen storlek ska bestämmas. Storleken ska anges i hela kvadratmeter boarea (BOA) för småhus, ägarlägenheter och flerbostadshus. Utredningen före- slår vidare att ålder ska utgöra en särskild egenskap för bostäder. Denna anges såsom nybyggnadsår. De värdefaktorer som utmönstras för småhus är således standard, fastighetsrättsliga förhållanden och värdeordning. För flerbostadshus och ägarlägenheter utmönstras värdefaktorerna hyra och lägenhetstyp (inkl. antal bostadslägen- heter). För värderingsenhet avseende ekonomibyggnad föreslår utred- ningen att de särskilda egenskaperna byggnadskategori och ålder ska bestämmas. I den nuvarande lydelsen i 10 kap. 3 § FTL avses med byggnadskategori det ändamål värderingsenheten huvudsak- ligen är inrättad för. För att övervägandeprincipen ska vara tillämplig föreslår utredningen att bedömningen avseende byggnadskategori i stället ska göras utifrån det ändamål värderingsenheten till över- vägande del är inrättad för. Beträffande växthus bestäms dock bygg- nadskategorin liksom med hänsyn till växthusets konstruktion och anordning i övrigt. Ålder ska anges till nybyggnadsår. De värde- faktorer som tas bort för ekonomibyggnad är således storlek och beskaffenhet. För värderingsenhet avseende tomtmark till småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska den särskilda egenskapen storlek bestäm- mas. För tomtmark till småhus avses med storlek värderingsenhetens tomtareal uttryckt i hela kvadratmeter. För värderingsenhet av- seende tomtmark till ägarlägenhet och till flerbostadshus avses med den särskilda egenskapen storlek värderingsenhetens byggrätt uttryckt i kvadratmeter bruttoarea (BTA). De värdefaktorer som utgår för tomtmark till småhus (12 kap. 3 § FTL) är vatten och av- lopp, fastighetsrättsliga förhållanden, typ av bebyggelse och närhet till strand. Avseende tomtmark för hyreshus och ägarlägenhet utgår värdefaktorn typ av bebyggelse (12 kap. 4 § FTL). För värderingsenhet avseende , betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment ska också den särskilda egen- skapen storlek bestämmas. Med storlek avses här värderingsenhetens Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen areal, vilken ska anges i hela hektar. För tas därmed värde- faktorerna beskaffenhet och dränering bort (13 kap. 3 § FTL) och för betesmark värdefaktorn beskaffenhet (13 kap. 5 § FTL). För produktiv skogsmark kan värdefaktorerna bonitet, kostnad och virkesförråd tas bort (14 kap. 3 § FTL). Utredningens förslag innebär ändringar i FTL genom att nu- varande 8 kap., 10 kap. och 12–14 kap. ska upphöra att gälla. Dessa kapitel ersätts med ett nytt 8 kap. som behandlar bestämmande av särskilda egenskaper för småhus, ägarlägenheter och flerbostadshus samt tomtmark till dessa byggnadstyper, ekonomibyggnader, åker- mark, betesmark, produktiv skogsmark och skogliga impediment. Vidare innebär förslaget att 9 kap. FTL ändras till att endast omfatta lokalhus samt att ett nytt 12 kap. införs avseende riktvärden för övrig tomtmark och täktmark, där bl.a. tomtmark för lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad omfattas. Utredningens förslag bygger på de uppgifter som finns redo- visade i fastighetstaxeringsregistret (se vidare avsnitt 3.5). Utgångs- punkten för förslagen är att skapa en grund för den nya löpande beskattningen. Med det förslag som utredningen lämnar krävs inte någon komplettering av uppgifterna i fastighetstaxeringsregistret för att kunna genomföra det nya sättet att beräkna skatten och av- giften. 3.2.3.3Egendom för vilken värde inte ska bestämmas Utredningens förslag: För småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnader, åker- mark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment ska inget värde bestämmas (7 kap. 16 § FTL). Bestämmelser om vilken egendom som inte är skatte- eller avgifts- pliktig och för vilka det därmed inte ska fastställas taxeringsvärden finns bl.a. i 3 kap. FTL. Den egendom för vilken skatte- och av- giftsfrihet gäller utgörs i stort sett av specialbyggnad, egendom som ingår i nationalpark, lantbruk för vård- eller skoländamål samt byggnad som ägs av vissa institutioner. Bedömningen utgår från övervägandeprincipen och den stadigvarande användningen av fastig- heten. För skatte- och avgiftsfri egendom ska inte något taxerings- värde bestämmas. Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen Vidare innehåller 7 kap. 16 § FTL en uppräkning av egendom för vilka det inte ska bestämmas något värde, bl.a. byggnad eller bygg- nader inom samma tomt som tillsammans är värda , övrig mark, vattentäckt område, vissa markanläggningar och industri- tillbehör samt kondenskraftverk och outbyggda fallrätter utan ut- byggnadstillstånd. I enlighet med utredningens förslag att bostäder och produktiv mark inom lantbruksenheter inte längre ska vara föremål för allmän respektive förenklad fastighetstaxering föreslår utredningen att 7 kap. 16 § FTL utvidgas att även omfatta denna egendom, dvs. småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnader, , betesmark, pro- duktiv skogsmark, samt skogligt impediment. För denna egendom ska dock särskilda egenskaper bestämmas (se vidare avsnitt 3.2.3.2). För att förtydliga undantagsbestämmelserna avseende bestämmande av taxeringsvärde, föreslår utredningen vidare att förutom för fastig- het som enligt 3 kap. FTL ska undantas från skatte- och avgiftsplikt, ska vid fastighetstaxering taxeringsvärde inte heller bestämmas för egendom för vilken värde inte ska bestämmas enligt 7 kap. 16 § FTL. Utredningens förslag: ska inte längre lämna för- slag till föreskrifter om klassindelning av värdefaktorer m.m. enligt 7 kap. 7 § FTL avseende småhus, ägarlägenheter eller fler- bostadshus (19 kap. 1 § FTL). Lantmäteriet och ska heller inte upprätta förslag till riktvärdetabeller för småhus som inte ingår i lantbruksenhet eller riktvärdekartor för tomtmark som inte ingår i lantbruks- enhet. Förslag till riktvärdekartor behöver endast upprättas för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad (19 kap. 3 och 5 §§ FTL). Bestämmelser om de förberedande åtgärder som ska föregå en all- män eller förenklad fastighetstaxering finns i 19 kap. FTL och 3 kap. FTF. Därutöver meddelar föreskrifter och lämnar kommentarer inför förberedelsearbetet. Förslag till sådana föreskrifter som avses i 7 kap. 7 § FTL ska enligt 19 kap. 1 § andra stycket FTL lämna andra året före det år då allmän fastighetstaxering äger rum beträffande småhus och Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen tomtmark, utom såvitt avser småhus och tomtmark för småhus som ingår i lantbruksenhet. Då bostäder enligt utredningens förslag inte längre ska omfattas av allmän eller förenklad fastighetstaxering (se avsnitt 3.2.1), finns det inte längre behov av föreskrifter på detta område. Denna bestämmelse kan därför utgå. I konsekvens därmed behöver Lantmäteriet och inte heller längre upprätta förslag till vilka riktvärdetabeller avse- ende småhus som inte ingår i lantbruksenhet som med hänsyn till rådande prisläge bör användas inom olika delar av ett län (19 kap. 3 § FTL) eller upprätta förslag till riktvärdekartor respektive rikt- värdetabeller för tomtmark och småhus som inte ingår i lantbruks- enhet (19 kap. 5 § FTL). Det förberedande arbetet på detta område kommer således att begränsas till att upprätta förslag till riktvärde- kartor för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad. Även provvärderingen av taxeringsvärdena kommer att avse endast dessa kategorier. Vad som ska redovisas i beslut om fastighetstaxering regleras i 20 kap. 4 § FTL, och avser bl.a. fastighetens indelning i taxeringsenheter och typ av taxeringsenhet och dess skatte- och avgiftspliktsförhållanden (jfr 1 kap. 1 § FTL). Utredningen föreslår att skyldigheten för verket att redovisa taxeringsvärde och däri ingående delvärde förtydligas med att detta endast avser enheter som inte är undantagna från värdering (20 kap. 4 § första stycket 3 FTL). Vidare föreslås bestämmelsen kompletteras med att stor- leken av såväl värdefaktorer som särskilda egenskaper ska redovisas (20 kap. 4 § första stycket 4 FTL). 