sou · H0B317d2 · 2012-05-02 00:00:00 — Chefsöverläkaren kan delegera besluts- befogenheten till en erfaren läkare med specialistkompetens eller om det finns särskilda skäl för det, till någon annan läkare vid sjuk- vårdsinrättningen. Före den psykiatriska reform som genomfördes var så- väl de materiella reglerna som behörighetsreglerna beträffande Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte användandet av tvångsåtgärder vid undersökningsenheter annor- lunda utformade. Häkteslagen var då tillämplig på personer som var föremål för rättspsykiatrisk undersökning och enligt häktesförord- ningen var det chefen för en rättspsykiatrisk klinik som hade att fatta beslut om andra tvångsåtgärder än sådana som skulle fattas av åklagare. Justitieombudsmannen10 har i ett ärende om tvångsåtgärder på en rättspsykiatrisk undersökningsenhet uttalat att det endast är chefs- överläkaren eller den läkare som han eller hon har delegerat beslut- anderätten till, som får fatta beslut om särskilda tvångsåtgärder av ordnings- eller säkerhetsskäl, om det inte av den psykiatriska tvångs- vårdslagstiftningen uttryckligen framgår att det är kriminalvården som ska fatta sådana beslut. Någon möjlighet för chefsöverläkaren att delegera beslutanderätten till andra personer, t.ex. till verksam- hetschefen eller andra tjänstemän vid en undersökningsenhet finns alltså inte. Vi föreslår att ett antal kontroll- och tvångsåtgärder som finns upptagna i HäL eller FäL i huvudsak ska få vidtas när den som är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt har förts över till en undersökningsenhet för rättspsykiatrisk undersökning. Syftet med dessa åtgärder ska vara att upprätthålla ordningen och säkerheten vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna och ska alltså inte ta sikte på eventuell vård eller behandling av de intagna. Befogen- heten att besluta om kontroll- och tvångsåtgärder bör vara reglerad i den nya lagen om rättspsykiatrisk undersökning och HäL eller FäL ska inte gälla när den intagne befinner sig på undersöknings- enheten. Mot bakgrund av att åtgärderna inte är vård- eller behand- lingsrelaterade utan tar sikte på säkerheten vid undersöknings- enheten anser vi att rätten att besluta om sådana åtgärder bör ligga på verksamhetschefen vid undersökningsenheten. Verksamhets- chefen ska få uppdra åt sådana befattningshavare inom verksam- heten som har tillräcklig kompetens och erfarenhet att fullgöra dessa uppgifter. I de fall den intagne ges psykiatrisk tvångsvård i samband med den rättspsykiatriska undersökningen är bestämmelserna om tvångs- åtgärder i den psykiatriska tvångsvårdslagstiftningen tillämpliga. På samma sätt som för övrig psykiatrisk tvångsvård ska det vara chefs- överläkaren som beslutar om denna typ av åtgärder. 10 JO-beslut , diarienummer 278-2001. Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte melserna om kontroll- och tvångsåtgärder i den nya lagen om rätts- psykiatrisk undersökning bör då inte vara tillämpliga. Domstolen kan i samband med ett häktningsbeslut ge åklagaren tillstånd att ålägga den häktade inskränkningar i sin rätt till kontakt med omvärlden (restriktioner). En förutsättning för att restriktioner ska kunna meddelas är att det finns risk för att den häktade undan- röjer bevis eller på annat sätt försvårar sakens utredning. gäller denna möjlighet att meddela restriktioner även när den häktade har förts över till en undersökningsenhet för rättpsyki- atrisk undersökning. Denna möjlighet ska naturligtvis finnas kvar. Eftersom befogenheten att besluta om kontroll- och tvångsåtgärder för en häktad som genomgår en rättspsykiatrisk undersökning finns upptagen i den nya lagen om rättspsykiatrisk undersökning och HäL då inte ska gälla, krävs det att det särskilt regleras i HäL att åklagarens beslutsbefogenheter i fråga om restriktioner ska gälla även efter överförandet till undersökningsenheten. Den särskilda