sou · H0B319 · 2012-03-30 00:00:00 — Det betonades därvid att det allmänna genom att ge service, förmedla information och fatta beslut ska tillgodose enskildas och allmänna behov inom olika samhällsområden (a. prop. s. 19). I denna verksamhet har språket och språkbruket stor betydelse. Det allmänna ansågs därför behöva åläggas ett särskilt ansvar för att svenska språket används och utvecklas. Konkret innebär det att svenska ska användas i stället för andra språk när det är möjligt med hänsyn till verksamheten. I ansvaret ligger också att åtgärder ska vidtas för att förhindra att svenska språket tappar mark inom de områden som omfattas av offentlig verksamhet. Några detaljerade bestämmelser om vad ansvaret innebär togs dock inte in i lagen. Det ansågs inte möjligt att i lagen närmare precisera vad ansvaret innebär eftersom behovet av att värna svenskan som huvudspråk skiftar mellan olika sektorer av samhället. Däremot ansågs myndigheter behöva analysera den egna verksamheten och komma fram till hur de i det löpande arbetet ska leva upp till sitt ansvar att värna svenskan som huvudspråk (a. prop. s. 20). Möjlighet till undantag från kravet på svenska Språklagens krav utgör huvudregler. Det konstaterades att det i befintliga författningar kunde finnas andra bestämmelser som rör språk och språkanvändning. Emellertid poängterades också att det även i framtida författningar kunde finnas ett behov av att ta in bestämmelser som avviker från språklagens krav. Det framhölls att det exempelvis inom vissa områden av den offentliga verksamheten kunde finnas ett behov av att mer regelmässigt kunna använda andra språk än svenska. Det ansågs därför nödvändigt att ta in en möjlighet till undantag i språklagen. I 3 § språklagen anges sålunda att i den mån annan lag eller förordning innehåller någon bestämmelse som avviker från språklagen, gäller den bestämmelsen. Genom denna bestämmelse finns det alltså möjlighet att göra undantag från huvudregeln i 10 § första stycket språklagen om lagstiftaren inom ett visst område beslutar om andra principer. SOU 2012:19 Språkpolitiken och språklagen 99 7.3 Språket och offentlighetsprincipen Skälet bakom regleringen i 10 § första stycket språklagen står att finna i offentlighetsprincipen. Möjligheten för var och en att hålla sig informerad om omvärlden och delta i samhällsutvecklingen och den allmänna debatten är ytterst en demokratifråga. För att bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet i realiteten ska fylla sin funktion krävs att de är skrivna på ett språk som förstås av allmänheten. I den mån en allmän handling är skriven på ett främmande språk begränsas läsarens förmåga att tillgodogöra sig innehållet i handlingen. Det har därför ansetts att det är väsentligt att de handlingar som blir allmänna är skrivna på svenska. Beslut och domar men även – som huvudregel – andra handlingar som blir allmänna ska därför upprättas på svenska. Om handlingar som lämnas in till en myndighet är skrivna på annat språk än svenska bör de översättas i rimlig utsträckning, om de inte bedöms sakna betydelse. Även när en handling översätts till ett annat språk för att en enskild mottagare ska kunna tillgodogöra sig innehållet har handlingen ansetts behöva finns i original på svenska i ärendet (a. prop. s. 29). JO har vid en inspektion av PRV:s varumärkesavdelning uttalat att offentlighetsprincipen och den rätt som allmänheten har att ta del av alla allmänna handlingar hos en myndighet innebär att myndigheten utan stöd i ett tydligt regelverk inte bör använda sig av ett annat språk än svenska i sina offentliga texter. JO anförde vidare att då det inte finns någon bestämmelse som reglerar möjligheten för PRV att skriva beslut på engelska kunde någon annan slutsats inte dras än att besluten måste skrivas på svenska (Dnr 4282-2006). Offentlighetsprincipen gäller som nämnts också för domstolsförhandlingar. För att principen om förhandlingsoffentlighet ska ha en reell innebörd förutsätts att förhandlingarna