sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — En annan situation som är gemensam för både privat försäkring och tjänstepensionsförsäkring är om för- säkringsföretaget inte längre vill tillhandahålla en viss typ av försäkring (t.ex. till följd av höga garantier) utan i stället hänvisar försäkringstagaren till att teckna ett nytt försäkringsavtal för framtida . I samtliga fall uppstår det fribrev. I vissa fall, inom kollektivavtalsgrundad försäkring, gäller att dessa fribrev kan återuppväckas genom att en ny arbetsgivare betalar in på dem. Detta förutsatt att försäkringsföretaget medger det och att den försäkrade inte har valt en ny försäkrings- givare för att förvalta pensionen. I sådana fall övergår försäkringen från att vara fribrev till att åter blir premiedragande. Flytträtt – en bakgrund Omfattningen av fribrev inom tjänstepensionsområdet Det finns en stor mängd fribrev inom tjänstepensionsområdet. Detta är en konsekvens av rörligheten på arbetsmarknaden i kombination med den valfrihet att placera sin tjänstepension som finns inom de premiebestämda tjänstepensionsplanerna. Systemet kan sägas vara fribrevsproducerande till sin natur. var cirka 4,9 miljoner personer sysselsatta på den svenska arbetsmarknaden och antalet arbetslösa var 367 000 personer (enligt SCB). Antalet personer som är arbetsföra skulle alltså uppgå till cirka 5,2 miljoner. Utredningen har tagit in uppgifter från de fyra största kollektivavtalsområdena. De omfattar tillsammans cirka 4,1 miljoner försäkrade avseende premiebestämd pension. Det är viktigt att påpeka att en person kan vara försäkrad i flera avtals- områden, och försäkrade kan även vara pensionärer, vilket innebär att man inte kan göra någon direkt jämförelse mellan antalet försäkrade och antal personer i arbetsför ålder. Omfattningen av kollektivavtalade tjänstepensioner framgår ändå tydligt. Enligt tillfrågade valcentraler finns det totalt cirka 7,3 miljoner premiebestämda pensionsförsäkringar tecknade, varav cirkaa 3,8 miljoner ligger i fribrev. Utredningen har även bett att få in upp- gifter om alternativ-ITP från aktörer på marknaden. Här finns inte samma statistik att tillgå men antalet försäkrade har uppskattats till cirka 80 000, antalet försäkringar till cirka 225 000, varav fribreven utgör cirka 145 000. Det innebär att antalet fribrev kan uppskattas till knappt 4 miljoner och de utgör en så stor andel som av antalet försäkringar. Volymen fortsätter att öka efter byten av anställningar och försäkringsgivare. Det som motverkar utvecklingen är möjligheten att fortsätta premiebetalningen till samma försäkring även efter ett arbets- givarbyte. Men den effekten är avhängig av att den funktionaliteten fungerar inom alla kollektivavtalade planer och att den anställde är kvar inom samma kollektivavtalsområde samt att premiebetal- ningen fortsätter till samma försäkringsgivare. Den stora mängden fribrev bidrar till att det är svårt för de för- säkrade att få en övergripande bild av hur stor tjänstepension man kommer att få. Siffrorna visar tydligt att det finns ett behov av att kunna föra samman pensionskapital från flera pensionsförsäkringar till en ny försäkring, vilket även efterfrågas av de kollektivavtals- parter som infört kollektivavtalad flytträtt. Nuvarande skatteregler förhindrar dock möjligheten att flytta samman pensionskapital. Flytträtt – en bakgrund En annan aspekt som kan påverka den försäkrades möjligheter att flytta pensionskapitalet från ett fribrev till en ny försäkring är att medgivande krävs från försäkringstagaren, dvs. När en arbetsgivare inte längre existerar kan det alltså innebära att en flytt av pensionskapital förhindras trots att flytträtt finns. Den situationen kan även uppstå i fall när det är svårt att fastställa vem som ska företräda arbetsgivaren. Företaget som den anställde har arbetat hos kan ju ha sålts eller fusionerats in i annan verksamhet. Inom kollektivavtalad tjänstepension (ITP-planen och avtals- pension SAF-LO) löser man detta