sou · H0B367 · 2012-10-09 00:00:00 — Ett sådant beslut gäller före en nationell behörig myndighets beslut i samma fråga, artikel 19.5. 15 § får ta ut avgifter för prövning av anmäl- ningar och ansökningar enligt denna lag. För att bekosta övervakning enligt denna lag ska AIF-förvaltare som anges i 1 § betala årliga avgifter. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter enligt första och andra styckena. Första stycket avser avgifter för anmälningar och ansökningar enligt lagen och har utformats med 14 § i förslaget till lag med komplet- terande bestämmelser till EU:s blankningsförordning som förebild, 16 och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknads- myndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut /77/EG. se lagrådsremissen Blankning s. 27–28 och s. 42. Andra stycket motsvarar i sak 10 kap. 11 § LIF. Bestämmelserna om sanktioner och ingripanden i artiklarna 45, 46 och 48 i AIFM-direktivet motsvarar i stor utsträckning bestämmel- serna på samma område i UCITS-direktivet och MiFID. Bestäm- melserna i UCITS-direktivet har genomförts i svensk rätt, huvud- sakligen genom 12 kap. LIF som i sin tur har utformats med ut- gångspunkt i systematiken på bankområdet17 i syfte att likforma ingripandemöjligheterna på det finansiella området. Bestämmel- serna i den nya lagen om AIF-förvaltare har utformats med 12 kap. LIF som förebild och kommenteras endast översiktligt här. Vad som uttalats i förarbetena till 12 kap. LIF bör kunna ge ledning för tillämpningen av motsvarande bestämmelser i denna lag. Bestäm- melserna har behandlats i avsnitt 14.2 och 14.3. Ingripanden mot svenska AIF-förvaltare 1 § Om en AIF-förvaltare har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag, andra författningar som reglerar förvaltarens verksam- het, fondbestämmelserna, bolagsordningen eller interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar förvaltarens verk- samhet, ska ingripa. ska då förelägga förvaltaren att begränsa verksamheten i något avseende, minska riskerna i den eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situationen, meddela ett förbud att verkställa beslut eller utfärda en anmärk- ning. Om överträdelsen är allvarlig, ska förvaltarens tillstånd åter- kallas eller, om det är tillräckligt, varning meddelas. 17 Se 15 kap. lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Paragrafen genomför artikel 5.2 och 5.3, artikel 46.2. e, g, i, j och k samt artikel 11.c–f och har utformats med 12 kap. 1 § LIF som förebild. Bland de åtgärder som kan förelägga en AIF-förvaltare att vidta inryms bl.a. sådana åtgärder som anges i artiklarna 5.2 och 5.3 t.ex. att AIF-förvaltaren ska frånträda upp- draget som förvaltare för en viss fond samt att AIF-fonden inte längre ska få marknadsföras. 2 § får avstå från ingripande enligt 1 § om en överträdelse är ringa eller ursäktlig, om AIF-förvaltaren gör rättelse eller om något annat organ har vidtagit åtgärder mot förvaltaren som bedöms tillräckliga. Paragrafen har utformats med 12 kap. 2 § LIF som förebild. 3 § Om någon som ingår i en AIF-förvaltares ledning eller styrelse eller är verkställande direktör eller motsvarande inte uppfyller de krav som anges i 3 kap. 3 § 4 ska återkalla för- valtarens tillstånd. Detta får dock ske bara om inspektionen först har beslutat att påtala för förvaltaren att personen inte uppfyller kraven och han eller hon ändå finns kvar i ledningen, styrelsen eller som verkställande direktör efter det att en av inspektionen bestämd tid har gått ut. I stället för att återkalla tillståndet får be- sluta att en ledningsperson, styrelseledamot eller verkställande direk- tör inte längre får ha den ställningen. Inspektionen får då förordna en ersättare. Ersättarens uppdrag gäller till dess förvaltaren har utsett en ny styrelseledamot, verkställande direktör eller lednings- person. Det som sägs i första och andra styckena om verkställande direk- tör ska tillämpas även på en ersättare för