sou · H0B316 · 2012-03-30 00:00:00 — Kommittén har också träffat tillfälligt sammansatta referensgrupper för att diskutera frågor av strategisk art. har Kulturbryggan skapat en kommunikationsstrategi som ska kunna lägga grunden till ett varumärke som ska fungera både på lång och kort sikt. Målet är att verksamheten ska vara så öppen och tillgänglig som möjligt. Under försöksverksamheten har Kulturbryggan bl.a. tagit fram en egen grafisk profil. Hemsidan () är interaktiv och fungerar också som en blogg. Vem som helst kan gå in på den och kommentera en post och ha en dialog med såväl andra som med kansliet. De synpunkter som lämnats på hemsidan, den grafiska profilen och interaktiviteten har överlag varit positiva. Kulturbryggan har även en egen Facebook-sida, ett eget Twitterkonto och ett nyhetsbrev. Över 700 personer följer verk- samheten via dessa medier och fler tillkommer i samband med externa aktiviteter, telefonsamtal, e-mejls och personliga möten. Kommittén arbetar också för att etablera en egen, unik identitet som särskiljer Kulturbryggan från andra bidragsfördelande myndigheter och institutioner. Det är ett strategiskt arbete som måste få ta tid och som kan handla om allt från utformningen av stödformer, bedömningsgrunder och villkor till ansökningsprocedur och beslutsprocesser. Under försöket har det varit en medveten strategi att ligga steget före så gott det går. När det t.ex. har hänt att tidplaner förskjutits har kansliet informerat om de förändrade planerna och också förklarat varför. Det har likaså varit viktigt att bekräfta Kulturbryggans rikstäckande inriktning. Även om en geografisk spridning inte är en uttalad prioritering i styrdokumenten har det varit angeläget för kommittén att i så hög grad som möjligt nå hela landet. Kulturbryggan har därför bl.a. besökt några olika delar av landet och träffat lokala och regionala aktörer. och inledningen av 2012 har Kulturbryggan besökt följande orter: –: , och . I samarbete med , inkl. ett seminarium på vid . –: och . I samarbete med och kommun. –: i samarbete med Kulturhuvudstad 2014 och Kultur. –: i samarbete med Spektakeldagarna och Storsjöyran. –: i samarbete med . På respektive ort genomfördes seminarier för att informera om och diskutera Kulturbryggans uppdrag, bedömningskriterier och riktlinjer. Dessutom genomfördes flera interaktiva s.k. pitch-sessioner, som innebär att projektägare kortfattat får presentera konkreta idéer inför Kulturbryggans kanslipersonal och inför kollegor som också presenterar egna projekt. Efter presentationen får var och en tips, råd och konstruktiv feedback från publiken. Målet har varit att nå kulturskapare som befinner sig i ett relativt tidigt tanke- och Ett syfte har också varit att förbättra kvaliteten på bidragsansökningarna och att träna projektägarna på att göra en proffsig, koncis och konkret presentation. En tydlig effekt har varit den inspiration och de synergier som har uppstått när likasinnade och intresserade aktörer har fått ge uttryck för sin kreativitet, uppmuntran och stöd. Flera konkreta projekt och samarbeten har också utvecklats under dessa pitchsessioner. Deltagande i seminarier, debatter m.m. har deltagit i seminarier, debatter, departementsevenemang och panelsamtal. Kansliet har också träffat potentiella samarbetspartners angående finansieringsmöjligheter och gemensamma utlysningar och tagit emot aktörer som velat diskutera sina projektidéer. Alla dessa möten och aktiviteter har bidragit till att skapa en positiv bild av Kulturbryggan och stärka det varumärke som långsiktigt håller på att byggas upp. Några av de konferenser som Kulturbryggan har deltagit i är Entreprenörskapsforum, i , Bok i , i , konferens om det europeiska projektets framtid i Europahuset, inspirationsdag för arbetslösa kulturarbetare i , Museidagarna – , Svensk scenkonst årsmöte i , 2011, Entreprenörskapsforum i , – Kommuner och Landsting (SKL) i samt Lunch på Kultur – . I den långsiktiga strategin ligger också att