sou · GZB386 · 2012-01-01 00:00:00 — Fram till och med den31december2019skaåtminstonedegränsvärdenförutsläpp gälla som anges i tillstånden för dessa förbränningsanläggningar, särskilt i enlighet med kraven i direktiven /80/EG och 2008/1/EG. Förbränningsanläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på mer än 500 MW som använder fast bränsle och som meddelades det första tillståndet efter ska uppfylla de utsläppsgränsvärden för kväveoxider som anges i del 1 i bilaga V. Om det på en medlemsstats territorium finns förbrännings anläggningar som omfattas av detta kapitel och som utgör en del av ett litet enskilt system, ska den medlemsstaten före till kommissionen överlämna en förteckning över dessa förbränningsanläggningar, den totala årliga energianvänd ningen för det lilla enskilda systemet och den energimängd som erhålls genom sammankoppling med andra system. Fram till och med får en förbrän ningsanläggning undantas från skyldigheten att iaktta de gräns värden för utsläpp som avses i artikel 30.2 och de avsvavlingsgrader som avses i artikel 31 förutsatt att följande vill kor är uppfyllda: a)Den sammanlagda installerade tillförda effekten överstiger inte 200 MW, b)anläggningen meddelades det första tillståndet före eller dess verksamhetsutövare ingav en komplett tillståndsansökan före den dagen, under förutsätt ning att anläggningen togs i drift , c)åtminstone50 %avanläggningensproduktionavnyttiggjord värme som ett rullande medelvärde levererasiformavångaellervarmvattentillettoffentligtfjär rvärmenät, och d)de utsläppsgränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxider och stoft som anges i det tillstånd för anläggningen som är gäl lande , särskilt i enlighet med kraven i direktiven /80/EG och 2008/1/EG, ska åtminstone gälla till och med . L 334/38 Europeiska unionens officiella tidning ska varje medlemsstat till kom missionen överlämna enförteckning överdeförbränningsanlägg ningarpåvilkabestämmelsernaipunkt1ärtillämpliga,inbegripet derassammanlagdainstalleradetillfördaeffekt,detyperavbränsle som används och de tillämpliga gränsvärdena för utsläpp av sva veldioxid, kvävedioxider och stoft. Medlemsstaterna ska dess utom,förallaförbränningsanläggningarsomomfattasavpunkt1 och som anges i den punken, underrätta kommissionen om den andel av varje anläggnings produktion av nyttiggjord värme som levererades i form av ånga eller varmvat ten till ett offentligt fjärrvärmenät, uttryckt som ett rullande med elvärde över de föregående fem åren. Geologisk lagring av koldioxid Medlemsstaterna ska säkerställa att verksamhetsutövarna vid alla förbränningsanläggningar med en nominell elektrisk effekt på 300 MW eller mer, för vilka det ursprungliga tillståndet till uppförande eller, i avsaknad av ett sådant förfarande, det ursprungliga drifttillståndet har utfärdats efter ikraftträdandet av och rådets direktiv /31/EG av om geologisk lagring av koldioxid (1), har gjort en bedömning av om följande villkor är uppfyllda: a)Lämpliga förvaringsplatser finns tillgängliga. b)Transporten är tekniskt och ekonomiskt genomförbar. c)Det är tekniskt och ekonomiskt möjligt att eftermontera utrustning för koldioxidavskiljning. Om villkoren som anges i punkt 1 är uppfyllda, ska den behöriga myndigheten se till att lämpligt utrymme avsätts vid anläggningen för den utrustning som krävs för att avskilja och komprimera koldioxid. Den behöriga myndigheten ska bedöma huruvida villkoren är uppfyllda på grundval av den bedömning som avses i punkt 1 och annan tillgänglig information, särskilt när det gäller skydd av miljön och av människors hälsa. Driftstörning eller haveri i reningsutrustningen Medlemsstaterna ska säkerställa att det av tillstånden fram gårvilkaförfarandensomskaföljasomreningsutrustningenfung erar dåligt eller havererar. Om utrustningen havererar ska den behöriga myndigheten ålägga verksamhetsutövaren att begränsa eller upphöra med drif ten,omdennormaladriftenintekanåterupptasinom24timmar, eller att driva anläggningen med bränslen som