sou · H0B377 · 2012-11-29 00:00:00 — Det finns följaktligen otydligheter när det gäller frågan om vem som är funktionell arbetsgivare för personalen vid . Frågan har, såvitt kommittén känner till, inte heller varit föremål för prövning. En konsekvens av att ombilda Säkerhetspolisen till en fristående myndighet är att det blir tydligare att det är Säkerhetspolisen som fullt ut utövar alla delar av arbetsgivarfunktionen. Frågan om Säkerhetspolisen ska anses vara den som är funktionell arbetsgivare – och om ombildningen i så fall innebär en verksamhetsövergång i LAS mening eller inte – bör dock övervägas ytterligare i samband med att ombildningen förbereds. Av de omkring 1 000 anställda som Säkerhetspolisen har är de flesta stationerade i men det finns också regionala enheter i , , , och . Att Säkerhetspolisen får status av myndighet förändrar inte möjligheterna att placera medarbetare på anställningar med regionalt angiven tjänsteort. Tjänstgöring efter order och ingripanden Med nuvarande ordning är anställda inom polisen skyldiga att efter order tjänstgöra utanför polisdistriktet.4 Med den öppna polisens nya organisation i , kommer tjänstgöringsskyldigheten efter order för anställda inom den öppna polisen att gälla i hela landet.5 Säkerhetspolisen är en del av polisväsendet men är inte indelad i distrikt. En ombildning av Säkerhetspolisen till en fristående myndighet påverkar därför inte den tjänstgöringsskyldighet efter order som gäller för de anställda vid . 44 kap. 8 § polisförordningen (1998:1558). 5SOU 2012:13 s. 358. Konsekvenser av kommitténs förslag Polismän har också en skyldighet att i vissa situationer ingripa när de är lediga för att trygga den allmänna ordningen och säkerheten.6 Inte heller skyldigheten för polismän vid att ingripa påverkas av att Säkerhetspolisen ombildas. Regler om tidsbegränsade anställningar och förflyttningsskyldighet ur den anställdes perspektiv Som ovan nämnts har kommittén i avsnitt 7.4.4 bl.a. föreslagit att anställda vid ska få tillkallas för att arbeta vid . Vidare ska en arbetstagare utan särskilt beslut, liksom , kunna vara ledig från sin anställning inom den öppna polisen han eller hon har en tidsbegränsad anställning vid . En konsekvens av den sistnämnda bestämmelsen är att den enskilde arbetstagaren hos är garanterad grundläggande anställningstrygghet. Kommittén har i avsnitt 7.4.5 beskrivit bestämmelsen i 7 a § polislagen om förflyttningsskyldighet för de anställda vid . Att Säkerhetspolisen ombildas till en fristående myndighet påverkar ur den anställdes perspektiv inte skyldigheten att följa ett beslut om att lämna Säkerhetspolisen då en förflyttningssituation aktualiserats. , , del kan förslaget att ombilda Säkerhetspolisen föranleda visst merarbete. Detta arbete hör samman med själva ombildandet och upphör den dag som den nya myndigheten har bildats. Den finansiella styrningen kommer inte att förändras eftersom Säkerhetspolisen, som beskrivits i avsnitt 2.2, har ett eget anslag som är avskilt från övrig polisverksamhet. Statlig internrevision är den revision som bedrivs enligt internrevisionsförordningen (2006:1228). De myndigheter som åläggs att följa internrevisionsförordningen väljs ut genom användning av en kombination av kriterier som rör väsentlighet och risk. För de myndigheter i vars verksamhet det föreligger en hög risk för väsentliga fel i den interna styrningen och kontrollen bör en intern- 6 4 kap. 10 § polisförordningen (1998:1558). Konsekvenser av kommitténs förslag Dessa myndigheter hanterar ofta stora medelsflöden, verkar under ett komplext regelverk och utmärks av att det finns inslag i verksamheten som sammantaget innebär en ökad riskexponering för myndigheten. Säkerhetspolisen är undantagen från internrevisionsförordningen, liksom från ett antal andra författningar inom det ekonomiadministrativa området. Undantagen framgår av det årliga regleringsbrevet och besluten föregås av en diskussion mellan Säkerhetspolisen och . Att Säkerhetspolisen ombildas till en