sou · H0B335 · 2012-05-24 00:00:00 — Sammanfattningsvis kan här sägas att enheten för konsulära och civilrättsliga ärenden handlade 14 ärenden av det efter- frågade slaget, varav 6 ärenden rörde minderåriga och 8 rörde myn- diga. Den yngsta hjälpbehövande var och den äldsta var . De flesta var mellan . I samtliga fall handlade det om flickor och kvinnor. Alla utom 1 av de hjälpbehövande var svenska medborgare, majori- teten dock med dubbelt medborgarskap. Alla ärenden utom 2 avsåg kvinnor av irakiskt ursprung och de flesta av ärendena utspelades också i . I vissa fall tillhörde de hjälpbehövande den kurdiska folkgruppen. överblickar inte i alla fall per- sonernas etniska ursprung. Totalt 5 ärenden utspelades i andra länder i . Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? Sammanlagt 9 av de hjälpbehövande var hemmahörande i någon av de tre storstadsregionerna i , medan 1 kom från en mellan- stor stad och 4 från mindre städer. Ärendena hade initierats på olika sätt. I 5 fall hade kommunen (, kommunens kontaktperson eller kvinnofridshand- läggaren) kontaktat . I ett av dessa hade dess- utom en kvinnojour tagit kontakt om ärendet. Totalt 2 av ärendena initierades av den lokala polismyndigheten. I 4 fall var det en när- stående till den nödställda som tog kontakt med Utrikesdeparte- mentet. En lärare initierade 1 ärende, 1 initierades av en kvinno- organisation och 1 av den nödställda själv via e-post till ambassaden. av fallen var det fråga om en föregiven semester- resa eller resa för att besöka släktingar eller andra. I 3 av ärendena var kvinnorna för redovisning av statistiken () tillbaka i . En hade dock blivit tvångsgift under resan. I övriga fall var kvinnorna alltjämt i utlandet och utgången var osäker. har upplyst att det /2012 har aktualiserats ytterligare 2 ärenden rörande flickor som kvarhålls i utlandet och i vilka kvarhållandet påbörjats . 6.9SCB:s kartläggning och vår fördjupade studie Två särskilda undersökningar har genom- förts i syfte att öka kunskapen om barnäktenskap, fullmaktsäkten- skap och äktenskap mot någons vilja; en kartläggning som har gjorts av SCB med hjälp av en webbenkät och en fördjupad studie som vi har gjort med hjälp av ett undersökningsföretag. Resultatet av SCB:s kartläggning och vår fördjupade studie redovisas i bilagorna 2 och 5. De huvudsakliga resultaten beskrivs i avsnitt 6.12 nedan. Det finns anledning att redan här säga något om urvalet och om tolk- ningen av resultaten. Båda undersökningarna har vänt sig till verksamheter som kan möta personer som ingår barnäktenskap eller som kan vara utsatta för ett äktenskap mot den egna viljan. I undersökningarna har in- gått skolor med elever på högstadiet, gymnasieskolor, kvinno- och tjejjourer som är medlemmar i kvinno- och tjejjourers riks- förbund (SKR) eller för kvinnojourer och tjej- jourer i (Roks), mansjourer, kommuners socialtjänster (det varierar något vilka enheter som deltagit), ungdomsmottagningar Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? samt ett urval av skyddade boenden för hedersvåldsutsatta och andra verksamheter som kan komma att möta utsatta. Totalt ingick 2 996 olika verksamheter i SCB:s kartläggning. Målet var att nå så många gymnasieskolor och grundskolor med hög- stadium som möjligt. De skolor som inte har lämnat uppgift till SCB:s skolregister om aktuell e-postadress ingick inte i undersök- ningen, eftersom det inte var möjligt att med befintliga resurser eftersöka dessa manuellt. Uppgifter om e-postadresser till mans-, kvinno- och tjejjourer har hämtats från webben. Strävan när det gäller kvinno- och tjejjourer har varit att nå så många som möjligt av de jourer som är medlemmar i eller Roks.5 När det gäller ungdomsmottagningar har ansträngningar gjorts för att undersök- ningen ska nå så många som möjligt. Adresser har därför eftersökts på webben (bl.a. på webbplatsen ) och genom kontakt med ungdomsmottagningar (FSUM). Adresser till övriga verksamheter har hämtats på webben. En beskrivning av