sou · H0B378 · 2012-11-29 00:00:00 — Av bilagan till förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap framgår vilka myndigheter som har ett ansvar att vidta de förberedelser som krävs inom respektive ansvarsområde vid höjd beredskap. Här behöver ordet bytas ut mot ordet . Eftersom även Säkerhetspolisen har ett ansvar i de avseenden som avses i förordningen behöver även Säkerhetspolisen anges bilagan. Förordningen med instruktion för Av 7 § förordningen (2007:972) med instruktion för framgår att tillkallar polismän från polismyndigheterna för verksamhet som bedrivs vid (). Bestämmelsen ger uttryck för principen att EBM för sin verksamhet disponerar polismän som polisväsendet är skyldigt att ställa till förfogande.116 I den nya organisationen bör det vara som är skyldig att ställa polispersonal vid myndigheten till förfogande för arbete hos EBM. Bestämmelsen bör ändras i enlighet med detta. Vidare bör i 7 § tredje stycket och 18 § ordet bytas ut mot ordet . Såsom framgår av avsnitt 4.7.1 bör ordet Polisen i 7 § bytas mot . En med 7 § i huvudsak likalydande bestämmelse, som torde innehålla det egentliga bemyndigandet för att ianspråkta personal från polismyndigheterna, finns i 8 § förordningen (1989:773) med instruktion för . I avsnitt 4.11.2 föreslår kommittén att en bestämmelse motsvarande den i 8 § instruktionen för införs i instruktionen för . Denna bestämmelse bör även reglera att en arbetstagare vid utan särskilt beslut är ledig från sin anställning då han eller hon har en tidsbegränsad anställning vid . kommittédirektiv (1997:107) om bildandet av , bilagan avsnitt 2.2. Förordningen med instruktion för I 2 § förordningen (2007:976) med instruktion för anges att verket ska särskilt ansvara för bl.a. rättsmedicinsk medverkan på begäran av domstol, länsstyrelse, allmän åklagare eller polismyndighet. Här bör ordet polismyndighet bytas ut mot . Vidare bör även Säkerhetspolisen anges här. I skyddsförordningen (2010:523) finns bestämmelser som ansluter till skyddslagen (2010:305). Skyddslagstiftningen innehåller bestämmelser om vissa åtgärder till förstärkt skydd för byggnader, andra anläggningar, områden och andra objekt mot sabotage, terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, spioneri samt röjande i andra fall av hemliga uppgifter som rör totalförsvaret och grovt rån. Enligt 14 § förordningen får Försvarsmakten, efter hörande av , meddela verkställighetsföreskrifter till lagen om bl.a. utformningen av skyltar. Vidare får enligt 15 § meddela verkställighetsföreskrifter till skyddslagen i vissa avseenden. Inom handläggs ärenden enligt dessa två bestämmelser av Polisavdelningen. I båda dessa bestämmelser bör ordet bytas ut mot . Med hänsyn till att skyddslagstiftningen i hög grad berör frågor inom verksamhetsområde, bör det i båda bestämmelserna anges att Säkerhetspolisen ska höras innan föreskrifter meddelas. Förordningen om brandfarliga och explosiva varor Enligt 10 § förordningen (2010:1075) om brandfarliga och explosiva varor ska vissa förhållanden när det gäller explosiva varor anmälas till polismyndigheten. Här bör ordet polismyndigheten bytas ut mot . Enligt 13 § behöver polismyndigheten inte ha tillstånd till att hantera explosiva varor. Här bör istället anges. Vidare bör undantaget från tillståndsplikten omfatta även Säkerhetspolisen. Slutligen anges i 14 § att tillståndsmyndigheten i vissa fall ska samråda med eller underrätta polismyndigheten i det distrikt där verksamheten ska bedrivas och i 20 § att tillståndsmyndigheten i vissa fall ska underrätta polismyndigheten. I båda dessa bestämmelser bör istället anges. 