sou · H0B341 · 2012-06-04 00:00:00 — De insatser som görs är sprungna ur behov som uppstår i förhållande till olika sätt att nyttiggöra forskningen. Hantering av intellektuella tillgångar är således ett medel och inte ett ändamål. Detta motsäger inte att ett mer övergripande system för hantering av intellektuella tillgångar skulle behövas, bl.a. för att på ett bättre sätt kunna redogöra för de SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och samlade effekterna av nyttiggörande i termer av intellektuella tillgångar. har en policy för nyttiggörande av universitets immateriella rättigheter. Av policyn framgår bl.a. följande. Det immaterialrättsliga områdets komplexitet och dess relation till nämnda värderingar ställer höga krav på specifik kunskap och en professionell hantering. Policyn preciserar i det följande hur detta arbete skall säkerställas och tillämpas inom : Den anslagsfinansierade forskningen omfattas utan inskränkning av det så kallade lärarundantaget som regleras i Lagen om rätten till arbetstagares uppfinningar. Enligt detta undantag äger lärare, forskare och doktorander vid universitet och högskolor rätten till sina egna patenterbara uppfinningar. centralt är behjälpligt när det gäller affärsjuridiska frågor, avtals- och finansieringsstöd samt tillhandahåller innovationsrådgivning. Holdingbolaget vid kan bistå i arbetet med immateriella tillgångar och efter utvärdering medverka till eventuell bolagisering. Externt finansierad forskning utan särskilda krav på hur forskningsresultaten skall hanteras. Forskning som finansieras på detta sätt likställs i detta sammanhang med anslagsfinansierad forskning och ges samma centrala innovationsstöd som denna. Externt finansierad forskning med särskilda krav på hur forskningsresultaten skall hanteras och/eller med externa deltagare. Några typexempel är s.k. starka forskningsmiljöer och EU:s ramprogram. Redan vid ansökningsförfarandet ställer vissa forskningsfinansiärer såväl nationella som internationella särskilda krav på att immateriella värden hos forskningsresultaten och fördelningen av dessa ska hanteras på ett korrekt och strategiskt sätt. Detta ställer stora krav på förmåga att bestämma hur Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och resultatens immateriella tillgångar optimalt ska användas utan att det uppstår intressekonflikter. För att säkerställa en sådan hantering måste det centrala innovationsstödet redan i ansökningsskedet involveras när det gäller avtals- och immaterialrättsliga frågor. Forskning finansierad som ett uppdrag Vid uppdragsforskning, då en extern beställare betalar för ett specifikt forskningsuppdrag, uppstår frågor som vem äger rätten till resultaten, vem äger rätt att publicera forskningsresultaten och äger rätt att icke kommersiellt använda resultaten i den fortsatta forskningen, vem får del i de immateriella tillgångarna och därmed kan få en ekonomisk fördel m.m. ska vara en professionell samarbetspartner och ska på ett trovärdigt och tydligt sätt hantera dessa frågor. vill också vara en god arbetsgivare som säkerställer att berörda anställda får korrekt information om de personliga avtalsvillkoren – dess möjligheter och begränsningar. Den avtalsjuridiska komplexiteten förutsätter att affärsjurister kontaktas innan avtal träffas. har en policy för nyttiggöranden, baserad på principen om att lärarna vid äger rättigheterna till den egna forskningen, så länge annat inte avtalats. (LiU) har tidigare i en särskild promemoria sammanfattat följande. En lärare vid har som person äganderätten till uppkomna forskningsresultat som är patenterbara. I egenskap av ägare kan en lärare vidta alla de åtgärder som tillkommer en ägare enligt svensk rätt – inklusive möjligheten att på villkor som läraren anser skäliga överlåta äganderätten till annan eller upplåta forskningsresultatet till andra för fortsatt nyttjande. Med hänsyn till de finansieringsvillkor som gäller för LiU – och