befogenhet som kriminalvården har beträffande häktade och intagna i kriminalvårdsanstalt att besluta om särskilda inskränkningar, i det fall det behövs från ordnings- eller säker- hetssynpunkt, i rätten att stå i kontakt med omvärlden bör bibe- hållas. Även om detta krävs det en särskild reglering i HäL och FäL. 17.6.4Rättigheter för den som är intagen i häkte eller kriminalvårdsanstalt och genomgår en rättspsykiatrisk undersökning i en undersökningsenhet Vårt förslag: Den som är intagen i häkte eller i kriminalvårds- anstalt och genomgår en rättspsykiatrisk undersökning i en rätts- psykiatrisk undersökningsenhet ska i huvudsak ha de rättigheter som anges i kriminalvårdslagstiftningen i fråga om -personliga tillhörigheter, -att ta emot besök, -att stå i förbindelse med en annan person genom elektronisk kommunikation, -vistelse i gemensamhet, -vistelse utomhus, Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte -utbud av massmedier eller Om det finns särskilt ömmande skäl får den intagne beviljas permission, om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl. Ett tillstånd till permission ska förenas med de villkor som be- hövs. Om det inte är uppenbart obehövligt ska den intagne stå under bevakning. Medgivande ska inhämtas från undersöknings- ledaren eller åklagaren innan ett tillstånd till permission beviljas den som är ålagd restriktioner enligt 6 kap. I avsnitt 17.6.3 föreslår vi att det ska vara möjligt att besluta om olika kontroll- och tvångsåtgärder när den som är häktad eller in- tagen i kriminalvårdsanstalt har förts över till en undersöknings- enhet för rättspsykiatrisk undersökning. Åtgärderna ska få vidtas i syfte att upprätthålla ordningen och säkerheten vid de rättspsyki- atriska undersökningsenheterna. Kontroll- och tvångsåtgärderna motsvarar i huvudsak de åtgärder som kan vidtas enligt HäL respek- tive FäL. I HäL och FäL finns det även vissa rättigheter reglerade för den som är intagen i häkte respektive i kriminalvårdsanstalt. De innebär en rätt att ta emot och inneha personliga tillhörigheter samt att ta emot besök eller stå i förbindelse med en annan person genom elek- tronisk kommunikation. Vidare finns det reglerade rättigheter i fråga om placering, vistelse i gemensamhet, sysselsättning, vistelse utom- hus och förströelse. Det finns också rättigheter i fråga om utbud av massmedier och religionsutövning. Vi menar att det är av stor vikt att dessa rättigheter är gällande också när den intagne har förts över till rättspsykiatrisk undersök- ningsenhet för en rättspsykiatrisk undersökning. Det är också väsentligt att de rättigheter som kan inskränkas genom kontroll- och tvångsåtgärder (se avsnitt 17.6.3) finns tydligt angivna. Vi före- slår därför att de rättigheter som den intagne har enligt HäL eller FäL i huvudsak ska gälla även när den intagne är föremål för en rättspsykiatrisk undersökning vid en undersökningsenhet. Rättig- heterna bör vara intagna i lagen om rättspsykiatrisk undersökning. Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte 17.6.5Kontroll- och tvångsåtgärder samt rättigheter för den som efter ett beslut av domstolen tas in på undersökningsenheten efter att ha underlåtit att inställa sig till en rättspsykiatrisk undersökning Vårt förslag: De kontroll- och tvångsåtgärder som kan vidtas beträffande den som är häktad eller intagen i kriminalvårds- anstalt ska kunna vidtas även när en misstänkt som är på fri fot har tagits in på en undersökningsenhet efter ett beslut av dom- stolen eftersom han eller hon har underlåtit att inställa sig till den rättspsykiatriska undersökningen eller för att det finns skäl att anta att han eller hon inte frivilligt kommer att medverka till undersökningen. Den som är intagen i en undersökningsenhet efter ett sådant domstolsbeslut ska ha samma rättigheter som den som är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt och har förts över till en undersökningsenhet. Rätten