5.1En ny lag med anledning av den nya myndighetsorganisationen inom polisen Förslag: De övergångsbestämmelser som är gemensamma för den nya polisorganisationen ska samlas i en övergångslag. Kommittén har i SOU 2012:13 föreslagit att den nya myndighetsorganisationen för polisväsendet ska träda i kraft den 1 januari 2015.1 Författningsmässigt kommer den förändrade organisationen att märkas framför allt genom nya eller förändrade organisationsbegrepp, men också genom nya forumregler. Vid övergången från de gamla till de nya reglerna aktualiseras en rad frågor om vad som ska gälla. Några exempel kan nämnas. Vem beslutar om en vapenansökan som lämnas in till i ? upphör som myndighet dagen efter och lär inte hinna besluta . Till vilken myndighet ska ett avslagbeslut överklagas som fattats i ett ärende som rör ersättning till den som hjälpt polisen? Enligt kommitténs förslag ska ett sådant beslut i fortsättningen överklagas till Brottsoffermyndigheten.2 Gäller ett förordnande av som bilinspektör även när inte finns längre? De bestämmelser som ger stöd för den befogenhet som har att besluta om förordnanden upphör att gälla vid utgången av 2014. 1SOU 2012:13 s. 305. 2Se avsnitt 2.3.3. Som framgår av exemplen behövs det särskilda bestämmelser för att reglera övergången från den gamla till den nya organisationen för polisen. Naturligtvis finns det behov av att särskilt reglera övergången till en ny organisation inte bara vad det gäller författningar utan också beträffande anställningsavtal och andra civilrättsliga avtal. I SOU 2012:13 har kommittén angett vissa utgångspunkter när det gäller dessa avtal och framhållit att det bör vara en uppgift för genomförandeorganisationen att ta slutlig ställning i dessa frågor.3 Vid större organisationsförändringar som rör myndigheter med förvaltningsuppgifter tillskapas ibland särskilda övergångsregleringar. Genom att samla flera övergångsbestämmelser i en gemensam författning, en övergångslag, kan antalet sådana bestämmelser i respektive specialförfattning hållas nere. Genom övergångslagen kan också eventuella förbiseenden vid de nya bestämmelsernas utformning korrigeras. En övergångslag bör reglera4 att en föreskrift som innehåller de gamla myndighetsbeteckningarna istället ska avse de nya myndigheter som bildas , alltså och Säkerhetspolisen att de nya myndigheterna, om inte annat föreskrivs, tar över handläggningen av de ärenden som dittills handlagts av de myndigheter som upphör att handlingar och uppgifter som lämnats till de myndigheter som upphör, anses inkomna till respektive ny myndighet de inkom till den myndighet som upphör och att beslut som meddelats före utgången av 2014 av en myndighet som upphör, gäller till den tidpunkt som anges i beslutet eller till dess respektive ny myndighet med stöd av en författning beslutar annat. När det gäller beslut om föreskrifter5 har frågan om dessa besluts giltighet hanterats på olika sätt vid myndighetssammanslagningar inom staten. Det finns exempel på myndigheter som utfärdat uttryckliga föreskrifter av innebörd att den nya myndigheten 3SOU 2012:13 s. 358 f. 2002/03:99 s. 285 f. () och prop. 2003/04:152 s. 263 f. (). 5Angående gränsdragningen mellan föreskrifter och förvaltningsbeslut, se bl.a. SOU 2012:5 s. 58 ff. adopterat de upphörda myndigheternas föreskrifter.6 Här föreslår kommittén, genom avgränsningar av beslutsbegreppet i övergångslagen, att föreskrifter som utfärdats av ska ha fortsatt giltighet. Enligt 6 § förordningen (1958:272) om tjänstekort är innehavaren av ett sådant kort skyldig att genast återlämna kortet till den myndighet som utfärdat det om någon uppgift som förekommer på kortet ändras. När de nya myndigheterna och Säkerhetspolisen inrättas, kommer uppgift om utfärdande myndighet på samtliga tjänstekort att behöva ändras. Eftersom det inte torde vara praktiskt möjligt att utfärda nya tjänstekort i den takt som skulle krävas, bör det vara möjligt att under en övergångstid använda tjänstekorten trots att uppgiften om utfärdande myndighet inte är korrekt. En övergångsbestämmelse kan utformas så att 6 § , förslagsvis räknat fr.o.m. den tidpunkt då den nya inrättas, inte ska tillämpas om den ändrade uppgiften enbart beror på att den utfärdande myndigheten upphört. Övergångsbestämmelsen bör tas in i övergångslagen. Den närmare utformningen av övergångslagen redovisas i författningskommentaren. Förslag: Särskilda övergångsbestämmelser