fristående myndighet ändrar, enligt kommitténs mening, inte grunderna för varför Säkerhetspolisen ska eller inte ska undantas från den aktuella förordningen. Det är regeringen som avgör om Säkerhetspolisen ska följa internrevisionsförordningen. Antalet befattningshavare som regeringen ska utnämna kommer att halveras, från två (säkerhetspolischefen och biträdande säkerhetspolischefen) till en (säkerhetspolischefen). Detta medför en något minskad arbetsbelastning för . Kommitténs förslag att regeringen ska utse ledamöterna till insynsrådet kommer dock att medföra en något ökad arbetsbelastning på Säkerhetspolisens område. Kommitténs förslag att ombilda Säkerhetspolisen får ekonomiska konsekvenser. Dessa avser dels att regeringen bör omfördela nuvarande anslag som belöper på den övriga polisen, samt dels sådana ekonomiska konsekvenser som är att hänföra till själva ombildningen. De anslag som och polismyndigheterna förfogar över omfattar viss del av Säkerhetspolisens verksamhet. svarar den öppna polisen för Säkerhetspolisens regionala kostnader avseende lokalhyror och bevakning av dessa lokaler. Detsamma gäller kostnader för s.k. företagshälsovård för samtliga anställda inom . Säkerhetspolisen har beräknat att dessa kostnader uppgår till . Konsekvenser av kommitténs förslag bakgrund av att Säkerhetspolisen föreslås bli en egen myndighet bör regeringen göra en omfördelning av anslagen i motsvarande mån. 8.8.2Kostnader för att ombilda Säkerhetspolisen Som vi har beskrivit i avsnitt 8.1 är de förslag som kommittén lämnar i kapitel 7 av mer övergripande karaktär. De ekonomiska konsekvensbeskrivningarna kan därför inte vara mer detaljerade än förslagen. Enligt kommittéförordningen (1998:1474) ska de ekonomiska konsekvenserna av förslagen beräknas och redovisas. Det gäller förslag som påverkar kostnaderna eller intäkterna för stat, kommuner, landsting, företag och andra enskilda och förslag som innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. Vad gäller kostnader och intäkter för kommuner, landsting, företag och andra enskilda kommer dessa, enligt kommitténs bedömning, inte att förändras av förslagen i detta betänkande. kan bedöma kommer förslagen att få ekonomiska konsekvenser endast för staten. Framför allt handlar det om att Säkerhetspolisen måste bygga upp kompetens inom arbetsrätt och upphandling och som lokal förhandlingspart. Det handlar också om att Säkerhetspolisen på ett ändamålsenligt sätt måste lösa frågan om diskretion för verksamheten och de anställda, se avsnitt 8.4. Sådana lösningar kan i vissa avseenden föranleda ökade kostnader. Vidare måste Säkerhetspolisen med anledning av den nya organisationen för polisen avsätta resurser för att se över vilka av föreskrifter m.m. som ska tillämpas i Säkerhetspolisens verksamhet. Säkerhetspolisen kan också behöva resurser för att utarbeta egna för verksamheten anpassade föreskrifter. Vidare måste ett antal avtal som träffats i namn omarbetas. Nyss nämnda insatser är en förutsättning för att Säkerhetspolisen ska kunna utföra sitt från den övriga polisen avskilda uppdrag. Kommittén kan konstatera att de nämnda kostnaderna inte ryms inom nuvarande anslagsram med mindre än att detta medför negativa konsekvenser för verksamheten och för förslagets genomförande. Kommittén bedömer att dessa omställningskostnader kan uppskattas till . Konsekvenser av kommitténs förslag Av 15 § kommittéförordningen framgår att kommittén har att bedöma även andra konsekvenser av förslagen än de ekonomiska, t.ex. konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, konsekvenser för jämställdheten och möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Enligt kommitténs bedömning medför de framlagda förslagen inte några konsekvenser i dessa avseenden. Vem bör förbereda och genomföra ombildningen? Kommitténs bedömning: Säkerhetspolisen bör leda arbetet med att förbereda och genomföra ombildningen av Säkerhetspolisen till en egen myndighet. Detta arbete bör inte fogas till den genomförandeorganisation