sou · H0B346 · 2012-06-19 00:00:00 — Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete Verksamhetsutövarens egenkontroll vid dammanläggningar kan enligt handbok10 delas in i sex större block; vattenhushållning, dammsäkerhet och övriga risker, miljöunder- sökningar, kemiska produkter m.m., driftstörningar och underhåll. Tillsyn över vattenverksamheter skiljer sig i grunden inte från annan tillsyn enligt . För att genomföra den operativa tillsynen används vanligtvis metoder som systemtillsyn för att bedöma kvaliteten på egenkontrollen, detaljtillsyn samt granskning av rapporter och information. Tillsynen kan vara olika för tillsyns- objekt med och utan tillstånd. Som all annan verksamhet ska vattenverksamhet bedrivas med utgångspunkt från dels villkor och föreskrifter i tillstånd, dels med iakttagande av MB:s allmänna hänsynsregler. Redovisningen av regeringsuppdraget Fi2008/309311 innehåller ett citat från en länsstyrelse som beskriver tillsynen som bedrivs inom vattenverksamheten: Tillsynsverksamheten (inom vattenområdet) utgörs till allra största delen av insatser till följd av inkommande ärenden, till exempel pröv- ning av anmälningsärenden, rådgivning, information, klagomål, fast- ställande av kontrollprogram, granskning av miljörapporter, periodiska besiktningar osv. Utöver dessa händelsestyrda insatser planeras mål- styrda, operativa insatser mot sådana företeelser, verksamheter och åtgärder, som bedöms vara av signifikant betydelse för miljömålens uppfyllelse utifrån myndighetens egna bedömningar om hur miljö- situationen i länet ser ut. I detta arbete används också planer och program inom miljömålsarbetet, biologisk återställning, vattenförvalt- ning, fiskevård mm. Med hänsyn till att den händelsestyrda tillsynen upptar i stort sett alla resurser i anspråk omfattar den egeninitierade tillsynen en mycket liten del av verksamhet. I redovisningen av regeringsuppdraget beskrivs vidare att även om har tagit fram tillsynsplaner och har en vilja att genomföra dessa är den faktiska situationen att den planerade tillsynen ofta trängs undan av andra uppgifter som måste tas i första hand. Prioriteringen i de allra flesta fall är att prövnings- ärenden kommer först. Därefter kommer den händelsestyrda till- synen och – om tiden medger – planerad tillsyn. 10Vattenverksamheter - av 11 kapitlet i , 2008:5, , (2008). 11Länsstyrelsernas Tillsyn – dagsläge, möjliga förbättringar, framtidsutsikter, Fi2008/3093. Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete I detta avsnitt beskrivs tillsyn av dammsäkerheten såsom rekommenderar att den bör bedrivas. Det utgör en grund för redovisningen av genomförd årsrapportering och uppföljning av tillsynen i avsnitt 5.3.3 respektive 5.3.4. Avsnittet behandlar enbart tillsyn av dammsäkerhet och inte tillsynen av vattenverksamhet i stort. I sin handbok12 påpekar att tillsynen är en av flera faktorer som påverkar dammsäkerheten. Bland andra faktorer kan nämnas verksamhetsutövares egenkontroll, regelverk och rikt- linjer, beredskapsplanering samt kompetens- och kunskapsutveck- ling. En utgångspunkt i arbetet med den operativa tillsynen bör vara att kontrollera att dammägarna har utarbetat och följer lämp- liga rutiner för egenkontroll. Huvudprincipen är att verksam- hetsutövaren ska utöva den egenkontroll som krävs för att säker- ställa dammsäkerheten. I handboken beskrivs den rutin för årlig rapportering från dammägarna som introducerades och som anser bör tillämpas för alla dammar som kan utgöra en säker- hetsrisk, oavsett om de används för vattenkraftproduktion, gruv- produktion, skydd mot översvämningar eller något annat. Huvudsyftet med årsrapporteringen är att som operativ tillsynsmyndighet på ett rationellt sätt ska få dammägarnas svar på de viktigaste frågorna om dammsäkerheten i länet. Vilka dammar i länet skulle i händelse av dammbrott kunna orsaka stora konsekvenser? Vem äger dessa dammar och vem är ansvarig för damm- säkerheten vid dem? Har dammägaren rutiner för egenkontroll av dammsäkerheten för dessa dammar? Finns det några allvarliga svagheter vid dessa dammar och hur avser dammägaren i så fall åtgärda detta? Den årliga rapporteringen ska bland annat ge uppgifter om vilka personer som är ansvariga för dammsäkerheten, 12 Dammsäkerhet – egenkontroll och tillsyn. , (2007), sid. 71. Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete ägarnas egenkontrollverksamhet genom besiktningar och för- djupade dammsäkerhetsutvärderingar samt huruvida det finns manual för drift, tillståndskontroll och underhåll, identifierade allvarliga svagheter med betydelse för damm- säkerheten, planerade och genomförda åtgärder med anledning av identifi- erade svagheter. Rapporteringen ska ge underlag för prioritering av ytterligare tillsynsinsatser och möjligheterna till insyn för den enskilde medborgaren förbättras. rekommen- deras att följa upp de uppgifter dammägarna lämnat i årsrap- porterna, bl.a. att ägarna hanterar identifierade allvarliga svagheter på ett till- fredsställande sätt, redovisade planer för egenkontrollaktiviteter samt uppföljning av årsrapporternas överensstämmelse med verkliga förhållanden. Länsstyrelserna förmedlar dammägarnas rapporter till , som årsvis gör en nationell sammanställning13 som del i uppgiften att följa upp och utvärdera tillsynen. Den rutin för rap- portering av dammsäkerhet som introducerades av tillämpas av länsstyrelserna. Dess användning har successivt ökat till att ha ingående uppgifter från de 18 län som bedöms ha dammar som är av dammsäkerhetsmässig betydelse. Även antalet dammanläggningar som rapporteras in ökar succes- sivt, se tabell 5.1. Se mer om årsrapporteringen i avsnitt 6.3. 13 Sammanställning av rapportering avseende dammsäkerhet , , (2011). Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete skickade senast ut en enkät till vattenhandläggarna vid de 21 länsstyrelserna i landet.14 Syftet med enkätundersökningen var att följa upp och utvärdera läns- styrelsernas tillsyn. 18 länsstyrelser svarade på enkäten. har anmärkt att två länsstyrelser inte svarade trots att det finns flera dammar i konsekvensklass 1A eller 1B i de länen. Av den sammanställning som utfört och som utredningen har fått ta del av framgår bl.a. följande. De flesta länsstyrelser nämnde att de arbetar med insamling och viss bearbetning av årsrapporteringen. Därutöver hanteras inkomna ärenden och klagomål. Ett fåtal länsstyrelser nämnde att de har deltagit vid FDU-genomgångar och andra att de har gjort till- synsbesök vid anläggningar. Några nämnde att de utför uppföljning av dammsäkerhet inom ramen för vattenverksamhetstillsynen. Ett fåtal driftstörningar har rapporterats till länsstyrelserna. Berörda länsstyrelser följde upp att felen åtgärdats genom kontakter med dammägarna. Många länsstyrelser svarade att de inte har gjort några stödjande insatser. 14 Sammanställning och analys av länsstyrelsernas tillsyn av dammsäkerhet 2011, (2011). Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete Länsstyrelsernas resurser för tillsyn Dammsäkerheten ingår som en ospecificerad del i vattenverk- samheten i tillsynsplaner. Länsstyrelserna har begrän- sade resurser för tillsyn av vattenverksamheter. Generellt anges i enkätsvaren att ingen eller mycket liten tid används för egen- initierad tillsyn av dammsäkerhet. Tiden för tillsyn av dammsäkerhet varierar mycket från till en halv årsarbetskraft . Vissa länsstyrelser verkar ha resurser och kan prioritera tillsynen av dammsäkerhet medan andra inte har det. Särskilt två länsstyrelser i de län med flest dammar i högre konsekvensklasser ägnar tillsynen av damm- säkerheten . Även i andra län med relativt många dammar i de högre konsekvensklasserna ägnar länsstyrelserna enbart åt tillsynen av damm- säkerheten. De flesta länsstyrelser svarade att de inte hade tagit ut någon avgift för dammsäkerhetstillsynen. Handläggares kompetens och utbildning Dammsäkerhetstillsynen hanteras oftast av vattenhandläggare, utan