hålls på svenska och att det tolkas till svenska i den mån personer som inte behärskar svenska ska höras vid förhandlingen. Även om en förhandling skulle kunna hållas på ett annat språk, t.ex. engelska, därför att därför att såväl parter som rättens ledamöter behärskar engelska, anses det ändå att förhandlingen, med hänsyn till offentlighetsprincipen, ska hållas på svenska (SOU 2008:26 s. 81). Huvudregeln är också att handlingar som ges in till domstol ska vara skrivna på svenska. Grunden för detta är att det måste säkerställas att både domstolens ledamöter och parterna fullt ut Språkpolitiken och språklagen SOU 2012:19 100 förstår innebörden av processmaterialet. Men regeln om svenska som domstolsspråk har betydelse även för möjligheterna för allmänheten att få insyn i det rättsliga förfarandet. Parternas argumentationsskrifter ska alltid vara skrivna på svenska. Som nämnts i avsnitt 5.3 kan dock andra handlingar som bifogas inlagorna kunna accepteras även om de ges in på t.ex. engelska. accepteras också i viss utsträckning att t.ex. frågor till ett engelsktalande vittne ställs på engelska utan att frågan går via en tolk. En förhandling får emellertid inte i någon mer betydande omfattning hållas på något annat språk än det svenska (JO 1995/96 s. 82, Dnr 3032-1993). 7.4 Överväganden i samband med tillträde till Londonöverenskommelsen När tillträdde Londonöverenskommelsen hade någon språklag ännu inte införts. Emellertid hade de språkpolitiska målen antagits av . I samband med tillträdet övervägdes därför de olika effekter som en begränsning av översättningskravet för de europeiska patenten kunde ha på det svenska språket. Vid bedömningen om skulle tillträda Londonöverenskommelsen var regeringens utgångspunkt att i patentsammanhang skulle verka för att reducera översättningskraven och därmed kostnaderna, om detta kunde ske utan att viktiga skyddsintressen skadades. Sänkta kostnader för europeiska patent genom minskade översättningskrav ansågs ha klart övervägande positiva effekter för företagen i och i övriga . Denna principiella utgångspunkt talade initialt för ett tillträde till Londonöverenskommelsen. Emellertid bedömdes att en mer ingående analys behövde göras där fördelen av kostnadsbesparingarna vägdes mot sådana eventuella nackdelar som begränsningar i översättningskraven kunde medföra innan slutlig ställning kunde tas. I propositionen som behandlar tillträde till Londonöverenskommelsen (prop. 2005/06:189) gjordes därför en inventering av för- och nackdelarna med att avstå från översättningskravet. Särskilt belystes frågan utifrån konsekvenserna för rättssäkerheten, teknikspridningen och språkpolitiken. Vad gällde språkpolitiken bedömdes att ett borttagande av översättningskravet inte skulle ha sådan negativ inverkan på det svenska språkets ställning och utveckling att det skulle förhindra SOU 2012:19 Språkpolitiken och språklagen 101 ett tillträde till överenskommelsen. Vid bedömningen av om det svenska fackspråkets utveckling skulle skadas av ett avstående från översättningskravet redogjordes för uppgifter som utredningen hade erhållit från TNC. TNC:s uppfattning var att nya termer i första hand utvecklades genom allmänt språkbruk, vetenskapliga artiklar och forskarrapporter, inte genom patentöversättningar. Enligt TNC förutsatte utvecklingen av teknisk terminologi att nya termer också fungerar som ett underlag för definitioner av ett begrepp eller en uppfinning. I de patentöversättningar som TNC hade kommit i kontakt med fanns inte något underlag för definitioner av de termer som användes där utan det förutsattes att läsaren redan hade kunskaper på området. Därtill ansåg TNC att såväl översättningar som i vissa fall originaltexterna kunde vara av varierande kvalitet. I anledning härav använde sig inte TNC av patentöversättningar i sin verksamhet. TNC påpekade även att de patenttermer som finns i beskrivningen i de flesta fall även förekommer i patentkraven. Enligt TNC:s uppfattning skulle ett slopande av