verkställande direktör. Paragrafen har utformats med 12 kap. 3 § LIF som förebild. I 12 kap. 3 § LIF talas enbart om styrelse och verkställande direktör, vilket hänger samman med att i endast aktiebolag kan få tillstånd enligt LIF. Andra juridiska personer än aktiebolag kan dock få till- stånd att vara AIF-förvaltare. För att bestämmelserna ska vara tillämpliga på motsvarigheterna till styrelseledamöter och verkställ- ande direktör i t.ex. ett handelsbolag har begreppen ledning och ledningsperson lagts till i paragrafen. Paragrafen genomför artikel 46.2.i och 46.2.k. 4 § ska återkalla en AIF-förvaltares tillstånd om förvaltaren 1.har fått tillståndet genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt, 2.inte från det att tillstånd beviljades har börjat driva sådan verksamhet som tillståndet avser, 3.har förklarat sig avstå från tillståndet, eller 4.under en sammanhängande tid av inte har drivit sådan verksamhet som tillståndet avser. I de fall som avses i första stycket 1, 2 och 4 får i stället varning meddelas om det är tillräckligt. Paragrafen genomför artikel 11.a och b och har utformats med 12 kap. 4 § LIF som förebild. 5 § Innan återkallar tillståndet för en AIF-för- valtare som förvaltar AIF-fonder i ett annat land inom EES, ska inspektionen samråda med den behöriga myndigheten i fondens hemland. Paragrafen saknar direkt motsvarighet i AIFM-direktivet men skyl- digheten att samråda med den berörda behöriga myndigheten i AIF-fondens hemland torde följa av det allmänna kravet på sam- arbete mellan behöriga myndigheter i artikel 50.1. Paragrafen har utformats med 12 kap. 4 a § LIF som förebild. 6 § ska underrätta behöriga myn- digheter i de andra länder inom EES där en AIF-förvaltare mark- nadsför andelar i en AIF-fond som förvaltaren förvaltar, när någon åtgärd enligt 1, 3 eller 4 § har vidtagits mot förvaltaren. Paragrafen saknar direkt motsvarighet i AIFM-direktivet men skyl- digheten att informera den berörda behöriga myndigheten i det land där AIF-fonden marknadsförs om t.ex. förvaltarens tillstånd åter- kallas torde följa av det allmänna kravet på samarbete mellan be- höriga myndigheter i artikel 50.1. Paragrafen har utformats med 12 kap. 5 § LIF som förebild. 7 § Om en behörig myndighet har underrättat om att en AIF-förvaltare överträtt föreskrifter som gäller i det landet för förvaltaren, får inspektionen vidta de åtgärder som anges i 1 § mot förvaltaren, om det föreligger någon omständighet som avses där. Inspektionen ska underrätta den behöriga myndigheten om vilka åtgärder som vidtas. Enligt artikel 45.4 i AIFM-direktivet får den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten vidta åtgärder mot en AIF-förvaltare som bryter mot de regler som värdmedlemsstatens behöriga myndighet har tillsynsansvaret för. I dessa fall ska den behöriga myndigheten i AIF-förvaltarens hemland informeras. Paragrafen har utformats med 12 kap. 6 § LIF som förebild och återspeglar mottagandet av in- formationen i när en utländsk myndighet agerar med stöd av artikel 45.4. För genomförandet av samma artikel avseende den situation då är värdmedlemsstat, se 17 §. Ingripanden mot AIF-förvaltare som förvaltar AIF-fonder som inte överstiger vissa tröskelvärden 8 § Om en AIF-förvaltare som med stöd av bestämmelserna i 2 kap. endast är registrerad, har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag ska ingripa. ska då förelägga förvaltaren att vidta åtgärder för att komma till rätta med situationen, meddela ett förbud att verkställa beslut eller utfärda en anmärkning. Om över- trädelsen är allvarlig, ska förvaltaren avregistreras eller, om det är tillräckligt, varning meddelas. får avstå från in- gripande om en överträdelse är ringa eller ursäktlig, om förvaltaren gör rättelse. Paragrafen genomför artikel 46.2.e, i, j, och k i förhållande till AIF- förvaltare som har undantagits från merparten av lagens bestäm- melser med stöd av 2 kap. 1 §. Bestämmelserna i paragrafen innebär att samma sanktioner ska kunna vidtas mot en AIF-förvaltare som har registrerats enligt 2 kap. som mot en AIF-förvaltare med till- stånd. För sådana AIF-förvaltare torde de åsidosättanden av skyldig- heter som skulle kunna bli aktuella framför allt handla om under- låten rapportering. För sådana brister bör den sanktion som i första hand är aktuell vara förseningsavgift enligt 12 §. 