som kommittén har föreslagit ska förbereda bildandet av den nya . Det är viktigt att Säkerhetspolisen etablerar en god kontakt med genomförandeorganisationen för . Ombildningen av Säkerhetspolisen till en fristående myndighet bör samordnas tidsmässigt med när den övriga polisen övergår i en ny struktur. Säkerhetspolisen har en sådan organisation att en ombildning inte innebär någon större påverkan på själva verksamheten Det är angeläget att verksamheten hos kan fortgå med oförminskad styrka som den fristående myndigheten tar form. Den verksamhet som Säkerhetspolisen bedriver är viktig för rikets säkerhet och får inte på något sätt äventyras av en ombildningsprocess. Enligt kommitténs mening finns dock inte anledning till oro i detta avseende. Som beskrivits i detta betänkande, bl.a. i avsnitt 6.2.7, innebär en ombildning av Säkerhetspolisen till en fristående myndighet inom polisväsendet inte någon större förändring. Säkerhetspolisen är i formell mening inte någon myndighet, men verksamheten styrs på ett sådant sätt att det finns väsentliga likheter mellan den nuvarande organisationsformen och den föreslagna enrådighetsmyndigheten. Säkerhetspolisen har en självständig ställning i förhållande till och en egen styrning från regeringen. Säkerhetspolisen behöver vidare inte innebära någon större omstrukturering av själva verksamheten som sådan. Att ombilda Säkerhetspolisen till en fristående myndighet är inte strukturellt jämförbart med att förbereda den öppna polisen för den nya . Den öppna polisen med drygt 28 000 anställda över hela landet vid 21 polismyndigheter ska enligt kommitténs förslag i SOU 2012:13 samlas i en myndighet. Detta kräver förberedande arbete med bl.a. geografisk underindelning av verksamheten, klarlagda förutsättningar för långtgående delegation, indelning av polisarbetet i bärkraftiga regioner, omfördelning av visst arbete som utför och en ny inriktning på den nationella operativa verksamheten (se vidare SOU 2012:13, kapitel 11). Omfattningen av åtgärderna för att genomföra den öppna polisens nya myndighetsstruktur är av en helt annan omfattning än det arbete som behöver vidtas för att Säkerhetspolisen ska bli en egen myndighet. Vidare har kommittén föreslagit att Säkerhetspolisen efter den genomförda ombildningen i stort ska besluta om sin egen organisation. Dessa förhållanden ligger till grund för kommitténs bedömning att det inte finns något behov av att skapa en extern och från Säkerhetspolisen skild genomförandeorganisation för att förbereda ombildningen. Kommittén ser inte heller något behov av att lägga detta arbete hos den genomförandeorganisation som föreslås ska förbereda bildandet av Polismyndigheten.1 Mot denna bakgrund gör kommittén bedömningen att Säkerhetspolisen inom den egna organisationen bör leda arbetet med att förbereda och genomföra ombildningen av Säkerhetspolisen till en egen myndighet. Det är dock viktigt att Säkerhetspolisen etablerar en god kontakt med genomförandeorganisationen för . Att förbereda organisationen inför ombildningen När Säkerhetspolisen ombildas till en fristående myndighet är det viktigt att de anställda inom organisationen är väl förberedda för detta och att ledningen har tagit ställning till hur ombildningen ska genomföras. Som beskrivits i avsnittet ovan har kommittén gjort bedömningen att Säkerhetspolisen är bäst lämpad att själv förbereda organisationen för ombildningen. I detta arbete är det enligt kommitténs mening bl.a. viktigt att se över vilken typ av kompe- 1 SOU 2012:13, kapitel 11. tens som myndigheten behöver bygga upp för att fungera som en fristående myndighet från övriga polisväsendet. Det är också viktigt att frågor som rör diskretionen i verksamheten och de anställdas säkerhet är så förberedda att ombildningen inte orsakar störningar i det löpande arbetet. Ytterligare en del som kräver noga förberedelser är det arbete med att se över de föreskrifter som berör Säkerhetspolisens arbete. I arbetet med att förbereda ombildningen till en fristående myndighet kan ledning hämtas ifrån föregående kapitel, Konsekvenser av kommitténs förslag (kapitel 8). Kommittén har i SOU 2012:13 föreslagit att en lämplig tidpunkt för införandet av den nya organisationen för den öppna polisen, och därmed etablerandet av den nya myndigheten , är . När det gäller Säkerhetspolisens organisation bör arbetet med ombildningen till en fristående myndighet samordnas tidsmässigt med att den öppna polisen övergår i en ny struktur. 