förorenar mindre. Verksamhetsutövaren ska underrätta den behöriga myndigheten efter driftstörning eller haveri i reningsutrustningen. (1) EUT L 140, , s. 114. Anläggningen får inte drivas längre än sammanlagt per tolvmånadersperiod utan reningsutrustning. Den behöriga myndigheten får medge undantag från tidsgrän serna i första och tredje styckena om någon av följande situatio ner föreligger: a)Det finns ett tvingande behov av att upprätthålla energiförsörjningen. b)Förbränningsanläggningen meddenhavereradeutrustningen skulle ersättas av en annan anlägg ning som skulle orsaka en total ökning av utsläppen. Kontroll av utsläpp till luft Medlemsstaterna ska se till att kontroll av luftförorenande ämnen sker i enlighet med del 3 i bilaga V. Installationochfunktionhosautomatiskkontrollutrustning ska omfattas av kontroll och årliga prov i enlighet med del 3 i bilaga V. Den behöriga myndigheten ska bestämma placeringen av provtagnings- och mätpunkter som ska användas vid kontroll av utsläpp. Alla kontrollresultat ska registreras, bearbetas och presen teras på ett sätt som gör det möjligt för den behöriga myndighe ten att kontrollera efterlevnaden av de driftvillkor och gränsvärden för utsläpp som anges i tillståndet. Efterlevnad av gränsvärden för utsläpp Gränsvärdena för utsläpp till luft ska anses ha följts om villkoren i del 4 i bilaga V är uppfyllda. Förflerbränsleanläggningarsomsamtidigtutnyttjartvåeller flera bränsletyper ska den behöriga myndigheten fastställa gräns värden för utsläpp enligt följande steg: a)Ta det gränsvärde för utsläpp för varje bränsletyp och föro rening somsvararmothelaförbränningsanläggningenssam manlagda installerade tillförda effekt enligt delarna 1 och 2 i bilaga V. b)Bestäm viktade gränsvärden för utsläpp för varje typ av bränsle, vilka erhålls genom att multiplicera de enskilda gränsvärdensomavsesiameddentillfördaeffektenförvarje bränsletyp och dividera produkten med summan av de till förda effekterna för samtliga bränslen. c)Addera de viktade gränsvärdena för utsläpp för varje typ av bränsle. Europeiska unionens officiella tidning L 334/39 Fördeflerbränsleanläggningarsomomfattasavartikel30.2 som för egen förbrukning använder destillations- och omvand lingsrester från råoljeraffinering, separat eller tillsammans med andra bränsletyper, kan följande utsläppsgränsvärden tillämpas i stället för de utsläppsgränsvärden som anges i punkt 1. a)Om den bestämmande bränsletypen vid driften av förbrän ningsanläggningen tillför eller mer till summan av de tillförda effekterna från samtliga bränsletyper, det utsläpps gränsvärdesomangesidel1ibilagaVfördenbestämmande bränsletypen. b)Om den bestämmande bränsletypen tillför till summan av de tillförda effekterna från samtliga bränsle typer, det utsläppsgränsvärde som fastställs i enlighet med följande steg: i)Ta det utsläppsgränsvärde som anges i del 1 i bilaga V för varje använd bränsletyp som svarar mot förbrän ningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt. ii)Beräkna utsläppsgränsvärdet för den bestämmande bränsletypen genom att det utsläppsgränsvärde som fastställts för den bränsletypen i enlighet med led i mul tipliceras med två, varefter utsläppsgränsvärdet för den använda bränsletyp som har det lägsta värdet enligt del 1 i bilaga V, som svarar mot förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt, subtraheras från den erhållna produkten. iii)Fastställ de viktade utsläppsgränsvärdena för varje använd bränsletyp genom att multiplicera det utsläpps gränsvärde som fastställts enligt leden i och ii med den tillförda effekten för det aktuella bränslet, varefter pro dukten divideras med summan av de tillförda effekterna för samtliga bränslen. iv)Addera de viktade utsläppsgränsvärden som fastställts enligt led iii. Fördeflerbränsleanläggningarsomomfattasavartikel30.2 som för egen förbrukning använder destillations- och omvand lingsrester från råoljeraffinering, separat eller tillsammans med andra bränsletyper, kan de genomsnittliga utsläppsgränsvärden för