problem genom att valcentralen har getts en sådan ställning att de vid flytt anses kunna teckna en ny tjänstepensionsförsäkring även om arbetsgivare saknas. Som tidigare redovisats är det fortfarande mer än hälften av det för- valtade pensionskapitalet avseende premiebestämda pensioner som saknar flytträtt och försäkringsföretagen har sedan den lagstadgade flytträtten infördes inte valt att utveckla flytträtten för sina sparare. När det gäller traditionell försäkring med garanti kan det i viss mån förklaras av att finns intressekonflikter som måste hanteras vid en flytt. Utredningen anser vidare att ett annat hinder för att flytträtten inte vidgas på frivillig väg är de rådande affärsmodeller som bygger på att framtida intäkter ska täcka de kostnader företagen har för att producera och distribuera försäkringen. Innan ett försäkrings- företag lanserar en ny produkt har företaget gjort beräkningar över vilka intäkter det behöver ha för att täcka de förväntade kost- naderna för produkten. Kostnaderna för att producera en för- säkring är inte jämn över hela avtalstiden – de största kostnaderna uppstår vanligen när försäkringen tecknas och i samband med att en försäkring ska betalas ut. kan det uppstå extra kostnader om kunden har frågor om sitt avtal eller vill göra ändringar. Förutom kostnader för förvaltning och försäkrings- administration, har företagen kostnader för att finansiera rådgivning åt kunderna. Rådgivningen kan antingen ske via egna anställda eller via förmedlare. För de produkter som nytecknas tar försäkringsföretaget i normalfallet ut avgifter som är utjämnade över tiden och som bygger på en viss förväntad avtalstid och att de sammanlagda Flytträtt – en bakgrund intäkterna över tiden ska täcka de driftskostnader som företaget har för försäkringsadministration och kundservice. Det inkluderar kostnader för rådgivning och eventuella provisioner eller andra ersättningar. Detta medför att om kunder avbryter premie- betalningen och/eller flyttar sitt sparande tidigare än vad företaget har beräknat i sina antaganden finns en risk att företaget inte får full täckning för de kostnader man haft för försäkringen. Det innebär också att företagen inte får kostnadstäckning för exempel- vis utbetalda provisioner. Det var tidigare vanligt med ett s.k. annullationsansvar, vilket innebar att en förmedlare eller annan råd- givare var skyldig att återbetala provisionen om kunden avbröt avtalet inom från tecknandet, t.ex. . När försäkringsföretagen tillfrågas i kartläggningen av flytträtten var det endast ett fåtal bolag som uppgav att de fortfarande hade kvar förbehåll om annullationsansvar. Det kan alltså uppstå ett lönsamhetsproblem för företagen om försäkringstagare till privata pensionsförsäkringar och försäkrade avseende tjänstepensioner flyttar sitt pensionskapital innan de oamorterade anskaffningskostnaderna är täckta. Ett alternativ för företagen kan vara att belasta försäkringstagaren eller den för- säkrade som väljer att flytta sitt pensionskapital med ett avdrag för sådana kostnader. Ett sådant förfarande ställer emellertid krav på att företaget har varit transparent redan vid tecknandet av för- säkringen så att den som tecknade försäkringen förstod vilka konsekvenser ett sådant avdrag kunde innebära. Om försäkrings- företagen inte varit tydliga i sin information om ett sådant villkor finns det risk för klagomål och tvister, vilket kan försämra anse- endet för försäkringsföretaget. Inom kollektivavtalad premiebestämd försäkring förekommer i normalfallet inte provisioner till förmedlare och andra rådgivare. I stället är det vanligt förekommande att distribution och kund- service finansieras av de premieavgifter som de försäkrade betalar till valcentralerna. Eftersom man inte inom denna kategori har för- skottsbetalning av provisioner uppstår inte denna form av lönsam- hetsproblem. Försäkringsföretag kan träffa försäkringsavtal om såväl kollektiv- avtalad som icke-kollektivavtalad försäkring och i de fallen hanterar