sou · H0B334d2 · 2012-06-05 00:00:00 — En annan lösning skulle kunna vara att alltid välja alternativ 4 ovan, dvs. tingsrätten i den ort där den dömde har sitt hemvist. Även det alternativet skulle dock leda till negativa konsekvenser, eftersom det kan antas att de dömda kan komma att byta hemvistort, vilket kan få till följd att överklagande av övervakningsnämndens beslut och mål om verkställighet i anstalt hamnar i olika tingsrätter. Sammantaget gör vi bedömningen att fördelarna med att över- vakningsnämndens beslut överklagas till tingsrätten i den ort i vilken nämnden är belägen är så stora att utgångspunkten bör vara att be- slut om att ett villkorligt fängelsestraff ska verkställas i anstalt ska beslutas av tingsrätten i den ort där den övervakningsnämnd är be- lägen som har att pröva andra frågor i anledning av bristande verk- ställighet av det villkorliga fängelsestraffet. Det innebär att behörig domstol i ärenden om verkställighet i anstalt av villkorliga fängelse- straff som förenas med dagsböter får regleras i särskild ordning. Vi återkommer till den frågan i författningskommentaren, avsnitt 1.2, se kommentaren till 38 kap. 3 § BrB. Mål om verkställighet i anstalt bör i vissa fall även kunna tas upp av en domstol där brottmål mot den dömde är anhängigt eller av rätten i den ort där den dömde mer varaktigt uppehåller sig Enligt nuvarande reglering får mål om undanröjande av villkorlig dom eller skyddstillsyn även tas upp av en domstol där brottmål mot den dömde är anhängigt eller av rätten i den ort där den dömde mer varaktigt uppehåller sig (dvs. motsvarande alternativ 4 och 5 ovan), om rätten med hänsyn till utredningen samt kostnader och andra omständigheter finner det lämpligt. En sådan bestämmelse bör en- ligt vår bedömning finnas även när det gäller mål om verkställighet i anstalt av ett villkorligt fängelsestraff. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Vid bedömningen av om det i det enskilda fallet är lämpligt att målet tas upp vid en annan domstol än domstolen i den ort där behörig övervakningsnämnd är belägen, måste särskilt beaktas huru- vida något beslut från övervakningsnämnden i anledning av brist- ande verkställighet har överklagats till domstol. Om det finns ett sådant ärende hos tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen, bör även målet om bristande verkställighet i anstalt prövas där. Vi återkommer till denna fråga i författningskommentaren, avsnitt 1.2, se kommentaren till 38 kap. 3 § BrB. Omhändertagande i avvaktan på lagakraftvunnet beslut I avsnitt 12.8.5 ovan har vi föreslagit att det, om det uppkommer fråga om verkställighet i anstalt av ett villkorligt fängelsestraff som förenats med hemarrest eller kontraktsvård, ska finnas möjlighet för Kriminalvården att besluta att den dömde ska om- händertas i avvaktan på domstolens prövning. Ett sådant beslut ska, enligt vad vi föreslår, prövas av övervakningsnämnd senast den första arbetsdagen efter beslutet. Om övervakningsnämnden fastställer Kriminalvårdens beslut om omhändertagande, får omhändertagandet enligt förslaget pågå i högst . Det får dock förlängas i om det finns synnerliga skäl. Om övervakningsnämnden inte har fastställt Krimi- nalvårdens beslut eller om det inte har meddelats något beslut om verkställighet i anstalt före det att tidsfristen har löpt ut, ska den dömde friges. Tidsfristen innebär att frågor om verkställighet i an- stalt bör prövas skyndsamt av domstolen om den dömde är omhän- dertagen för att inte fristen ska löpa ut. Om den dömde är omhändertagen när domstolen meddelar ett beslut om verkställighet i anstalt bör det, i likhet med vad som gäller vid beslut om undanröjande av skyddstillsyn, finnas möjlighet för domstolen att besluta att denne ska vara fortsatt omhänder- tagen till dess att beslutet om verkställighet i anstalt vinner laga kraft. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna 12.8.6.9 Rätt att besluta om en mindre ingripande åtgärd Vårt förslag: Den myndighet eller den domstol som har rätt att besluta om en åtgärd i anledning av bristande verkställighet av ett villkorligt fängelsestraff, ska ha möjlighet att besluta om en mindre ingripande åtgärd om inte förutsättningarna för den mer ingripande åtgärden är uppfyllda. Enligt nuvarande reglering kan domstolen enligt 28 kap. 9 § andra stycket BrB, om den gör bedömningen att det inte finns tillräckliga skäl för att undanröja en skyddstillsyn, i stället besluta om sådana åtgärder i anledning av misskötsamhet som annars kan beslutas av övervakningsnämnd enligt 28 kap. 7 § BrB, dvs. föreskrifter enligt 26 kap. 15 § BrB, varning eller förlängd övervakningstid. På motsvarande sätt bör det i det system med villkorligt fängelse som vi föreslår finnas möjlighet för en domstol som prövar en fråga om verkställighet i kriminalvårdsanstalt att i stället besluta om var- ning, förlängd prövotid eller förändrade tilläggssanktioner, om man inte finner att förutsättningarna för att besluta om verkställighet i anstalt är uppfyllda. Vidare bör övervakningsnämnden kunna besluta om varning, om den gör bedömningen att det är en tillräcklig åt- gärd i stället för att förlänga prövotiden eller att besluta om byte av tilläggssanktion. Vårt förslag: Överklagande av övervakningsnämndernas beslut om åtgärder vid bristande verkställighet ska som utgångspunkt prövas av tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är be- lägen. Sådana ärenden ska prövas enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden, vilket innebär att det krävs prövningstillstånd för prövning i hovrätten. Ytterligare en fråga som måste övervägas är i vilken utsträckning olika beslut om åtgärder i anledning av bristande verkställighet ska kunna överklagas och vem som i så fall ska pröva överklagandet. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Den reglering som gäller innebär att övervakningsnämnder- nas beslut om åtgärder i anledning av misskötsamhet vid skydds- tillsyn överklagas till tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen (se 37 kap. 11 § BrB). Ärendena handläggs enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden, vilket innebär att det krävs prövningstillstånd för prövning i hovrätten. På motsvarande sätt får beslut av övervakningsnämnd i anledning av misskötsamhet för villkorlig frigivning från fängelse överklagas till tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. I enlighet med vad som anförts i avsnitt 12.8.6.9 ska en domstol som prövar en fråga om verkställighet i kriminalvårdsanstalt på grund av bristande verkställighet av ett villkorligt fängelsestraff i stället kunna besluta om varning, förlängd prövotid eller byte till en lika ingripande eller mer ingripande tilläggssanktion. Eftersom en fråga om verkställighet i anstalt enligt vad som föreslås i avsnitt 12.8.6.8 ska beslutas av allmän domstol (dvs. tingsrätt som första instans), bör en rimlig utgångspunkt vara att de av övervakningsnämndernas beslut om åtgärder vid bristande verkställighet som ska kunna över- klagas också ska prövas av tingsrätt. I likhet med vad som gäller när andra beslut av övervakningsnämnd överprövas av allmän domstol, bör övervakningsnämndens beslut i sådana fall överklagas till tings- rätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen (se vidare härom i avsnitt 12.8.6.8). Det framstår också som rimligt att sådana ärenden, på samma sätt som andra ärenden som innebär över- prövning av övervakningsnämndens beslut, prövas enligt lagen om domstolsärenden, och att det därmed ska krävas prövningstillstånd för prövning i hovrätten. I det följande övervägs i vilken utsträckning och på vilket sätt olika beslut om åtgärder i anledning av bristande verkställighet bör kunna överklagas. Övervägandena utgår ifrån att de olika åtgärderna ska beslutas på det sätt som föreslås i avsnitt 12.8.6 ovan. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Vårt förslag: Kriminalvårdens beslut om varning ska kunna överklagas till den övervakningsnämnd inom vars verksamhets- område det frivårdskontor där den dömde är inskriven är be- läget. beslut ska i sin tur kunna över- klagas till allmän domstol, dvs. tingsrätten i den ort där över- vakningsnämnden är belägen. Det ska krävas prövningstillstånd för prövning i hovrätten i ärenden där tingsrätten har prövat en fråga om varning. I enlighet med vad vi har förslagit i avsnitt 12.8.6.4 ovan ska Krimi- nalvården kunna meddela den dömde en formell varning om han eller hon inte fullgör den tilläggssanktion som det villkorliga fängelse- straffet förenats med. Beslut om varning ska, i enlighet med vad som föreslagits i avsnitt 12.8.6.9, också kunna meddelas av övervak- ningsnämnd, om nämnden inte finner tillräckliga skäl att besluta om förlängning av prövotiden eller byte av tilläggssanktion, eller av allmän domstol (tingsrätt i första instans), om domstolen inte finner tillräckliga skäl att besluta om verkställighet i anstalt. Som anförts i avsnitt 12.8.6.4 är varning en förhållandevis mild åtgärd. Varningen innebär inte i sig att den dömde blir föremål för någon mer ingripande åtgärd än det villkorliga fängelsestraff och den tilläggssanktion som ursprungligen dömts ut. Det är först om den dömde inte efterkommer varningen som den kan få någon egentlig betydelse, eftersom det förhållandet att en varning redan har meddelats kan utgöra skäl att besluta om mer ingripande åt- gärder om tilläggssanktionen inte fullgörs. En möjlig ordning skulle därmed kunna vara att ett beslut om varning inte får överklagas, utan att den dömdes eventuella invändningar mot varningen i stället ska beaktas när frågan om vidare åtgärder i anledning av den brist- ande verkställigheten prövas. måste dock beaktas att en varning är ett formellt be- slut, som innebär ett ingripande mot den dömde. Genom att en varning meddelas, har – i de flesta fall – den åtgärden uttömts, varvid mer ingripande åtgärder måste tillgripas om inte varningen leder till att tilläggssanktionen fullgörs. Om den dömde inte anser att han eller hon har brustit i verkställigheten på ett sådant sätt att det motiverat en varning, skulle han eller hon därmed kunna lida en rättsförlust om inte beslutet om varning går att angripa genom en Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna begäran om överprövning. Varningens status som en engångsåtgärd som i normala fall måste följas av en mer ingripande reaktion om inte verkställigheten förbättras, blir också tydligare om den kan angripas särskilt och inte kan ifrågasättas när det begärs mer ingrip- ande åtgärder. Därtill kommer att övervakningsnämndens beslut om varning i anledning av misskötsamhet för villkorlig frigivning från ett ovillkorligt fängelsestraff kan överklagas (se 26 kap. 18 § och 37 kap. 11 § BrB). Detta är något som vi inte har för avsikt att förändra. Det får anses mindre lämpligt med en ordning där beslut om varning kan överklagas i sådana fall men inte om varningen meddelats i anledning av bristande verkställighet av ett villkorligt fängelsestraff. Vi anser därför att ett beslut om var- ning bör kunna överklagas. Med hänsyn till att beslut om varning även ska kunna meddelas av övervakningsnämnd som första instans (se vårt förslag i av- snitt 12.8.6.9), bör Kriminalvårdens beslut om varning överklagas till övervakningsnämnd. bör, på samma sätt som vid överklagande av Kriminalvårdens beslut till nämnden i frågor som rör personer som frigetts villkorligt för ovillkorliga fängelsestraff, vara den nämnd inom vars verksamhetsområde det frivårdskontor där den dömde är inskriven är beläget (jfr 37 kap. 7 § BrB och hittillsvarande 37 kap. 8 § BrB). Det förhållandet att ett beslut om varning är ett för den dömde mindre ingripande beslut skulle kunna anföras som skäl för att inte tillåta att övervakningsnämndens beslut i sin tur överklagas till dom- stol. Som angetts ovan finns det dock enligt nuvarande reglering möjlighet till prövning i allmän domstol av övervakningsnämndernas beslut