svaveldioxid som anges i del 7 i bilaga V tillämpas i stället för de utsläppsgränsvärden som anges i punkterna 1 eller 2 i den här artikeln. a)för angivandet av de start- och stopperioder som avses i arti kel 3.27 och i del 4 punkt 1 i bilaga V, och b)för de nationella övergångsplaner som avses i artikel 32, och särskilt för fastställandet av utsläppstak och därtill hörande kontroller och rapportering. Dessa genomförandebestämmelser ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 75.2. Kommissionen ska lägga fram lämpliga förslag . Detta kapitel gäller avfallsförbrännings- och samförbrän ningsanläggningar som förbränner eller samförbränner fast eller flytande avfall. Detta kapitel ska inte tillämpas på förgasnings- eller pyrolysan läggningaromdegasersomuppstårgenomdennavärmebehand lingavavfallrenasisådanomfattningattdeinförsinförbränning inte längre utgör avfall och de inte kan orsaka större utsläpp än de som uppstår vid förbränning av naturgas. I detta kapitel ska avfallsförbrännings- och samförbränningsan läggningar omfatta samtliga förbränningslinjer eller samförbrän ningslinjer, utrymmen för mottagning och förvaring av avfall samt utrustning för förbehandling vid anläggningen, anläggning ens system för tillförsel av avfall, bränsle och luft, värmepannor, utrustning för behandling av rökgaser, utrustning för behandling eller förvaring av restprodukter och avloppsvatten vid anlägg ningen,skorstenar,apparaturochsystemförregleringavförbrän ning eller samförbränning samt för registrering och kontroll av förbrännings- eller samförbränningsförhållandena. Omandraprocesserän oxideringanvändsförtermiskbehandling av avfall, såsom pyrolys, förgasning eller plasmaprocess, ska avfallsförbränningsanläggningen eller samförbränningsanlägg ningen omfatta både den termiska behandlingsprocessen och den följande förbränningsprocessen. Omsamförbränningavavfallskerpåettsådantsättattdethuvud sakliga ändamålet med anläggningen inte är energialstring eller tillverkning av materiella produkter utan snarare värmebehand ling av avfall, ska anläggningen betraktas som en avfallsförbränningsanläggning. Detta kapitel gäller inte för följande anläggningar: a)Anläggningar som endast behandlar följande slags avfall: i)Avfall som förtecknas i artikel 3.31 b. ii)Radioaktivt avfall. iii)Djurkroppar, varom regleras i och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av om hälsobestämmelser för animaliska biproduk ter som inte är avsedda att användas som livsmedel (1). (1) EGT L 273, 10.10.2002, s. 1 L 334/40 Europeiska unionens officiella tidning iv)Avfall som uppkommer vid prospektering och utvin ning av olje- och gasfyndigheter från offshoreplattfor mar och som förbränns på dessa. b)Experimentanläggningar som används för forskning, utveck ling och provning i syfte att förbättra förbränningsprocessen och som behandlar mindre än avfall . I detta kapitel avses med restprodukt varje flytande eller fast avfall som uppstår i en avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggning. En ansökan om tillstånd för en avfallsförbrännings- eller samför bränningsanläggning ska innehålla en beskrivning av de åtgärder som syftar till att garantera att följande krav uppfylls: a)Anläggningen är konstruerad och utrustad samt kommer att underhållas och drivas på ett sådant sätt att kraven i detta kapitel uppfylls, med beaktande av de avfallskategorier som ska förbrännas eller samförbrännas. b)Denvärmesomalstrasunderförbrännings-ochsamförbrän ningsprocessen återvinns i möjligaste mån, exempelvis genom produktion av värme, ånga eller el. c)Restprodukterna nedbringas till ett minimum med avseende påmängdochskadlighetochåtervinnasdärdettaärlämpligt. d)Bortskaffandet av restprodukter som inte kan förhindras, minskaselleråtervinnasskerienlighetmednationelllagstift ning och unionslagstiftning. Tillståndet ska innehålla följande: a)En förteckning över de typer av avfall som får behandlas, på grundval av de typer av avfall som anges i den europeiska avfallsförteckningen som