översättningskraven för patentbeskrivningar inte innebära att något går förlorat ur terminologisynpunkt, förutsatt att ett krav på översättning av patentkraven står kvar. Enligt uppgift efterfrågades de till PRV ingivna översättningarna också i mycket ringa utsträckning. Översatta patentskrifter bedömdes därför inte ha någon betydelsefull påverkan på det svenska språket. Mot denna bakgrund ansåg regeringen att det för svenska språkets ställning som komplett och samhällsbärande språk inte i sig var befogat att bibehålla kraven på översättning till svenska av patentbeskrivningarna. En fullständig översättning av europeiska patent bedömdes därför inte vara av sådan betydelse att det försvarade kostnaderna härför. Däremot framstod det som mindre lämpligt ur rättssäkerhetssynpunkt att helt avstå från översättning av ett europeiskt patent. Då patentkraven bestämmer patentets skyddsomfång ansågs dessa inta en särställning i rättssäkerhetshänseende. Patentkraven bedömdes därför alltjämt böra översättas till svenska. Vid införandet av språklagen konstaterades att det sålunda inskränkta översättningskravet i 82 § patentlagen fick anses stå i strid med bestämmelsen i 10 § första stycket språklagen. I förarbetena till språklagen anges därför att 82 § patentlagen är ett sådant undantag som omfattas av 3 § språklagen (prop. 2008/09:153 s. 15 f.). 103 8 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten Under utförandet av mitt utredningsuppdrag har jag haft samrådsmöten med berörda branscher, myndigheter och organisationer. De huvudsakliga intryck och synpunkter som framkommit vid dessa samråd redovisas i det följande. 8.1 Näringspolitiska aspekter Harmonisering och regelförenkling Flera aktörer har framhållit att det inte finns något rationellt argument för att det ska vara någon skillnad avseende språkkraven för europeiska och nationella patent. Upp emot 80–av de patent som får giltighet i utgörs av europeiska patent. Om ett europeiskt patent beviljats på engelska krävs endast att patentkraven översätts till svenska för att patentet ska få giltighet i . Den stora merparten av de patent som får giltighet i är därför skrivna på engelska med endast patentkraven översatta till svenska. Mot bakgrund av att det rättsligt sett inte är någon skillnad mellan svenska patent och europeiska patent har det anförts att det inte är motiverat att ha några skillnader i språkkraven mellan de olika patenttyperna. Enligt detta resonemang skapar skillnader i språkkraven mellan europeiska patent med giltighet i och svenska nationella patent en kraftig obalans mellan dessa två sätt att få patent i ; en obalans som är till nackdel för det nationella patentansökningsförfarandet. Samma språkregler bör därför tillämpas på såväl europeiska patent som blir gällande i som för nationella patentansökningar och vid nationell fullföljd av PCT-ansökningar. Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19 104 Vidare har argumentet framförts att ett införande av möjligheten att behandla och bevilja nationella patentansökningar på engelska med endast patentkraven översatta till svenska skulle ligga i linje med regeringens arbete med regelförenkling och arbetet med att minska företagens administrativa bördor. Kostnadsbesparingar och valfrihet Representanter för industrin har pekat på att det – så som samhällsutvecklingen ser ut – krävs tillgång till en global marknad för att kommersialisera en uppfinning. Svenska innovationsföretag, stora som små, är internationellt verksamma i mycket stor utsträckning. Det finns därför ett stort behov av patentskydd även utanför gränser. Behovet av att skydda sina uppfinningar på andra marknader finns inte bara hos större företag utan även hos mindre och nystartade företag. Det är sålunda ett begränsat antal uppfinningar som patentsöks enbart i . När en sökande vill ansöka om patent i flera länder måste ansökningen skrivas på eller översättas till det språk som godtas av respektive patentmyndighet. Den som önskar använda