om varning vid misskötsamhet för villkor- lig frigivning från ett ovillkorligt fängelsestraff. Skälen för en möj- lighet till överklagande får därmed anses väga tyngre än de effek- tivitetsvinster som kan sägas tala mot en sådan möjlighet. I enlighet med vad som anförts inledningsvis bör övervaknings- nämndens beslut överklagas till tingsrätten i den ort där övervak- ningsnämnden är belägen. Vid överklagande bör lagen om dom- stolsärenden gälla, vilket innebär att det krävs prövningstillstånd för prövning i hovrätten. Av 11 § lagen om domstolsärenden fram- går att Kriminalvården ska vara motpart till den dömde i dom- stolen. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Vårt förslag: beslut om förlängd prövo- tid ska kunna överklagas till allmän domstol, dvs. tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Det ska krävas prövningstillstånd för prövning i hovrätten i ärenden där tings- rätten har prövat en fråga om förlängd prövotid. Enligt vad vi har förslagit i avsnitt 12.8.6.5 ovan ska övervak- ningsnämnd kunna förlänga prövotiden för ett villkorligt fängelse- straff, om den dömde inte fullgör den tilläggssanktion som det vill- korliga fängelsestraffet förenats med. Med hänsyn till effekterna av att prövotiden förlängs, nämligen att den tid inom vilken domstolen kan besluta att det villkorliga fängelsestraffet ska verkställas i anstalt på grund av återfall i brott blir längre, bör det finnas möjlighet för den dömde att överklaga övervakningsnämndens beslut. I enlighet med vad som anförts inled- ningsvis (se avsnitt 12.8.7.1) bör överklagande ske till tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Vid överklagande bör lagen om domstolsärenden gälla, vilket innebär att det krävs pröv- ningstillstånd för överklagande till hovrätten. 12.8.7.4 Ändring av kontraktsvårdsplan Vårt förslag: beslut om ändring av en kontraktsvårdsplan ska kunna överklagas till allmän domstol, dvs. tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Det ska krävas prövningstillstånd för prövning i hovrätten i ärenden där tingsrätten har prövat en sådan fråga. Enligt vad vi har föreslagit i avsnitt 12.8.6.6 ovan ska övervaknings- nämnd kunna besluta om ändring av innehållet i en kontraktsvårds- plan, t.ex. om det under verkställigheten visar sig att den dömde är i behov av någon annan form av vård eller behandling än den som framgår av planen eller om den ursprungligen beslutade vårdgivaren kan erbjuda den planerade vården. Villkorligt fängelse med kontraktsvård är en för den dömde in- gripande påföljd. Våra förslag i kapitel 9 och 10 innebär att ingrip- andegraden ska vara i huvudsak densamma som den hos ett ovill- Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna korligt fängelsestraff av motsvarande längd som det villkorliga fängelsestraff som döms ut. Ingripandegraden ska vara densamma även om vårdplanen ändras. Med hänsyn till detta bör det finnas möjlighet för den dömde att överklaga ett beslut genom vilket över- vakningsnämnden har ändrat den kontraktsvårdsplan som ursprung- ligen beslutats. I enlighet med vad som angetts inledningsvis (se avsnitt 12.8.7.1) bör överklagande ske till tingsrätten i den ort där övervaknings- nämnden är belägen. Vid överklagande bör lagen om domstols- ärenden gälla, vilket innebär att det krävs prövningstillstånd för överklagande till hovrätten. 12.8.7.5 Byte av tilläggssanktion Vårt förslag: beslut om att en tilläggs- sanktion ska undanröjas och ersättas av en annan sådan sanktion (byte av tilläggssanktion) ska kunna överklagas till allmän dom- stol, dvs. tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Det ska krävas prövningstillstånd för prövning i hov- rätten i ärenden där tingsrätten har prövat en fråga om byte av tilläggssanktion. Mål om byte av tilläggssanktion ska prövas skyndsamt av domstolen. Byte till en tilläggssanktion av samma ingripandegrad Enligt vad vi har förslagit i avsnitt 12.8.6.7 ska övervakningsnämnd kunna undanröja en tilläggssanktion