upprättats genom beslut /532/EG, omdettaärmöjligt, ochmedinformation om mängden av varje typ av avfall, när detta är lämpligt. b)Anläggningens totala förbränningskapacitet eller samför bränningskapacitet för avfall. c)Gränsvärden för utsläpp till luft och vatten. d)Krav för pH, temperatur och flöde av utsläpp av avloppsvatten. e)De provtagnings- och mätmetoder och frekvenser som ska användas för att uppfylla kraven på kontroll av utsläpp. f)Den längsta tid i samband med tekniskt oundvikliga drift stopp, driftstörningar eller fel i reningsutrustning eller mät apparatur, under vilken utsläppen till luft och utsläppen av avloppsvatten får överskrida de fastställda gränsvärdena för utsläpp. Det tillstånd som den behöriga myndigheten beviljar en avfallsförbrännings-ellersamförbränningsanläggningsomanvän der farligt avfall ska utöver kraven i punkt 1 innehålla följande: a)En förteckning över de mängder av olika kategorier av farligt avfall som får behandlas. b)Det minsta och det högsta massflödet av sådant farligt avfall, avfallets lägsta och högsta värmevärde samt maximalt inne håll av polyklorerad bifenyl, pentaklorfenol, klor, fluor, sva vel, tungmetaller och andra förorenande ämnen. Medlemsstaterna får upprätta förteckningar över avfallska tegoriersomskaangesitillståndetvilkakansamförbrännasivissa kategorier av samförbränningsanläggningar. Den behöriga myndigheten ska regelbundet ompröva och vid behov uppdatera villkoren i tillståndet. Rökgaserfrånavfallsförbrännings- ochsamförbränningsan läggningar ska släppas ut på ett kontrollerat sätt genom en skor sten vars höjd ska vara beräknad så att människors hälsa och miljön skyddas. Utsläppentillluftfrånavfallsförbrännings-ochsamförbrän ningsanläggningar får inte överskrida de gränsvärden för utsläpp som anges i delarna 3 och 4 i bilaga VI eller som fastställs enligt del 4 i samma bilaga. Om av den alstrade värmen i en samförbrännings anläggning kommer från farligt avfall eller anläggningen samför brännerobehandlatblandatkommunaltavfall,skadegränsvärden för utsläpp som fastställs i del 3 i bilaga VI tillämpas. Utsläpp till vattenmiljön av avloppsvatten från rening av rökgaser ska begränsas i möjligaste mån, och koncentrationerna av förorenande ämnen får inte överskrida de gränsvärden för utsläpp som fastställs i del 5 i bilaga VI. Europeiska unionens officiella tidning L 334/41 Gränsvärdena för utsläpp ska gälla vid den punkt där avloppsvatten från rening av rökgaser släpps ut från avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggningen. När avloppsvatten från rening av rökgaser behandlas utanför avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggningen vid en behandlingsanläggning som är avsedd endast för rening av denna sortsavloppsvattenskagränsvärdenaförutsläppidel5ibilagaVI tillämpas vid den punkt där avloppsvattnet lämnar behandlings anläggningen. Om avloppsvattnet från rökgasreningen behandlas tillsammansmedavloppsvattenfrånandrakällor,inomellerutan för anläggningen, ska verksamhetsutövaren göra erforderliga massbalansberäkningarmedutgångspunktiresultatenavdemät ningar som avses i del 6 punkt 2 i bilaga VI för att bestämma de utsläppsnivåer i det slutrenade avloppsvattnet som kan hänföras till den del av avloppsvattnet som kommer från rökgasreningen. Under inga omständigheter får avloppsvatten spädas ut för att uppfylla gränsvärdena för utsläpp i del 5 i bilaga VI. Avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggningars områden med tillhörande avfallsupplag ska utformas och drivas på ett sådant sätt att otillåtet och oavsiktligt utsläpp av förore nande ämnen till mark, ytvatten och grundvatten förhindras. Det ska finnas kapacitet att lagra förorenat dagvatten från avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggningens område samt vatten som förorenats i samband med spill eller brandbe kämpning. Denna lagringskapacitet ska vara tillräcklig för att säkerställa att sådant vatten vid behov kan analyseras och renas innan det släpps ut. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 50.4 c får avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggningen eller enskilda ugnar som ingår i en avfallsförbrännings- eller samför bränningsanläggning under inga förhållanden fortsätta att oav brutet bränna avfall med överskridna gränsvärden för utsläpp än . Den sammanlagda drifttiden under sådana förhållanden får inte överskrida . Den tidsgräns som anges i andra stycket gäller de ugnar som är anslutna till en och samma utrustning för rökgasrening. Verksamhetsutövaren ska i händelse av haveri inskränka eller stoppa driften så snart som detta är praktiskt möjligt till dess att normal drift kan återupptas. Medlemsstaterna ska säkerställa att kontrollen av utsläpp sker i enlighet med delarna 6 och 7 i bilaga VI. De automatiserade mätsystemen ska kontrolleras och årli gen provas med avseende på installation och funktion i enlighet med del 6 punkt 1 i bilaga VI. Den behöriga myndigheten ska bestämma placeringen av provtagnings- och mätställen för kontroll av utsläpp. Alla kontrollresultat ska registreras, bearbetas och presen teras på ett sätt som gör det möjligt för den behöriga myndighe ten att kontrollera efterlevnaden av de driftvillkor och gränsvärden för utsläpp som anges i tillståndet. Så snart som lämpliga mätmetoder finns tillgängliga inom unionen, ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artikel 76 och med förbehåll för de villkor som anges i artik larna 77 och 78, fastställa den dag från och med vilken kontinu erliga mätningar av utsläpp i luften av tungmetaller, dioxiner och furaner ska göras. Efterlevnad av gränsvärden för utsläpp Gränsvärdenaförutsläpptillluftochvattenskaanseshaföljtsom villkoren i del 8 i bilaga VI är uppfyllda. Avfallsförbränningsanläggningar ska drivas på ett sådant sätt att en så hög förbränningsgrad uppnås att den totala mäng den organiskt kol i slagg och bottenaska är eller glödningsförlusten är räknat på torr vikt. Vid behov ska metoder för förbehandling av avfallet användas. Avfallsförbränningsanläggningar ska konstrueras, utrustas, byggas och drivas på ett sådant sätt att temperaturen hos de gaser som uppstår vid förbränning av avfall efter den sista inblåsningen av förbränningsluft, även under de mest ogynnsamma förhållan den, höjs på ett kontrollerat och homogent sätt till . Samförbränningsanläggningar ska konstrueras, utrustas, byggas och drivas på ett sådant sätt att temperaturen hos de gaser som uppstår vid samförbränning av avfall, även under de mest ogynn samma förhållanden, höjs på ett kontrollerat och homogent sätt till . L 334/42 Europeiska unionens officiella tidning Vid förbränning eller samförbränning av farligt avfall som inne hållermerän1 %organiskahalogenföreningar,uttrycktsomklor, ska den temperatur som krävs för att följa första och andra styck ena vara minst 1 . Avfallsförbränningsanläggningars temperatur enligt första och tredje styckena ska mätas nära förbränningskammarens inner vägg. Den behöriga myndigheten får tillåta att mätningen görs på en annan representativ punkt i förbränningskammaren. Varjeförbränningskammareienavfallsförbränningsanlägg ning ska vara utrustad med minst en stödbrännare. Dessa brän nareskaautomatisktsättaigångnärtemperaturenhosrökgaserna sjunkerunderdetemperaturersomangesipunkt2efterdensista inblåsningen av förbränningsluft. De ska också användas under anläggningens start- och stopperioder för att säkerställa att dessa temperaturer upprätthålls under hela dessa perioder och så länge som oförbränt avfall finns i förbränningskammaren. Stödbrännarna får inte matas med bränsle som kan orsaka större utsläpp än de som uppstår vid förbränning av gasolja, enligt defi nitionen i artikel 2.2 i rådets direktiv /32/EG av om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen (1), fly tande gas eller naturgas. Avfallsförbrännings- och samförbränningsanläggningar ska drivas med fungerande automatiska system som förhindrar till försel av avfall i följande situationer: a)Vid start, till dess att den