9 § Om en AIF-förvaltare har fått anmärkning eller varning får besluta att förvaltaren ska betala en straffavgift. Detta gäller dock inte om varningen bara omfattar fall som avses i 4 § första stycket 2 eller 4. Avgiften tillfaller staten. Paragrafen genomför, tillsammans med 10–16 §§, artikel 48 och har utformats med 12 kap. 7 § LIF som förebild. 10 § Straffavgiften ska uppgå till lägst och högst . Avgiften får inte överstiga av förval- tarens omsättning under närmast föregående räkenskapsår. Om över- trädelsen har skett under förvaltarens första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfälliga, får om- sättningen uppskattas. Paragrafen har utformats med 12 kap. 8 § LIF som förebild. 11 § När straffavgiftens storlek beslutas, ska särskild hänsyn tas till hur allvarlig den överträdelse är som har föranlett anmärkningen eller varningen och hur länge överträdelsen har pågått. Paragrafen har utformats med 12 kap. 9 § LIF som förebild. 12 § Om en AIF-förvaltare inte lämnar de upplysningar som förvaltaren är skyldig att lämna får besluta att förvaltaren ska betala en förseningsavgift på högst . Avgiften tillfaller staten. Paragrafen har utformats med 12 kap. 10 § LIF som förebild. De upplysningar det i första hand är fråga om är den regelbundna rapportering som AIF-förvaltare är skyldiga att lämna enligt 14 kap. 2–6 §§. Verkställighet av beslut om straffavgift och förseningsavgift 13 § En straffavgift eller förseningsavgift ska betalas till Finans- inspektionen från det att avgiftsbeslutet har vunnit laga kraft eller den som anges i beslutet. Paragrafen har utformats med 12 kap. 11 § LIF som förebild. 14 § beslut om straffavgift eller försenings- avgift får verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser, om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i 13 §. Paragrafen har utformats med 12 kap. 12 § LIF som förebild. 15 § Om straffavgiften eller förseningsavgiften inte betalas inom den tid som anges i 13 §, ska lämna den obe- talda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning av stat- liga fordringar finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Paragrafen har utformats med 12 kap. 13 § LIF som förebild. 16 § En straffavgift eller förseningsavgift som har beslutats faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett från det att beslutet vann laga kraft. Paragrafen har utformats med 12 kap. 14 § LIF som förebild. Ingripanden mot utländska AIF-förvaltare 17 § Om en AIF-förvaltare som driver verksamhet i efter tillstånd eller underrättelse enligt 5 kap. åsidosätter sina skyldig- heter enligt denna lag eller andra författningar som reglerar för- valtarens verksamhet i eller fondbestämmelserna för en specialfond som förvaltas enligt 5 kap. 2 §, får förelägga förvaltaren att göra rättelse. Om AIF-förvaltaren inte följer föreläggandet, ska Finansinspek- tionen underrätta behörig myndighet i förvaltarens hemland. Om rättelse inte sker och detta innebär att investerares intressen i skadas eller att den finansiella stabiliteten hotas, får Finans- inspektionen förelägga förvaltaren att begränsa verksamheten i något avseende, minska riskerna i den eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situationen, med- dela ett förbud att verkställa beslut eller utfärda en anmärkning, eller förbjuda förvaltaren att påbörja nya transaktioner i . Inspektionen får också besluta att förvaltaren inte längre får förvalta en AIF-fond. Innan en åtgärd enligt detta stycke vidtas ska inspek- tionen underrätta behörig myndighet i förvaltarens hemland. Paragrafen genomför artikel 45.4–6 och har utformats med 12 kap. 15 § LIF som förebild. 