kan, med nuvarande reglering, besluta att den som ska bli föremål för en rättpsykiatrisk undersökning och är på fri fot ska tas in på undersökningsenheten om han eller hon underlåter att inställa sig till undersökningen eller om det finns något annat skäl att anta att han eller hon inte kommer att frivilligt medverka till undersök- ningen, 10 § LRU. Det ska av rättens beslut framgå den längsta tid, högst , som den misstänkte får hållas kvar på undersök- ningsenheten. Kan undersökningen inte avslutas inom den bestämda tiden, får rätten besluta att den misstänkte får hållas kvar under ytterligare högst . Det är undersökningsläkaren som ska göra en framställning om intagning och den misstänkte ska ges till- fälle att yttra sig över en sådan framställning. Den som är intagen med stöd av 10 § LRU kan enligt nuvarande reglering ges psykiatrisk tvångsvård enligt bestämmelserna i . Beträffande den som inte genomgår sådan vård tillämpas enligt 11 § LRU bestämmelserna i 18–24 §§ LPT. Detta innebär att bestäm- melser om tvångsåtgärder i den psykiatriska tvångsvårdslagstift- ningen ska tillämpas även när denna grupp av personer är föremål för en rättspsykiatrisk undersökning. Till skillnad från de som häktade eller intagna i kriminalvårdsanstalt finns det naturligtvis i dessa fall inte några befogenheter för kriminalvården respektive regeringen att besluta om särskilda inskränkningar i rätten att ta emot eller skicka försändelser, att ta emot besök eller att stå i förbindelse med Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte utomstående genom elektronisk kommunikation, 8 § andra och tredje stycket LRV. Vi föreslår att det även i en ny reglering om rättspsykiatrisk undersökning ska finnas möjlighet för domstolen att besluta att en misstänkt som är på fri fot ska tas in på en undersökningsenhet, se kapitel 13. När en misstänkt tas in i en undersökningsenhet efter ett sådant beslut undersöks han eller hon i samma miljö som de som är frihetsberövade som häktade eller intagna i kriminalvårds- anstalt. De problem i fråga om ordning och säkerhet vid undersök- ningsenheterna som finns när det gäller dessa grupper av frihets- berövade finns även för denna grupp. För att upprätthålla ordning och säkerhet vid undersökningsenheterna föreslår vi därför att det även i dessa fall ska vara möjligt att vidta de kontroll- och tvångs- åtgärder som ska kunna vidtas beträffande den som är häktad eller intagen i en kriminalvårdsanstalt. En närmare redogörelse för vilka dessa åtgärder är finns i avsnitt 17.6.3. Den som har tagits in i en undersökningsenhet efter ett sådant beslut av domstol ska ha samma rättigheter som den som är häktad eller intagen i kriminalvårds- anstalt och har förts över till en undersökningsenhet, se avsnitt 17.6.4. 17.6.6Kontroll- och tvångsåtgärder samt rättigheter för den som är frihetsberövad och genomgår en rättspsykiatrisk undersökning vid en undersökningsenhet Vårt förslag: De kontroll- och tvångsåtgärder som kan vidtas beträffande den som är häktad eller intagen i kriminalvårds- anstalt ska kunna vidtas även när en person som är frihetsbe- rövad genomgår en rättspsykiatrisk undersökning vid en under- sökningsenhet. Detta gäller dock inte beträffande den som genom- går psykiatrisk tvångsvård. Den som är frihetsberövad när han eller hon genomgår en rättspsykiatrisk undersökning i en under- sökningsenhet ska ha samma rättigheter som den som är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt och har förts över till en undersökningsenhet. Vi föreslår i avsnitt 10.4.5 att det ska vara möjligt för allmän dom- stol att besluta att en gärningsman ska omhändertas i avvaktan på allmän förvaltningsdomstols prövning av om förutsättningarna för särskilda skyddsåtgärder är uppfyllda. Det ska också vara möjligt Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte för allmän förvaltningsdomstol att besluta om ett omhändertag- ande i