erfarenhet av dammsäkerhetsarbete från tidigare anställningar. Vatten- handläggarna har relevanta utbildningar för tillsyn av vattenverk- samheten i stort. De flesta har högskoleutbildning inom relevanta områden för tillsyn av vattenverksamheten, några handläggare har relevant utbildning för dammsäkerhetstillsyn. Flera länsstyrelser uppgav i sina enkätsvar att det är svårt att upprätta och bibehålla dammsäkerhetskompetens inom läns- styrelsen. Flera länsstyrelser nämnde också att de vill genomföra kompetensutveckling och efterfrågade kurser anpassade efter länsstyrelsernas behov. De flesta länsstyrelser ansåg att Svenska kraftnäts handbok är bra och att handläggarträffarna som anordnas av för länsstyrelserna eller som anordnas av länsstyrelserna där medverkar är givande. Många ville ha handläggarträffar oftare och mer tid för diskussion och konkreta exempel. Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete Flera länsstyrelser nämnde att tillsynsvägledningen bör utveck- las med konkreta exempel på hur dammsäkerhetstillsynen ska bedrivas och de ville veta hur tillsyn bedrivs i andra länder. Vidare ansåg länsstyrelserna att de kurser som finns är bra men att de inte fokuserar på myndighetsrollen. Mer juridik efterfrågades av flera. De länsstyrelser som hade sökt stöd från i specifika fall har fått det och var nöjda med det stöd de fick. Flera länsstyrelser framförde att dammsäkerhetstillsynen i behöver organiseras om på något sätt för att bli mer ändamålsenlig. Resursbrist och arbetsbelastning gör att arbete med dammsäkerhet i praktiken inte prioriteras annat än vid inkommande ärenden. Utredningen har besökt fyra länsstyrelser för att inhämta informa- tion om nuvarande dammsäkerhetstillsyn, tillsynsvägledning och beredskap samt synpunkter om framtida regelverk och myndighets- organisation. Utredningen har vid dessa besök mött representanter från , , och läns- styrelser. Länsstyrelserepresentanterna var i de flesta fall vatten- handläggare och krisberedskapshandläggare eller chefer för dessa enheter. Avseende den dammsäkerhetstillsyn som bedrivs har bilden från Svenska kraftnäts enkätundersökning bekräftats. Dammsäkerhetstillsynen utförs av vattenhandläggare placerade på miljöenheten. Länsstyrelserna utför nästan ingen egeninitierad tillsyn utan tillsynen är till stor del händelsestyrd. Vissa läns- styrelser upprättar tillsynsplaner, andra inte. Även om tillsyns- planer finns hinner länsstyrelsehandläggarna i praktiken inte med de planerade åtgärderna. Istället läggs den huvudsakliga tiden på klagomåls- och anmälningsärenden. Tillsynen av dammsäkerhet utförs som en del av vattenverksamhetstillsynen och tidsredovisas också gemensamt. Ingen av de länsstyrelser som utredningen besökte hade fullständiga register över dammanläggningar i länen. Avseende en framtida reglering för dammsäkerhet var läns- styrelserna positiva till tydliga krav eftersom det skulle ge förut- sättningar för bättre tillsyn. De ansåg dessutom att tydligare krav, såsom i utvinningsavfallsförordningen och Sevesolagstiftningen, underlättar tillsynen. Länsstyrelserepresentanterna var också posi- Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete tiva till att införa ett klassificeringssystem och ansåg att det klassificeringssystem som finns i RIDAS skulle utgöra en bra förlaga. Det bör vara dammägaren som föreslår klass och tillsyns- myndigheten som fastställer klassen baserad på en av ägaren utförd och dokumenterad konsekvensanalys. Vidare bör årsrapporteringen utvecklas till att innehålla utförligare redovisning av brister samt uppgifter om anläggningarnas avbördningsförmåga i förhållande till dimensionerande flöden. Avseende kompetens på tillsynsmyndigheten ansåg repre- sentanterna att krav på tillsynsmyndighetens dammsäkerhets- kompetens bör ställas utifrån vad som förväntas av tillsyns- myndigheten. För att handläggare ska utveckla sin dammsäker- hetskompetens efterfrågade representanterna fler kurser, gärna med inriktning