man två skilda affärsmodeller, vilket kan medföra intressekonflikter mellan olika grupper av försäkringstagare. Utredningen finner sannolikt att en utökad flytträtt kan komma att påverka före- Flytträtt – en bakgrund komsten av den rådande affärsmodellen med förskottsbetalda provisioner. Tidsramar vid flytt av pensionskapital Det finns fastställda ramar för hur en flytt av pensions- kapital får ta i de flesta av företagen. Några få företag uppger att de inte reglerat detta i villkor. Handläggningstiden kan starta från det att företagen har fått in fullständiga handlingar om en begäran om flytt. Det är vanligt med en tidsfrist på 1–3 månader, vilket cirka hälften av företagen uppger. Företagen svarar att man försöker hantera flyttar så fort som möjligt och tidsramen verkar i flera före- tag mer vara en bortre gräns. När det gäller depåförsäkring och i vissa fall fondförsäkring, har man en tidsram på en . För dessa försäkringsformer beskriver företagen i vissa fall att tids- fristen kan vara beroende av att vissa tillgångar kan avyttras, det kan t.ex. gälla fondandelar i månadshandlade fonder. Det finns också något exempel på att man har en förlängd tidsfrist vid flytt av mycket stora belopp, mer än 50 miljoner. Svaren varierar något beroende på om det är traditionell för- säkring med garanti eller andra former av försäkring som avses, och om det är kollektivavtalad tjänstepension. Det finns skillnader när det gäller tidsfrister inom kollektivavtalad tjänstepension, vilket är beroende av hur villkoren har formulerats inom respektive avtals- område. Företagen uppger även att flytthanteringen i förekom- mande fall är kopplad till valcentralens rutiner för flytthantering. Sammantaget kan konstateras att det inom ett och samma företag kan finnas betydande skillnader i tidsramar beroende på vilka produktområden man måste förhålla sig till. Det kan innebära att det finns effektivitetsvinster att vinna på om flyttar i större utsträckning hanteras på ett likartat sätt. Vilket belopp får flyttas minus avgifter? För fondförsäkring och depåförsäkring (traditionell försäkring utan garanti) redovisas i de flesta fall att det är pensionskapitalet eller försäkringskapitalet (i fortsättningen kallat pensionskapitalet) som är flyttbart, efter avdrag för flyttavgifter. En annan benämning kan vara fondvärdet, fondandelarnas värde eller depåvärdet. Flytträtt – en bakgrund Gemensamt för dessa olika definitioner är att de motsvaras av värdet på de underliggande placeringstillgångarna. När det gäller traditionell försäkring med garanti uppger fler- talet företag att man får flytta pensionskapitalet, efter avdrag för flyttavgifter, och eventuell marknadsjustering av värdet. En viktig skillnad mellan företagen är i vilken omfattning garantin gäller vid en flytt. Det kan ha stor betydelse både för flyttande kunder och för de kunder som stannar kvar. Några företag uppger att garantin, dvs. den garanti man har tjänat in under sin spartid, gäller vid flytt. Det innebär att, även om pensionskapitalet skulle vara lägre än den intjänade garantin, så flyttas det garanterade värdet. Det finns också exempel på motsatsen, att garantin inte gäller vid flytt. I stället är det pensionskapitalet som flyttas, även i de fall det är lägre än det garanterade värdet. Det förekommer också att intjänad garanti endast gäller efter det att försäkringen varit tecknad . Som konsument behöver man alltså även vara vaksam i de fall flytträtt utlovas, och bedöma vad flytträtten är värd om garantin skulle sakna värde om man avbryter sparandet eller vill flytta pensionskapitalet. För traditionell försäkring med garanti gäller att flertalet företag uppger att de flyttvärden som redovisas vid en flytt kan relateras till de värden som redovisas i det årliga värdebeskedet till kunderna. Särskilda villkor och eventuella hinder för flytt I de fall särskilda villkor och eventuella hinder finns, är de i de flesta fall relaterade till de försäkringsrisker som ingår i en för- säkring. För