profilera Kulturbryggan internationellt. Försöksverksamheten utesluter inte europeiska samarbeten och det är möjligt att en viss medfinansiering i projekt stödjer kommer att skapas utomlands. blir mer och mer aktivt i europeiska sammanhang, och det är därför av stort värde att vara delaktiga även utanför gränser. Kulturbryggan är en viktig kulturpolitisk satsning med inriktningen på nyskapande projekt och utforskningen av nya finansieringsmodeller och möjligheter till samverkan. Därför är det viktigt att ha en stark internationell profil. har Kulturbryggans medieexponering varit relativt begränsad. En del uppmärksamhet uppnåddes vid lanseringen av och i samband med att kommittén informerade om att bidragsgivningen genererat en betydande medfinansiering från privata och offentliga aktörer. Vid varje beslutstillfälle har information spridits i form av beslutslistor och pressmeddelanden, men utan att det märkts något markant ökning i uppmärksamheten. Generellt sett var 2011 då grunden lades för ett mer systematiskt och strategiskt arbete . Att visa framfötterna lite mera, genom t.ex. debattartiklar och ett mer provocerande språk samt uppföljning och uppvaktning av redaktörer och journalister kommer att öka Kulturbryggans synlighet i media. Kommittén ska lämna förslag på vilken verksamhetsform som är ändamålsenlig för en långsiktig bidragsgivning till förnyelse och utveckling inom kulturområdet och som ska ta vid efter det att kommittén avslutat sitt uppdrag. I detta kapitel beskrivs de verksamhetsformer som står till buds i den svenska statsförvaltningen. Huvuduppgiften för den organisation som ska ta över efter försöksperioden blir att fördela statsbidrag. Eftersom detta är en form av myndighetsutövning är det endast inom ramen för en förvaltningsmyndighet den kommande verksamheten kan bedrivas. Inom den ramen finns det dock några olika varianter att välja bland. 5.1Allmänt om olika typer av myndigheter Enligt myndighetsförordningen (2007:515) finns det tre olika typer av förvaltningsmyndigheter och skillnaden dem emellan gäller primärt hur de leds. Enrådighetsmyndigheter leds av myndighetschefer, styrelsemyndigheter leds av styrelser och nämndmyndigheter av nämnder. Bland styrelsemyndigheterna fanns det tidigare två varianter, en där styrelsen har ett begränsat ansvar och en där styrelsen har det fulla ansvaret. Den förstnämnda varianten avskaffades dock och flertalet sådana myndigheter, varav många på kulturområdet, övergick i stället till att bli enrådighetsmyndigheter. Syftet med förändringen var att skapa större tydlighet i ledningen av myndigheterna. Trenden i statsförvaltningen är att antalet enrådighetsmyndigheter ökar i antal. I dessa utser regeringen myndighetens chef och i vissa fall utser regeringen också ett insynsråd med uppgift att utöva insyn i verksamheten och ge myndighetschefen råd. Inom det kulturpolitiska området är de flesta myndigheterna numera enrådighetsmyndigheter. Det gäller t.ex. de statliga museimyndigheterna, , , Riksutställningar, , och folkminnen, , Myndigheten för kulturanalys och Myndigheten för radio och TV. Antalet insynsråd på kulturområdet är däremot begränsat till två stabsmyndigheter, och , och till några myndigheter som av olika skäl har bedömts vara i behov av ett sådant organ, nämligen , Myndigheten för radio och TV, Myndigheten för kulturanalys och . Det brukliga är att myndighetens chef också är ordförande i insynsrådet. Modellen med styrelsemyndigheter är i första hand begränsad till större myndigheter, som t.ex. ansvarar för stora bidragsbelopp. På kulturområdet används den här modellen för . Till denna typ av myndigheter utses enligt myndighetsförordningen såväl styrelsen som myndighetens chef av regeringen. Chefen ska ingå i styrelsen, men inte som ordförande eller vice ordförande. Nämndmyndigheter skiljer sig från de båda andra varianterna genom att regeringen utser ledamöterna i nämnden, men inte verksamhetschefen. Enligt myndighetsförordningen är det nämnden