som ett villkorligt fängelsestraff förenats med och ersätta den med en annan sådan sanktion. Om tilläggssanktionen ersätts av en sanktion av samma ingrip- andegrad som den ursprungliga, blir inte den dömde föremål för ett strängare ingripande än vad som beslutades i den ursprungliga domen. Detta skulle möjligen kunna tala för att övervakningsnämndens be- slut i sådana fall inte ska kunna överklagas. Vi har dock i av- snitt 12.8.6.3 gjort bedömningen att ett byte från en tilläggssank- tion som inte innefattar något frihetsberövande inslag till en över- vaknings- och kontrollsanktion som ska innefatta helghemarrest eller annat motsvarande förstärkningsinslag samt ett byte från en Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna vård- eller påverkanssanktion till hemarrest innebär ett beslut om frihetsberövande av den dömde som denne i enlighet med Europa- konventionens artikel 5:4 ska ha rätt att få prövat i domstol. Som framgår av våra överväganden i det avsnittet innebär kravet på dom- stolsprövning att frågan i vart fall ska kunna överklagas till allmän domstol eller förvaltningsdomstol. Därtill kommer att det, enligt vad vi utvecklar närmare i kommande avsnitt, bör finnas en möjlig- het till prövning i domstol av ett beslut som innebär att en tilläggs- sanktion ersätts av en annan sanktion som är mer ingripande än den ursprungliga. För att undvika gränsdragningsproblem och för att systemet ska uppfattas som rättssäkert och de byten av tilläggs- sanktioner som sker ska vinna acceptans hos den dömde, bör det därför finnas möjlighet att överklaga även nämndens beslut om byte till en tilläggssanktion på samma ingripandenivå. I enlighet med våra utgångspunkter i avsnitt 12.8.7.1 ovan bör överklagande ske till tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Vid överklagande bör lagen om domstolsärenden gälla, vilket innebär att det krävs prövningstillstånd för överklagande till hovrätten. Byte till en mer ingripande tilläggssanktion Enligt vad vi har förslagit i avsnitt 12.8.6.7 ska övervakningsnämnd även kunna undanröja en tilläggssanktion som ett villkorligt fängelse- straff förenats med och ersätta den med en ny sådan sanktion som är mer ingripande än den ursprungligen beslutade. Ett beslut om byte till en mer ingripande tilläggssanktion kan i vissa fall, som t.ex. när den ursprungligen meddelade sanktionen ersätts med hemarrest, innebära ett beslut om frihetsberövande. I enlighet med den bedömning som vi gjort i avsnitt 12.8.6.3 bör ett sådant beslut därmed kunna överklagas till domstol. Även i övrigt får beslut om byte till en mer ingripande tilläggssanktion anses inne- bära ett sådant ingripande mot den dömde att det bör kunna över- klagas till domstol. I enlighet med våra utgångspunkter i avsnitt 12.8.7.1 ovan bör överklagande av övervakningsnämndens beslut ske till tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Vid överklagande bör lagen om domstolsärenden gälla, vilket innebär att det krävs pröv- ningstillstånd för överklagande till hovrätten. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Krav på skyndsam handläggning krav på domstolsprövning av beslut som innebär att någon berövas friheten innefattar även ett krav på att domstolsprövningen ska ske snabbt. Som framgår av avsnitt 12.5.2 har kravet på snabb prövning prövats av , dock utan något enhetligt angivande av vad som ska anses vara en acceptabel handläggningstid. Det ligger också i sakens natur att skyndsamhetskravet kan ha olika betydelse beroende på vilken typ av frihetsberövande det är fråga om och övriga omständigheter. Klart är dock att kravet på snabb prövning omfattar alla instanser som prövar frihetsberövandet. krav på snabb prövning innebär att i vart fall sådana beslut om byte av tilläggssanktion som får till följd att den dömde ska fullgöra en övervaknings- och kontrollsanktion som innefattar helghemarrest eller motsvarande förstärkningsinslag eller att det villkorliga fängelsestraffet förenas med hemarrest