pensionsförsäkring där efterlevandeskydd saknas eller andra situationer där arvsvinster uppstår (ren ålderspension), har flertalet bolag rätt att kräva någon form av hälsoprövning för att godkänna flytt av pensionskapitalet. Det kan gälla traditionell för- säkring, fondförsäkring eller depåförsäkring. Flera bolag hänvisar till att det inom kollektivavtalad försäkring finns krav på att flytt ska genomföras utan hälsoprövning. Det finns alltså en skillnad i hur bolagen tillämpar krav på hälsoprövning mellan olika produkt- områden, t.ex. för privat respektive tjänstepension. Det betyder att ett försäkringsföretag kan komma att hantera en kund som har flera försäkringar i samma företag på olika sätt beroende på om det är kundens privata pensionsförsäkring eller en kollektivavtals- grundad tjänstepension som avses. Om det finns olika villkor vid Flytträtt – en bakgrund flytt kan det föranleda att intressekonflikter uppstår och i ömse- sidigt verkande företag ska företaget beakta samtliga försäkrings- tagares respektive försäkrades intressen. Övriga villkor som omnämns inom kollektivavtalad försäkring är att bolagets flyttprocess ska vara anpassad till övriga valbara bolag och valcentraler. För tjänstepension gäller att anmälan om flytt ska godkännas av både arbetsgivare och försäkrad, om det inte har reglerats på ett annat sätt i kollektiv- eller försäkringsavtal. 8.11.5Vilka kostnader kan uppstå vid flytten? Man kan dela upp de kostnader eller avräkningar som kan före- komma vid flytt av pensionsförsäkring enligt följande: 1.Hanteringskostnader för administration av flytt (flyttavgifter) 2.Övriga kostnader eller avräkningar i form av: b.Justering för försäkringsrisk – upplupna arvsvinster c.Avdrag för övriga kostnader t.ex. icke amorterade anskaff- ningskostnader En princip inom flytträtten är att flyttande kunder ska bära sina egna kostnader för hanteringen av flytten, så att kvarvarande kunder inte drabbas. täcker sina kostnader med att ta ut avgifter, men dessa varierar mellan olika produktområden och för vissa områden tar man inte ut någon flyttavgift alls. Flytt- avgifter kan tas ut i form av en fast avgift, eventuellt med en fast- lagd minimiavgift, eller som en rörlig avgift relaterat till pensions- kapitalets storlek. Det är få företag som tar ut rörliga avgifter relaterade till pensionskapitalets storlek och av dessa avviker några genom att de tar ut både fasta och rörliga avgifter. I vissa fall tillämpas nedtrappning i uttaget av avgifter, t.ex. . Det är svårt att utläsa något tydligt mönster vid en jämförelse mellan bolagen, t.ex. mellan olika bolagsformer eller olika produkt- områden. Av de kommentarer bolagen lämnat kan man notera att Flytträtt – en bakgrund kollektivavtalsgrundade tjänstepensioner där man avtalat om flytt- rätt, har en lägre kostnadsnivå jämfört med övriga produkt- områden. Att en del av hanteringen sköts av valcentralerna innebär en viss minskning av hanteringskostnaden för försäkringsföretagen. Valcentralernas kostnad för att hantera flytt av pensionskapital ska finansieras av den premieavgift dessa tar ut. Försäkringsföretagen tillfrågades också om hur många arbets- timmar i genomsnitt som krävs för att handlägga en flytt. Svaret var att tidsåtgången ligger mellan 1–, vilket dock kan variera mellan olika produktområden. Om man gör ett försiktigt antagande om att en anställd handläggare i genomsnitt kostar per arbetad timme, så indikerar det att handläggningskostnaden varierar mellan 750–. Det kan jämföras med de avgifter bolagen tar ut. Ett enkelt men belysande exempel – med bakgrund i kartlägg- ningen – på hur olika typer av flyttavgifter påverkar kostnaden för att flytta är följande: En kund vill flytta en privat fondförsäkring med ett pensions- kapital på : Försäkringsföretag A: Företaget uppger att det bedömer att det tar att hantera en flytt av en privat fondförsäkring, vilket kan antas motsvara en arbetskostnad på . Före- taget tar emellertid endast ut en fast avgift på , vilket