som svarar inför regeringen och nämnden utser i sin tur en kanslichef. Några uttalade riktlinjer för när man bör välja den här modellen finns så vitt känt inte. Det förefaller inte heller som att det i någon större grad har bildats nya nämndmyndigheter . De som finns har på nacken och det troliga är att regeringen då har velat markera betydelsen av ett kollektivt beslutsfattande i de myndigheter som har denna organisationsform. På kulturområdet används den här modellen för . I valet mellan dessa tre typer av förvaltningsmyndigheter för Kulturbryggan har det viss betydelse om verksamheten ska integreras i en befintlig förvaltningsmyndighet eller om den ska bedrivas i en egen, ny sådan. 5.2Allmänt om förändringar i myndighetsstrukturen finns det knappt 400 förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen och som styrs av en instruktion. Trenden är att myndigheterna blir något färre . De förändringar av myndighetsstrukturen som genomförs handlar främst om nedläggningar och sammanslag- ningar och i mindre grad om nybildningar. Syftet med de förändringar som genomförts i myndighetsstrukturen har varit att uppnå en ökad kvalitet och produktivitet i verksamheten. Det finns dock enskilda undantag där helt nya myndigheter har bildats som inte är sammanslagningar av gamla. Gemensamma drag för dessa helt nya myndigheter är att de är förhållandevis små, har ett relativt brett ansvar inom ett politikområde och präglas av uttalade förväntningar från regeringens sida om oberoende och självständighet. Några av de myndigheter som har bildats på dessa grunder är Myndigheten för kulturanalys, Myndigheten för vårdanalys, Myndigheten Trafikanalys och Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser. I likhet med statsförvaltningen i övrigt har det inom kulturpolitiken förts vissa diskussioner om att förändra myndighetsstrukturen. Kulturområdet har ovanligt många små myndigheter med uppdrag och uppgifter inom begränsade delar av området. hade enligt sina direktiv (dir. 2007:99) i uppdrag att göra en översyn av den statliga förvaltningsorganisationen och den statliga institutionsstrukturen med syftet att förvaltningsstrukturen under skulle bli tydligare, enklare samt mer transparant och funktionell. I sitt betänkande (SOU 2009:16) föreslog utredningen att den rådande förvaltningsstrukturen skulle ersättas av en organisation med tre myndighetssfärer. Efter remissbehandling av kulturutredningens förslag valde regeringen att inte gå vidare med den föreslagna organisatoriska förändringen. I propositionen Tid för kultur (prop. 2009/10:3) fann regeringen, efter en sammanvägd bedömning, att en så omfattande omstrukturering som föreslagit skulle vara både resurs- och tidskrävande, med en risk för att det skulle gå ut över verksamheterna. Regeringen har i stället givit alla myndigheter på kulturområdet i uppdrag att redovisa hur man samverkar med andra myndigheter och aktörer, däribland ideella organisationer och andra delar av det civila samhället. Några förändringar i myndighetsstrukturen har också genomförts. har ombildats till en sammanhållen myndighet, genom att sju landsarkiv avvecklats och inordnats i . En ny myndighet på musikområdet, , har bildats genom en reformering och omorganisation av de tidigare verksamheterna i Stiftelsen och Statens musiksamlingar. En helt ny myndighet, Myndigheten för kulturanalys, har också bildats för att förstärka oberoende analys och uppföljning inom kulturområdet. I den kulturpolitiska propositionen betonade regeringen att ytterligare förändringar inom den statliga myndighetsstrukturen kan komma att bli aktuella , men de bör då göras med beaktande av bl.a. utfallet av genomförda förändringar. Trots att den allmänna trenden är att antalet myndigheter i statsförvaltningen minskar, genom nedläggningar och sammanslagningar, är det alltså inte uteslutet att helt nya myndigheter också kan inrättas. Frågan avgörs från fall till fall och bestäms i hög grad av den myndighetsuppgift som ska