18 § Om en AIF-förvaltare som driver verksamhet i med stöd av 5 kap. har fått sitt verksamhetstillstånd återkallat i hem- landet, får genast förbjuda förvaltaren att be- driva verksamhet i . Paragrafen saknar direkt motsvarighet i AIFM-direktivet men be- stämmelsen följer av direktivets regler om att verksamheten endast får bedrivas om AIF-förvaltaren har tillstånd. Paragrafen har utfor- mats med 12 kap. 16 § LIF som förebild men justerats i förhållande till den paragrafen så att får, i stället för ska, förbjuda förvaltaren att bedriva verksamhet i . Det kan inte uteslutas att utländska behöriga myndigheter, liksom Finansinspek- tionen, i ett beslut om återkallelse av tillståndet för t.ex. ett värde- pappersinstitut kan ge anvisningar om hur avvecklingen ska ske, jfr 25 kap. 6 § lagen om värdepappersmarknaden. Sådana anvisningar skulle t.ex. kunna innebära att olika delar av verksamheten ska av- vecklas och bör uttryck- ligen ges utrymme för att kunna anpassa sitt beslut efter sådana an- visningar. 19 § Om har skäl att anta att en AIF-förvaltare som driver verksamhet i åsidosätter sina skyldigheter enligt och rådets direktiv /61/EU i annat fall än som avses i artikel 12 eller 14, ska underrätta behörig myndighet i förvaltarens hemland. Om rättelse inte sker och detta innebär att investerares intressen i skadas eller att den finansiella stabiliteten hotas, får Finans- inspektionen förelägga förvaltaren att begränsa verk- samheten i något avseende, minska riskerna i den eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situationen, meddela ett förbud att verkställa beslut eller utfärda en anmärkning, eller för- bjuda förvaltaren att påbörja nya transaktioner i . Inspek- tionen får också besluta att förvaltaren inte längre får förvalta en AIF-fond. Innan en åtgärd enligt detta stycke vidtas ska inspek- tionen underrätta behörig myndighet i förvaltarens hemland. Paragrafen motsvarar artikel 45.7 och har utformats med 12 kap. 17 a § LIF som förebild. I artikel 45.7 anges att den behöriga myn- digheten i värdmedlemsstaten ska kunna vidta lämpliga åtgärder. Uppräkningen av olika åtgärder i andra stycket är en precisering av vilka åtgärder det kan bli fråga om. 20 § Om en utländsk AIF-förvaltare som driver verksamhet i med stöd av tillstånd enligt 5 kap. 9 § åsidosätter sina skyldigheter enligt denna lag eller andra författningar som reglerar förvaltarens verksamhet i gäller 1 och 2 §§. ska underrätta behörig tillsynsmyndighet i förvaltarens hemland om de åtgärder som enligt 1 § har vidtagits med stöd av denna paragraf. Paragrafen innebär att samma åtgärder som kan vidtas mot en svensk AIF-förvaltare kan vidtas mot en förvaltare från tredjeland som be- driver verksamhet med stöd av ett svenskt tillstånd. Paragrafen har utformats med 12 kap. 18 § LIF som förebild. Ingripande mot den som saknar tillstånd m.m. 21 § Om någon driver sådan verksamhet som omfattas av denna lag utan att vara berättigad till det, ska förelägga den som driver verksamheten att upphöra med den. Om det är osäkert om lagen är tillämplig på en viss verksamhet, får inspektionen förelägga den som driver verksamheten att lämna de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver för att bedöma om så är fallet. Ett föreläggande enligt denna paragraf som avser ett utländskt företag får riktas mot såväl företaget som den som i är verk- sam för företagets räkning. Paragrafen genomför kravet i artikel 6.1 på att endast den som har erforderligt tillstånd ska få driva verksamhet som omfattas av direk- tivet. Paragrafen har utformats med 12 kap. 19 § LIF som förebild. En AIF-förvaltare som enbart är registrerad enligt undantags- reglerna i 2 kap. saknar tillstånd och kan enbart bedriva verksamhet så länge värdet av de fonder som förvaltas inte överstiger tröskel- värdena i 2 kap. 2 §. Skulle värdet överstiga tröskelvärdena annat än tillfälligt och förvaltaren försitter tidsfristen att söka tillstånd enligt 2 kap. 5 § kan ett föreläggande enligt denna paragraf bli aktuellt. 