måste prövas skyndsamt av domstolen. Enligt vår bedömning finns det skäl att kräva att även beslut om byte till andra tilläggssanktioner blir före- mål för snabb prövning vid ett överklagande. Vi föreslår därför att samtliga mål som rör byte av tilläggssanktion ska prövas skynd- samt. Innebörden av skyndsamhetskravet får prövas från fall, varvid det bl.a. får beaktas hur som kvarstår av prövotiden för det villkorliga fängelsestraffet och om det är fråga om byte till en tilläggssanktion som innefattar ett frihetsberövande av den dömde. Skyndsamhetskravet får anses mindre uttalat om bytet av tilläggs- sanktion inte innebär att den dömde blir frihetsberövad. Vi åter- kommer till innebörden av skyndsamhetskravet i författningskom- mentaren, avsnitt 1.2, se kommentaren till 38 kap. 19 § BrB. 12.8.7.6 Beslut om verkställighet i anstalt Vårt förslag: Ett beslut om verkställighet i kriminalvårdsanstalt ska kunna överklagas till hovrätten. Det ska inte krävas pröv- ningstillstånd för att hovrätten ska ta upp frågan till prövning. Mål om verkställighet i anstalt ska prövas skyndsamt av dom- stolen. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Vi har i avsnitt 12.8.6.8 föreslagit att beslut om att ett villkorligt fängelsestraff ska verkställas i anstalt ska meddelas av tingsrätt. I enlighet med den instansordning som gäller i allmän domstol bör tingsrättens beslut kunna överklagas till hovrätt. På samma sätt som vid överklagande av ett beslut om undanröjande av skydds- tillsyn enligt nuvarande reglering bör det inte krävas prövnings- tillstånd för att hovrätten ska ta upp en fråga om verkställighet i anstalt av ett villkorligt fängelsestraff till prövning. Med hänsyn till krav på snabb prövning av beslut som innebär att någon berövas friheten, bör det föreskrivas att mål om verkställighet i anstalt ska prövas skyndsamt av dom- stolen. Vi återkommer till innebörden av skyndsamhetskravet i för- fattningskommentaren, avsnitt 1.2, se kommentaren till 38 kap. 19 § BrB. 12.8.7.7 Sammanfattning av beslutsgången enligt våra förslag frivårdskontor där den dömde är inskriven är beläget. överklagas till tingsrätten i den ort där nämnden är belägen. överklagande av tingsrättens beslut Tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. överklagande av tingsrättens beslut Tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. överklagande av tingsrättens beslut Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna Tingsrätten i den ort där den att besluta om andra åtgärder i anledning av bristande verkställighet är belägen. Tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Prövningstillstånd krävs för överklagande av tingsrättens beslut till hovrätt. Prövningstillstånd krävs inte. Tingsrätten i den ort där övervakningsnämnden är belägen. Prövningstillstånd krävs för överklagande av tingsrättens beslut till hovrätt. 12.8.8Rätt för Kriminalvården att överklaga övervakningsnämndens beslut De förslag som vi lämnar i avsnitt 12.8.6 innebär att beslut om att förlänga prövotiden för ett villkorligt fängelsestraff, beslut om att ändra en kontraktsvårdsplan och beslut om byte av tilläggssanktion ska meddelas av övervakningsnämnd. beslut ska enligt vad som föreslås i avsnitt 12.8.7 kunna överklagas till tingsrätt. En fråga som därmed bör övervägas är vem – utöver den dömde – som ska ha rätt att överklaga övervakningsnämndens be- slut i ärenden avseende bristande verkställighet av villkorliga fängelse- straff. Enligt den ordning som gäller beslutas åtgärder i anledning av misskötsamhet vid skyddstillsyn av övervakningsnämnd sedan Kri- minalvården initierat frågan vid nämnden. Kriminalvården är inte part vid nämnden och framställer följaktligen inte heller något for- mellt yrkande om åtgärder i anledning av den misskötsamhet som görs gällande. Kriminalvården anger dock som regel vilken åtgärd man anser att övervakningsnämnden bör tillgripa i anledning av misskötsamheten. Som angetts i avsnitt 12.4.1 förekommer det att