utföras och den roll den berörda myndigheten förväntas spela. Regeringen gör i den kulturpolitiska propositionen också bedömningen att det bör inrättas en bidragsordning som bygger vidare på de positiva erfarenheter som Stiftelsen gett. Som komplement och alternativ till de statliga kulturmyndigheternas bidragsgivning är det viktigt att det finns andra aktörer som kan stödja förnyelse och utveckling inom kulturområdet. Bland de frågor som behöver analyseras vidare nämner regeringen finansiering och administrativ uppbyggnad av en sådan bidragsform. Mot den bakgrunden har ett fördjupat underlag tagits fram för räkning (se kapitel 2). I underlaget betonas att valet av organisatorisk hemvist bör styras av inriktning och avgränsningar i verksamheten. Av stor betydelse är regeringens intentioner att skapa ett komplement och ett alternativ och att detta får organisatoriskt uttryck och ges trovärdighet. En kärnfråga för valet av organisationsform är därför hur den nya bidragsordningen, Kulturbryggan, kan ges en hög grad av självständighet och oberoende, som den på ett för medborgarna betryggande sätt hanterar skattemedel och donationer. Kulturbryggan bör därför förses med en egen ledning som garanterar integritet. innebär en administrativ dockning till en befintlig myndighet att Kulturbryggan inte behöver bygga upp en egen fullt utvecklad administration med olika stödfunktioner. I direktiven till kommittén Kulturbryggan uppdrar regeringen åt kommittén att lämna förslag på vilken verksamhetsform som är ändamålsenlig för en långsiktig bidragsgivning till förnyelse och utveckling inom kulturområdet och som utgör ett alternativ till befintliga bidragsordningar. Av särskild vikt är att den bidragsgivande verksamheten ska ha en oberoende ställning som alternativ bidragsgivare och främja kulturlivets hela omfattning. I kommitténs uppdrag ligger att den ska lämna förslag om verksamhetsmål, organisation och budget för den nya verksamheten. Förslag ska också lämnas om eventuella nya förordningar eller förordningsförändringar som krävs för den föreslagna verksamhetsformen och, om förslaget inbegriper bildande av en ny myndighet, förslag till instruktion och regleringsbrev. Utifrån de specifika förutsättningar som angivits för Kulturbryggan är det med andra ord inte uteslutet vare sig att den långsiktiga verksamheten ska integreras i en befintlig myndighet eller inordnas i en ny separat myndighet. Av avgörande betydelse är hur verksamhetens oberoende kan säkerställas. 5.4Myndigheter med integrerade beslutsgrupper Frågan om verksamhetens oberoende ska inte blandas samman med frågan om att en verksamhet som Kulturbryggans kan dockas till en annan myndighet när det gäller viss administration, kontorsservice och lokaler. Den typen av samordning kan ske oavsett om Kulturbryggan formellt sett är en egen myndighet eller inte. För att pröva ett alternativ som innebär att den framtida Kulturbryggan ska integreras i en annan myndighet är det lämpligt att se till de exempel på liknande lösningar som redan finns. Eftersom Kulturbryggan är en kulturpolitisk satsning, måste en eventuell integrering ske med en myndighet på samma politikområde. Att integrera Kulturbryggan med en myndighet på ett annat politikområde är alltså inte ett alternativ. Mot den bakgrunden beskrivs i det följande integrerade beslutsgrupper i fyra kulturpolitiska myndigheter: , , och Myndigheten för radio och TV. Det konstnärliga rådet inom Enligt förordningen (2010:1922) med instruktion för ska det inom myndigheten finnas ett särskilt beslutsorgan som benämns Konstnärligt råd och som prövar frågor om statsbidrag till musiklivet. Rådet är rådgivande i strategiska frågor som rör bidragsgivningen. Rådet ska bestå av myndighetens chef, som är ordförande, och högst åtta andra ledamöter, som utses av regeringen. Rådet är beslutsfört när ordföranden och minst hälften av de andra ledamöterna är närvarande. Rådet ansvarar för sina beslut och ansvarar för sin verksamhet