bortfall m.m. finns i bilaga 2. Vår fördjupade studie kompletterar SCB:s kartläggning och bygger på ett strategiskt urval av verksamheter inom de kategorier som tidigare nämnts. Vi har strävat efter att få med sådana verksamheter som vi har trott, eller utifrån vår förhandskunskap har vetat, kan ha kontakter med utsatta personer och vi har också försökt få en viss geografisk spridning. Urvalskriterier och bortfall redovisas närmare i bilaga 3. De verksamheter som har ingått i den fördjupade studien har inte deltagit i SCB:s kartläggning. Studien byggde på att de del- tagande verksamheterna, för varje ärende där den aktuella proble- matiken aktualiserades, fyllde i ett särskilt frågeformulär. Dessa samlades in och sammanställdes av ett undersökningsföretag . När det gäller tolkningen av resultaten av SCB:s undersökning och den fördjupade studien bör man till att börja med beakta att det finns en risk för underrapportering, eftersom det inte är alla som söker hjälp eller som berättar för någon om sin situation. Givet- vis har inte heller alla tänkbara verksamheter deltagit i undersök- ningarna. Vi har antagit att underrapporteringen kan vara särskilt stor när det gäller pojkar och män. Vidare måste man vara medveten om att antalsuppgifter från olika verksamhetskategorier inte utan vidare kan läggas ihop, efter- som en och samma person kan förekomma i mer än en verksamhet 5 I ett sent skede har uppdagats att ett fåtal kvinno- och tjejjourer som tillhör SKR respek- tive ROKS på grund av förbiseende inte fått del av enkäten. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? och detta även över kommun- och länsgränser. Vi har därför valt att redovisa uppgifterna för varje verksamhetskategori för sig. De verksamhetskategorier som redovisas är 3.kommuner (eller enheter inom , oftast individ- och familjeomsorg) 4.jourer (kvinno-, tjej- och mansjourer) samt 5.övriga verksamheter (ungdomsmottagningar, skyddade boenden och några andra verksamheter som kan möta utsatta). När vi i avsnitt 6.12 talar om olika verksamhetskategorier är det de uppräknade kategorierna som vi menar. Givetvis kan det före- komma att en och samma person kommer i kontakt med mer än en verksamhet inom en viss kategori, även om detta kan förmodas vara förhållandevis ovanligt. När vi skriver t.ex. att kategorin jourer har varit i kontakt med ett visst antal personer är det fråga om en sum- mering av det antal som verksamheterna inom kategorin har upp- gett, utan beaktande av risken för dubbelräkning inom kategorin. 6.10Andra verksamheters kontakter med problematiken Utredningen har frågat ytterligare några verksamheter, utöver de som har deltagit i SCB:s underökning och den fördjupade studien, vilka kontakter, om några, man har haft med den aktuella proble- matiken. Kvinnofridslinjen, som är en nationell hjälptelefon för kvinnor vilken drivs av Nationellt centrum för kvinnofrid, har uppgett att dokumentationen av samtalen inte är så detaljerad att man kan identifiera eventuella samtal om tvångsäktenskap eller andra äktenskap mot den egna viljan. Kvinnofridslinjen tar emot samtal med frågor kring hedersproblematik som troligen täcker in samtal om ofri- villiga äktenskap men har alltså inte kunnat ange någon omfattning. har uppgett att man har färre än fyra eller fem kontakter som gäller barnäktenskap och tvångsäktenskap eller andra äktenskap mot den egna viljan. Även Röda korset har uppgett att det handlar om ett fåtal samtal till dess telefonjoursverksamheter. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? RFSL-rådgivningen bedriver en verksamhet som vänder sig särskilt till hbt-personer som är utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck. har man inom verksamheten inte kom- mit i kontakt med någon person som varit utsatt för påtryckningar att gifta sig mot sin vilja. RFSL:s brottsofferjour har kommit i kontakt med minst tre olika personer som befinner sig i hög risk för att tvångs- giftas. Personerna bodde i olika delar av landet och var 17, 20 och . Två definierade sig som homosexuella män och en som homo- sexuell kvinna. De har berättat om familjens och släktens kontroll, isolering, inlåsning, hindrande av utbildning, dödshot gentemot partner, familjemedlemmar som hotat med suicid, allvarliga omvänd- elseförsök och sexuella kränkningar. En har berättat om att andra personer i släkten tidigare blivit bortgifta. Samtliga bedömdes ha behov av skyddat boende. Utöver dessa tre har RFSL:s brotts- offerjour haft kontakt med ett tiotal asylsökande hbt-personer från olika delar i världen som tvingats gifta sig mot sin vilja eller som har riskerat tvångsgifte. Tjejjouren på nätet () har sammanställt alla heders- relaterade frågor som inkom till jourens digitala frågelåda –. Under den tiden inkom inte någon fråga som handlade om barnäktenskap eller äktenskap mot den egna viljan. Däremot mottogs flera frågor som handlade om att man inte får vara ihop med någon förrän man når en viss ålder eller rädsla för att föräldern inte kommer att acceptera ens partner och liknande. Det finns inte så många verksamheter som vänder sig särskilt till pojkar och unga män. En av de verksamheter som finns är som erbjuder mejl- och chattstöd till killar som vill prata med någon eller ställa frågor. har inte kunnat identifiera någon kontakt som har rört utredningens problematik. om kärlek har bedrivits på ett antal orter. Inom projektet sker bl.a. skolbesök. Till projektet har en webbsida kopplats. Projektledarna på sex orter har redovisat vilka kontakter de har haft med unga som är bort- gifta mot sin vilja eller är på väg att bli det. Totalt hade man kon- takt med 4 elever som hade blivit bortgifta mot sin vilja, 2 som blivit förlovade eller trolovade mot sin vilja och 10 som var oroliga för att bli gifta mot sin vilja. I vissa fall framgår av redovisningen att den unga hade kontakt med t.ex. , någon frivillig- organisation eller rektor. De flesta var . Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? Systerjouren , som är en kvinno- och tjejjour som riktar sig till kvinnor med utländsk bakgrund eller muslimsk identitet, deltog i den fördjupade studien. Organisationen hade dock inte möjlighet att inkludera de kontakter som togs inom ramen för dess telefonjoursverksamhet. Dessa uppgifter har därför redovisats separat. Totalt mottog Systerjouren 25 samtal från kvinnor som rörde tvångsäktenskap. Med tvång avses enligt Systerjouren definition våld, hot om våld eller andra sanktioner som innebär att den hjälpsökande inte har något annat handlingsalternativ än att gifta sig. Därutöver kontaktades telefonjouren av 9 barn som be- rättade om ett ingånget eller hotande äktenskap mot den egna viljan. Vidare blev telefonjouren kontaktad av 12 kvinnor som berättade om ett äktenskap som arrangerats av andra och som kvinnan efter övertalning gått med på. Det kan handla t.ex. om kvinnor som har brutit mot familjens normer genom att ha föräktenskapligt sex och att äktenskapet ses som ett sätt att lösa situationen. Det kan också handla om fall då kvinnan vet att hon kommer att bli tvingad om hon inte går med på det arrangerade äktenskapet. Alla samtal om barnäktenskap utom två rörde 15-åringar. De allra flesta, 10 personer, som för Systerjouren berättade om tvång (enligt den angivna definitionen) var 19–. Vidare var 6 personer 16–och 2 personer . I övriga tvångs- fall var åldern okänd. När det gäller det som Systerjouren har beskrivit som arrangerade äktenskap var åldern oftast okänd. I 2 fall var uppringaren 19–och i 2 fall var hon 26–. Det framgår inte av den skriftliga redovisningen hur många av samtalen som rörde redan ingångna äktenskap, men Systerjouren har till utredningen uppgett att det, när det gäller de lite äldre kvinnorna, oftast handlar om ett tidigare ingånget äktenskap i vilket kvinnan är våldsutsatt eller vilket hon har svårt att ta sig ur. 6.11Kunskapssammanställning om vigselliknande ceremonier Här sammanfattas det huvudsakliga resultatet av Ungdomsstyrel- sens kunskapssammanställning