10.1En ny instruktion för Säkerhetspolisen En konsekvens av att Säkerhetspolisen ombildas till en från den övriga polisen fristående myndighet, är att det bör skapas en ny instruktion som utgår ifrån att Säkerhetspolisen är en egen myndighet. Kommittén lämnar därför förslag till en sådan instruktion. Många av bestämmelserna i förslaget till förordning med instruktion för Säkerhetspolisen har sin motsvarighet i den nuvarande instruktionen för Säkerhetspolisen. Förslaget till instruktion för Säkerhetspolisen följer samma struktur och är uppbyggd på samma sätt som förslaget till instruktion för , se SOU 2012:13. Förordningen (1989:773) med instruktion för upphävs i de delar som berör Säkerhetspolisen och förordningen (2002:1050) med instruktion för Säkerhetspolisen upphävs i sin helhet i och med den nya instruktionen. Detta framgår av övergångsbestämmelserna. 10.2Vilka ändringar behövs i förslaget till instruktion? Den av kommittén föreslagna 27 § andra stycket förslag till förordning med instruktion för , se SOU 2012:13, blir genom den i detta betänkande föreslagna skrivningen ska samarbeta med Säkerhetspolisen i den utsträckning som behövs för verksamheten likalydande med motsvarande bestämmelse i Säkerhetspolisens instruktion, se avsnitt 7.5.2. I kommitténs förslag till förordning med instruktion för (SOU 2012:13) bör en bestämmelse läggas till om upplysningsskyldighet från den nationella operativa avdelningen vid till Säkerhetspolisen. melse har kommittén föreslagit i den nya förordningen med instruktion för Säkerhetspolisen (10 §). Vidare bör en paragraf läggas till i instruktionen som motsvarar vad som stadgas i 8 § första stycket instruktion och 6 kap. 11 § andra stycket polisförordningen. Den nya bestämmelsen reglerar dels att anställda vid får tillkallas för att arbeta vid , dels att en arbetstagare vid utan särskilt beslut är ledig från sin anställning han eller hon har en tidsbegränsad anställning vid , se avsnitt 7.4.4. I SOU 2012:78 finns ytterligare förslag till ändringar i förslaget till instruktion, se bl.a. avsnitt 4.11.2 och 4.11.5. 10.3Särskilt om när Säkerhetspolisen leder polisverksamhet m.m. Kommittén har i SOU 2012:13 föreslagit att den bestämmelse som finns i 7 § tredje stycket polislagen ska ändras på så sätt att det anges att när Säkerhetspolisen leder polisverksamhet ska vad som i lag eller annan författning föreskrivs om polismyndighet i tillämpliga delar gälla även Säkerhetspolisen. I arbetet med författningsändringar har kommittén uppmärksammat att begreppet polismyndighet bör ändras till eftersom de länsvisa polismyndigheterna inte kommer att finnas kvar. Se vidare betänkandet som rör författningsändringar för den nya polisorganisationen, En sammanhållen svensk polis – Följdändringar i författningar, SOU 2012:78. Bestämmelsen är en s.k. trolleriparagraf vilket innebär att när Säkerhetspolisen leder polisverksamhet ska vad som anges om befogenheter i tillämpliga delar gälla även för Säkerhetspolisen. Syftet med bestämmelsen är att säkerställa att Säkerhetspolisens befogenheter i samband med att den leder polisverksamhet, som är uttryckta genom tillhörigheten till , inte faller bort eller förändras. Det bör dock uppmärksammas att befogenheter kan anses vara mer omfattande än de som de nuvarande länsvisa polismyndigheterna har. Anledningen till detta är att efter omorganisationen i stora delar får befogenheter. Hur detta ska hanteras gentemot Säkerhetspolisen behandlar kommittén i SOU 2012:78. I de situationer när Säkerhetspolisen inte leder