sou · H0B364 · 2012-09-28 00:00:00 — Dessa innebär bl.a. att ett livförsäkringsföretag som huvudregel inte får dela ut överskottet till andra än försäkringstagarna (vinstutdelningsförbudet), att stämma och styrelse i sina beslut inte får behandla försäkringstagare otill- börligt, att företaget följer god försäkringsstandard i överskotts- hanteringen och att särskilda oberoende ledamöter och represen- tanter finns i styrelsen. Särregleringen i denna del är motiverad av ett skydd för försäkringstagarnas anspråk på försäkringsföretagets överskott och inte av ett skydd för försäkringsföretaget i sig. Regleringen har dock som utgångspunkt att överskotten får användas som företagets riskkapital Begränsningen av försäkringsföretagens möjligheter att genom avtal låsa in försäkringstagare i pensionsförsäkringar (den lagstadgade flytträtten) är också en del av försäkringstagar- skyddet. Särregleringen i denna del är en blandning av avtals-, skatte- och näringsrättsliga regler. Den har tillkommit mot bak- grund av de mycket långa avtalstider som kännetecknar vissa for- mer av livförsäkringar. Det gäller främst pensionsförsäkringar som enligt skatteregler normalt kan utbetalas först efter . Genom flytträtten tillgodoses ett försäkringstagarskydd som kompletterar övriga skyddsregler för försäkringstagare. Den för- hindrar en inlåsning av konsumenternas kapital och motiveras mer konkret av den disciplinerande verkan som fri rörlighet har på en marknad. Flytträtten stärker också kundens förhandlingsposition i förhållande till försäkringsföretagen. Genom den lagstadgade flytt- rätten kan denne värna sitt pensionskapital genom att flytta detta till ett annat försäkringsföretag som bedöms fördelaktigare när det gäller högre avkastning, lägre kostnader eller, rent av, lägre risk. En minskad inlåsning genom utökad flytträtt kan komma att påverka affärsmodeller som bygger på provisioner och andra ersätt- ningar som är ovanliga utanför försäkringsmarknaden. En utökad information om flyttvärde- och kostnader skulle också innebära förbättrade möjligheter för konsumenterna att göra lämpliga val utifrån sina ekonomiska förutsättningar och värdera olika råd- givares förslag. 3.4Konkurrensaspekter som motiv för särregleringen Den svenska försäkringsmarknaden har, trots sin litenhet relativt många försäkringsföretag och ett brett produktförbud. är många företag i sig inte alltid en fördel på detta område, eftersom försäkringsverksamhet avser hantering av risker där ett stort kol- lektiv kan ha fördelar i riskspridnings- och kostnadshänseende. Den lagstiftningen som blir aktuell i utredningens fyra frågor är ytterst en särlagstiftning i förhållande till annan lagstiftning, till- kommen för att skydda försäkringstagares intressen. På så sätt är den per definition begränsande för konkurrensen, eftersom den minskar möjligheterna för företag att agera fritt. Nya krav i bestämmelserna medför vidare ökade administrativa kostnader som i ömsesidigt verkande företag finansieras av försäkringstagarna. I vinstutdelande företag kan kostnader överföras till försäkrings- tagarna t.ex. genom att avgifter höjs. Ändringar i särlagstiftningen för försäkringsföretag kan dock undantagsvis förbättra konkurrensen. Det gäller om särlagstift- ningen innebär hinder för andra företag att etablera sig på en mark- nad eller meddela samma slag av produkter. Så var exempelvis fallet med den tidigare behovsprincipen som begränsade etableringen av nya försäkringsföretag. Sådana tilläts endast om myndigheterna konstaterade ett behov av ett nytt företag. Vad som särlagstift- ningen annars kan tillgodose ur konkurrenssynpunkt är konkurrensneutralitet, dvs. att den utformas så att olika försäk- ringsföretag varken missgynnas – eller gynnas – i förhållande till andra företag som meddelar samma slag av livförsäkringar på samma marknad. En sådan syn på särregleringen – där fördelarna av konkurrensneutralitet ytterst kommer försäkringstagarna tillgodo – är grundläggande för EU-regleringen på livförsäkringsområdet som är utformad för skapandet av en gemensam marknad. Utredningens arbete måste, i likhet med vad som vanligtvis gäller för särregleringen för försäkringsföretag, utgå från skydds- behovet för försäkringstagarna. Våra föreslagna regler bör således vara konkurrensneutrala i fråga om tillämpningsområde och inne- håll samt utformas så att de inte leder till högre (administrativa) kostnader än vad skyddsbehovet motiverar. 