avvaktan på domstolens prövning efter det att psykiatrisk tvångsvård av gärningsmannen har upphört. gärnings- mannen är omhändertagen i dessa fall kan det bli aktuellt att föra över honom eller henne till en undersökningsenhet för en rätts- psykiatrisk undersökning i fråga om behovet av särskilda skyddsåt- gärder. Det kan också bli aktuellt att föra över den som genomgår särskilda skyddsåtgärder i en särskild skyddsenhet till en undersök- ningsenhet för en förnyad undersökning i fråga om särskilda skydds- åtgärder. De rättspsykiatriska undersökningarna kommer i dessa fall att genomföras i samma miljö som för de som är frihetsberövade som häktade eller intagna i kriminalvårdsanstalt. De problem i fråga om ordning och säkerhet vid undersökningsenheterna som finns när det gäller dessa grupper av frihetsberövade kommer därför att finnas även för denna grupp. För att upprätthålla ordning och säkerhet vid undersökningsenheterna föreslår vi därför att det även i dessa fall ska vara möjligt att vidta de kontroll- och tvångsåtgärder som ska kunna vidtas beträffande den som är häktad eller intagen i en krimi- nalvårdsanstalt. Det finns även vissa andra situationer då den som ska genomgå en rättspsykiatrisk undersökning redan är frihetsberövad. Det kan vara den som ska undersökas är anhållen, även om detta bara gäller . En annan sådan situation är då en lagöverträdare med funktionsnedsättning undergår ett fäng- elsestraff i en sluten stödenhet. Det kan också vara så att den som är intagen i ett särskilt ungdomshem till följd av en dom på sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § BrB ska bli föremål för en under- sökning beträffande en ny gärning. Den som är dömd till fängelse eller sluten ungdomsvård kan även vara frihetsberövad genom att vara intagen i ett häkte eller en polisarrest i avvaktan på att han eller hon ska förpassas till en kriminalvårdsanstalt eller ett särskilt ung- domshem. I vissa fall kan den som ska genomgå en rättspsykiatrisk under- sökning vid en undersökningsenhet vara frihetsberövad med stöd av någon tvångsvårdslag, t.ex. LVM eller LVU. Den som ska under- sökas kan i vissa fall också vara frihetsberövad till följd av ett beslut om förvar enligt utlänningslagen (2005:716). skulle det även kunna bli aktuellt att genomföra en rättspsykiatrisk under- sökning i samband med ett omhändertagande enligt 28 kap. 11 § Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte tredje stycket BrB i avvaktan på att ett beslut om undanröjande av skyddstillsyn vinner laga kraft. Även i de nu nämnda fallen kommer de rättspsykiatriska undersökningarna att genomföras i samma miljö som för de som är frihetsberövade som häktade eller intagna i kriminalvårdsanstalt. De problem i fråga om ordning och säkerhet vid undersöknings- enheterna som finns när det gäller dessa grupper av frihetsberövade kan antas finnas även för denna grupp. För att upprätthålla ordning och säkerhet vid undersökningsenheterna föreslår vi därför att det även i dessa fall ska vara möjligt att vidta de kontroll- och tvångs- åtgärder som ska kunna vidtas beträffande den som är häktad eller intagen i en kriminalvårdsanstalt. I samtliga nu angivna fall ska den som är frihetsberövad när han eller hon genomgår en rättspsykiatrisk undersökning i en undersök- ningsenhet ha samma rättigheter som den som är häktad eller in- tagen i kriminalvårdsanstalt och har förts över till en undersök- ningsenhet. I vissa fall kan det också bli aktuellt att föra över den som är föremål för psykiatrisk tvångsvård till en undersökningsenhet för en rättspsykiatrisk undersökning. Som framgår av avsnitt 17.6.3 ska det i det fallet endast kunna vidtas tvångsåtgärder med stöd av den psykiatriska tvångsvårdslagstiftningen. 