ska införas i några författningar. I kapitel 2 föreslår kommittén vissa ändringar i forumreglerna. Beträffande sex författningar aktualiseras behovet av särskilda övergångsbestämmelser. Samtliga avser överklagande eller överprövning av beslut. Enligt förslaget till ändring i 13 § förordningen (1988:842) om ersättning och belöning till den som hjälper polisen ska beslut i ersättningsfrågor överklagas hos . När det gäller de överklaganden som eventuellt inte är avgjorda av då de nya bestämmelserna träder i kraft, liksom de överklaganden enligt den gamla ordningen som 6 Se exempelvis Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1991:2) om giltigheten av föreskrifter och allmänna råd beslutade av statens jordbruksnämnd, lantbruksstyrelsen eller föregångare till denna, statens utsädeskontroll och centrala försöksdjursnämnden. kan komma in sedan den nya ordningen trätt i kraft, är två handläggningsordningar möjliga. Enligt den ena kan ärendena avgöras enligt den äldre ordningen, dvs. av , eftersom denna myndighet trätt i stället för . Det andra alternativet innebär att ärendena ska lämnas över till den nya överklagandemyndigheten, , för avgörande. Det kan antas att antalet ej avgjorda överklaganden kommer att vara få, om ens några. Kommittén ser inga formella hinder mot att ärendena avgörs enligt den gamla ordningen, dvs. Med hänsyn till att den myndighet, en polismyndighet, som fattat beslutet är en del av den myndighet som prövar överklagandet, , förutsätter denna ordning att bestämmelserna om tvåinstansjäv i 11 § första stycket 3 förvaltningslagen (1986:223) beaktas. Följaktligen bör en övergångsbestämmelse införas av innebörd att äldre bestämmelser om överklagande fortfarande ska gälla för överklagande av beslut som fattats före ikraftträdandet. Att vad som då sägs om i stället ska gälla följer av övergångslagen. Enligt förslaget till ändring i förordningen (1998:1379) om ersättning för sakskada till polismän och anställda inom kriminalvården m.fl. ska beslut i ersättningsfrågor överklagas till allmän förvaltningsdomstol. En förutsättning för att kunna överklaga är dock att respektive Säkerhetspolisen först, på begäran av den som beslutet angår, omprövat beslutet. gäller att en polismyndighets beslut överklagas till och att styrelsens beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Något krav på omprövning finns inte. Antalet ärenden som överklagas enligt förordningen är få. Även här bedömer kommittén att äldre bestämmelser kan tillämpas beträffande överklagande av beslut som fattats före ikraftträdandet. En övergångsbestämmelse motsvarande den förordning bör därför införas. Av övergångslagen följer, även i detta fall, att vad som sägs om i de äldre bestämmelserna i stället ska gälla . Enligt förslaget till ändring i de i huvudsak likalydande bestämmelserna i 3 § lagen (2004:487) om sjöfartsskydd, 9 § lagen (2004:1100) om luftfartsskydd och 2 kap. 2 § lagen (2006:1209) om hamnskydd får meddela vissa beslut om fara är i dröjsmål. Ett sådant beslut ska dock omprövas av myndigheten sedan vissa andra myndigheter hörts. gäller att även polis- myndighet får fatta ett sådant beslut då fara är i dröjsmål och beslutet avser det egna polisdistriktet. Ett sådant beslut ska genast underställas . Styrelsen ska, efter att ha hört vissa andra myndigheter, utan dröjsmål pröva om beslutet ska bestå. Med hänsyn till det skyndsamhetskrav som gäller för polismyndighets beslut förefaller det osannolikt att det vid lagens ikraftträdande finns beslut som ännu inte är underställda . Beträffande underställda beslut som vid lagens ikraftträdande ännu inte är omprövade av , följer även av den nya lydelsen att ett sådant beslut ska omprövas av sedan vissa andra myndigheter hörts. Mot denna bakgrund finns det inte behov av några särskilda övergångsbestämmelser i dessa tre författningar. Enligt förslaget till ändring i 8 § lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. ska den nya Polismyndigheten7 besluta om såväl försäljning som ersättning