sou · H0B350 · 2012-08-21 00:00:00 — Även om en sådan ordning inte möter några principiella hinder anser utredningen att den omfattande administration som kreditering av skattekontot skulle medföra talar emot användningen av denna metod. Beslutet om rätt till stöd fattas när det gäller nystartsjobb och sjöfartsstöd av olika myndigheter. Även i ett system med nystarts- zoner skulle ett sådant beslut behövas. Det skulle i så fall antingen fattas av eller av en annan myndighet. Att besluta om rätt till lättnad är en uppgift som inte åligger i något sammanhang. Troligen skulle en sådan verksamhet föranleda stora administrativa kostnader för myndigheten. Möjligen skulle det också kunna skada förtroendet för att denna myn- dighet, vid sidan om beskattningsverksamheten, beslutar om rätt till stöd i form av lättnad. En myndighet som fattar beslut i fråga om företagsstöd i andra sammanhang är Tillväxt- verket. Utredningen anser därför att är den myndig- het som skulle ligga närmast till hands för uppgiften att besluta också om rätten till lättnad i systemet med nystartszoner. Att blanda in ytterligare en myndighet för detta beslut medför emel- lertid stora kostnader och omfattande administration, vilket talar emot en sådan lösning. Att en myndighet på förhand skulle besluta om rätten till lättnad innebär, oavsett vilken myndighet som hante- rar detta, ett tidskrävande och för staten kostsamt förfarande. Att använda kreditering av skattekontot som metod i systemet med nystartszoner skulle också innebära vissa svårigheter när det gäller samordning med andra stödformer, särskilt nystartsjobben. En arbetsgivare som har anställda med nystartsjobb kan , när det gäller personer , erhålla ett belopp som motsvarar den dubbla arbetsgivaravgiften. Ett företag som omfattas av systemet med nystartszoner ska enligt utredningens förslag undantas från att betala socialavgifter. Om samma företag skulle anställa en person med nystartsjobb skulle en kreditering ske för lönekostnader som företaget inte haft. Företaget skulle då överkompenseras till en sådan nivå att negativ lönekostnad skulle uppkomma. Utformningen av ett system med nystartszoner ring används måste således krediteringen för nystartsjobb på något sätt särregleras i förhållande till systemet med nystartszoner. Även andra avgifter skulle behöva undantas eller regleras särskilt, då de annars skulle baseras på avgifter som företaget erhåller kreditering för och alltså egentligen inte betalat. Nedsättning av socialavgifterna (nedsättningsmetoden) Nedsättningen av socialavgifter för personer som inte fyllt (unga) regleras i socialavgiftslagen (2000:980, ) och i lagen (1994:1920) om allmän löneavgift (LAL). I 2 kap. 28 § anges att på ersättning till personer som vid årets ingång inte har fyllt ska hela ålderspensionsavgiften men bara en fjärdedel av de övriga arbetsgivaravgifterna betalas. I 3 § andra stycket LAL anges att för dem som vid årets ingång inte har fyllt tas löneavgiften ut med en fjärdedel av procenttalet. En motsvarande konstruktion som för unga skulle kunna göras för personer som är anställda i företag som omfattas av systemet med nystartszoner. Fördelarna med denna konstruktion är att man kan åstadkomma den huvudsakligen genom ändringar i social- avgiftslagen och i lagen om allmän löneavgift, vilket innebär en lättöverskådlig reglering. Att regleringen sker i socialavgiftslagen innebär också fördelar avseende samordning med andra stöd- former. Till exempel kan nämnas att det särskilda anställnings- stödet (se avsnitt 6.7) beräknas på bl.a. avgiftsunderlaget enligt socialavgiftslagen. Även stödet för nystartsjobb, som erhålls i form av kreditering på skattekontot, baseras på arbetsgivaravgiften enligt socialavgiftslagen. Alla de befintliga stöd som baseras på avgifterna enligt socialavgiftslagen kommer med denna metod att anpassas till den reella avgiften (se vidare angående samordning med andra stödformer, avsnitt 11.7 nedan). En nackdel med nedsättningsmetoden är att