4Överskott i livförsäkrings- verksamhet – en bakgrund 4.1Vad är överskott enligt dagens synsätt? I detta bakgrundsavsnitt behandlas vad man betraktar som över- skott inom livförsäkringsföretag . Enligt nuvarande synsätt består överskottet i försäkringsföretag liksom i andra typer av företag bl.a. av ackumulerade vinster som verksamheten genererat. I försäkringsverksamhet utgörs överskottet närmare bestämt av de tillgångar som finns i företaget utöver belopp som avsatts för att uppfylla dels företagets i avtal preciserade åtaganden gentemot försäkringstagarna, dels företagets förpliktelser mot andra ford- ringsägare, dels företagets förbindelser mot ägare eller andra externa intressenter för tillfört aktiekapital, garantikapital eller motsvarande verksamhetskapital. Med tillgångar avses resurser i form av bankmedel, tillgodohavanden, kassa, varor, byggnader, rättigheter, goodwill, m.m. I det följande beskrivs hur internt genererat överskott uppstår och ackumuleras samt hur det samlade överskottet fördelas i icke- vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag, som i dagligt tal även bru- kar benämnas hybridbolag, ömsesidiga livförsäkringsbolag och liv- försäkringsföreningar(med en gemensam term ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag). Situationen är lite speciell när det gäller försäkringsföreningar. Det beror på att dessa är en ny reglerad företagsform som ersätter understödsföreningarna. Förening- arna omfattas av väsentligen samma överskottsregler som ömse- sidiga försäkringsbolag. En livförsäkringsförening kan dock utgöras av en ombildad understödsförening som haft andra överskotts- fonder och mer detaljerade regler i sina stadgar om bl.a. grunder för premiesättningen och hur överskott ska fördelas på överskotts- fonder jämfört med ömsesidiga livförsäkringsbolag som haft en Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund Det är för tidigt att avgöra om alla understöds- föreningar kommer att hantera överskott på samma sätt som ömse- sidiga försäkringsbolag. finns en övergångsfrist för under- stödsföreningar som innebär att de kan tillämpa äldre regler i ytter- ligare . Ingen understödsförening har ännu övergått till att bli en försäkringsförening. För enkelhetens skull förutsätter vi i den följande bakgrundsbeskrivningen att vad som varit relevant för de ömsesidiga livförsäkringsbolagens överskottshantering även är relevant för alla livförsäkringsföreningar. 4.2Olika rättigheter till överskott I vinstutdelande liv- och skadeförsäkringsaktiebolag har försäk- ringstagarna ingen rättighet att få del av ackumulerade överskott som genererats i verksamheten.1 Ett vinstutdelande försäkrings- bolags åtaganden gentemot försäkringstagaren framgår helt av vill- koren i försäkringsavtalet. Bestämmelserna om hur överskottet disponeras i sådana försäkringsbolag, t.ex. reglerna om vinstutdel- ning till aktieägarna, överensstämmer nära med bestämmelserna för aktiebolag i allmänhet. Försäkringstagarna i icke-vinstutdelande livförsäkringsaktie- bolag, ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar har däremot anspråk2 på företagets överskott. För sådana ömsesidigt bedrivna försäkringsföretag gäller normalt att överskott som gene- rerats och ackumulerats i företagen, och som inte behövs för att täcka framtida förluster, ska tillfalla försäkringstagarna i form av återbäring eller på annat sätt. I ömsesidigt bedriven livförsäkringsverksamhet kan nämnda anspråk ofta utgöra en betydande del av den totala förväntade ersättningen till försäkringstagaren. Överskottshanteringen är inte av samma vikt för försäkringstagaren i ett ömsesidigt bedrivet skadeförsäkringsföretag. Ersättningsnivån är nämligen inte direkt kopplad till överskottets storlek. Skadeförsäkringstagaren har i normalfallet inte heller – till skillnad mot livförsäkringstagaren – 1Detta gäller under förutsättning att försäkringstagaren inte är aktieägare. I sådana fall har dock försäkringstagaren rättigheter till överskottet som aktieägare på grund av aktierätten. 2Man bör tala om anspråk på överskott snarare än rätt till överskott eftersom rättig- heterna till överskotten i praktiken är begränsade av att medlen inte behövs eller används för bolagets förlusttäckning. Det förändras inte av att en försäkringstagare som tecknat en försäkring i ett ömsesidigt verkande livförsäkringsföretag – i likhet med en aktieägare som tecknat aktier i ett vinstutdelande livförsäkringsföretag – har en rättighet i ackumulerade och framtida överskott. Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund någon förväntan om att få ersättning utöver den som följer av bestämmelser i försäkringsavtalet, även om de regelmässigt får premierabatter när skadeutvecklingen är gynnsam och har rättig- heter i överskottet som ägare, t.ex. vid en likvidation. 