sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Lagreglerna om överskottshanteringen bör, enligt vår mening, främja en tyd- ligare uppdelning av, å ena sidan, rätt till garanterad eller villkorad återbäring enligt försäkringsavtal och, å andra sidan, anspråk på överskott enligt bolagsordning eller stadgar. I det senare fallet är nämligen försäkringstagarens möjligheter att få del av överskottet Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag beroende av företagets mer eller mindre diskretionära beslut som överskottet kan användas som företagets riskkapital. Det bör vara tydligt för försäkringstagare och andra externa intressenter vad som är det ena eller andra. Det är centralt att för- säkringstagarna vet vad de har att fordra och under vilka förut- sättningar, liksom hur de kan påverka, t.ex. om de kan gå till dom- stol och åberopa en fordran eller behöva närvara och göra sin röst hörd på stämma. Det anförda gäller oavsett om försäkringstagarna har individuella eller kollektiva rättigheter till återbäring enligt försäkringsfordran, eller om de har individuella eller kollektiva anspråk på överskott som är företagets riskkapital. Neutralitet mellan olika företagsformer Försäkringstagarnas skydd för försäkringsfordringar och anspråk på riskkapital bör inte vara beroende av i vilken företagsform som verksamheten bedrivs. Det kan dock finnas skäl för avvikelser från denna princip om det finns grundläggande skillnader mellan olika företagsformer som har saklig betydelse. Som redan tidigare fram- gått innebär redan nuvarande FRL att försäkringstagare inte får ha några anspråk på överskott, enligt vår terminologi, i vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag, eftersom sådana företag inte får ha någon konsolideringsfond. Där ska aktieägarna svara för företagets risk- kapital, eftersom de som ägare har anspråk på företagets överskott. En annan grundläggande skillnad är att försäkringstagare är del- ägare eller medlemmar i ömsesidiga försäkringsbolag respektive försäkringsföreningar, men inte i hybridbolagen. Vi återkommer till vilken betydelse det senare bör ha för utformningen av överskotts- regleringen. Överskottsreglerna bör helst inte förhindra en effektiv ägarstyrning Överskottsreglerna bör som princip utformas så att företagets ägare, vare sig det är aktieägare i ett aktiebolag, delägare i ömse- sidiga livförsäkringsföretag eller medlemmar i en livförsäkrings- förening, inte förhindras att styra och kontrollera sitt företag på ett effektivt sätt. Detta kan ske direkt genom att ägarna har personlig insyn och inflytande på stämman. Men det kan i ömsesidiga för- säkringsbolag och försäkringsföreningar också vara fråga om insyn Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag och inflytande genom försäkringstagarrepresentanter i form av full- mäktige som utses i särskild ordning. Fullmäktige fullgör då föreningsstämmans uppgifter. När försäkringstagarna har anspråk på överskott i hybridbolag, dvs. livförsäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst, kan nämnda princip om en effektiv ägarstyrning inte tillgodoses fullt ut. Det är i sådana fall sakligt befogat att göra undantag från principen just för att skydda försäkringstagarnas anspråk på över- skott. Ägaren kan inte få styra företaget som denne vill, utan för- säkringstagarnas anspråk på överskott måste skyddas. Motsvarande inskränkningar behövs för att skydda försäkrings- tagares anspråk på överskott som kan användas som företagets riskkapital i ömsesidiga livförsäkringsbolag och livförsäkrings- föreningar. Där är det mer fråga om ett skydd för anspråket i för- hållande till andra delägare eller medlemmar. En försäkringstagare eller försäkrad kan dessutom ha anspråk på överskott utan att vara delägare eller medlem. I sådana fall blir det fråga om ett skydd mot missbruk av företagets ägare eller dess representanter. Förslag: Överskottsreglernas syfte är att främja att företagets och olika försäkringars överskott används på ett förutsägbart och rättvist sätt. De utformas efter mönster från regler om minoritetsskydd i ekonomiska föreningar i allmänhet och om konsumentskydd för ett diskretionärt förvaltat kapital i andra sammanhang. Skälen för förslaget: Föremålet för utredningens arbete i förevar- ande del är att utforma en lämplig avtals- och associationsrättslig företagsreglering av försäkringstagarnas anspråk på överskott som är företagets riskkapital i ömsesidigt verkande livförsäkringsföre- tag. Kärnan i problemet är att skapa en reglering – genom krav på avtal, bolagsordning och stadgar eller andra mekanismer – som tyd- liggör vilka rättigheter försäkringstagare har beträffande försäkrings- fordran och vilka rättigheter de har till överskott som är företagets