3.3Löpande beskattning av bostäder Utredningens bedömning: Eftersom utredningens uppdrag är att avveckla fastighetstaxeringen av bostäder måste den löpande beskattningen grundas på något annat än fastigheternas taxerings- värde. Utredningen föreslår därför en beräknings- och lagteknisk modell där fastigheternas yta utgör grund för skatteuttaget. För att undvika alltför stora förskjutningar av skattebördan mellan nu gällande system och det nya systemet föreslås även en diffe- rentiering beroende av kommuntillhörighet. Den ska beakta om Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen fastigheterna ligger inom expansiva kommuner med en väl ut- byggd infrastruktur när det gäller service, kommunikationer och övriga allmänna tjänster. Förslaget är en tänkbar struktur för ett nytt system som gör det möjligt med ett oförändrat skatteuttag baserat på en ny beräkningsmodell. Vid ett införande av systemet kan kommungrupperingen som har använts behöva ses över. Utredningen har som en del av sitt uppdrag att föreslå ett system där fastighetstaxeringen för bostäder avskaffas. Av direktiven fram- går att den löpande beskattningen av bostäder fortfarande ska behållas och att medlen från denna löpande beskattning även fortsättnings- vis ska tillfalla kommunsektorn. Utredningens utgångspunkt är att skatteuttaget i princip ska vara oförändrat jämfört med skatteuttaget enligt dagens regelverk. utgör fastigheternas taxeringsvärden grunden för beräk- ningen av den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastig- hetsskatten. Ett avskaffande av fastighetstaxeringen innebär att ett alternativt sätt – ej grundat på taxeringsvärden – att beräkna fastig- hetsavgift och fastighetsskatt måste utvecklas. Av direktiven framgår att det är önskvärt att de förslag som utred- ningen lämnar inte innebär en ökad administrativ börda och att det nya systemet även på ett rent allmänt plan är enkelt och lättöver- skådligt. Dessutom bör fullgörandekostnaderna för fastighetsägar- kollektivet sänkas om det är möjligt. Alternativa grunder för beräkning av en löpande fastighetsbeskatt- ning har utretts tidigare av (SOU 1992:11). Utredningen lade fram ett antal alternativa underlag för en löpande beskattning, bl.a. skatt grundad på bostadsbyggnadernas produktionskostnad, skatt grundad på tidigare köpeskilling och slutligen en skatt grundad på bostädernas storlek. Detta har närmare redogjorts för i avsnitt 3.1.3. Av de alternativ som redovisas i betänkande är det endast ett, skatt baserat på storlek, som uppfyller de förenklingskrav som ställs upp i utredningens direktiv. En löpande skatt som grundar sig på dels storleken av byggnaden, dels stor- leken på tomtmarken innebär att befintliga register- uppgifter kan användas och ligga till grund för det nya systemet. Dessa uppgifter är dessutom relativt konstanta över tiden, och lätta att hålla uppdaterade. Uppgifter om ny- och tillbyggnader som på ett mer påtagligt sätt förändrar storleken på byggnaden är dessutom Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen normalt bygglovspliktiga och aviseras till . Samma sak gäller även uppgifter om storleken på tomtmarken. Vid fastighetsbildning meddelas automatiskt förändringar i fastighets- beståndet till . Ett underlag som bygger på historisk eller uppskattad nyproduk- tionskostnad skulle initialt kräva omfattande insamling av uppgifter. Även i ett längre perspektiv skulle uppgiftsinsamlingar krävas för att hålla registret uppdaterat med uppgifter om nyproducerade byggnader och mer omfattande om- och tillbyggnader. Samma sak gäller ett underlag baserat på senaste köpeskilling. Omsättningshastigheten för bostadsfastigheter är relativt låg och uppgifterna om historiska är i många fall mycket gamla. Dessutom har, i ett stort antal fall, fastighetsindelningen eller fastig- heternas fysiska beskaffenhet förändrats på ett sådant sätt att de inte motsvarar den egendom som omsattes. Det framhålls även i de- partementsskrivelsen Alternativa underlag för fastighetsskatten (Ds 1998:3) att en löpande skatt som grundar sig på historisk köpe- skilling också ger upphov till inlåsningseffekter då långa innehavs- tider belönas med låg fastighetsskatt. Dessutom kan