ytterligare procent- satser för socialavgifter måste användas. Detta innebär en administ- rativ insats för , framför allt i samband med att syste- met införs. Ytterligare procentsatser innebär också ökad risk för fel vid deklarationen. En ytterligare nackdel är, liksom för avdrags- metoden, att kompensation för ålderspensionsavgiften, för det fall sådan skulle anses önskvärd, inte kan ges enligt denna metod. En sådan kompensation måste i så fall åstadkommas genom en kom- Utformningen av ett system med nystartszoner pletterande konstruktion, vilket framstår som otympligt och admi- nistrativt krävande. Avdrag från socialavgifterna (avdragsmetoden) Ett generellt avdrag från socialavgifterna kan ske vid beräk- ningen av egenavgifter för enskilda näringsidkare och fysiska per- soner som är delägare i handelsbolag. Enligt 3 kap. 18 § social- avgiftslagen ska, efter begäran i självdeklarationen, göras avdrag av avgiftsunderlaget för inkomst av aktiv närings- verksamhet, dock högst med . Som förutsätt- ning för avdraget gäller att avgiftsunderlaget överstiger 40 000 kro- nor och att den avgiftsskyldige vid årets ingång har fyllt 26 men inte samt att avdraget uppfyller villkoren för stöd av mindre betydelse. Avdraget vid beräkningen av egenavgifterna hanteras av inom ramen för det ordinarie deklarationsförfaran- det.37 Bestämmelser om regional differentiering av socialavgifter finns på ett område, nämligen när det gäller särskilda avdrag vid avgiftsberäkningen för näringslivet och viss ideell verksamhet i . Bestämmelserna finns i lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift och socialavgiftslagen (2000:980) [lagen om särskilda avdrag]. Innebörden av dessa regler har beskrivits i avsnitt 7.4.2. Rent tekniskt innebär regleringen att vid beräkning av den allmänna löneavgiften och arbetsgivaravgifterna görs ett särskilt avdrag, om den avgiftsskyldige har utgett avgiftspliktig ersättning för arbete utfört i näringsverksamhet vid ett fast driftställe i stöd- området eller för arbete i annan verksamhet som bedrivs av en ide- ell förening eller en stiftelse, vid en sådan plats i stödområdet som motsvarar ett fast driftställe. Vid beräkning av den allmänna löne- avgiften och egenavgifterna görs ett särskilt avdrag, om avgiftsplik- tig inkomst av näringsverksamhet från ett fast driftställe i stöd- området ingår i avgiftsunderlaget (2 § nämnda lag). Lättnaden i systemet med nystartszoner kan enligt utredningens bedömning konstrueras som ett avdrag från socialavgifterna. Arbets- givare skulle då i sin månatliga deklaration av arbetsgivaravgifter 2009/10:78. Utformningen av ett system med nystartszoner dra av det belopp som inte avser ålderspensionsavgiften upp till det maximala belopp som angetts ovan (avsnitt 11.5.3). För enskilda näringsidkare och handelsbolagsdelägare utgör avgiftsunderlaget summan av positiva resultat i enskild närings- verksamhet respektive andel i resultatet i ett eller flera handels- bolag. På detta underlag ska egenavgifter beräknas. Enskilda närings- idkare och handelsbolagsdelägare skulle vid användning av avdrags- metoden ange nedsättning av egenavgifter utom ålderspensions- avgift i sin preliminära inkomstdeklaration och därmed erhålla lägre månatlig debitering av preliminär skatt. Även här skulle det angivna takbeloppet gälla (se avsnitt 11.5.3). Vid den årliga deklarationen skulle den slutliga debiteringen ske efter avdrag. Ett avdrag är enligt utredningens bedömning betydligt enklare att administrera än en kreditering. En företagare kan själv redovisa underlaget i form av ett lönebelopp på skattedeklarationen och själv räkna fram det belopp som de aktuella avgifterna ska minskas med . Möjligheterna att kontrollera riktigheten i varje avdrag är naturligtvis begränsad och detta kan anses utgöra en nackdel med avdragsmetoden. Sannolikt får kontroll ske inom ramen för ordinarie kontrollverksamhet. Även i för- hållande till nedsättningsmetoden framstår avdragsmetoden som enklare att administrera. Begränsningen