17.6.7Kontroll- och tvångsåtgärder för den som genomgår en rättspsykiatrisk undersökning utan att vara frihetsberövad Vårt förslag: I syfte att upprätthålla ordningen och säkerheten vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna ska den som ska genomgå en rättspsykiatrisk undersökning utan att vara frihets- berövad -kunna få personliga tillhörigheter omhändertagna, -kunna kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål vid ankomsten till undersökningsenheten, om det inte är uppenbart obehövligt eller -undersökningen pågår kunna kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål. Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte Det ska vara möjligt att ta urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov på den som genomgår en undersökning. Otillåtna föremål ska få omhändertas och förstöras. 17.6.7.1 Omhändertagande av personliga tillhörigheter Vi har i avsnitt 17.6.3 föreslagit att den som är intagen vid en undersökningsenhet ska kunna få personliga tillhörigheter omhän- dertagna om de kan äventyra ordningen eller säkerheten. Även den som är på fri fot vid undersökningen kan ha personliga tillhörig- heter med sig vid undersökningen. För att ordningen och säker- heten på undersökningsenheterna ska kunna upprätthållas föreslår vi därför att det ska vara möjligt att omhänderta personliga till- hörigheter även för den som är på fri fot vid undersökningen. 17.6.7.2 Kroppsvisitation och kroppsbesiktning Under avsnitt 17.6.3 föreslår vi att den som förs över från ett häkte eller en kriminalvårdsanstalt som huvudregel ska kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas senast vid ankomsten till undersöknings- enheten, om det inte är uppenbart obehövligt. I vissa situationer ska sådana åtgärder kunna vidtas även den intagne be- finner sig på enheten. Detta kan bli aktuellt om det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne, när han eller hon återkommer efter att ha befunnit sig utan- för undersökningsenheten eller om han eller hon har haft ett obe- vakat besök. Sådana åtgärder kan också ske i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom enheten om den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. Om det är nödvändigt av säker- hetsskäl får en kroppsvisitation utföras även i andra fall för att söka efter vapen eller andra farliga föremål. Otillåtna föremål ska få om- händertas och förstöras. Problemet med att farliga föremål tas in på undersöknings- enheterna är inte begränsat till den grupp av personer som är fri- hetsberövade vid undersökningen utan förekommer enligt Rätts- medicinalverket också bland de som är på fri fot. I dessa fall torde risken för att den som ska undersökas för med sig sådana föremål till och med kunna vara större eftersom dessa personer inte har Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte blivit kroppsvisiterade eller kroppsbesiktigade i samband med ett frihetsberövande på det sätt som de som är häktade eller intagna i kriminalvårdsanstalt har blivit. För att ordningen och säkerheten på undersökningsenheterna ska kunna upprätthållas bör det därför vara möjligt att kroppsvisi- tera eller kroppsbesiktiga även den som är på fri fot när han eller hon ska undersökas. Sådana åtgärder ska även i dessa fall ske vid ankomsten till undersökningsenheten eller undersök- ningen pågår och syftet ska vara att söka efter otillåtna föremål. Sådana föremål ska få omhändertas och förstöras. Enligt förekommer det att den som ska under- sökas är drogpåverkad. Att den intagne är påverkad kan i en del fall medföra att det blir svårt att upprätthålla ordning och säkerhet i samband med undersökningarna. Detta kan också leda till att det är svårt eller till och med omöjligt att genomföra undersökningen på ett korrekt sätt. Vi har under avsnitt 17.6.3 föreslagit att det ska vara möjligt att göra drogkontroller av den som är frihetsberövad och har förts över till en undersökningsenhet för rättspsykiatrisk undersökning. Så- dana kontroller ska kunna ske genom urin-, utandnings-, saliv-, blod- eller hårprov på en intagen som skäligen kan misstänkas