22 § Ett föreläggande eller förbud enligt denna lag får förenas med vite. Paragrafen har utformats med 12 kap. 20 § LIF som förebild. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka uppgifter som, utöver vad som fram- går av denna lag och kommissionens förordning (EU) nr XXX/201X av den X X XXX om genomförande av och rådets direktiv /61/EU samt av kommissionens antagna tek- niska standarder, ska ingå i -en anmälan för registrering samt underrättelse som avses i 2 kap., -en ansökan om tillstånd som avses i 3–6 kap., -en underrättelse som avses i 4 och 6 kap., -en anmälan om väsentlig ändring som avses i 3–6 kap., -ett intyg enligt 6 kap. 4 §, -en verksamhetsplan som avses i 3, 4 och 6 kap., -en informationsbroschyr enligt 10 kap. 1 §, samt -vilka handlingar och övrig information som ska lämnas till tillsammans med en sådan anmälan för regi- strering, ansökan om tillstånd, underrättelse eller anmälan om väsent- lig ändring och hur dessa handlingar, i tillämpliga fall, ska överläm- nas till behöriga myndigheter inom EES och arkiveras samt på vilket språk de ska upprättas. Genom paragrafen ges en möjlighet att i föreskrifter närmare reg- lera formen och innehållet i tillståndsansökningar, en anmälan om registrering enligt 2 kap., underrättelser om marknadsföring i och om sådan verksamhet som ska ske med stöd av förvaltnings- och marknadsföringspassen samt en anmälan om väsentliga änd- ringar. Som framgått av avsnitten 1.1 och 2.2 har, under den pågående utredningstiden, ännu inte några genomförandeåtgärder antagits av kommissionen. I kommissionens förslag till genomförandeförord- ning finns bestämmelser som närmare preciserar ett antal av AIFM- direktivets regler, bl.a. om vissa uppgifter som förvaltare ska till- handahålla behöriga myndigheter i samband med registrering enligt artikel 3.3 i direktivet, se nedan. Eftersom förordningen inte är antagen kan dess slutliga benämning inte anges, och i författnings- texten ersätts därför vissa uppgifter med X. Som också har på- pekats kan förväntas att kommissionen antar ytterligare genom- förandeförordningar vilka kommer att reglera bl.a. form och innehåll i underrättelser etc. Det kan dock inte uteslutas att det ändå kom- mer att behövas ytterligare reglering i form av föreskrifter, som naturligtvis måste vara förenliga med såväl direktivet som kommande förordningar. När det gäller tillståndsansökningar avses dels svenska AIF-för- valtares ansökan om tillstånd att förvalta en AIF-fond och till- handahållande av sidotjänster (3 kap. 1 och 2 §§), marknadsföring av icke EES-baserade AIF-fonder och marknadsföring av AIF- fonder till icke-professionella investerare (4 kap. 3 och 4 §§) samt förvaltning av icke EES-baserade AIF-fonder (6 kap. 6 §), dels ut- ländska EES-baserade AIF-förvaltares ansökan om tillstånd att för- valta en specialfond (5 kap. 2 §) samt utländska AIF-förvaltares ansökan om tillstånd för marknadsföring av icke EES-baserade AIF-fonder och marknadsföring till icke-professionella investerare (5 kap. 5, 6 och 9 §§). För tillstånd att förvalta en specialfond krävs att dess fondbestäm- melser godkännas av . Vid tillståndsprövningen ska 4 kap. 8–9 b §§ LIF tillämpas (se 12 kap. 5 §). Form och inne- håll i fondbestämmelser för en specialfond regleras även fortsätt- ningsvis i 14 kap. i föreskrifter (FFFS 2008:11) som meddelats med stöd av bemyndigande i LIF och förordningen (2004:75) om investeringsfonder. Beträffande underrättelser avses svenska AIF-förvaltares under- rättelser om att påbörja marknadsföring av EES-baserade AIF-fonder till professionella investerare i (4 kap. 1 §) samt att inleda sådan verksamhet över gränserna som sker med stöd av förvalt- nings- och marknadsföringspassen, dvs. att förvalta eller till profes- sionella investerare marknadsföra EES-baserade AIF-fonder i ett annat