4.3.1Försäkringsavtalets innehåll har en avgörande betydelse En person som tecknar en försäkring ingår ett civilrättsligt avtal med ett försäkringsföretag. Avtalet innehåller bestämmelser om försäkringsföretagets och försäkringstagarens skyldigheter och rättig- heter. Försäkringstagarens rättigheter består framförallt av ersätt- ningar vid den händelse som försäkringen gäller för. Premien är det pris som försäkringstagaren är skyldig att betala för rättigheterna. Överskott i försäkringsverksamhet uppstår helt enkelt om det verkliga utfallet blir gynnsammare för försäkringsföretaget än vad som ursprungligen antogs och reglerades i avtalet. Trots att ett avtal civilrättsligt och till sin form är ett försäk- ringsavtal kan det helt eller delvis avse sådana rättigheter och skyl- digheter som gör att avtalet eller dess delar ska behandlas som ett finansiellt instrument i redovisningssammanhang. I sådana fall kan premierna komma att redovisas som t.ex. insättningar och ersätt- ningen vid försäkringsfall som en återbetalning av investering (se IFRS 4 Försäkringsavtal). Även i sådana fall uppkommer överskott om det verkliga utfallet blir gynnsammare än beräknat. Vi åter- kommer till redovisningsfrågor i avsnitt 4.7–4.9. 4.3.2Antaganden för premieberäkningen har en grundläggande betydelse Livförsäkringsavtal är i regel långvariga. Tiden mellan den första premieinbetalningen och den första ersättningsutbetalningen kan vara flera decennier. Det har funnits ett krav i lag- stiftningen på användning av betryggande antaganden vid bestäm- mandet av för livförsäkringar, dvs. att premien i avtalet medvetet sätts högre än vad tidigare erfarenheter och framtids- bedömningar om exempelvis dödlighet, avkastning och driftskost- Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund SOU 2012:64 nader egentligen motiverar. Detta för att företaget med rimlig säkerhet ska kunna fullgöra sitt åtagande. Om betryggande antaganden används i premiesättningen inne- bär det att överskott från försäkringarna i rörelsen normalt kan förväntas uppkomma och hanteras sett över en längre tidshorisont. gäller dock friare ramar för premiesättningen i sig genom att avvikelser från betryggande antaganden får göras där, om det är försvarligt med hänsyn till försäkringsföretagets ekonomiska situation (se 5 kap. 12 § FRL). Premierna får dock enligt prop. 1998/99:87 s. 406 inte bestämmas på sådant sätt att det systema- tiskt och varaktigt måste tillföras bidrag från andra medel än pre- mierna och dess avkastning (jfr artikel 19 i tredje livförsäkrings- direktivet och artikel 21 i det konsoliderade livförsäkringsdirekti- vet). Inom tjänstepensionsverksamhet, dvs. verksamhet avseende sådana livförsäkringar som klassas som tjänstepensionsförsäk- ringar, gäller att antagandena för premieberäkningen ska vara aktsamma. Detta har i varje fall i tolkats så att premiesättningen redan som huvudregel kan grundas på mer realistiska antaganden, dvs. att premien mera exakt bestäms efter en bedömning och beräkning av exempelvis dödlighet, avkastning och driftskostnader. Detta kan oftast – allt annat lika – innebära att ett lägre överskott kan förväntas uppkomma inom tjänstepensions- verksamhet jämfört med övrig livförsäkring där betryggande antag- anden används. 4.3.3Beräkningen av försäkringsskulden påverkar när överskotten framkommer och överskottens storlek Försäkringstagarens rättigheter till ersättning innebär motsvarande skyldigheter eller åtaganden för försäkringsföretaget. För att beakta de försäkringsåtaganden som måste infrias enligt försäkringsavtalet ska försäkringsföretaget regelbundet beräkna åtagandena och göra försäkringstekniska avsättningar. Avtalade minskat med de beräknade avsättningarna utvisar förenklat försäkringens överskott vid beräkningstillfället. Beräkningen av avsättningarna ligger till grund för vissa rörelse- regler enligt FRL som ska trygga att åtagandena mot försäkrings- tagarna kan fullgörs, t.ex. krav på placeringar i vissa tillgångar. Sådana regler har setts över av Solvens mot Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund bakgrund av solvens II-direktivet. Som framgått av avsnitt 4.3.2 finns ett samband mellan reglerna genom att beräkningen av avsätt- ningar enligt FRL som huvudregel ska ligga till grund för beräk- ningen av premierna (jfr prop. 2004/05:165 s. 225 f.). Beräknade åtaganden ska även redovisas som en skuld i företa- gets balansräkning (benämns försäkringstekniska avsättningar enligt ÅRFL respektive försäkringsskulder enligt IFRS 4 Försäk- ringsavtal). Försäkringsföretag kan redovisa försäkringsskulder i den offentliga redovisningen upprättad enligt ÅRFL eller IFRS 4 enligt andra beräkningsantaganden än vad som