till ett visst belopp blir t.ex. lättare att reglera med avdrag än med nedsättning. För det fall man skulle vilja erbjuda ett stöd som även omfattar ålderspensionsavgiften har avdragsmetoden den nackdelen att en sådan kompensation inte kan ske genom denna metod. En sådan kompensation måste i så fall åstadkommas genom en komplette- rande konstruktion. Ett system med en konstruktion för lättnad och en annan konstruktion för kompensation, t.ex. genom kredite- ring, framstår som otympligt och administrativt krävande. Avdragsmetoden kräver också viss samordning för att ålders- pensionsavgiften ska inbetalas. Om ett helt avdrag sker från arbets- givar- respektive egenavgifter kommer varje ytterligare avdrag att tas från ålderspensionsavgiften. Såsom utredningen redogjort för ovan kan det inte bli tal om att undanta företag från att betala in ålderspensionsavgift. För att undvika att underlaget minskas för mycket måste därför vissa möjligheter till lättnad uteslutas från att ges som lättnaden i systemet med nystartszoner. Lätt- naden i systemet med nystartszoner är ju förmånligare och bör därför ha företräde. Samordningen diskuteras vidare nedan i avsnitt Utformningen av ett system med nystartszoner I det avsnittet diskuteras också hur samordningen med andra stödformer påverkas beroende på hur avdraget regleras. Utredningen föreslår att lättnaden ges i form av ett avdrag från socialavgifterna Utredningen har ovan konstaterat att systemet med nystartszoner inte kan utformas så att ålderspensionsavgiften inte inbetalas. Även utan kompensation för ålderspensionsavgiften erbjuder dock systemet med nystartszoner enligt utredningens uppfattning tillräckliga incitament. Någon kompensation avseende ålderspensionsavgiften behöver alltså enligt utredningens mening inte erbjudas för att systemet ska kunna fungera. Detta innebär att en av de fördelar som utredningen lyft fram avseende kreditering av skattekonto faller bort. Sammantaget framstår då denna metod som den minst lämpliga p.g.a. den omfattande administration som metoden kräver och de svårigheter beträffande samordning med nystartsjobben som kan förväntas. Det förhållande att utredningen förordar ett system där kom- pensation inte ges för ålderspensionsavgiften medför också att man kan bortse från en av de nackdelar som lyfts fram avseende såväl avdragsmetoden som nedsättningsmetoden dvs. att kompensation för denna avgift då skulle behöva ges med ett kompletterande system. Avdragsmetoden och nedsättningsmetoden innebär sannolikt ungefär lika mycket administration för företagen. Med båda dessa metoder kommer företagen att behöva ta fram underlaget för de avgifter som belöper på lönekostnader för anställda i nystartszon. Antingen för att ange underlag för avdraget för verksamhet i nystartszon eller för att ange det underlag som ska undantas från avgift och sättas ned till hälften under de två följande. Avdragsmetoden kan möjligen från företagens synpunkt anses mer lättadministrerad än nedsättningsmetoden. Med nedsättnings- metoden finns t.ex. en viss risk att en företagare p.g.a. missförstånd för upp lönekostnad för unga som är verksamma i nystartszon på två ställen i deklarationen, både som underlag för den lägre arbets- givaravgiften enligt 2 kap. 28 § (se avsnitt 6.9 ovan) och som underlag för undantag respektive senare nedsättning av avgift enligt utredningens förslag. Detta skulle kunna leda till felaktigheter som drabbar företaget. Utformningen av ett system med nystartszoner Med beaktande av de fördelar och nackdelar med de respektive metoderna som lyfts fram ovan finner utredningen att avdrags- metoden är den mest lämpliga. Förslag: Avdraget för verksamhet i nystartszon administreras av . Kontroll av att företagen lever upp till kraven sker inom ramen för ordinarie kontrollverksamhet. 