då främst avseende forskningsfinansiering – innebär många forskningsprojekt att deltagande forskare helt eller delvis förlorar äganderätten till sina forskningsresultat i den utsträckning det anges i de specifika forskningsavtalen. Detta gäller i första hand bilaterala avtal med institution eller företag om uppdragsforskning, men även i forskningsprojekt med finansiering från EU, , sektorsmyndighet eller myndighet. SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och Med stöd av den praxis som utvecklats i modern tid vid svenska lärosäten har vidare en lärare vid en omfattande upphovsrätt till material som läraren självständigt producerar för bl.a. genomförandet av skilda former av utbildning. Även detta förhållande brukar hänföras under begreppet lärarundantaget. Vid LiU tillämpas vanligen den principen att i berörda delar har rätt att kostnadsfritt utnyttja lärares arbetsresultat i den egna verksamheten avseende utbildning, forskning och utveckling. Rätten att närmare exploatera såväl forskningsresultat som arbetsresultat i övrigt ankommer enligt lärarundantaget primärt på läraren, i den utsträckning annat inte har avtalats. beslutade universitetsstyrelsen om en särskild policy för sitt engagemang för kommersialisering benämnd Affärspolicy för uppdragsbaserad forskning och utveckling. Policyn är beskriven som ett komplement till vad som följer av samverkansuppgiften i högskolelagen i syfte att bidra till ökad omfattning av och förståelse för behovet av affärsmässiga tillämpningar av LiUs kunnande och kompetens, såväl hos anställda som studenter. Affärspolicyn kan i tillämpliga delar beaktas vid samverkan med andra forskningsinstitutioner samt i råds- eller stiftelsefinansierade projekt. kompletterades affärspolicyn med ett etiskt regelverk för externfinansierad forskning. Av policyn framgår bl.a. att överlåtelse (försäljning) eller upplåtelse (licens) av patent och andra immaterialrätter alltid regleras ska i förekommande samarbets- och uppdragsavtal. Avtal som berör LiU-lärares eller forskarstuderandes äganderätt skall vara skriftligen godkända av dessa. Linnéuniversitetet (Lnu) informerar om att lärosätet i sig inte hanterar några egna immateriella tillgångar. Lnu hävdar inte någon äganderätt till tjänsteinnovationer, vetenskapligt eller pedagogiskt material om annat inte avtalats. anför i denna del bl.a. följande. I de fall företagen äger resultaten i forskningsprojekt, nyttjas eller kommersialiseras dessa internt i företaget. Då äganderätten till resultaten ligger hos en student eller en forskare, erbjuds stöd och rådgivning inom kommersialiseringssystemet. Vid uppdragsforskningen är det vanligen det uppdragsgivande företaget som äger resultaten. Är fråga om samverkansforskningen ges deltagande företag en nyttjanderätt och eventuellt också en optionsrätt att förvärva äganderätt. Vid lärosätet eftersträvas att hängavtal tecknas i förekommande fall mellan lärosätet och berörda forskare. Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och Eventuell ekonomisk kompensation utgår mellan företag och forskare. () har liksom andra lärosäten utvecklat en praxis kring hantering av immateriella rättigheter i samband med avtal om forskningsfinansiering och som främst finns dokumenterad i framtagna avtalsmallar. I de fall LU överlåter äganderätt eller upplåter nyttjanderätt till resultat skrivs avtal med anställd där deltagare i projektet förbinder sig att följa villkoren i avtalet. Här eftersträvas avtal med extern part som innebär att förekommande ersättning utbetalas direkt till upphovsmannen, inte till LU. En skillnad upprätthålls mellan villkoren i avtal om uppdragsforskning, jämfört med skilda kategorier av avtal om samverkansforskning (inkl. EUs ramprogram). I avtal om uppdragsforskning får uppdragsgivaren vanligen en enkel licens för kommersiellt nyttjande, dels en option att förvärva äganderätten till uppkomna forskningsresultat. I avtal om samverkanforskning