sin svenska ansökan som prioritetsgrundande dokument vid en ansökan t.ex. vid EPO eller i måste översätta ansökningen till engelska. Det nuvarande kravet på att en svensk patentansökan måste finnas på svenska innan den publiceras innebär att företag som vill ge in en nationell svensk ansökan antingen måste skriva ansökningen på svenska och sedan översätta den till engelska när man går vidare till andra länder eller skriva ansökningen på engelska och sedan översätta den till svenska inför publiceringen i . En möjlighet att behandla och bevilja patentansökningar på engelska skulle alltså medföra att en patentansökan skulle kunna användas i flera ansökningsprocedurer utan att behöva översättas i sin helhet. Företrädare för industrin har därför anfört att detta skulle medföra minskad administration och minskade översättningskostnader för användarna av patentsystemet. Mot bakgrund av att patentansökningar har en utpräglad teknisk natur och vanligen uppgår till 20–30 sidor är översättningar av dessa kostsamt. Många företag har också flera ansökningar, varför översättningskostnaderna kan uppgå till stora belopp. Mindre och nystartade företag är särskilt känsliga för kostnader än större och mer etablerade företag. Det kan få förödande konsekvenser för ett SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten 105 expansivt företag om det av kostnadsskäl inte kunnat söka patent utanför när företaget växer och letar sig in på andra marknader. En minskning av kostnaderna för att söka patent får därför i synnerhet anses gynna de mindre företagen. Översättningskostnaderna utgör en inte ringa del av företagens patentkostnader. Om översättningar av patentansökningar krävdes i mindre utsträckning skulle detta förbilliga erhållandet av patentskydd. Företrädare för näringslivet pekar på att minskade kostnader för att erhålla patentskydd får anses allmänt gynna innovation och tillväxt. Om patentskydd kan erhållas till en rimlig kostnad skulle det inte bara gynna stora patentintensiva företag, även mindre företag och enskilda gynnas. Minskade kostnader skulle öka patentsystemets tillgänglighet för alla användare. Dessutom får översättningskostnaderna ses som en förhållandevis onyttig kostnad eftersom de undersökningar som gjordes i samband med Londonöverenskommelsen utvisade att översättningar efterfrågas i mycket liten utsträckning. Det framhålls också att en stor del av svensk industri arbetar internationellt och därmed ofta har engelska som koncernspråk. Även forskare har ofta engelska som arbetsspråk. I många fall skrivs därför patentansökningar direkt på engelska. Det är också en fördel att kunna skriva en patentansökan direkt på det språk som har använts vid framtagandet av uppfinningen. Framför allt telekomföretag och biotech/läkemedelsföretag – vilka utgör viktiga industrigrenar i – arbetar ofta på engelska och skriver därför gärna patentansökningar direkt på engelska. Av förespråkarna för en reform har det sålunda sammantaget anförts att det enskilda företaget ska kunna välja mellan det nationella svenska förfarandet och det europeiska, eller välja att kombinera dessa, utifrån sina egna förutsättningar och behov i stället för att styras av kostnader för översättningar. Det har påpekats att det är viktigt att patentsystemet utformas på ett ändamålsenligt sätt i den allt mer internationaliserade miljö som råder och att den nuvarande ordningen är utformad endast för dem som bara avser att söka patent i . En reformering av reglerna skulle därför leda till att systemet anpassas till rådande faktiska förhållanden för industrin. Det skulle leda till ökad valfrihet – en möjlighet att använda engelska, inte ett tvång. De språkvårdande organisationerna har å andra sidan anfört att översättningskostnaderna inte uppgår till så stora belopp som industrin har påstått. I den finska propositionen (RP 175/2010 rd Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19 106 s. 12) anges att EPO uppskattade kostnaderna för att ansöka om ett