om traditionella och vigselliknande ceremonier samt om ekonomiska förbindelser mellan blivande makars Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? Resultatet i dess helhet redovisas i rapporten makar (2012:1). Personliga och sociala konsekvenser för den enskilde Enligt är vigselliknande traditionella eller reli- giösa ceremonier ofta lika bindande för de personer som ingår dem som vigslar som är juridiskt bindande. Konsekvenserna av en tradi- tionell eller religiös ceremoni beror enligt tolkning på de normer och värderingar, men även på de makt- strukturer, som finns inom gruppen och familjen. En konsekvens av att parterna betraktas som gifta kan vara att de förväntas leva upp till vissa roller. Det kan vara så att den unge mannen som gift förväntas bete sig som en vuxen man och make och den unga kvinnan som en vuxen kvinna och hustru. De ska, menar , följa de regler som följer med dessa roller i den specifika familjen och i många fall leva upp till mer stereotypa och traditionella könsroller . be- skriver att många unga kvinnor hoppas och tror att de kommer att bli befriade från begränsningar och kontroll om de gifter sig. blir det dock inte så, utan det kan i stället bli fråga om en flykt från ett förtryck in i ett annat. betonar att unga som är och identifierar sig som hbt-personer även tvingas att hantera ytterligare konsekvenser. Det beror enligt på att det inom vissa familjer kan vara ett starkt stigma att vara homosexuell, bisexuell eller trans- person och något som under inga omständigheter accepteras. I rapporten lyfts fram att kusinäktenskap inte är ovanliga och att sådana äktenskap kan fungera som en stark inlåsningsmekanism i ett oönskat äktenskap, eftersom äktenskapet då ligger i hela släktens intresse. menar att föräldrarna i många fall ser kusinäktenskap som ett sätt att skydda sina barn mot dålig behand- ling och som en strategi för att minska risken för skilsmässa och dämpa eventuella framtida konflikter. Enligt kan de sociala konsekvenserna av en traditionell eller vigselliknande ceremoni skilja sig åt för mannen och kvinnan. Mannen kan i många fall fortsätta med studier eller arbete samt fortsätta att umgås med sina vänner. Kvinnans sociala liv kan däremot enligt förändras radikalt. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? fall förväntas hon avbryta eventuella studier och i stället vara hemma och ta hand om hemmet. lyfter fram att även förlovningar i många fall kan uppfattas som bindande. Ekonomiska förbindelser och dessas konsekvenser Mahr, hemgift i samband med muslimska äktenskap, är den ekono- miska förbindelse i samband med äktenskap som har framstått som vanligast förekommande i arbetet med kunskapssammanställningen. Det är enligt den ekonomiska förbindelse som tycks vara mest formaliserad och tydligast knuten till äktenskapet som sådant. En överenskommelse om mahr skrivs ofta in i äktenskaps- kontraktet. Mahr utgörs oftast av en summa pengar som brudparet eller deras familjer kommer överens om att brudgummen, eller hans familj, ska ge till bruden med anledning av giftermålet. Mahr kan antingen betalas ut i sin helhet då paret gifter sig, uppdelat (en del vid giftermålet och den andra delen vid en eventuell skilsmässa om mannen skiljer sig från sin fru eller vid hans bortgång) eller upp- skjutet (hela summan betalas ut , oftast om mannen initierar en skilsmässa eller vid hans bortgång). Bland problem som kan uppkomma när det gäller mahr kan nämnas att mannen vid en skilsmässa vägrar att betala ut den mahr som kvinnan förväntat sig och som finns upptagen i äktenskaps- kontraktet. För mannen kan det handla om att familjerna kommer överens om en alltför hög mahr, vilket kan försätta mannen i en omöjlig ekonomisk situation om han skulle vilja skilja sig. Smycken som kvinnan får vid vigseln samt olika former av brud- peng är exempel på andra ekonomiska förbindelser som enligt kart- läggningen kan förekomma vid traditionella och religiösa vigslar. Med brudpeng avses pengar som betalas från brudgummens familj till brudens föräldrar i samband med äktenskapet. Familjens för- hoppning om en hög hemgift eller brudpeng kan enligt Ungdoms- styrelsen påverka den unga kvinnans liv före äktenskapet. Hon kan utsättas för ökade begränsningar i vardagen syftande till att skydda familjens heder och kvinnans oskuld. Unga kvinnors liv före äkten- skapet kan därmed få ekonomiska konsekvenser – inte bara för dem själva utan för hela deras familj. Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? Unga som enbart gifter sig i en traditionell eller religiös vigsel- liknande ceremoni omfattas inte av den lagstiftning som gäller för gifta par. Vilka de rättsliga konsekvenserna blir av att gifta sig i en enbart traditionell eller religiös ceremoni beror därmed på vilka regler personerna i fråga och deras omgivning tillämpar. En del grupper har mer eller mindre välorganiserade system för att hantera interna rättsliga frågor, till exempel ett eget rättssystem som existerar parallellt med det svenska rättssystemet. Det handlar om system som kan vara påverkade av religion, men även av kultur och tradition, och som gäller allt från levnadsregler och familjekon- flikter till frågan om att hantera en parts önskan om skilsmässa och arvskifte. I kartläggning framkommer att det inte alltid är socialt accepterat att skilja sig och att det kan vara för- knippat med stora svårigheter både för mannen och för kvinnan. Att skilsmässa inte är socialt, religiöst eller traditionsenligt accep- terat kan medföra att kvinnan har svårt att lämna relationen då hon befarar att bli utesluten ur familjen och den sociala gemenskapen. En del kvinnor riskerar att hamna i haltande äktenskap. Det hand- lar om kvinnor som har gift sig i både rättslig och religiös mening, som tar ut en juridiskt giltig skilsmässa, men som inte har fått en religiös skilsmässa. Att inte få en religiös skilsmässa kan medföra att kvinnan inte kan gifta om sig religiöst eller resa på egen hand till länder där en svensk civilrättslig skilsmässa inte anses giltig. Diskussion om kunskapssammanställningens resultat menar att främst två saker blir tydliggjorda när den traditionella eller religiösa ceremonin sätts i fokus. Det ena är att äktenskap för vissa både är en självklarhet och ett måste. Det andra är hur begränsningar och kontroll under uppväxten syftar till att möjliggöra ett så bra äktenskap som möjligt för barnen. Genom att framför allt döttrarna begränsas och kontrolleras höjer familjen sin status. Hög status kan ge en bättre äktenskapspartner och, i de fall det förekommer, högre hemgift eller brudpeng. Att gifta sig enligt traditionen eller religionen kan för paret vara avgörande för att kunna betraktas, respekteras och inkluderas som Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? ett par av familjen och av det sociala sammanhang som omger familjen. Ceremonin är viktig också genom att den i många fall aktiverar ett parallellt rättssystem som inte enbart reglerar parets samliv utan även till exempel vårdnad om barn och möjlighet till skilsmässa. Under arbetet med kunskapssammanställningen har det fram- kommit att unga som befinner sig i en relation mot sin vilja som har formaliserats via en ceremoni som inte är juridiskt bindande ofta inte tas på allvar när de söker hjälp av offentliga instanser. Samtliga personer som mött som represen- terar olika trossamfund tar avstånd från äktenskap mot någons vilja och är tydliga med att det inte är något som är accepterat i deras religion. Vissa uppgiftslämnare, t.ex. från trossamfund och ideella organisationer, menar dock att det finns vigselförrättare (dock utan juridisk vigselrätt) som bortser från kravet att båda parter ska vara , kravet på båda parters fria vilja och kravet att båda parter ska närvara vid vigseln. Dessa uppgiftslämnare menar att sådana vigslar ofta sker i familjernas hem eller hemländer och utanför trossam- fundens kontroll och insyn. I det här avslutande avsnittet försöker vi att, med utgångspunkt