indikerar ett underskott på . I detta fall är företaget beroende av att de övriga avgifter man tagit ut under försäkrings- tiden täcker den resterande kostnaden om , i annat fall blir försäkringen en förlustaffär för företaget, och i de fall flytten görs från ett ömsesidigt verkande företag, subventioneras flytten av övriga kunder. Försäkringsföretag B: Företaget uppger att det bedömer att det tar att hantera en flytt av en privat fondförsäkring, vilket kan antas motsvara en arbetskostnad om . Före- taget tar emellertid ut en fast avgift om och en rörlig avgift på av pensionskapitalet, dvs. totalt , vilket indikerar ett överskott på . I detta fall vinner försäkringsföretaget, och om det är ett ömsesidigt verkande före- tag, även de kvarvarande kunderna på att kunden flyttar. Eftersom företagens huvudprincip är att flyttande kunder ska bära kostnaderna för flytthanteringen, indikerar resultatet av kart- läggningen att försäkringsföretagen behöver förbättra sin hantering av flyttavgifter. Flytträtt – en bakgrund Kostnader för rådgivning i samband med flytt De uppgifter som redovisas tyder på att bolagen generellt inte beaktar tid för rådgivning eller annat förarbete när man gjort antaganden om kostnaden för att hantera en flytt. Det innebär att de övriga avgifter man tar ut även bör täcka kostnader för rådgivning som kan uppstå vid en flytt eller andra former av ändringar av försäkringsavtalet (se även oamorterade anskaffningskostnader i nästa avsnitt). Övriga kostnader eller avräkningar En skillnad mellan sparande i försäkring och andra former av sparande är att man i förstnämnd kategori är en del av ett för- säkringskollektiv där man över tiden har möjligheter att utjämna risker av olika slag. När man som kund bryter sig ur ett sådant kollektiv, t ex genom att flytta sitt pensionskapital , ska man ta hänsyn till de värden som är förenade med att man har tillhört detta kollektiv. Det kan leda till att andra former av kostnader eller avräkningar påverkar storleken på det flyttbara värdet. För kunder som har traditionell försäkring med garanti där man utjämnar den finansiella risken mellan kunder och över en tids- period, kan tillämpningen av marknadsvärdesjustering ha stor betydelse. Det gäller såväl flyttande kunder som de kunder som stannar kvar i dessa bolag. En sådan justering görs för att skydda kvarvarande kunders anspråk på överskott och ska säkerställa att en flyttande kund inte får med sig mer pensionskapital, i form av över- skott, än vad man rimligen ska ha rätt till. De bolag med konsolideringsfond som ingår i kartläggningen uppger att de använder någon form av marknadsvärdesjustering, dvs. de gör avdrag från pensionskapitalet om deras konsoliderings- nivå sjunker under en viss nivå. Bolagens svar visar att det inte finns någon enhetlig modell för hur marknadsjustering tillämpas. Det är relativt stora skillnader mellan de nivåer av konsolideringsgrad som bolagen tillämpar som en gräns, för att en sådan justering av flyttat värde ska göras. Det finns också något enstaka exempel som visar att ett bolag, för en särskild produkt, tillämpar det omvända, dvs. Flytträtt – en bakgrund att det flyttbara pensionskapitalet kan ökas vid en hög konsoliderings- nivå. Avräkning för värden som är relaterade till försäkringsrisk En annan form av kollektiv riskutjämning är omfördelning av pensionskapital som inte kan betalas ut till pensionstagaren eller till någon efterlevande förmånstagare. Dessa arvsvinster förekommer vid alla typer av pensionsförsäkringar och beror främst på att förmåns- tagarkretsen enligt skattelagstiftningen vid ett dödsfall är begränsad till make, sambo eller barn. Störst betydelse har arvsvinster för pensionsförsäkringar där efterlevandeskydd saknas helt. Om en försäkringstagare till en pensionsförsäkring avlider och förmånstagare saknas så fördelas pensionskapitalet på övriga försäkringstagare i det aktuella kollek- tivet. När man vill flytta en sådan försäkring kan det bli aktuellt att göra en beräkning