europeiskt patent och upprätthålla det i sex länder till , varvid översättningskostnaderna sammantaget uppgick till . Översättningskostnaderna uppgick sålunda endast till av den totala kostnaden. Vidare har anförts att kostnaderna för översättning i realiteten inte kommer att minska genom en reform. Kostnaderna kommer de facto att finnas kvar, de kommer bara skjutas över till den som ska läsa/tolka patentet. Konsekvenser för PRV PRV har anfört att skillnaderna i språkkraven mellan europeiska patent med giltighet i och svenska nationella patent skapar en obalans mellan dessa två sätt att få patent i ; en obalans som är till nackdel för det nationella patentansökningsförfarandet. Den som önskar ge in sin ansökan på engelska kan få högre översättningskostnader i det nationella förfarandet än vad som skulle vara fallet om patent sökts via EPO. Detta, anser man, skapar ekonomiska incitament att välja bort PRV och en svensk nationell patentansökan till förmån för andra förfaranden. Myndigheten har påpekat att den gällande ordningen kan leda till ett minskat antal nationella patentansökningar. En möjlighet att bevilja patent på engelska skulle göra det mindre ekonomiskt ogynnsamt att som ett första steg utnyttja PRV för sökande som senare siktar på en internationell patentering. Det skulle också kunna leda till att fler sökanden fullföljer sina patentansökningar. Allt färre fullföljer nämligen numera en nationell patentansökan. Det är inte ovanligt att en sökande som lämnat in en ansökan avfattad på engelska lägger ner ansökningen innan man tvingas ge in en översättning till PRV. Ett minskat antal patentansökningar och ett minskat antal ansökningar som fullföljs till beviljade patent leder till ett minskat intäktsflöde för PRV. Detta kan enligt PRV få konsekvenser för myndighetens möjlighet att upprätthålla kvaliteten i arbetet och kompetensen inom skilda teknikområden. Det har vidare framhållits att detta i förlängningen kan leda till att det förlorar sin status som . För att få vara krävs att myndigheten har ett visst minsta antal anställda patentingenjörer. SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten 107 PRV har vidare framhållit att dess kunder vid kundmöten och i andra sammanhang har uttryckt önskemål om att regelverket ändras. Det upplevs som ett problem att förklara för användarna av patentsystemet vad som motiverar de skilda översättningskraven. Det finns sålunda ett kundbehov att kunna lämna in patentansökningar på engelska och få dessa behandlade utan att en översättning krävs. Myndigheten pekar på sitt uppdrag att erbjuda ett effektivt och ändamålsenligt system för patentansökningar och att arbeta för att förbättra förutsättningarna för företagande och entreprenörskap. PRV har också en serviceskyldighet och ska verka för att förbättra servicen till sina kunder, dvs. för användarna av patentsystemet. PRV har pekat på att medan det stora flertalet patentmyndigheter ser en nedgång i antalet nationella ansökningar så är trenden i den motsatta. Där har antalet nationella patentansökningar ökat . Det antas att denna ökning av de inhemska ansökningarna i vart fall delvis beror på den möjlighet som då infördes att bevilja ansökningar på engelska. Andelen ansökningar som ges in på engelska i har gått från strax till . Möjligheten att behandla och bevilja ansökningar på engelska anses i därför ha tillgodosett ett behov hos användarna av patentsystemet. I sammanhanget har också framhållits att PRV i stor utsträckning arbetar med engelskspråkiga dokument. PRV är därför fullt kapabelt att behandla patentansökningar på engelska. I många fall är det t.o.m. enklare för handläggaren att avfatta ett tekniskt föreläggande på engelska eftersom de dokument som ansökningen granskas mot oftast också är på engelska. Argumentet att en reform skulle leda till att PRV gynnas har dock ifrågasatts av språkvårdande organisationer. Det har därvid anförts att de som använder sig av engelska i sina patentansökningar är de som också använder sig av det europeiska patentsystemet. Möjligheten att bevilja patent på engelska kommer därför antagligen inte öka antalet patentansökningar hos PRV. Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19 108 8.2 Språkpolitiska och offentligrättsliga aspekter Från förespråkarna av en reform har anförts att de språk- och rättspolitiska argument som anförts mot minskade krav på översättningar av patentansökningar till svenska redan har genomlysts av i betänkandet Harmoniserad patenträtt (SOU 2003:66) och att regeringen i den efterföljande propositionen (prop. 2005/06:189) bedömde att det inte fanns några vägande språkpolitiska intressen eller rättssäkerhetsskäl som hindrade att accepterade engelskspråkiga patentskrifter i samband med validering av europeiska patent. Emellertid har de språkvårdande organisationerna alltjämt betänkligheter, särskilt när det nu kommer till det nationella förfarandet. Svenska språkets ställning De som är kritiska till en ökad acceptans av engelska har anfört att, såsom utvecklingen ser ut , engelskan i patentsammanhang är ett A-språk, tyskan och franskan är B-språk och andra språk är Cspråk. Detta leder enligt kritikerna till att svenska uppfinnare hamnar i underläge jämfört med uppfinnare från engelskspråkiga länder. En uppfinnare med engelska som modersmål kan söka patent i nästan alla länder på sitt eget språk, vilket inte uppfinnare som kommer från länder med andra språk kan göra. Det har även anförts att faktumet att engelskan vinner mark även inom det nationella patentsystemet inte tar hänsyn till industrikulturella aspekter. Olika länder har utvecklat skilda industrier, i är t.ex. pappersmassaindustrin väldigt utvecklad. Normalt ska språket i patentskrifter vara en spegel av vad som försiggår inom näringslivet och ingenjörsverksamheten. Om språket i svenska patentskrifter företrädesvis är engelska blir språket i patentskrifterna emellertid inte en spegel av det svenska industrispråket. Ur ett rent strategiskt perspektiv kan det också innebära ett problem att införa möjligheten att bevilja nationella patentskrifter på engelska. Det finns en oro inom språkvårdande organisationer att de argument som används för att legitimera ett undantag från kravet på svenska inom patentområdet används för att öppna upp för engelskan även inom andra områden. SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten 109 ligen relativt begränsat men en ökad acceptans av engelskan här kan tas till intäkt för att sätta språklagens regler ur spel även inom andra områden, t.ex. inom det betydligt större och vidsträcktare forsknings- och utbildningsområdet. Industrin har å sin sida framhållit att reformen inte innebär att någon patentsökande hindras att använda det svenska språket i kontakten med PRV. De som alltjämt önskar avfatta sina patentansökningar på svenska är fria att göra så. Utvecklingen av svensk terminologi De språkvårdande organisationerna har anfört att en minskad användning av svenska språket vid avfattande av patentansökningar kommer att ha återverkningar på den svenska terminologin inom tekniska fackområden. TNC har pekat på att det i finns en stor aningslöshet vad gäller terminologiarbete och den negativa inverkan på språket som ett uteblivet eller minskat svenskt terminologiarbete skulle medföra. Om det införs möjlighet att bevilja nationella patent på engelska anser TNC att det också bör införas krav på att sökandena måste arbeta mer aktivt med terminologin i den del av patentet som ska finnas på svenska. Det idealiska vore om sökanden hade ett mer aktivt samråd med en utbildad terminolog och/eller TNC för att säkerställa att korrekt terminologi används. Det är dock riktigt vad som anges i prop. 2005/06:189 att TNC i sitt arbete med att bevaka terminologin inte använder sig av patentskrifter. Det är också svårt att säga exakt var terminologin egentligen skapas. Förespråkarna för en reform pekar på att det används engelska uttryck vid avfattandet av svenska patentansökningar.