11.6.1Administration av socialavgifter och avdrag Debitering och uppbörd av socialavgifter hanteras av Skatte- verket som också administrerar de lättnader som förekom- mer. föreslås också hantera avdraget i systemet med nystartszoner. Den som avser att bedriva näringsverksamhet och som är skyl- dig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter ska enligt 7 kap. 1 och 2 §§ Skatteförfarandelagen (2011:1244, SFL) anmäla sig för registrering hos . Vid registreringen anges bl.a. företagsform och huruvida företagets verksamhet bedrivs på flera adresser. När det gäller arbetsgivare anges bl.a. första datum för löneutbetalning, beräknat antal anställda och beräknad löne- summa . Om en uppgift som ligger till grund för regi- streringen ändras ska den som är registrerad underrätta Skatte- verket om ändringen från det att ändringen inträffade (7 kap. 4 § SFL). Den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifter (eller göra skatteavdrag) ska också lämna en arbetsgivardeklaration. I arbets- givardeklarationen ska skatteavdrag och arbetsgivaravgifter redo- visas. Den som är registrerad ska lämna en arbetsgivardeklaration för varje redovisningsperiod, vanligen (26 kap. 3 § SFL). Med registreringen som underlag utfärdar för- tryckta deklarationsblanketter för respektive kalendermånad. Deklarationerna ska för de flesta arbetsgivare vara avlämnade senast den 12:e efter redovisningsperioden med undantag för deklarationerna avseende som ska vara avläm- nade senast den 17:e efter redovisningsperioden. Redo- visade arbetsgivaravgifter liksom avdragen skatt ska vara inbetald Utformningen av ett system med nystartszoner till den 12:e efter redovisningsperioden, dvs. som deklarationen ska vara avlämnad. I arbetsgivardeklarationen redovisas för arbetsgivaravgifter samt- liga avgiftspliktiga löner, förmåner och kostnadsavdrag. Därefter fördelas dessa på underlag för fulla arbetsgivaravgifter och redu- cerade avgifter, t.ex. p.g.a. att personal har fyllt . Den dekla- rationsskyldige räknar själv fram sina avgifter genom att multi- plicera sina respektive underlag med tillämplig avgifts- eller löne- skattesats och summerar resultaten. Från summan kan den avgifts- skyldige i vissa fall vara berättigad till särskilda avdrag, f.n. det regionala stödet för verksamhet i vissa branscher i stödområde (se avsnitt 7.4.2). Enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag redovisar inte sina egenavgifter i arbetsgivardeklara- tioner. Egenavgifterna beräknas på verksamhetens skattemässiga resultat, som inte kan bestämmas förrän efter räkenskapsårets utgång. Underlaget för egenavgifterna redovisas därför först i näringsidkarens självdeklaration och debiteras i form av slutlig skatt. Egenavgifterna ingår dock i de preliminärskattebetalningar som sådana skattskyldiga normalt är skyldiga att göra månatligen. Dessa baseras på den preliminära inkomstdeklaration som den enskilde näringsidkaren lämnat in. Vid förändringar i verksamheten som orsakar ändrad preliminär beräkning ska en ny preliminär deklaration ges in. Vissa andra avgiftsskyldiga kan, trots att de inte är närings- idkare, också vara skyldiga att själva betala socialavgifter. Exempel på sådana personer är de som är anställda av en utländsk arbets- givare och överenskommit med denne att de själva ska betala socialavgifterna på ersättningen. Dessa personer betalar avgifterna som egenavgifter. Sådana personer föreslås enligt vad som ovan angetts (se avsnitt 11.3.1 ovan) undantas från möjlighet till lättnad i systemet med nystartszoner. Det kan anmärkas att dessa personer knappast heller kommer att kunna uppfylla verksamhetskravet. 