riskkapital. I det senare fallet ska reglerna tillgodose försäkrings- tagares intressen av att bli behandlad på ett förutsebart och rättvist Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag sätt som investerare av riskkapitalet i förhållande till andra investerare i företaget. Bestämmelserna för att skydda försäkringstagarna anspråk på överskott i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag bör mot denna bakgrund lämpligen utformas efter mönster från skyddet för minoritetsägare i ekonomiska föreningar i allmänhet, Man bör också beakta andra sammanhang där konsumentskyddsskäl motiverar ett skydd för ett mer eller mindre diskretionärt förvaltat kapital, såsom värdepappersområdet. Bestämmelserna bör i linje med sådana regleringar först och främst säkerställa att försäkringstagarna får tydlig och relevant information på förhand om företagets regler för användningen av överskottet. Bestämmelserna bör också säkerställa att försäkringstagarnas anspråk på överskott ska beaktas på ett till- börligt sätt i samband med olika beslut av bolagsorganen samt till- varatas i samband med olika företagsförändringar. Bestämmelserna bör dessutom säkerställa att försäkringstagarna har rätt till insyn och inflytande över användningen av överskottet, om de inte redan har tillräcklig insyn och inflytande som delägare eller medlem av företaget. 5.3.3Principer för beaktande av nya redovisnings- och solvensregler Förslag och bedömning: Överskottsreglerna för ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag i utformas som en själv- ständig associationsrättslig reglering utan direkta samband med redovisnings- och solvensregleringen. Lagreglerna ska dock inte förhindra att ett företags överskottsregler har sådana samband. Konsekvenserna för överskottshanteringen av en kommande ny internationell redovisningsstandard om försäkringsavtal blir där- med beroende av i vilken utsträckning företagets överskotts- regler är kopplade till poster i årsredovisningens balansräkning och resultaträkning och om den nya standarden kommer att tillämpas där. Konsekvenserna för överskottshanteringen av Solvens II-regler blir också beroende av i vilken utsträckning företagets överskottsregler är kopplade till förhållanden som bestäms av solvensreglerna. (En utförligare genomgång av Solvens förslag med hänsyn till våra förslag finns i avsnitt 13). Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag Skälen för förslaget och bedömningen: Externredovisningens primära syfte är att till företagets alla intres- senter ge en rättvisande bild av de samlade anspråken på företaget liksom dess ställning i övrigt. Överskottsreglerna i FRL syftar däremot till att överskott i ömsesidigt verkande livförsäkrings- företag ska disponeras på ett förutsägbart och rättvist sätt mellan de försäkringstagare som har anspråk på överskottet (se avsnitt 5.3.2). De båda regelsystemen har därför olika syften. Lagreglerna om överskottshanteringen i FRL bör enligt vår mening ändå vara förenliga med redovisningsreglerna för juridisk person, så att inte konflikter och svårigheter uppkommer när reglerna tillämpas i ett företag. Det anförda innebär inte att lag- reglerna för överskottshanteringen måste sammanfalla med eller ens bygga på redovisningsreglerna. Det är snarare så att lagreglerna om överskottshanteringen måste beakta konsekvenserna av redovis- ningsregleringen. Det är i första hand angeläget att försäkrings- tagarnas rättigheter i överskotthänseende inte kan kringgås genom ändringar i redovisningsreglerna, t.ex. genom nya slag av bok- föringsmässiga dispositioner. – Sådana konsekvenser kan i sista hand kunna beaktas genom den nuvarande allmänna rörelseregeln om god försäkringsstandard. – Men det är också viktigt att beakta vilka konsekvenser våra förslag till ändringar i FRL:s överskotts- regler kan få för tillämpningen av redovisningsreglerna i företagets årsredovisning. Förenligheten med redovisningsreglerna för företaget som juridisk person motiveras av att den juridiska personen är avtalspart med försäkringstagarna. Den juridiska personen erhåller avkastning och reavinster från dotterföretag och andra innehav. Det är också den juridiska personens överskott som fördelas mellan försäkrings- tagarna och ägarna i företaget, om inte förr så i varje fall efter företagets likvidation.6 Vi återkommer i det följande till hur överskottsregleringen närmare bör utformas för att vara förenlig med den pågående redo- 6 För att säkerställa detta bör man föreslå förändringar i likvidationsreglerna som beaktar försäkringstagarnas eller, i förekommande fall, försäkrades anspråk på överskott även om dessa inte är delägare eller medlem i företaget. Av samma skäl bör försäkrade få vara delägare också i andra ömsesidiga försäkringsbolag än enbart de som meddelar försäkringar som avser förmåner för anställda grundas på kollektivavtal (se 12 kap. 1 § FRL). Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag visningsutveckling som kommer till uttryck i IASB:s förslag till nya redovisningsregler för försäkringsföretag. Enligt vår mening underlättas samordningen om överskottsreglerna bygger på en tydlig uppdelning i försäkringsfordringar och anspråk på överskott i enlighet med åtagandets ekonomiska innebörd såsom vi föreslår. Solvensreglerna har ett annat syfte än både överskottsreglerna i FRL och redovisningsreglerna. Målet med solvensreglerna är att försäkringsföretagen kan stå för sina förpliktelser och därmed ge försäkringstagarna ett gott skydd för försäkringsfordringar. Finansiellt starka försäkringsföretag kan också bidra till stabilitet i hela det finansiella systemet (se SOU 2011:68 s. 39). Våra förslag till överskottsreglering bör vara förenliga med nya solvensregler enligt solvens II-direktivet. Detta innebär inte att solvensreglerna måste ligga till grund för beräkning och fördelning av överskott till försäkringstagarna. Även här måste dock lagreglerna på de båda områdena gå att tillämpa i praktiken, så att inte konflikter och motstridigheter uppkommer när reglerna tillämpas i företaget. Vi återkommer till hur överskottsreglerna närmare bör utformas för att vara förenlig med nya solvensregler enligt Solvens II- direktivet. Det kan dock redan här konstateras att EU:s nya solvens- regler lägger mindre vikt än tidigare solvensreglering vid om ett överskott klassas som skuld eller eget kapital enligt nationella associa- tionsrättsliga eller redovisningsrättsliga regler. Det är i stället vill- koren för åtaganden och anspråket enligt nya solvensreglerna som mer självständigt avgör om ett överskott enligt överskottsreglerna ska beaktas som något som föranleder kapitalkrav eller något som får ingå som en del av kapitalbasen och hur det då ska beräknas. Enligt vår mening underlättas samordningen med solvens- reglerna om överskottsreglerna bygger på en tydlig uppdelning i försäkringsfordringar och anspråk på överskott i enlighet med åtagandets ekonomiska innebörd och vårt förslag. En närmare genomgång av Solvens förslag med hänsyn till våra förslag finns i avsnitt 13. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag Närmare om samordningen mellan överskottsregler respektive redovisningsregler och solvens II-regler Överskottsregler enligt FRL som är direkt kopplade till årsredo- visningen kan motverka en IFRS-anpassning av årsredovisningen. Det gäller exempelvis om företaget måste redovisa vissa poster som inte är förenliga med IFRS bara för att uppfylla krav i över- skottsreglerna. Detta innebär i sin tur att enhetliga redovis- ningsregler för samma slag av överskott inte kan tillämpas i ett liv- försäkringsföretags årsredovisning och koncernredovisning. Sådana enhetliga redovisningsregler har åtminstone ansetts vara en stor fördel inte minst för externa intressenter till försäkrings- företag. I sammanhanget bör även beaktas att solvens II-reglerna bygger på att redovisningsregler enligt IFRS i största möjliga utsträckning ska användas i solvensbalansräkningen, även om man där gör vissa avsteg vid bestämmande av vad som föranleder kapitalkrav och vad som får ingå i kapitalbasen. Svenska redovisningsregler som är förenliga med IFRS bör alltså som regel vara bättre förenliga med solvens II-regler än nationella varianter av redovisningsregler. Detta talar också för att man inte bör utforma överskottsreglerna så att dessa tvingar fram en viss redovisning i företagets balans- räkning eller resultaträkning i årsredovisningen. En annan sak är att det kan finnas anledning att kräva information om överskotts- hanteringen i årsredovisningen. En väg för att främja förenlighet mellan ett livförsäkrings- företags överskottsregler och framtida redovisningsregler är att utforma överskottsregleringen så att tillämpningen av en kom- mande internationell redovisningsstandard om redovisning av för- säkringsavtal inte förhindras. Detta talar också för att överskotts- regleringen i FRL inte bör utformas så att de direkt bygger på vad som är redovisad årsvinst eller andra redovisningsmässiga poster i företagets balansräkning. Förenlighet mellan överskottsregler och framtida redovis- ningsregler underlättas om överskottsreglerna utformas så att det redovisade resultatet enligt den nya standarden – eventuellt med vissa justeringar – får ligga till grund för stämmans dispositioner av redovisat överskott och/eller en närmare fördelning av företagets överskott på olika försäkringar. Det nu anförda talar för att enskilda försäkringsföretag inte bör hindras från att bygga sin överskotts- hantering