land inom EES, oavsett om det sker genom en filial i värd- landet eller direkt från (6 kap. 1 och 2 §§). När det gäller anmälan om registrering enligt 2 kap. finns till viss del bestämmelser om vilken information som ska tillhanda- hållas den behöriga myndigheten i kommissionens förslag till genom- förandeförordning, men dessa kan behöva kompletteras ytterligare genom föreskrifter, exempelvis med uppgift om vilka åtgärder som har fastställts och vidtagits för att förhindra att marknadsföring sker till icke-professionella investerare, eftersom registrerings- förfarandet inte är tillämpligt om marknadsföringen ska riktas till sådana investerare (se 2 kap. 1 § andra stycket). Kompletteringar i form av föreskrifter kan även behövas avseende bestämmelserna i 3 kap. 5 §, 4 kap. 5 §, och 6 kap. 1 och 2 §§ som reglerar svenska AIF-förvaltares tillståndsansökningar och underrättelser, samt AIF- förvaltares anmälningar om väsentliga ändringar enligt 3 kap. 10 §, 4 kap. 7 §, 5 kap. 8 § och 6 kap. 5 §. Genom paragrafen ges också möjlighet att närmare förskriva om dels form och innehåll för en verksamhetsplan och en informa- tionsbroschyr som ska bifogas tillståndsansökningar och under- rättelser, dels vilka övriga uppgifter och handlingar som ska ges in till med anledning av en tillståndsansökan, en anmälan om registrering, en underrättelse, eller en anmälan om väsentlig ändring. Bemyndigande att meddela föreskrifter om form och innehåll m.m. avseende faktablad finns dock i 2 §. får även avse hur dessa underrättelser med bifogade handlingar ska överlämnas mellan och behöriga myndigheter för EES-baserade AIF-förvaltare och AIF-fonder och på vilket språk de ska upprättas samt hur arkivering ska ske. Be- träffande det intyg som ska överlämna till den behöriga myndigheten i den svenska AIF-förvaltarens värdland, anges i artikel 33 i AIFM-direktivet att det ska vara upprättat på ett språk som är brukligt i internationella finanskretsar. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vad en AIF-förvaltare ska iaktta för att uppfylla skyldigheterna i4 kap. 3 § tredje stycket, 5 kap. 5 § tredje stycket, 6 § andra stycket samt 9 § andra stycket 3 och tredje stycket, 2.vilka poster, som utöver vad som framgår av denna lag och kommissionens förordning (EU) nr XXX/201X av den X X XXX om genomförande av och rådets direktiv /61/EU samt av kommissionen antagna tekniska standarder, får räknas in i startkapitalet och egna medel enligt 7 kap. 1, 2 och 5 §§, 3.vilka uppgifter som, utöver vad som framgår av denna lag och kommissionens förordning (EU) nr XXX/201X av den X X XXX om genomförande av och rådets direktiv 2011/61/EU samt av kommissionen antagna tekniska standarder, ska ingå i underrättelser enligt 8 kap. 15 och 18 §§ och i en ansökan om godkännande enligt 8 kap. 16 § samt vilken information och vilka handlingar som ska lämnas till , 4.en AIF-förvaltares ersättningssystem och vad förvaltaren ska iaktta för att uppfylla villkoren enligt 8 kap. 23 §, 5.vilka uppgifter som ska ingå i ett faktablad enligt 10 kap. 2 §, på vilket språk det ska upprättas och hur det ska tillhandahållas, 6.vilka uppgifter som, utöver vad som framgår av denna lag och kommissionens förordning (EU) nr XXX/201X av den X X XXX om genomförande av och rådets direktiv /61/EU samt av kommissionen antagna tekniska standarder, ska ingå i underrättelser enligt 11 kap. 4, 5 och 8 §§ samt vilken information och vilka handlingar som ska lämnas till , 7.innehållet i årsberättelser och halvårsredogörelser enligt 12 kap. 8.hur beräkning och redovisning av en specialfonds risknivå ska utföras enligt 12 kap. 15 §, 9.handläggningen av tillståndsärenden enligt 13 kap. 2–4 §§, 10.vilka upplysningar som AIF-förvaltare ska lämna till Finans- inspektionen enligt 14 kap. 7 §, samt 11.närmare bestämmelser om avgifter enligt 14 kap. 15 §. I paragrafen ges ytterligare möjlighet att genom föreskrifter när- mare reglera frågor som inte avses i 1 §.