av det värde som kan relateras till arvsvinster. Några få bolag uppger att försäkringar utan efterlevandeskydd helt saknar flytträtt, vilket även kan gälla fondförsäkringar. Andra bolag kräver i stället en hälsoprövning innan man beviljar en flytt. För de kollektivavtalsgrundade tjänstepensioner som omfattas av den kollektivavtalade flytträtten krävs ingen hälsoprövning även om efterlevandeskydd saknas. Det innebär att en kund som har en privat pensionsförsäkring och en kollektivavtalad tjänstepension i samma bolag och som vill flytta pensionskapitalet i dessa, kan komma att hanteras på olika sätt i detta avseende. Avdrag för icke amorterade anskaffningskostnader Av svaren framgår att ett specifikt avdrag för oamorterade anskaff- ningskostnader vid en flytt är relativt ovanligt. I de fall där före- taget ännu inte hunnit få kostnadstäckning för dessa kostnader i form av de övriga avgifter som betalas av den aktuella kunden, eller av övriga kollektivet, innebär en flytt att försäkringen kan bli en förlustaffär för företaget. Om det gäller ett ömsesidigt verkande företag finns det alltså en risk för att kvar- varande kunder subventionerar kostnader i form av oamorterade anskaffningskostnader. Som nämnts ovan tar vissa försäkrings- företag ut en rörlig avgift som är relaterad till det flyttande kapi- Flytträtt – en bakgrund Om syftet med en sådan avgift är att finansiera oamorterade anskaffningskostnader bör avgiften dels begränsas uppåt, till den faktiska kostnad som kvarstår av den oamorterade anskaffningskostnaden, dels bör det vid avtalets tecknande klart framgå om kunden har ett finansiellt ansvar för att finansiera anskaff- ningskostnaderna, i de fall sparandet avbryts eller om man vill flytta pensionskapitalet. Sammanfattningsvis är det svårt för konsumenter att bedöma vilka flyttavgifter och övriga avräkningar som kan vara aktuella vid en flytt. Då en flytt av pensionskapital kan få betydande konse- kvenser för den enskildes pensionssituation finns därför behov av tillsyn över hur försäkringsföretagen hanterar både flyttavgifter och hur flyttvärden räknas fram efter eventuella avräkningar. 8.11.6Ekonomiska incitament och intressekonflikter vid flytt- rätt Bolagen har fått svara på vilka ersättningar som kan utgå vid flytt av pensionskapital och om mottagaren av ersättning har en skyldighet att återbetala ersättning (annullations- ansvar). Ersättning kan utbetalas till förmedlare, bolagens egen säljkår, eller annan rådgivare. Ersättning kan även gå till en juridisk person, det kan t ex vara en bank eller annat förmedlingsföretag. I fortsättningen kallas dessa för flyttaktörer. betalar ut ersättningar till flyttaktörer, av 24 företag är det en handfull som uppger att man avstår från att betala ut ersättning och i flera fall berör det särskilt kollektivavtalade pensioner. Den vanligaste formen av ersättning är en procentsats på inflyttat kapital, vilket kan variera från 0–. I flera fall uppger företaget att man har samma ersättning som vid nyförsäljning. Flertalet bolag uppger att för kollektivavtalade tjänstepensioner utgår en lägre ersättning eller ingen ersättning alls. Det före- kommer också exempel på att man betalar ut en styckeavgift. Det finns både exempel på att kostnaden för ersättningen till flyttaktören dras direkt från kundens pensionskapital och att den bekostas av försäkringsbolaget. Ett fåtal bolag anger att annulla- tionsansvar finns, där ansvarstiden kan variera mellan olika pro- dukter och bolag, som längst är ansvarstiden 36 månader. Bolagen tillfrågades också om det förekommer ersättning som utgår till inflyttande kunder. Det är relativt vanligt att bolagen Flytträtt – en bakgrund ersätter inflyttande kunder för eventuella flyttavgifter till det avgivande bolaget. Ersättningsnivån varierar något men ligger vanligen . Avtalspensioner är även här undan- tagna i flera fall. Det förekommer att bolag ersätter inflyt- tande kund med en viss procentsats relaterat till inflyttande pensions- kapital.