ges nyttjanderätt till resultat (i vissa fall mot ersättning) motsvarande vad som är brukligt inom EUs ramprogram och excellensprogram. Praxis vid är att lärarundantaget även gäller uppfinningar som gjorts i tjänsten men som inte är patenterbara. Lärarundantaget ska även tillämpas på forskarstuderande/doktorander. Övrig personal omfattas inte av lärarundantaget om annat inte har avtalats mellan den anställda och . En enskild forskningsmiljö har möjlighet att avtala bort lärarundantaget inom forskningsmiljön, så att det blir praxis att rätten till resultaten tillfaller /. SLU har bl.a. framhållit följande. brister vad gäller hantering av egna och enskilda forskares materiella rättigheter. Det finns en uppenbar risk att kontrakt skrivs där rättigheter som redan är kontraktsbundna inkluderas. Att utveckla en modell för identifiering och registrering av immateriella rättigheter utan att skapa ett administrativt monster kommer att vara en väsentlig uppgift . SLU har i praktiken låtit alla anställda disponera patent – och andra immateriella rättigheter enligt lokalt utvecklad praxis. () framhåller sin karaktär av grundforskningsuniversitet. Lärarundantaget accepteras och SU hävdar inga ägarkrav och för forskarna hävdas ingen särskild förväntan att de ska vända sig till . Mot denna bakgrund har heller inte någon närmare uppfattning om patentläget. SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och (UmU) har inte något sammanhållen policy- eller strategidokument gällande hanteringen av immateriella tillgångar. Enligt en praxis ska UmU/läraren inte ge bort mer än vad som behövs/är skäligt med hänsyn till hur uppdragsnära/specifik forskningen är och ersättningens storlek. Strävan ska vara att lärarens behållna resultat ska vara så lite betungat av nyttjanderätter och licenser som möjligt för framtida nyttiggörande. UmU strävar även efter att alltid förbehålla sig rätten att nyttja resultat för ickekommersiell fortsatt forskning och undervisning. Även rätten att publicera, efter viss möjlighet till fördröjning, är viktigt att värna. Policyfrågan är förstås en naturlig och viktig del i det innovationsstödjande systemet som helhet. Det strategiska arbetet kan dock utvecklas. Den s.k. tumregeln ger rätt att nyttja undervisningsmaterial, men vid stora ekonomiska investeringar behöver parternas rättigheter och skyldigheter förtydligas. Därför har i samarbete med de fackliga organisationerna tagit fram ett avtal som ska nyttjas när har för avsikt att skapa undervisningsmaterial för digital spridning. Lärarundantaget avgränsas till att omfatta de befattningar som utgör lärare enligt nya anställningsordningen. Utanför faller tekniskt/administrativtanställda där regelmässigt avstår från sina rättigheter om så önskas av den anställde. UmU gör ingen skillnad på patenterbara, icke patenterbara eller andra immaterialrätter som upphovsrätt etc. – allt anses falla in under lärarundantaget. UmUs policy är att ska ha avtal med den enskilde läraren antingen separat genom ett s.k. forskarintyg eller genom att även läraren ska underteckna avtalet vilket ger de rättigheter behöver för att fullgöra sina skyldigheter enligt forskningsfinansieringsavtalet. Vid samverkansforskning brukar normalt rätten till resultat ej påverkas av avtalet; resultatet tillfaller den eller de som givit upphov till resultatet. Men ibland förekommer skyldighet att ge nyttjanderättigheter till övriga samverkanspartners – då måste ha överenskommelse med läraren om detta. Vid uppdragsforskning är det mer legio att uppdragsgivaren vill ha rätten till resultat – UmU måste då se till att ha avtal med läraren. har för utredningen erinrat om ett särskilt beslut av universitets konsistorium 1994. Enligt beslutet anses alla forskningsresultat tillkomma upphovsmannen/upphovsmännen. Detta tillämpas för alla resultat, såväl för patenterbara som för resultat som kan omfattas av annat immaterialrättsligt