11.6.2Administration av avdraget i systemet med nystartszoner Utredningen har ovan kommit fram till att lättnaden i systemet med nystartszoner bör ges i form av en möjlighet till avdrag från socialavgifterna och den allmänna löneavgiften. Utformningen av ett system med nystartszoner innebär detta att underlag för avdrag från arbetsgivaravgifter redo- visas i den månatliga arbetsgivardeklarationen där uträkning också sker av avdraget som direkt dras från de avgifter som ska betalas. De enskilda näringsidkarna och delägarna i handelsbolag kan, i sin preliminära inkomstdeklaration, redovisa nedsättning av arbets- givaravgifter i form av nedsättningsbelopp för nedsättningsberätti- gad verksamhet i nystartszon upp till ett maxbelopp enligt vad utredningen angett ovan (se avsnitt 11.5.3 ovan). Den månatliga preliminära debiteringen av egenavgifter sker sedan enligt den beräkning som gjorts i den preliminära deklarationen. I inkomst- deklarationen, som är underlag för den slutliga debiteringen, beräknas fulla egenavgifter, men i självdeklarationen kan företaga- ren ange nedsättningsbelopp avseende verksamhet i nystartszon. De inbetalda beloppen och de deklarerade avgifterna stäms då av hos . Utredningen har ovan förslagit att rätten till avdrag, även om kraven inte är uppfyllda, ska gälla även som följer på en månad då kraven var uppfyllda, längst som motsvarar den under vilken företaget senast uppfyllde kraven och som avslutades för senast sedan. 11.6.3Beslut, omprövning, överklagande m.m. Utredningen anser, som angetts ovan, att bör admini- strera det föreslagna avdraget för verksamhet i nystartszon. När det gäller beslut om arbetsgivaravgifter och egenavgifter finns bestäm- melser i 53 respektive 56 kapitlet skatteförfarandelagen (2011:1244, SFL). Utredningen finner ingen anledning att föreslå tillämpning av andra bestämmelser för det nu föreslagna avdraget. Även i övrigt bör reglerna i SFL som gäller beslut, omprövning och överklagande tillämpas. Utredningen bedömer därför att det inte behövs några ändringar i skatteförfarandelagen till följd av förslaget. Ovan har framhållits att kontrollen av riktigheten i de avdrag som yrkas med stöd av den föreslagna lagen om nystartszoner får ske inom ramen för ordinarie kontrollverksamhet. Om det vid kontroll framkommer att ett företag erhållit avdrag utan att ha varit berättigad till sådant ska ett belopp motsvarande det erhållna avdraget återbetalas. I de fall företaget lämnat oriktig uppgift kan det också bli aktuellt med skattetillägg enligt 49 kap. 4 § SFL. Uppsåtligt lämnande av oriktiga uppgifter kan också utgöra skattebrott för vilket stadgas straff i skattebrottslagen Utformningen av ett system med nystartszoner (1971:69). Konsekvenserna för till följd av förslaget behandlas i avsnitt 20.1. Överklagande av beslut kan ske enligt bestämmel- serna i 67 kapitlet SFL. Konsekvenser för de allmänna förvaltnings- domstolarna till följd av detta förslag behandlas i avsnitt 20.4. 11.7Samordning med övriga system och insatser Förslag: Avdraget i systemet med nystartszoner regleras så att det inte påverkar arbetsmarknadsstöd. Det ska enligt utredningens direktiv beaktas att systemet med nystartszoner ska kunna samordnas med övriga system som med- ger skattelättnader till vissa grupper. Lättnaderna i detta system får inte, i kombination med andra stöd leda till en allt för låg eller t.o.m. negativ beskattning. Det ska också säkerställas att förslaget om nystartszoner samordnas med befintliga insatser inom närings- politiken, den regionala tillväxtpolitiken, arbetsmarknadspolitiken och integrationspolitiken. Samordningen mellan den nu föreslagna lättnaden och andra stöd har i vissa delar diskuterats i avsnittet som behandlar metoden för lättnaden (se avsnitt 11.5.5 ovan). I de föl- jande avsnitten kommer utredningen att göra en genomgång av de möjliga kombinationer som föreligger för att utreda i vilken mån sådana kombinationer medför risk för allt för låga lönekostnader eller t.o.m. negativ beskattning. Utifrån de slutsatser som dras i dessa avseenden kommer utredningen att ta ställning till hur avdra- get från socialavgifterna ska regleras. Detta har nämligen, såsom utvecklas nedan, betydelse för effekten då olika stöd kombineras. Utredningen har valt att studera stöd och lättnader som direkt avser lönekostnader och som i kombination med lättnaden i syste- met med nystartszoner kan förväntas medföra subvention av löne- kostnader till en nivå som i praktiken motsvarar negativ beskatt- ning eller t.o.m. åstadkommer