enligt lagen. gäller att ska pröva fråga om ersättning till enskild i vissa fall då en polismyndighet sålt egendom som varit föremål för bl.a. beslag. Denna särlösning för polisen avskaffas i och med att upphör. I dessa fall följer redan av införandelagen att en begäran om ersättning som kommit in till polismyndighet eller före ikraftträdandet, ska anses ha kommit in till den nya . Utan någon särskild övergångsbestämmelse torde därför gälla att en begäran om ersättning, oavsett om den kommit in till polismyndighet, eller , ska handläggas av . I kapitel 3 har de ändringar redovisats som behöver göras i OSL till följd av den nya myndighetsorganisationen inom polisen. De handlingar som kommit in till en myndighet inom polisen, men som inte arkiverats före ikraftträdandet av de nya bestämmelserna , kommer att lämnas över till respektive ny myndighet med tillämpning av den övergångslag som föreslagits. Handlingarna kommer därmed att ingå i de nya myndigheternas verksamhet och omfattas av de bestämmelser i som gäller för respektive myndighet. Handlingar som arkiverats före ikraftträdandet kommer däremot inte att ingå i de nya myndigheternas verksamhet. För att sekretessen för uppgifter i dessa handlingar ska 7 Detsamma kommer att gälla för Säkerhetspolisen när denna myndighet leder polisverksamhet där denna bestämmelse aktualiseras; se kommitténs förslag till 7 § andra stycket polislagen (1984:387). bestå behövs det en övergångsbestämmelse av innebörd att äldre bestämmelser om sekretess fortfarande ska gälla för uppgifter i sådana handlingar som arkiverats före ikraftträdandet. En sådan bestämmelse bör därför införas i OSL. Särskilda övergångsbestämmelser till följd av de förslag som kommittén redovisar i kapitel 4 aktualiseras beträffande en författning. Enligt punkt 3 övergångsbestämmelserna till lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor har bl.a. och polismyndighet rätt att övergångsvis till och med hantera vissa ämnen trots att ämnena inte uppfyller vissa krav enligt lagen. Övergångsbestämmelsen bör ändras så att den avser . Säkerhetspolisen är en organisatorisk del av och omfattas därmed av undantaget. För att Säkerhetspolisen även fortsättningsvis ska vara undantagen behöver också Säkerhetspolisen uttryckligen anges här. Det uppdrag som kommittén redovisar i detta betänkande avser de följdändringar som krävs i författningar med anledning av förslagen om en ny organisation för polisen som kommittén lämnat i betänkandena SOU 2012:13 och 2012:77. Förslagen till författningsändringar i detta betänkande är således i sig en konsekvens av organisationsförslagen. För en utförlig kostnads- och konsekvensanalys hänvisas därför till de två övriga betänkandena.1 När det gäller de verksamhetsmässiga och ekonomiska konsekvenserna av författningsförslagen kan därutöver följande redovisas. Kommittén har gjort en omfattande översyn av samtliga de författningar som styr polisen. Kommitténs förslag syftar till att renodla den polisiära begreppsapparaten, inte minst myndighetsbenämningarna, i författningstext. Vissa ålderdomliga författningar föreslås upphävda och andra har moderniserats språkligt. De polisiära grundförfattningarna har setts över och bestämmelserna har samlats i färre författningar. Författningarnas tillämpning hos har tydliggjorts. De författningar som innehåller handlingsregler för den enskilde medborgaren har så långt det varit möjligt fått en enhetlig utformning. Det är kommitténs bedömning att förslagen, sett såväl från ett medborgarsom ett verksamhetsperspektiv, kommer att medföra förenklingar och en ökad tydlighet. Detta mervärde är dock inte möjligt att uppskatta i ekonomiska termer. 