inför myndighetens ledning. Myndigheten ansvarar inför regeringen för att rådet tilldelas medel och resurser i övrigt för sin verksamhet, att verksamheten bedrivs författningsenligt och effektivt och att den redovisas på ett tillförlitligt sätt. I regleringsbrevet disponerar en samlad anslagspost för hela verksamheten, men som ett anslagsvillkor anges att ska fördelas som statsbidrag till musiklivet. I praktiken ringar regeringen därmed in det belopp som ska hanteras av det konstnärliga rådet. Enligt förordningen (2007:1199) med instruktion för ska det inom myndigheten finnas styrelsen för , som har till uppgift att handlägga och avgöra ärenden om bidrag och ersättningar till bild- och formkonstnärer. Styrelsen för bildkonstnärsfonden består av högst tretton ledamöter, varav en är ordförande och en vice ordförande. Regeringen utser ordföranden, vice ordföranden samt övriga ledamöter i styrelsen för en bestämd tid, dock högst , och sju av ledamöterna utses efter förslag som får lämnas av konstnärsorganisationer. Styrelsen är beslutsför när ordföranden och minst hälften av de andra ledamöterna är närvarande. Vidare kan styrelsen i särskilda beslut lämna över till ordföranden eller någon annan ledamot i styrelsen eller till någon anställd i myndigheten att avgöra ärenden som är av det slaget att styrelsen anser att de inte behöver prövas av styrelsen. Styrelsen för bildkonstnärsfonden ansvarar för sina beslut och ansvarar för sin verksamhet inför myndighetens ledning. hetens ledning ansvarar i sin tur inför regeringen för att styrelsens verksamhet bedrivs författningsenligt och effektivt samt att den redovisas på ett tillförlitligt sätt. Finansieringsdelen av regleringsbrev är mycket detaljerad. Nämndens förvaltningskostnader är avgränsade i ett särskilt anslag, medan ersättningar och bidrag har ett eget anslag. Det senare är i sin tur indelat i elva anslagsposter, varav vissa disponeras av nämnden och vissa av Kammarkollegiet. Det framgår dock inte vilka anslagsposter eller belopp som i praktiken ska hanteras av styrelsen för bildkonstnärsfonden. Arbetsgrupper och Alma-juryn inom Inom finns det två typer av grupper som fattar beslut för myndighetens räkning i vissa frågor. Det handlar dels om olika arbetsgrupper som fattar beslut i vissa bidragsfrågor, t.ex. litteraturstödet, dels om den speciella jury som beslutar om Litteraturpriset till minne, förkortat . Arbetsgrupperna är inte reglerade i regeringens instruktion för , men av 5 § i myndighetsförordningen (2007:515) framgår att styrelsemyndigheter kan delegera beslutsbefogenheter till myndighetschefen eller den som myndighetschefen bestämmer. Enligt informationen på bestämmer styrelsen vilka arbetsgrupper som ska finnas och vilka ledamöter de ska ha. På delegation av styrelsen fattar arbetsgrupperna beslut om bidrag inom respektive område. Juryn för är något mera reglerad. Enligt regeringens instruktion ska administrera priset. Enligt förordningen (2002:1091) om litteraturpris till minne ska en särskild jury inom ha hand om nomineringen och besluta om pristagare. Juryn ska ha administrativt stöd av ett kansli. Myndigheten får också meddela föreskrifter som behövs för verkställigheten av regeringens riktlinjer. Av dessa föreskrifter framgår att juryn ska bestå av tolv ledamöter, som utses av styrelsen i . Anhöriga till har rätt att föreslå en ledamot. Ledamöterna tillsätts för en mandatperiod , med möjlighet till förlängning i två perioder. för är både omfattande och detaljerat, med ett stort antal anslagsposter. Från regeringens sida pekas det dock inte ut specifika belopp som de olika arbets- grupperna eller Alma-juryn ska hantera. Det innebär att myndighetens styrelse har relativt fria händer att inom respektive anslagspost avgöra vilka belopp respektive grupp ska disponera. inom Myndigheten för radio och TV Enligt förordningen (2010:1062) med instruktion för Myndigheten för radio och TV ska det inom myndigheten finnas ett särskilt beslutsorgan som benämns