polisverksamhet behöver Säkerhetspolisen vissa andra befogenheter av bl.a. administrativ karaktär. Dessa befogenheter finns reglerade i de författningar som rör polisens verksamhet. Frågan om hur Säkerhetspolisens befogenheter i dessa delar ska säkerställas behandlas också i betänkandet som rör författningsändringar. I det nämnda betänkandet har kommittén också sammanställt de lagar och förordningar där Säkerhetspolisen omnämns. Eftersom Säkerhetspolisen redan anges som en självständig enhet i dessa författningar behöver, vid en ombildning av Säkerhetspolisen till en fristående myndighet, inte de aktuella lagarna och förordningarna ändras i det avseendet. Regeringens propositioner och skrivelser m.m. 1988/89:108, Om Säkerhetspolisens inriktning och organisation m.m. 1997/98:136, Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst Prop. 2004/05:1, Budgetpropositionen 2006/07:63, En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet Prop. 2007/08:92, Stärkt krisberedskap – för säkerhets skull 2009/10:175, Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt 2011/12:1, Budgetpropositionen 2011/12:179, Polisens tillgång till signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet 2007/08:64, Nationellt ansvar och internationellt engagemang – En nationell strategi för att möta hotet från terrorism 2011/12:73, Ansvar och engagemang – en nationell strategi mot terrorism Dir. 1988:101, Behovet av central kraftsamling i kampen mot den grova organiserade brottsligheten m.m. Dir. 2010:75, En ny organisation för polisen? Remissammanställning, Den centrala polisen, promemoria Regeringens beslut Ju 2008/5775/PO Regeringens beslut Ju 2009/9595/PO Ds 2005:21, Tvångsmedel för att förebygga eller förhindra allvarlig brottslighet Ds 2006:1, En strategi för säkerhet Ds 2011:44, Polisens tillgång till signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet SOU 1983:39, Politisk styrning – administrativ självständighet SOU 1988:16, Säkerhetspolisens inriktning och organisation 1993:92, Den centrala polisorganisationen SOU 2000:25, Den centrala polisen SOU 2002:122, 2001 SOU 2003:26, Har Rådet för insyn i Försvarsmakten fungerat som avsett? SOU 2003:32, Vår beredskap efter SOU 2004:108, Personskyddet för den centrala statsledningen SOU 2007:75, Att styra staten – regeringens styrning av sin förvaltning SOU 2008:118, Styra och ställa – förslag till en effektivare statsförvaltning SOU 2009:70, Utredningen om utvärdering av vissa hemliga tvångsmedel SOU 2010:103, Särskilda spaningsmetoder SOU 2011:80, Myndighetschefers villkor SOU 2012:13, En sammanhållen svensk polis Lunning, Toijer, Anställningsskydd – en lagkommentar, , Zeteo Övriga utredningar och rapporter m.m. Brottsförebyggande rådets rapport 2011:20, Bekämpning av organiserad brottslighet, Utvärdering av den myndighetsgemensamma satsningen mot grov organiserad brottslighet vid med referat av ärenden Polisens webbplats, Regeringens webbplats, årsberättelse 2010 budgetunderlag –2004, EKB-902-5965/00 av resultat av den särskilda satsningen mot den grova organiserade brottsligheten, Myndigheter i samverkan mot den organiserade brottsligheten, –2011 skrivelse (VKA 120-630/02) Statskontorets rapport 2008:1, Förändrade ledningsformer Kartläggning och analys i samband med den nya myndighetsförordningen Säkerhetspolisens rapport Den grova organiserade brottslighetens påverkan på det demokratiska statsskicket – En första nationell hotbild En ny organisation för polisen? En parlamentarisk kommitté ska analysera i vilken utsträckning polisens nuvarande organisation utgör ett hinder för de krav regeringen ställer på högre kvalitet, ökad kostnadseffektivitet, ökad flexibilitet och väsentligt förbättrade resultat i polisens verksamhet. Om kommittén finner att nuvarande organisationsform utgör ett hinder i dessa avseenden ska ett fullständigt förslag till helt eller delvis ny organisation för polisen som undanröjer hindren lämnas. Kommittén ska också föreslå hur ansvar och befogenheter i