1 Se SOU 2012:13 s. 337 ff. och SOU 2012:77 s. 153 ff. I detta avsnitt kommenteras de lagförslag som kommittén redovisar. Ändringar av följande slag kommenteras dock inte. Ändringar som enbart är en direkt konsekvens av de ändringar av polisens organisation som kommittén föreslår. Dessa ändringar består huvudsakligen i att ordet polismyndighet i olika böjningsformer byts ut mot ordet och att ordet byts ut mot ordet . En sammanställning av de aktuella bestämmelserna finns bl.a. i avsnitt 4.2.4 och 4.3.3. Ändringar som innebär att det preciserade polismyndighetsbegreppet i bestämmelser, som inte avser handlingsregler för enskilda, byts ut mot ordet . De överväganden som ligger till grund för dessa ändringar, liksom en sammanställning av de aktuella bestämmelserna, redovisas i avsnitt Ändringar som innebär att ordet polisstyrelsen byts ut mot ordet . De överväganden som ligger till grund för ändringarna, liksom en redovisning av de aktuella bestämmelserna, redovisas i avsnitt 4.4. Ändringar som innebär att orden polisen och polis byts ut mot orden polisman eller polismyndighet. De överväganden som ligger till grund för dessa ändringar, liksom en sammanställning över de aktuella bestämmelserna, redovisas i avsnitten Ändringar som innebär att termerna polishandräckning, handräckning av polis och handräckning av polisen byts ut mot orden handräckning av i de författ- ningar där begreppen förekommer. De överväganden som ligger till grund för dessa ändringar, liksom en sammanställning över de aktuella bestämmelserna, redovisas i avsnitt 2.3.1. Ändringar som innebär att ordet byts ut mot enbart ordet Säkerhetspolisen. De överväganden som ligger till grund för dessa ändringar, liksom en sammanställning över de aktuella bestämmelserna, redovisas i avsnitt 4.10. I samband med ordbytena är det i vissa fall nödvändigt att göra språkliga ändringar som inte påverkar det materiella innehållet. Vidare har flera författningsbestämmelser moderniserats språkligt. Inte heller dessa ändringar kommenteras särskilt. Utöver lagförslagen kommenteras även förslaget till ny polisförordning. Förordningen har en sådan viktig roll i polisverksamheten att det finns skäl att i en kommentar närmare utveckla kommitténs syn på denna. lag (201x:00) med anledning av ny myndighetsorganisation inom polisen I denna lag finns bestämmelser med anledning av inrättandet av och Säkerhetspolisen samt avvecklingen av , polismyndigheterna och . Paragrafen anger den nya lagens innehåll. Syftet med lagen är att skapa en heltäckande reglering inför övergången till en ny sammanhållen polisverksamhet och bildandet av en självständig myndighet som övertar Säkerhetspolisens nuvarande uppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Det som är föreskrivet i eller annars följer av en lag eller annan författning beträffande ska efter utgången av i stället tillämpas på 1.Säkerhetspolisen, om det gäller en arbetsuppgift som Säkerhetspolisen ska handlägga enligt 1–3 §§ förordningen (201x:xx) med instruktion för Säkerhetspolisen eller någon annan bestämmelse, och 2.Polismyndigheten i övriga fall. upphör som myndighet när den nya polisorganisationen bildas. Paragrafen reglerar vad som ska gälla om begreppet skulle återfinnas i en författning när den nya organisationen trätt i kraft. Den uppgift som ankommit på ska då fullgöras av någon av de två nya myndigheterna, Säkerhetspolisen eller . Vilken myndighet som är behörig beror på uppgifternas art. Flertalet uppgifter övertas av , men är det fråga om en uppgift som enligt Säkerhetspolisens instruktion eller annan författning ankommer på den myndigheten ska uppgiften fullgöras av Säkerhetspolisen. Föreligger det tvekan om vilken myndighet som är behörig förutsätts de samråda med varandra. Med någon annan bestämmelse i punkt 1 avses särskilt 7 § första stycket andra meningen i kommitténs förslag i SOU 2012:13 till ändring i polislagen (1984:387). Enligt den föreslagna bestämmelsen får regeringen uppdra åt Säkerhetspolisen att i särskilda hänseenden ansvara också för annan polisverksamhet än den som syftar till att förebygga och avslöja brott rikets säkerhet. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Ärende som enligt lag eller annan författning eller enligt beslut av regeringen handläggs av ska fr.o.m. handläggas av 1.Säkerhetspolisen, om det gäller en arbetsuppgift som Säkerhetspolisen ska handlägga enligt 1–3 §§ förordningen med instruktion för Säkerhetspolisen eller någon annan bestämmelse, och 2.Polismyndigheten i övriga fall. Paragrafen reglerar, tillsammans med 4 §, vad som ska gälla för handläggningen av oavslutade ärenden som före omorganisationen av polisen handlagts av . Dessa ärenden ska överlämnas till någon av de nybildade myndigheterna, Säkerhetspolisen eller , som övertar handläggningen. Vilken myndighet som är behörig beror på uppgiftens art. Flertalet uppgifter övertas av , men är det fråga om en uppgift som enligt Säkerhetspolisens instruktion eller annan författning ankommer på den myndigheten ska uppgiften fullgöras av Säkerhetspolisen. Det kan naturligtvis finnas frågor som bör handläggas vid båda myndigheterna, liksom frågor där det inte är uppenbart vilken av myndigheterna som ska ansvara. Det är därför angeläget att de båda nya myndigheterna samråder med varandra i tveksamma fall. Med ärenden avses inte bara sådana som rör den operativa polisverksamheten, utan även exempelvis förvaltningsärenden och administrativa ärenden rörande arbetsmiljö eller annat. Med någon annan bestämmelse i punkt 1 avses särskilt 7 § första stycket andra meningen i kommitténs förslag i SOU 2012:13 till ändring i polislagen (1984:387). Enligt den föreslagna bestämmelsen får regeringen uppdra åt Säkerhetspolisen att i särskilda hänseenden ansvara också för annan polisverksamhet än den som syftar till att förebygga och avslöja brott rikets säkerhet. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. En ansökan, anmälan eller annan handling eller uppgift som har lämnats till , ska anses ha kommit in till 1.Säkerhetspolisen den dag som den kom in till , om det gäller en arbetsuppgift som Säkerhetspolisen ska handlägga enligt 1–3 §§ förordningen med instruktion för Säkerhetspolisen, och 2.Polismyndigheten den dag som den kom in till i övriga fall. Paragrafen reglerar, tillsammans med 3 §, vad som ska gälla för handläggningen av oavslutade ärenden när upphör till följd av polisens omorganisation. Ansökningar, handlingar och andra uppgifter i sådana ärenden ska anses ha kommit in till den myndighet som övertar handläggningen som dessa inkom till . Det innebär att de bestämmelser om ansökningstider, frister m.m. som finns i lagstiftningen ska tillämpas som om ingen organisationsförändring genomförts. Det kan naturligtvis finnas frågor som bör handläggas vid båda myndigheterna, liksom frågor där det inte är uppenbart vilken av myndigheterna som ska ansvara. Det är därför angeläget att de båda nya myndigheterna även i dessa frågor samråder med varandra i tveksamma fall. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Beslut som fattats av före utgången av gäller till den tidpunkt som anges i beslutet eller till dess eller Säkerhetspolisen med stöd av lag eller annan författning beslutar annat. Paragrafen reglerar i vilken utsträckning beslut som har fattats av fortsätter att gälla sedan myndigheten upphört. Genom bestämmelsen klargörs att exempelvis förordnanden av ordningsvakter och vägtransportledare som meddelats av gäller trots att den beslutande myndigheten upphört. Detsamma gäller medgivanden om att använda fingerade personuppgifter som beslutat med stöd av lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter. Med beslut avses även s.k. normbeslut. Det innebär bl.a. att även föreskrifter som meddelat i sin författningssamling omfattas av paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Det som är föreskrivet i eller annars följer av en lag eller annan författning beträffande polismyndigheter eller en viss polismyndighet ska efter utgången av i stället tillämpas på . Polismyndigheterna upphör när den nya polisorganisationen bildas. Paragrafen reglerar vad som ska gälla om begreppet polismyndighet skulle återfinnas i en författning när den nya organisationen trätt i kraft. Uppgifter som ankommit på polismyndigheterna ska då fullgöras av den nybildade . Övervägandena finns i avsnitt 5.1.