i associationsrättsligt sammanhang på redovisad årsvinst eller andra redovisningsposter. Överskottsreglerna i FRL bör där- Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag för utformas så att företag inte förhindras att lägga redovisad års- vinst eller andra redovisningsmässiga poster i den nya standarden till grund för sin överskottshantering. En principiell fråga om samordningen mellan överskottsregler i FRL och solvens II-reglerna är i vad mån de förstnämnda ska beakta externa och interna krav på kapital. Enligt solvens II-reglerna ska försäkringsföretag – utöver en beräkning av solvenskapitalkravet och minimikapitalkravet – göra en bedömning av den egna risken och solvensen, en s.k. . Det är en framåtblickande bedömning av hur mycket buffertkapital som företaget behöver med avseende på företagets specifika riskprofil, risk- tolerans och affärsstrategi. Solvenskravet, minimikapitalet och den egna bedömningen av solvenskravet kan påverka vilka överskott som ett försäkringsföretag har utrymme för att gottskriva för- säkringstagarna som garanterad eller villkorad återbäring. Detta är inte ett tillräckligt skäl för att överskottsreglerna i FRL måste vara kopplade till solvensreglerna. Företag kan ha andra möjligheter att förstärka buffertkapitalet på som kompenserar gottskrivningen. Vidare avser överskottsreglerna en fördelning av överskott på olika försäkringar, och detta är inget annat än en preliminär fördelning av företagets riskkapital. Det är alltså principiellt felaktigt att utforma överskottsreglerna i FRL sig så att dessa ska förhindra eller för- bjuda vissa gottskrivningar. Det har tidigare ansetts att överskottsmedel i konsoliderings- fonden inom eget kapital är sämre skyddade jämfört med om mot- svarande överskott skulle redovisas som en försäkringsteknisk avsättning i form av garanterad eller villkorad återbäring. Tanken bakom detta är att en försäkringsteknisk avsättning föranleder kapitalkrav och krav på placeringstillgångar samt förmånsrätt. Som framgår i annat sammanhang beaktas enligt solvens II-regler en större del av företagets tillgångar och skulder än nuvarande solvensregler. Genom nya sätt att beräkna kapitalkrav för alla slag av företagets risker får uppdelningen i skuldtäckningstillgångar och fria tillgångar mindre betydelse i solvenshänseende. Genom att alla tillgångar i företaget omfattas av allmänna placeringsregler i form av en aktsam- hetsprincip och vissa kompletterande placeringsprinciper får det mindre betydelse i ett kapitalförvaltningsperspektiv om tillgång- arna motsvarar försäkringstekniska avsättningar eller överskott för placeringsreglernas tillämpning. Som vi tidigare slagit fast har överskottsreglerna i FRL och solvensreglerna olika syften. Syftet med överskottsreglerna att Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag främja en förutsägbar och rättvis överskottshantering kan inte till- godoses enbart genom att överskott omklassificeras till en för- säkringsteknisk avsättning och behandlas som ett oförbindande åtagande mot försäkringstagarna i solvenssammanhang. Det löser inte problemet med att överskotten kan behandlas mer eller mindre diskretionärt. När det gäller förmånsrätten kan man också konstatera följande. Försäkringstagarna har enligt dagens regler inte förmånsrätt i överskott i konsolideringsfonden. Solvens förslag innebär ingen ändring av detta förhållande. Överskottsreglerna avser emellertid hantering och användning av överskott som är företagets riskkapital. Dess egenskap som riskkapital förutsätter att inte någon har förmånsrätt i motsvarande tillgångar. Förmånsrätten enligt FRL bör dessutom som i alla andra förmånsrättsregleringar kopplas till vad som är fordringar, dvs. i detta fall försäkrings- tagarnas försäkringsfordringar. Det finns sammanfattningsvis inte anledning att där beakta de förmånsrättsliga aspekterna i över- skottsreglerna enligt FRL. Samordningen mellan överskottsregler och solvensregler för tjänstepensionsinstitut som enbart bedriver tjänstepensionsverksamhet kan komma att omfattas av särskilda solvensregler som primärt har sin grund i tjänstepensionsdirektivet (se SOU 2011:68 s. 85 ff). Konsekvenserna av en ny redovisningsstandard om försäkringsavtal De närmare konsekvenserna av en tillämpning av en kommande redovisningsstandard om försäkringsavtal för ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag måste visserligen analyseras vidare i annat sammanhang, bl.a. eftersom standarden ännu inte har antagits av IASB. En eventuell skuldföring av konsolideringsfonden, eller delar av konsolideringsfonden, i externredovisningen på grund av en kommande standard behöver dock varken vara till fördel eller nack- del för försäkringstagarna eller försäkringsföretag ens i