i de två undersökningar som har genomförts och vårt övriga kun- skapsunderlag, besvara de frågor som har ställts till oss i direktiven om problemets omfattning och karaktär. Det handlar alltså om omfattningen av tvångsäktenskap och andra äktenskap mot någons vilja, fullmaktsäktenskap och barnäktenskap, om bakgrunden till att sådana äktenskap förekommer, vilka det är som drabbas och vilka slags påtryckningar som används i syfte att få någon att gifta sig mot sin vilja. Det stod tidigt klart att det inte skulle bli möjligt att få fram några exakta uppgifter om hur många personer som utsätts för tvångsäktenskap och andra äktenskap mot den egna viljan, eller som riskerar sådana äktenskap. Detsamma gäller barnäktenskap, om man i detta begrepp inkluderar äktenskap som inte är juridiskt giltiga i . Vår ambition har varit att få fram en så bra bild som möj- ligt med de resurser som har stått till buds och med beaktande av Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? de svårigheter som finns. Vi har konsekvent inkluderat inte bara äktenskap med juridisk giltighet i utan även informella äktenskap och i utlandet giltiga äktenskap. När det gäller äktenskap mot någons vilja har vi intresserat oss inte bara för personer , utan för alla som kan vara utsatta. Det är viktigt att poängtera att myndigheters och frivilligorga- nisationers och andra verksamheters kännedom om dessa fall oftast är beroende av att en utsatt person berättar om sin situation. Vad vi menar med barnäktenskap I det här avsnittet redogör vi för vad som har framkommit om barnäktenskap som, enligt vad som varit känt för de myndigheter och andra verksamheter som har lämnat uppgifter till utredningen, inte har föregåtts av påtryckningar eller annars ingåtts mot barnets vilja. Det är dock viktigt att framhålla att det kan ha förekommit påtryckningar som inte har kommit fram. Frånvaro av påtryckningar, eller av öppet motstånd, behöver inte innebära att äktenskapet är förenligt med barnets innersta vilja. Hur det har förhållit sig i de fall som framkommer i statistiken har vi inte något underlag att uttala oss om. Antalet gifta barn framgår av SCB:s statistik, som har redovisats i avsnitt 6.5. Statistiken visar enbart hur många barn som är regi- strerade som gifta. Förutom detta slags äktenskap finns det även barnäktenskap som ingås i utlandet och som inte registreras i , antingen för att registrering inte begärs eller för att registrering vägras. Den sistnämnda kategorin framkommer genom Skatte- verkets statistik (avsnitt 6.7). Denna visar att det under insamlings- perioden förekom 70 ärenden rörande barnäktenskap i vilka någon av parterna hade anknytning till när de gifte sig. Det vanliga fallet är att det handlar om en vuxen man boende i som gifter sig med en underårig utländsk kvinna. Det kan dock även handla om barn med svensk anknytning som gifter sig med vuxna utlänningar. Av äktenskapen med svensk anknytning registrerades endast ett. hanterade alltså ytterligare 69 fall i vilka Vad vet vi om tvångsäktenskap och barnäktenskap? någon av parterna hade svensk anknytning och där äktenskapet inte registrerades. Även om äktenskapen inte har registrerats i det svenska folk- bokföringsregistret kan det tänkas att parterna i en hel del fall be- traktar sig som gifta och att även deras omgivning har denna upp- fattning. I många fall är äktenskapet antagligen giltigt i vigsellandet, vilket typiskt sett måste förmodas vara ett land till vilket åtmin- stone en av makarna har anknytning. Äktenskapet kan vara giltigt även i andra länder än vigsellandet. Äktenskapet kan alltså ha stora konsekvenser för de inblandade, även om det inte betraktas som giltigt i . Vidare förekommer det s.k. informella äktenskap, som har dis- kuterats i kap. 2 och här ovan i avsnitt 6.11. Med det avses här ett rättsligt sett icke-formaliserat förhållande mellan parterna som de själva eller deras omgivning likställer, helt eller delvis, med ett for- maliserat och juridiskt giltigt äktenskap.