skydd, liksom, Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och i den mån relevant, för information i övrigt. För uppdragsforskning har särskilda riktlinjer, vilka också fungerar som mallavtal, vari frågor om ägande- och nyttjanderätter till resultat och bakgrundsinformation avhandlas. För utbildningsmaterial finns ingen policy utan följer gällande rätt såsom framgår t.ex. i delbetänkande av upphovsrättsutredningen, Avtalad upphovsrätt (SOU 2010:24). Uppdrags/samverkansforskning vid initieras i princip uteslutande av forskarna själva. Det skrivs inte regelmässigt några internavtal mellan och forskaren/rna i samband med detta utan endast när sådant anses motiverat. Ingen särskild ersättning utbetalas från till forskaren/rna när uppdraget innebär att deras resultat tillkommer uppdragsgivaren. Däremot kan ersättning utgå direkt från uppdragsgivaren, vilket kan medverka till att förhandla villkoren för. Förhållandet vid övriga lärosäten () redovisar i sitt material bl.a. till ett tidigare försök med en innovationspolicy, vilken bl.a. skulle reglera fördelningen av rättigheterna till uppkomna forskningsresultat med avseende på förkommersiell respektive kommersiell utveckling och där också en viss anmälningsplikt skulle gälla för högskoleforskarna. Denna IPR-policy antogs emellertid aldrig då den mötte ett kraftigt motstånd från forskarnas sida som bl.a. menade att högskolan inte skulle lägga sig i den eventuella kommersialiseringen av deras forskningsresultat. Trots detta var inte de insatser som gjordes för att skapa en legal struktur för BTH:s kommersialiseringsarbete helt bortkastade då delar av arbetet sedermera kommit att implementeras i de verifieringsprojekt som genomförs. Någon motsvarande, generell reglering av hanteringen av rättigheterna i de många samarbetsprojekt som BTH- forskare genomför tillsammans med olika företag finns dock inte. I dessa fall träffas istället separata avtal vilka innebär att enskilda forskare skriver över sina rättigheter till de företag man arbetar med. redovisar följande hållning. Det finns en förberedelse vid lärosätet att fortsätta utveckla rutiner och modeller för hantering av immateriella tillgångar i relation till forskare och externa aktörer som bör vidareutvecklas med bland andra Innova- SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och Ej patenterbara forskningsresultat utgör majoriteten av de resultat som uppstår vid . De utgör ändå en väsentlig grund för både företagsbildningar, nära samarbeten med relaterade branscher och ett väsentligt bidrag till samhällsutveckling. Högskolan understryker vidare att det finns ett starkt behov av att utreda rättsläget vad gäller undervisningsmaterial. utgår från att forskaren själv har rätt att förfoga över sina resultat och att avgöra i vilken utsträckning kommersialisering ska ske. hänvisar när det gäller hantering av immateriella rättigheter till att högskolan inte har någon ytterligare styrning än det något otydliga regelverk som finns avseende bl.a. anmälningsplikt. Den möjlighet som finns för är ett ägande genom då ett nytt bolag startas utifrån de patent eller annat som kommit fram genom forskningsresultat. har inte sett det som nödvändigt att fastslå detaljerade riktlinjer för hur innovationer och IPR-tillgångar ska hanteras. Detta oavsett om materialet är explicit skyddat eller inte. Antalet innovationer och avknoppningsföretag som skapats utanför existerande samarbetsformer har dessutom varit högst begränsat. rör det sig inte om mer än ungefärligen en handfull fall. Med den ökande volymen forskning, tilltagande komplexitetsgrad i stora samverkansprojekt och den ovanstående satsningen på ökat medvetandegörande bedömer högskolan det dock som nödvändigt att arbeta fram riktlinjer för innovations- och immaterialrättsfrågor . avstår vidare från att reglera hanteringen av immaterialrättsliga tillgångar som uppstår inom undervisning och undervisningsutveckling, utöver vad som anges i lag och förordning. högskolas bedömning är att det finns en stor potential hos högskolans forskare att medverka i behovsmotiverad/samproducerad forskning, vilket kan komma att leda till att högskolan behöver utarbeta lärosätesspecifika riktlinjer för arbetet med hantering av innovationer som immateriella tillgångar. Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och 9.2.3Vilka särskilda arbetssätt är aktuella för att utveckla hanteringen av uppkomna immaterialrätter inom utvalda forskningsområden eller inom lärosätet generellt? har för avsikt att utveckla ett program med målsättningen att stimulera och accelerera de innovationer som krävs för att möta behov och efterfrågan på de åldrande samhällenas förändrade marknader. Arbetet bedrivs i nära samverkan med andra universitet i /, med universitet och institut i och samt med näringslivet. Syftet är att etablera en s.k. KIC (Knowledge & Innovation Community) inom ramen för (). KTH redovisar bl.a. följande. Det blir allt vanligare att KTH deltar i stora och komplexa forskningsprojekt, både på en nationell och på en internationell spelplan och med olika industriella och kommersiella företag och aktörer inblandade. Det svenska lärarundantaget blir allt svårare att hantera i dessa komplexa projekt och KTH tvingas ofta in i avtalskonstruktioner där KTH uppmanas garantera att de immateriella tillgångar som skapas hanteras professionellt och i enlighet med avtalet. KTH som statlig myndighet har mycket små möjligheter att ställa ut sådana garantier och de lösningar som hitintills tillämpats är inte tillräckliga för en professionell kommersiell hantering, men i samarbete med kan KTH skapa en lösning på detta problem. I samband med att startade 15 VINN Excellence centers blev KTH tillfrågade av om inte kunde träda in som part i avtalet med uppdraget att äga och exploatera de immateriella rättigheter som skapas av de forskare som deltar inom ramen för centren som placerades vid KTH. KTH tog beslut om att tillämpa den modellen och konkret har det inneburit att tillsammans med KTH trätt in som part i avtalen. En process och systematik för att hantera detta uppdrag har utvecklats och innehar cirka 250 överlåtelseavtal där forskare från KTH har skrivit bort lärarundantaget till förmån för . Det har inte varit något större problem att få forskare att skriva under och överlåta sina rättigheter till . Kommersialiseringsarbetet sker i mycket nära samarbete med KTH Innovation. Fram har ett 10-tal SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och Det har funnits ett ökande intresse från ytterligare center att implementera denna modell och exempelvis är förs diskussioner om liknande upplägg inom ramen för EIT InnoEnergy vid KTH. har fattat beslut att fortsätta med detta arbete att hantera IP i forskningssamarbeten då det är ett viktigt strategiskt verktyg för KTH i forskningssamarbeten. Det bedöms även finnas möjligheter att öka kommersialisering ur KTH via denna modell och även för att göra kommersiella affärer med avkastning. KTH redovisar mot denna bakgrund följande: vara en part som ger konkret och uppskattat stöd till centren för kommersialisering av resultat ur forskningssamarbeten. säkerställa att ingångna avtal följs avseende immateriella tillgångar som skapas från KTH i centren genom att exploatera immateriella tillgångar understödja nyttiggörandet av KTH:s forskning ur forskningssamarbeten. hitta en balans mellan att agera på kommersiella villkor med avkasingskrav och att understödja nyttiggörandet. öka kännedomen bland centrumledningar och forskare om sig som part som hanterar IP/kommersialisering. sträva efter att resultat med tydlig kommersiell potential rapporteras enligt avtal. professionellt och systematiskt utvärdera samtliga rapporterade resultat avseende kommersiell potential. investera pengar enbart i resultat/projekt där tiden till marknad och/eller möjlig kommersiell transaktion är förhållandevis kort, indikativt ska hantera projekt under cirka 1–. Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och göra begränsade investeringar och istället närhelst möjligt söka tidig avyttring till företag/partners som kan bära kostnader. välja ut ett fåtal projekt där investeringar i form av pengar sker indikativt 2–5 st. Den totala portföljen av övertagna projekt måste även hållas nere i storlek. Projekt som inte ger positiv marknadsverifiering ska avslutas så fort som möjligt. Projekt som har drivits och inte har tydlig potential till kommersiellt avslut ska avslutas. Nuvarande plan är att ha en process med två faser efter IP övertagits – en initial fas och en utvecklingsfas. Under hela processen ska kommersiell verifiering och avslut sökas men den initiala fasen om ska bl.a. ligga till grund för vilka projekt som ska avslutas. : Det finns modeller och avtal inom de olika centrumbildningarna får hantering av detta. Vidare finns ett antal initiativ till bildandet av delvis forskarägda paraplybolag får olika branscher, där den enskilde forskaren överlåter sina rättigheter till paraplybolaget mot en modell som genererar en s.k. kickback till forskaren vid exempelvis försäljning av licenser eller annan form av kommersialisering. : Samverkansforskning ställer särskilda krav på att parterna kommit överens om hur forskningsresultaten ska hanteras och sådan överenskommelse ska regleras genom skriftligt avtal. Avtalet, ofta kallat , upprättas av självständiga juridiska personer involverade i ett samproducerande forskningsprojekt och reglerar ägar- och nyttjanderätten till de forskningsresultat som framkommer i projektet. Förhållanden vid övriga lärosäten har med stöd från Innovationskontor Väst och (CIP PS) påbörjat arbetet med att utveckla helt nya strategier och riktlinjer hanteringen av innovationer/nyttiggörande och immateriella tillgångar. Arbetet beräknas vara klart och ska bland annat harmoniseras med rekommendationer. SOU 2012:41 Uppdraget att analysera hur immateriella tillgångar hanteras vid universitet och 9.3Särskilda exempel och initiativ 9.3.1Göteborgs universitet – projektet (KMP) arbetar f.n. med ett Vinnova-stött pilotprojekt med namnet Platform (KMP). Ambitionen är att skall kunna hantera kunskapstillgångar även om de ägs av de anställda i deras privata egenskap. Avsikten är att möjliggöra för internt att hantera kunskapstillgångarna strategiskt från ledningsnivå, framförallt genom att ansvarar för att säkerställa öppenhet och spridning, men också att säkra rättsliga åtaganden i externa relationer och bidra till mer konkreta nyttiggöranden. –2011 har en pilotfas genomförts av för att upprätta och förankra en vision och en plan för byggandet av en professionell organisation med den kompetens och de verktyg som behövs för att skall kunna arbeta efter KMP- modellen. Dessutom klargör pilotfasen de beslutsstrukturer, roller, ansvar och incitament som behövs för att möjliggöra KMP-arbetet. En stor utmaning under pilotfasen har varit svårigheten att ställa samman, analysera och bedöma information om kunskapstillgångar som genereras inom universitets olika forskningsområden. Utan sådan information är det svårt att utarbeta strategier eller fatta beslut i linje med kända strategiska mål. För att besluten skall få strategisk betydelse, måste de fattas i linje med övergripande mål och bygga på information som är relevant för beslutsfattaren, både vad gäller omfattning och art. Genom samarbete mellan de olika KMP-aktörerna avses information och kunskap om värdefulla tillgångar att utgöra stöd för strategiskt beslutsfattande när det gäller utveckling och nyttiggörande av forskningsresultat, vilket genererar både finansiella och icke-ekonomiska värden för såväl interna som externa intressenter. Styrgruppen för och Entreprenörskap har valt ut och gjort en total genomgång av två strategiska forskningsmiljöer (cancerforskning och språkteknologi) och ytterligare områden är under framtagande.