solvenssam- manhang. Vi utgår då från att solvens II-reglerna innebär att över- skottsmedel definierat enligt solvens II-reglerna kan beaktas som Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag primärkapital oavsett hur posten har behandlats enligt redovis- ningsreglerna. En klassificering av konsolideringsfonden som skuld eller eget kapital i externredovisningen enligt en ny redovisningsstandard behöver inte heller få någon självständig betydelse för företagets överskottshantering med hänsyn till de överskottsregler som vi nu föreslår. Detta förutsätter dock att företagets överskottsregler är utformades så att dessa inte har en direkt koppling till hur ett åtagande eller anspråk har behandlats i externredovisningen. De förslag vi lämnar bygger på att en sådan frikoppling från externredovisningen är möjlig. Vi föreslår i det följande vissa bestämmelser om att företaget ska lämna upplysningar om sin associationsrättsliga överskotts- hantering i förvaltningsberättelsen (se avsnitt 5.4.12). Genom att informationen ska lämnas där torde vårt förslag inte komma i konflikt med den kommande standarden eller andra internationella redovisningsstandarder.7 Mot bakgrund av det anförda blir fokus för utredningens arbete att mera självständigt från behandlingen i redovisningen och solvens- sammanhang utforma en associationsrättslig reglering för alla ömse- sidigt verkande livförsäkringsföretag vilken främjar en förutsebar och rättvis användning och fördelning av sådana överskott som för- säkringstagarna har anspråk på men som kan användas som före- tagets riskkapital. 5.3.4Förhållandet mellan huvudförslaget och övriga förslag om överskottshanteringen Huvudförslaget för livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst I det följande behandlas först vårt huvudförslag för att förstärka skyddet för försäkringstagarnas anspråk på överskott som är risk- kapital i ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag. 7 Ändringar av ÅRFL kan krävas för att den nya redovisningsstandarden ska kunna tillämpas fullt ut i årsredovisningen för juridisk person. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag Huvudförslaget bygger på att livförsäkringsföretag alltjämt ska samla överskott i en konsolideringsfond och även i övrigt i allt väsentligt får tillämpa nuvarande överskottsregler i FRL. En förut- sättning för detta är dock att allt överskott i företaget ska återgå till försäkringstagarna som återbäring, om de inte ska användas för förlusttäckning (självfinansiering). Vinstutdelning får alltså inte ske till ägare eller externa intressenter. Huvudförslaget gäller alltså för alla livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst och kan för- enklat beskrivas som en överskottshantering enligt FRL. Huvudförslaget innebär inga krav på ombildning av företaget eller övergång till någon helt ny form av överskotthantering. Där- emot lämnas olika förslag som ska tydliggöra vilka anspråk för- säkringstagare har på företaget och förbättra deras insyn och inflytande över överskottshanteringen (se avsnitt 5.4). Optionerna för livförsäkringsföretag som vill dela ut vinst Såsom vi återkommer till bör vissa delar av vårt huvudförslag gälla även för livförsäkringsföretag som får dela ut vinst. Det finns en option för livförsäkringsföretag att ta in villkor om vinst- utdelning i bolagsordningen eller stadgarna. Livförsäkringsföretag som får dela ut vinst ska enligt våra förslag alltid tillämpa en överskotthantering enligt FL eller ABL. En överskottshantering enligt FL blir enligt våra förslag obligatorisk för ömsesidiga liv- försäkringsföretag eller livförsäkringsföreningar som vill dela ut vinst, exempelvis till förlagsandelsinnehavare8 (se avsnitt 5.5). Förslaget här kan därför rätteligen betecknas som en option med vissa förbehåll. En liknande överskottshantering enligt ABL är obligatorisk för livförsäkringsaktiebolag som får dela ut vinst, men vissa delar av vårt huvudförslag bör gälla även för sådana aktiebolag(se avsnitt 5.6). Våra förslag om överskottshanteringen bygger alltså på en upp- delning mellan, å ena sidan, livförsäkringsföretag som inte får dela ut vinst och, å andra sidan, livförsäkringsföretag som får dela ut vinst. Gränsdragningen styrs av om företaget saknar eller har villkor om vinstutdelning i bolagsordningen eller stadgarna. Terminologin överensstämmer inte bara sakligt sett med företagets skilda karaktärer, 8 Å andra sidan föreslås förbättringar i fråga om andra former av externt riskkapital. Överskottshantering i ömsesidigt verkande företag - överväganden och förslag SOU 2012:64 utan också med begreppsbildning FRL och gällande redovisningslagstiftning (se 5 kap. 4 § ÅRFL). Anpassningar av reglerna för externt riskkapital och överskottsfonder