på dammsäkerhetstillsyn. Dessutom efterfrågades mer tillsynsvägledning. För de dammar med störst konsekvenser vid dammbrott ansåg representanterna att personer med hög kompetens inom damm- säkerhet inklusive beredskap för dammbrott är nödvändig. sammanfattar sin enkätundersökning med att länsstyrelsernas tillsyn av dammsäkerhet har en ringa omfattning men att de insatser som görs i huvudsak följer rekommen- dationerna i Svenska kraftnäts handbok. Utredningen delar slutsatser. Utredningen anser att den dammsäkerhetstillsyn som bedrivits inte är tillräcklig för att säkerställa att dammägarna i sin egen- kontroll upptäcker och åtgärdar allvarliga svagheter och brister. En anledning till att tillsynen brister kan vara den knapphändiga informationen om upptäckta svagheter från dammägarna i årsrap- porteringen. Utredningen anser att en utökad beskrivning av upp- täckta allvarliga svagheter och brister på dammarna skulle öka möjligheter att upptäcka brister i dammägarnas egenkontroll när de genomför tillsyn. Vid knapphändig informa- tion anser utredningen att alltid bör efterfråga mer information från dammägaren. Utredningen gör vidare bedömningen att det är olyckligt att planerad tillsynsverksamhet inte blir genomförd när händelsestyrd tillsyn i form av klagomåls- och anmälningsärenden tar den större Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete delen av tillgänglig tid i anspråk. Det vore därför önskvärt att särskilja dammsäkerhetstillsynen från den övriga vatten- verksamhetstillsynen. Slutligen anser utredningen att handläggare bör ha relevant kompetens för att kunna bedriva en erforderlig dammsäkerhets- tillsyn. Utredningen återkommer i kapitel 10 till hur tillsynen bör bedrivas och vilken kompetens en dammsäkerhetshandläggare bör ha. I detta avsnitt redovisas ett antal olika samverkansgrupperingar, samverkans- och utvecklingsprojekt som dammsäkerhetsaktörer i landet medverkar i eller har medverkat i . För varje större älv i finns det en älvgrupp. Syftet med älvgrupperna är att bygga upp kunskap om älven bland deltagande aktörer, skapa nätverk för att underlätta samarbete inför situationer med höga flöden och dammbrott samt bygga upp kompetens kring vattenhantering. Det ger bättre lokala förutsättningar för att hantera en högflödessituation när den inträffar. I älvgrupperna ingår bland annat representanter från länsstyrelser, kommuner, dammägare, larmcentraler, , , samt andra organisationer med ansvar och uppgifter längs det aktuella vatten- draget. Länsstyrelserna brukar, med stöd av det regionala samordnings- ansvaret, vara sammankallande och inneha ordförandeskap i dessa grupper. MSB ska initiera att älvgrupper bildas för det fall sådana inte finns. Älvgrupperna bildades efter förslag från Älvsäkerhets- utredningen, SOU 1995:40. Utredningen föreslog att länssty- relserna skull bilda och leda regionala samordningsorgan för flödes- frågor. Uppgifterna för dessa samordningsorgan skulle enligt Älv- säkerhetsutredningen innefatta Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete att bedöma behovet av planeringsunderlag i fråga om över- svämningar, t.ex. riskzonskartor och samordna anskaffandet, att överlägga med dammägarna om dammsäkerhetsfrågor utöver den regelmässiga tillsynen och att vid behov utföra eller komplet- tera studier av flodvågor efter tänkta dammbrott och deras konsekvenser, andra riskanalyser m.m., att biträda vid samordningen av planeringen av räddnings- tjänsten, däribland anskaffandet av uppgifter om flöden med tanke såväl på dammbrott som naturliga höga flöden, att analysera behovet och värdet av möjligheterna till flödes- dämpning och förtida tappning, att sammanjämka de kom- munala intressena samt att överlägga med dammägarna om principerna för sådana åtgärder, inkl. ersättningsfrågor, att bedöma var det bör gälla restriktioner för bebyggelsen med hänsyn till att höga flöden kan förekomma samt att se till att informationen planeras och att ansvaret för denna fördelas mellan , dammägarna, länsstyrelser, räddnings- tjänsterna, kommunerna i övrigt och andra berörda organ, dels vad gäller uppgifterna dem emellan, dels uppgifter till allmänhet och massmedia. I anslutning till förslaget om samordningsorgan föreslog Älv- säkerhetsutredningen även att det i länsstyrelsernas instruktion skulle anges att myndigheten skulle svara för den regionala sam- ordningen av arbetet med dammsäkerhet och skydd mot över- svämningar. Någon sådan bestämmelse i instruktionen har inte införts. Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete 15 Från MSB:s hemsida . Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete 5.4.2Samordningsgruppen för information vid höga flöden Samordningsgruppen16 är en operativ grupp som bildades och är representerad av: Vattenregleringsföretagen (, , Indals- älven, , Ljusnan och ) i , , , Väster- och Gruppens huvudsakliga uppgift är att svara för samordning av information vid höga flöden i de aktuella vattendragen, samt lämna förslag till åtgärder för att minska verkningarna av höga flöden inom berörda älvars avrinningsområden. Vid dammbrott eller överhängande fara för dammbrott ska gruppen bistå räddnings- ledaren med information som grund för beslut om åtgärder. Vattenregleringsföretagen är sammankallande i gruppen. sker krisberedskapssamverkan mellan länen i huvudsak i tre regionala nätverk, Nordsam, Ösam och Sydlänssamverkan. Inom dessa nätverk arbetar länsstyrelserna med att utveckla förmågan och beredskapen för att hantera kriser samt förmågan inom området skydd mot olyckor. De tre regionala nätverken har en liknande organisation där samverkan leds av en styrgrupp som utgörs av beredskaps- direktörerna eller motsvarande samt ett antal arbetsgrupper och nätverk inom olika delområden. Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete handläggare och chefer inom respektive region, för kompetens- utveckling och nätverksbyggande. De olika arbetsgrupperna träffas också regelbundet, cirka två till och därutöver per videokonferens. Nordsam är ett samarbete mellan länsstyrelserna i , , , , och . Nordsam har en samordnare anställd på halvtid. Nordsams visio- nen med samarbetet är att få en god förmåga att vid kriser kunna avlösa och förstärka varandras resurser, en likvärdig tillsyn och handläggning samt en möjlighet att förstärka varandra i det dagliga arbetet. Ösam är ett samarbete mellan länsstyrelserna i , , , , , , Öster- götland och . Samarbetet i Ösam syftar till att minska sårbarheten och höja krishanteringsförmågan i de aktuella länen. Det sker främst genom utbyte av erfarenheter och kunskap, utar- betande av gemensamma inriktningar och samverkan vid planering. Sydlänssamverkan är ett samarbete mellan , Krono- berg, , , , och . 5.4.4Samordnad beredskapsplanering för dammbrott Beredskapsplanering för dammbrott – Ett pilotprojekt i Ljusnan avslutades en pilotstudie för utveckling av samordnad beredskapsplanering för dammbrott17 som bedrivits av , , kommuner och dammägare med Ljusnan som exempel. Syftet med pilotprojektet var att skapa en förebild för utveckling av beredskapsplanering för dammbrott i första hand för de stora kraftverksälvarna. Ett förslag till arbetsmodell för samordnad beredskapsplanering för dammbrott utarbetades i projektet. Projektet begränsades till att omfatta det akuta skedet från att ett problem vid en damm upptäcks till evakuering. Framtagning av det gemensamma planeringsunderlaget omfat- tade flygfotografering av den aktuella älvsträckan, terräng- modellering, hydraulisk modellering, dammbrottsberäkningar och generering av GIS-skikt för vattenutbredningar. 17 Elforskrapport 05:38 Dammsäkerhet - Beredskapsplanering för dammbrott - Ett pilot- projekt i Ljusnan, Elforsk (2005). Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete skapades en hydraulisk modell för hela huvudfåran och primära dammbrott beräknades för 11 dammar i vattendraget. Tre olika dammbrottsscenarier beräknades; dammbrott vid normalflöde, 100-årsflöde samt flödesdimensioneringsklass I-flöde. Dessutom gjordes beräkningar för 100-årsflöde och flödesdimensionerings- klass I-flöde utan dammbrott. Det gemensamma planerings- underlaget utgörs av GIS-skikt och kartor som visar vatten- utbredningen längs älven och information om flodvågens egen- skaper. Det färdiga planeringsunderlaget distribuerades av läns- styrelsen med beaktande av behov av sekretess till dem som behöver informationen för beredskapsplaneringen såsom berörda kommuner, länsstyrelser, dammägare, och el- och teleoperatörer. En central del av den samordnade beredskapsplaneringen är larmrutiner och larmplaner. I projektet utarbetades en larmplan för Ljusnan som beskriver dammägarens larm till berörda aktörer via SOS Alarm. Dammägarens beredskap syftar i första hand till att förhindra dammbrott och i andra hand till att minimera konsekvenserna om ett dammbrott trots allt inträffar. I projektet redovisas en bered- skapsplan som innehåller handlingsplaner för de aktiviteter som dammägaren ska vidta vid dammbrott, olika typer av allvarliga problem samt antagonistiska hot. Rapporten nämner att kommunens beredskap syftar till att förbereda och planlägga agerandet hos kommunens förvaltningar vid ett dammbrott för att skydda liv samt begränsa skador. Pro- jektet var i huvudsak begränsat till det inledande räddningstjänst- skedet. I projektet utarbetade i en plan för agerande vid dammbrott i Ljusnan där grundsynen var att: ska stödja kommunerna och vara beredd att ta över ansvaret för räddningstjänst om behov av detta skulle upp- stå. Kommunerna ska dock ha gjort sådan planering att de kan agera självständigt efter larm. ska vara beredd att efter larm skapa gemensam lägesuppfattning och stämma av varnings- och informations- hanteringen med alla berörda aktörer samt följa och analysera det faktiska förloppet som underlag för agerande i kommunerna "nedströms". Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete ska svara för rapportering till och kontakter med den nationella nivån. Rapporten nämner vidare att information om beredskapspla- neringen till invånarna i kommunen bör utformas av respektive kommun i samverkan med dammägarna och . I projektet konstaterades att samordning bör ske mellan de olika kommunerna längs älven beträffande innehållet i informationen och tidpunkt för när allmänheten informeras. Vidare konstaterades att förebyggande information bland annat bör omfatta vilka områden som riskerar att översvämmas till följd av dammbrott samt instruktioner för evakuering. I projektet har ett exempel på information till allmänheten utarbetats. Lägesbeskrivning avseende beredskapsplanering för dammbrott i de stora kraftverksälvarna Utveckling av samordnad beredskap för dammbrott i de stora vattenkraftsälvarna pågår som älvvisa samverkansprojekt med pilot- studien i Ljusnan som förebild. Utvecklingen stimuleras genom ekonomiskt stöd från förutsatt bl.a. att berörda aktörer längs älven kommit överens om att utveckla samordnad beredskapsplanering. Ofta sker beslutet om att utveckla beredskapsplaneringen vid älvgrupps- möten anordnade av . Beredskapsplaneringsarbetet bedrivs per älv. En arbetsgrupp tillsätts för att genomföra projektet som bedrivs i olika faser. Fas 1: Dammägare låter utarbeta gemensamma planerings- underlag i form av översvämningskartor i GIS och tabeller som visar flodvågsutbredningen längs älven efter det att ett damm- brott skett. Dammägarna är ansvariga för genomförandet av fas 1. Fas 2: Med planeringsunderlaget som underlag upprättas och samordnas beredskapsplaner av dammägare, kommuner, läns- styrelser m.fl. aktörer. Länsstyrelserna samordnar fas 2. Fas 3: Information till allmänheten upprättas och distribueras till berörda. Kommunerna är ansvariga för denna fas. Svenska kraftnäts och länsstyrelsernas dammsäkerhetsarbete genomförde en uppföljning där berörda länsstyrelser fick frågor om hur beredskapsplanerings- arbetet fortskrider för de respektive älvarna.