löpande skatt som grundar sig på historisk köpeskilling ge incitament till skattefusk eftersom det blir lönsamt för både säljaren och köparen att i köpe- kontraktet uppge en lägre köpeskilling än den faktiska. Sammantaget bedöms dessa alternativa underlag – produktions- kostnad och historisk köpeskilling – som administrativt kompli- cerade och mindre lämpliga att utgöra grund för en löpande fastig- hetsskatt. Under utredningens arbete har det av föreslagits ett alternativt system som kombinerar befintliga taxe- ringsvärden, senaste köpeskilling och indexuppräkning. Ett liknande system föreslogs i betänkande 2009/10:SkU27. Man utgår från de senast fastslagna taxeringsvärdena för alla små- hus som inte nått taket i dagens system och med dessa värden som utgångspunkt räknar man sedan upp med index på samma sätt som för dem som nått taket. förslag bygger på att nya hus fortsättningsvis också taxeras och att det fylls på med taxeringsvärden som ändras vid avstyckning etc. Det är inte ett möjligt förslag om taxeringsvärdena ska avskaffas. Enligt det förslag som lämnats till utredningen skulle fastig- hetsavgiften för nybyggda hus kunna beräknas på en bas som mot- svarar av fastighetens pris. Samma förfarande kan ske när ett hus byter ägare. Det uppskattade gamla värdet kan då korrigeras Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen och anpassas för det enskilda huset. En ny avgift fastställs sedan och indexuppräknas därefter från den nya nivån. Fördelarna med detta system skulle vara att man behåller struk- turen, avgiftsnivåerna och statens och kommunernas inkomster. Om man utgår från försäljningspris är det också lätt att behandla alla ägda bostäder (indirekt och direkt ägda) på ett likformigt sätt. tar systemet utgångspunkt i de taxeringsvärden som har kritiserats för att inte spegla marknadsvärdet på ett riktigt sätt. Ändringar i byggnation och fastighetsindelning kommer med detta alternativ att innebära att skatten/avgiften grundar sig på special- regler. Dessutom medför förslaget alla de nackdelar som tidigare nämnts när det gäller historisk köpeskilling; omfattande insamlings- arbete av uppgifter, inlåsningseffekter, incitament till skattefusk och förändringar av fastighetsindelningen eller fastigheternas fysiska beskaffenhet som medför att fastigheterna med tiden inte kommer att motsvara den egendom som ursprungligen getts ett värde. Förslaget kan utgöra en temporär övergångslösning som skulle kunna väljas utan särskild utredning som ett alternativ på kort sikt. Vad nuvarande utredning haft som målsättning är dock att finna en långsiktigt hållbar modell som kan tåla förändringar i fastighets- beståndet i övrigt och inte redan i startskedet behöva utsättas för samma kritik som det nuvarande systemet. Utredningen har även övervägt att koppla den löpande beskatt- ningen direkt till registerfastigheten. Fördelen med detta skulle vara att skulle kunna grunda beskattningen på de uppgifter som finns i fastighetsregistret och som uppdateras av Lantmäteriet inom ramen för deras myndighetsutövning. En sådan ordning skulle fungera utmärkt för vanliga småhusfastigheter som omfattar en byggnad och en tomt och där omfattningen av taxeringsenhet och registerfastighet stämmer överens. Problemet är dock att många små- hus med tillhörande tomtmark utgör del av större registerfastig- heter. Det förekommer även att en småhusenhet består av flera registerfastigheter trots att den omfattar byggrätt för endast ett små- hus. I dessa fall går det inte att utifrån fastighetsregistret dela upp registerfastigheten i separata småhusenheter som omfattar småhus och tomtmark. Som exempel kan nämnas fastigheten 1:1 i . Marken till denna fastighet är uppdelad på nästan 100 taxeringsenheter. Av dessa är ett flertal småhusenheter som utgör antingen delar som är bebyggda med ägda småhus eller delar som avser tomter till småhus på ofri grund. Av ett 80-tal byggnader på ofri grund är många taxerade som småhus. Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen är att fastighetsregistret inte innehåller uppgifter om ägare till bygg- nad på ofri grund.