styrningen av polisens verksamhet kan tydliggöras. Vidare ska kommittén ta ställning till och lämna förslag i frågor om polisens tillgänglighet, synlighet och polisens samarbete med andra. Uppdraget ska redovisas . Framväxten av polisens nuvarande organisation Polisens organisation har vuxit fram genom ett flertal reformer . övergick polisen från verksamhet till statlig. var det och regeringen som lade fast riktlinjer för polisen men kommunerna som bedrev verksamheten. Polisen förstatligades för att bli mer effektiv och enhetlig. bildades den centrala förvaltningsmyndigheten , men länsstyrelserna hade kvar sin roll som polismyndigheternas högsta polisorgan. Modernisering har skett i flera steg Polisens organisation moderniserades i flera steg . Syftet var att effektivisera polisen genom att minska detaljstyrningen och öka det lokala självbestämmandet. Bland annat fick polisstyrelserna ökade befogenheter att fatta beslut om den övergripande inriktningen av verksamheten. Vidare fattade 1990 beslut om den s.k. förnyelsepropositionen (prop. 1989/90:155) som innebar en fortsatt decentralisering av polisen. Tyngdpunkten i den operativa polisverksamheten placerades därmed på regional och lokal nivå. I samband med förändringen renodlades roll som central förvaltningsmyndighet. Den så kallade länspolismästarmodellen med 21 myndighetschefer länsvist fördelade infördes successivt med utgångspunkt i förslagen polisutredning (SOU 1979:6). Modellen innebar att den regionala polischefen inte längre var en del av utan blev chef för länets polismyndighet. Denna ordning infördes som en generell organisationsmodell i hela landet 1992 och var helt införd 1998. Då fick också polisstyrelserna den roll de har . har omfattande verksamhetsutveckling pågått inom organisationen. har och regeringen fortsatt att modernisera polisen, men polisens organisation har i allt väsentligt varit oförändrad. har polisen även tillförts mycket omfattande ekonomiska resurser i syfte att möjliggöra en kraftig ökning av antalet poliser. finns det fler än 20 000 poliser. Dimensioneringen av polisen är därmed den största i modern tid. Polisens grundläggande uppdrag att förebygga och utreda brott samt upprätthålla allmän ordning och säkerhet har dock sedan förstatligandet varit detsamma. Förändringar i omvärlden har påverkat polisen har det skett stora förändringar i omvärlden som ändrat förutsättningarna för att bedriva polisverksamhet. befolkning har ökat, och tendensen har varit att små kommuner och landsbygdsområden blivit glesare befolkade medan befolkningen i de större städerna har ökat. Ökad befolkning leder vanligtvis till fler anmälda brott. Ungdomsåren är den generellt mest brottsaktiva perioden. kullarnas storlek påverkar alltså den rapporterade brottsligheten och därmed också polisens uppgift. Antalet anmälda brott har ökat fram till . Brottslighetens sammansättning har förändrats, med en ökning av bl.a. anmäld våldsbrottslighet och bedrägeribrott . Samhället har också utvecklats när det gäller användning av teknik och nya kommunikationsformer. Det har lett till att nya brott tillkommit men också att väl kända brottstyper som t.ex. bedrägerier genomförs med ny teknik. Polisen har fått nya, viktiga verktyg för att bekämpa brott, bl.a. genom utökade rättsliga befogenheter, IT-utveckling och stora framsteg i forensisk verksamhet. Polisen har även rekryterat specialister med civil kompetens för att möta denna utveckling. medlemskap i och därefter inträde i har medfört nya förutsättningar för polisen när det gäller bl.a. gränskontroll och internationellt samarbete. Svensk polis är mer beroende av ett gott samarbete med brottsbekämpande myndigheter i andra länder än vad den har varit tidigare. Kvaliteten i polisens verksamhet behöver höjas Hur förändringar i samhället påverkar polisen har varit föremål för flera statliga utredningar. Det grundläggande uppdraget att förebygga och utreda brott samt upprätthålla allmän ordning och säkerhet är dock i allt väsentligt detsamma.