och TV. Av radio- och TV-lagen (2010:696) framgår att nämnden ska bestå av en ordförande och sex andra ledamöter, samt ersättare till det antal som regeringen bestämmer. Regeringen utser för en bestämd tid ordförande, vice ordförande samt övriga ledamöter och ersättare. Ordföranden och vice ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. Nämnden är beslutsför med ordföranden eller vice ordföranden och ytterligare tre ledamöter närvarande. Ärenden som uppenbart inte är av större vikt eller principiell betydelse får dock avgöras av ordföranden eller en vice ordförande. Till saken hör också att myndighetschefen inte sitter i . granskar program efter anmälan eller på initiativ av myndigheten. Nämnden ansvarar för sina beslut, medan myndighetens ledning ansvarar inför regeringen för att nämnden tilldelas medel och resurser i övrigt för sin verksamhet och för att verksamheten bedrivs effektivt och att den redovisas på ett tillförlitligt sätt. Enligt regleringsbrevet för Myndigheten för radio och TV disponerar myndigheten ett ramanslag för verksamheten och det regleras inte hur stor budgetpost som avser och dess arbete. Sammanfattning om alternativ med integrerat beslutsorgan Som redogörelsen ovan visar finns det olika typer av beslutsorgan som är integrerade i enrådighetsmyndigheter, en nämndmyndighet och en styrelsemyndighet på kulturområdet. Beslutsorganen varierar i storlek, men det är alltid regeringen som utser ledamöterna, i vissa fall efter förslag från en annan part. Myndighetschefen sitter vanligtvis inte i det särskilda beslutsorganet, dock med undantag för det Konstnärliga rådet i . beskrivs hur det särskilda beslutsorganet ansvarar för sina egna beslut, medan myndigheten ansvarar inför regeringen på ett mer övergripande plan. Den ekonomiska styrningen varierar också, vilket innebär att det finns exempel på såväl avgränsade belopp som mer öppna anslagsposter, där beslutsrätten överlåts på värdmyndigheten. De formella förutsättningarna för att placera Kulturbryggan inom en befintlig myndighet på kulturområdet finns alltså. I ett sådant alternativ ligger det nära till hands att regeringen utser ledamöterna i ett beslutande råd. Den person som kommer att vara Kulturbryggans ansikte utåt blir då ordföranden i beslutsorganet. Ordföranden kan vara identisk med myndighetschefen, men det riskerar att ge en enskild person oproportionerligt stor makt. Regeringens styrning skulle ske dels genom en precisering av värdmyndighetens instruktion och dels genom en bidragsförordning och ett anslagsvillkor i regleringsbrevet. Till fördelarna med detta alternativ hör att det bör vara relativt sett enklare att ordna praktiskt. Det är många formella pusselbitar som redan finns på plats och möjligheten finns att det till och med finns lediga lokaler att flytta in i och ett ärendehanteringssystem att koppla in sig på. Rekryteringen av personal för den kommande Kulturbryggan behöver dock göras från grunden. Till nackdelarna hör att graden av oberoende blir mindre. Även om värdmyndigheten formellt sett inte deltar i besluten är det ändå den som är ansvarig inför regeringen. De exempel på integrerade beslutsgrupper som redovisats ovan har inte heller tillkommit med samma fokus på oberoende som i fallet med Kulturbryggan. Av de nämnda myndigheterna är det också bara som har ett motsvarande brett ansvarsområde som Kulturbryggan, och att integrera den långsiktiga verksamheten i förefaller olämpligt med tanke på Kulturbryggans inriktning. Ingen av myndigheterna ovan är därför självklar som alternativ. 5.5Alternativ med en ny myndighet har två nya myndigheter bildats på kulturområdet, och Myndigheten för kulturanalys. Den senare myndigheten bildades och det finns flera likheter mellan de förutsättningar som låg bakom den myndighetens bildande och de förutsättningar som gäller för Kulturbryggan. avgörande skäl för att bilda Myndigheten för kulturanalys var att förstärka oberoende analys och uppföljning inom kulturområdet.