vara påverkad av alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dop- ningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Syftet med kontrollerna ska vara att upprätthålla ordningen och säkerheten vid de rätts- psykiatriska undersökningsenheterna. En drogkontroll ska också kunna ske om det behövs av utredningsmässiga eller medicinska skäl samt när den intagne själv önskar det. Problemet med drogpåverkan hos den som ska undersökas gäller även de personer som är på fri fot. För att ordningen och säker- heten ska kunna upprätthållas på undersökningsenheterna bör det som har framfört finnas en möjlighet att ut- föra drogkontroller även på dessa. Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte 17.6.8Tvångsåtgärder för den som på en undersökningsenhet genomgår en undersökning inför ett läkarintyg efter en preliminär rättspsykiatrisk undersökning Vårt förslag: Den som på en rättspsykiatrisk undersöknings- enhet genomgår en undersökning inför ett läkarintyg efter en preliminär rättspsykiatrisk undersökning ska, på samma sätt som den som genomgår en rättspsykiatrisk undersökning på fri fot, kunna få personliga tillhörigheter omhändertagna, bli föremål för kroppsvisitation eller kroppsbesiktning vid ankomsten till under- sökningsenheten eller undersökningen pågår samt bli föremål för drogkontroll han eller hon under- söks. Vår bedömning: Det bör utredas vidare om det ska vara möjligt att tillgripa kontroll- och tvångsåtgärder även i de fall en under- sökning inför ett läkarintyg efter en preliminär rättspsykiatrisk undersökning sker på en annan plats än på en undersöknings- enhet. För att kunna utreda en misstänkt persons personliga förhållanden och för att kunna avgöra påföljdsfrågan får rätten i ett brottmål besluta att inhämta olika typer av utredning, se lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. Om det finns skäl för det får rätten enligt 7 § i den lagen förordna en läkare att avge läkarintyg om en misstänkt, ett s.k. § 7-intyg. Om rätten särskilt anger det i förordnandet, ska intyget omfatta de medicinska förut- sättningarna för att överlämna den misstänkte till rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning. svarar11 enligt nuvarande reglering, förutom för rättspsykiatriska undersökningar, även för § 7-intygen. Dessa intyg får avges av läkare vid rättspsykiatriska avdelningar inom eller sådana enheter hos sjukvårdshuvudmän som i enlighet med avtal med staten har åtagit sig att svara för att rättspsykiatriska undersökningar utförs (undersökningsenheter) samt av läkare som enligt avtal med har åtagit sig att utfärda sådana intyg. Vi föreslår att det även vid genomförandet av våra förslag ska finnas en möjlighet för domstolen att besluta om en undersökning 11 samtliga uppgifter framgår av 1–3 §§ förordning (2007:976) med instruktion för . Kontroll- och tvångsåtgärder när den som är intagen i anstalt eller häkte med läkarintyg efter en preliminär rättspsykiatrisk undersökning för att bedöma behovet av att genomföra en rättspsykiatrisk under- sökning i fråga om gärningsmannens tillräknelighet eller i fråga om särskilda skyddsåtgärder, se avsnitt 13.5. Samma kategorier av läkare som avger § 7-intyg ska i den ordningen kunna avge ett läkar- intyg efter en preliminär rättspsykiatrisk undersökning. Enligt förekommer det, på samma sätt som vid rättspsykiatriska undersökningar, att den som ska genom- gå en undersökning inför ett § 7-intyg har med sig farliga föremål. Det upplevs också som ett problem att den som ska undersökas inför ett sådant intyg i vissa fall är drogpåverkad när han eller hon kommer till undersökningen. I syfte att upprätthålla ordningen och säkerheten finns det enligt även vid denna typ av undersökningar behov av att kunna omhänderta personliga till- hörigheter, att kunna kroppsvisitera eller kroppsbesiktiga den som ska undersökas samt att kunna göra drogkontroller på honom eller henne.