negativ lönekostnad. Samtliga de stöd och lättnader som studeras har beskrivits i kapitel 6 och 7. Med negativ beskattning avses i detta sammanhang att den avgiftsskyldige inte betalar några sociala avgifter eller löneavgifter och att en viss subvention av lönekostnaden avseende bruttolönen Utformningen av ett system med nystartszoner Med negativ lönekostnad avses att hela den fak- tiska lönekostnaden subventioneras och att den avgiftsskyldige dessutom kompenseras ytterligare. I princip får den avgiftsskyldige då betalt av staten. Det bör observeras att utredningen i detta sammanhang inte tar hänsyn till att den totala beskattningen, där man t.ex. också räknar in den enskildes inkomstskatt och den mer- värdesskatt som denne betalar, kan bli positiv även om den, avse- ende socialavgifter och löneavgifter, är negativ. Av den genomgång som utredningen redovisar i avsnitt 6.10 framgår att vissa befintliga stöd, t.ex. nystartsjobben, kan ge subventioner som motsvarar negativ beskattning. Även vid kombi- nation av vissa arbetsmarknadsstöd och skattelättnader kan sub- ventioner motsvarande negativ beskattning uppnås. Utredningen tolkar mot denna bakgrund direktiven så att det inte råder något hinder för utredningen att föreslå ett system som, i kombination med andra stöd, kan medföra subvention ner till en nivå som mot- svarar negativ beskattning. Utredningens bedömning är dock att negativ lönekostnad måste undvikas. Inledningsvis redogör utredningen för hur olika stöd och lätt- nader påverkar varandra och varför. Därefter illustreras med tabel- ler vilka effekter på lönekostnaden som olika tänkbara kombina- tioner av stöd och lättnader ger. Mot bakgrund av vad utredningen därvid kan observera gör utredningen slutligen bedömningen hur avdraget ska regleras för att bäst samverka med andra stöd. 11.7.2Olika former av stöd och deras påverkan på varandra Såsom utredningen redogjort för i kapitel 6 och 7 förekommer en mängd olika typer av stöd och insatser för företag. Vissa av dessa syftar till att öka efterfrågan på arbetskraft genom att på olika sätt sänka företagens lönekostnader. Detta sker huvudsak- ligen på två olika sätt. Ett sätt är att ge stöd i form av bidrag för att företaget sysselsätter personer. Sådana stöd förekommer framför allt i form av särskilt anställningsstöd och lönebidrag. Utredningen har i detta sammanhang valt att för dessa stöd använda den gemensamma beteckningen arbetsmarknadsstöd. Det andra sättet är att ge lättnader inom ramen för skattesystemet, såsom nedsättning av socialavgifterna i vissa fall för de som inte fyllt och de som fyllt . Sådana skattelättnader administre- ras av , som ju ansvarar för debitering och uppbörd av Utformningen av ett system med nystartszoner socialavgifter medan arbetsmarknadsstöd främst administreras av Arbetsförmedlingen. Stöd för nystartsjobb kan i detta samman- hang anses utgöra en särskild stödform, ett mellanting mellan arbetsmarknadsstöd och skattelättnad. Stödet utgörs av en åter- betalning till arbetsgivaren i form av en kreditering på arbetsgiva- rens skattekonto. I detta sammanhang kommer stödet för nystarts- jobb att behandlas som ett arbetsmarknadsstöd. En annan särskild stödform är sjöfartsstödet som enligt förord- ningen (2001:770) om sjöfartsstöd lämnas till arbetsgivare för skatt på sjöinkomst och för arbetsgivarens kostnader för arbetsgivar- avgifter och allmän löneavgift. Det lämnas under vissa förutsätt- ningar för arbete ombord på svenskregistrerade last- och passage- rarfartyg. Sjöfartsstödet beräknas för sjömän med ett belopp som motsvarar det skatteavdrag enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) som arbetsgivaren gjort på sjöinkomster samt kostnader för arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:980) och allmän löneavgift enligt 1 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift på dessa inkomster. Det tillgodoförs, liksom stödet för nystarts- jobb, arbetsgivaren genom kreditering på dennes skattekonto.