temperatur som anges i punkt 2 i denna artikel eller den temperatur som anges i enlighet med artikel 51.1 har uppnåtts. b)När den temperatur som anges i punkt 2 i denna artikel eller den temperatur som anges i enlighet med artikel 51.1 inte upprätthålls. c)När de kontinuerliga mätningarna visar att ett gränsvärde för utsläpp har överskridits till följd av störningar eller fel i rökgasreningsutrustningen. All värme som alstras i avfallsförbrännings- eller samför bränningsanläggningar ska återvinnas i möjligaste mån. Smittsamt kliniskt avfall ska placeras direkt i ugnen utan att först blandas med andra kategorier avfall och utan direkt hantering. Medlemsstaterna ska se till att avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggningen drivs och kontrolleras av en fysisk person som har kompetens att sköta anläggningen. (1) EGT L 121, , s. 13. Medgivande att ändra driftvillkor 1.Den behöriga myndigheten får medge andra villkor än de som följer av artikel 50.1, 50.2 och 50.3 eller, när det gäller tem peraturen, artikel 50.4, och som anges i tillståndet för vissa avfallskategorierellervissatermiskaprocesser,förutsattattövriga krav i detta kapitel uppfylls. Medlemsstaterna får föreskriva regler för sådana medgivanden. 2.Föravfallsförbränningsanläggningarfårdeändradedriftvill koren inte medföra att det uppstår mer restprodukter eller rest produkter med högre halter av organiska förorenande ämnen än de restprodukter som kan förväntas under de villkor som anges i artikel 50.1, 50.2 och 50.3. 3.Utsläpp av totalt organiskt kol och kolmonoxid från sam förbränningsanläggningar som har fått medgivande att ändra driftvillkorenenligtpunkt1skaocksåuppfylladegränsvärdenför utsläpp som anges i del 3 i bilaga VI. Utsläpp av totalt organiskt kol från barkpannor inom pappers- ochmassaindustrinsomsamförbränneravfallinomproduktions området, och var i drift och hade tillstånd före och som får medgivande att ändra driftvillkoren enligt punkt1,skaocksåuppfylladegränsvärdenförutsläppsomanges i del 3 i bilaga VI. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen alla driftvill kor som medges enligt punkterna 1, 2 och 3 samt resultaten av de kontroller som görs, som en del av de uppgifter som ska läm nas i enlighet med rapporteringskraven i artikel 72. Avlämning och mottagning av avfall Verksamhetsutövaren vid en avfallsförbrännings- eller sam förbränningsanläggning ska vidta alla erforderliga försiktighets mått i fråga om avlämning och mottagning av avfall för att förhindraellerimöjligastemånbegränsaföroreningavluft,mark, ytvatten och grundvatten samt andra negativa effekter på miljön, dålig lukt och buller och direkta risker för människors hälsa. Verksamhetsutövarenskabestämmamassanförvarjetypav avfall,ommöjligtenligtdeneuropeiskaavfallsförteckningenupp rättad genom beslut /532/EG, innan avfallet tas emot på avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggningen. Verksamhetsutövaren ska, innan farligt avfall tas emot på avfallsförbrännings-ellersamförbränningsanläggningen,samlain tillgänglig information om avfallet i syfte att kontrollera om de tillståndskrav som anges i artikel 45.2 är uppfyllda. Europeiska unionens officiella tidning L 334/43 Informationen ska omfatta följande: fraktionen och den lösliga fraktionen av tungmetaller. a)All administrativ information om genereringsprocessen som ingår i de dokument som anges i punkt 4 a. b)Den fysikaliska och, i möjligaste mån, kemiska sammansätt ningen av avfallet samt all annan information som krävs för att det ska vara möjligt att bedöma dess lämplighet för den avsedda förbränningsprocessen. c)Avfallets farliga egenskaper, de ämnen med vilka det inte får blandas och de försiktighetsåtgärder som ska vidtas vid han teringen av avfallet. Innan farligt avfall tas emot på avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggningen ska verksamhetsutövaren vidta åtminstone följande åtgärder: a)Kontrollera de handlingar som krävs enligt direktiv /98/EG och, i förekommande fall, de som krävs enligt