gällt för beaktande av avsättningar vid tillämpning av försäkringsrörelsereglerna i FRL. Detta kan bl.a. innebära att överskott redovisas som vinster i balansräkningen i den offentliga redovisningen vid en annan tid- punkt och med andra belopp än när överskottet framkommer enligt FRL. Dessa avsättningar är – enligt FRL, ÅRFL och IFRS 4 – en värdering av vad det kommer att kosta företaget att infria sina försäkringsåtaganden. Även värdering enligt ÅRFL ska som huvud- regel grundas på betryggande antaganden för övrig livförsäkrings- verksamhet respektive aktsamma antaganden för tjänstepensions- verksamhet. På samma sätt som vid premieberäkningen kan olika antaganden användas i den löpande beräkningen av försäkringsskulden. Sådana olikheter kan påverka när överskott uppkommer. De som inte behövs för att täcka avsättningen/skulden blir ett överskott vid beräkningstidpunkten. På samma sätt som i varje annan verksamhet minskar de slutliga utbetalningarna från försäkringsavtalet över- skottet om de inte redan tidigare beaktats som en avsättning/skuld. För att bestämma överskottet behövs alltså ett mätverktyg. Med olika mätverktyg kan överskotten bli olika stora, framkomma och visa olika saker. 4.3.4Valet av skuldtäckningstillgångar påverkar kapitalavkastningens storlek Livförsäkringsföretaget är skyldigt att som en säkerhet för försäk- ringstagarna placera premierna och i förekommande fall andra till- gångar till ett värde som minst motsvarar de försäkringstekniska avsättningarnas värde. Dessa tillgångar, som kallas för skuldtäck- ningstillgångar, ska antecknas i ett särskilt register hos företaget, Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund De omfattas också av särskilda placeringsregler. Placeringsreglerna syftar till att säkerställa att tillgångar som motsvarar företagets försäkringsskulder håller en tillräckligt god kvalité och är anpassade till beräknade utbetalningar från försäkringarna. Begränsningarna för och valet av skuldtäckningstillgångar påverkar i sin tur möjligheterna till framtida överskott, t.ex. i form av ränta på statsobligationer eller utdelning och värdeförändringar på aktier. Här finns också vissa skillnader mellan tjänstepension och övrig livförsäkring, bl.a. genom att de ställer upp mer detaljerade krav för vilka skuldtäckningstillgångar som försäk- ringsföretaget måste inneha. har traditionellt vanligtvis bidragit till den största delen av överskotten inom livför- säkring. 4.3.5Valet av fria tillgångar påverkar också avkastningens storlek För att trygga utbetalningarna ska försäkringsföretaget, utöver skuldtäckningstillgångarna, ha ytterligare tillgångar i beredskap som en kapitalbuffert (så kallad solvensmarginal). Avkastningen på sådana tillgångar påverkar om inte försäkringens överskott, i varje fall försäkringsföretagets överskott i en balansräkning enligt ÅFRL eller IFRS 4. Förändringen av kapitalkrav kan även påverka möjlig- heterna att föra över överskott till försäkringstagarna som åter- bäring eller till ägare som utdelning. Tillgångar som inte används som skuldtäckningstillgångar bru- kar betecknas som fria tillgångar, även om inte begreppet före- kommer i FRL:s lagtext. I ett vinstutdelande livförsäkringsbolag betraktas sådana tillgångar som företagets tillgångar som bidrar till bolagets överskott snarare än till försäkringarnas överskott. I sammanhanget kan nämnas att försäkringstagarna har en sär- skild förmånsrätt för sina försäkringsfordringar gentemot ett för- säkringsföretag. Det innebär att de har företräde till tillgångarna framför andra fordringsägare vid en obeståndssituation, dvs. utmät- ning eller konkurs. Förmånsrätten gäller i de registerförda skuld- täckningstillgångarna och inte i de fria tillgångarna. Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund 4.4Uppkomsten av överskott i olika slag av försäkringar Företagets i avtal preciserade åtaganden gentemot försäkrings- tagarna är således avgörande för om överskott uppkommer i en försäkring. Den del i en traditionell livförsäkring som garanterats genom försäkringsavtalet brukar kallas för garanterat försäkrings- belopp. När försäkringsföretaget beräknar hur stor premien ska vara för att ett visst garanterat belopp ska erhållas vid utbetal- ningen, måste en mängd antaganden göras om bl.a. framtida avkast- ning och driftskostnader. Dessutom måste aktuariella antaganden om dödlighet, sjuklighet och andra riskmått som baseras på försäk- ringskollektivets karaktär göras. Det viktigaste antagandet är det om framtida avkastning. Avkast- ningsantagandet brukar kallas avtalets garanterade ränta. Kravet om betryggande antaganden innebär att den garanterade räntan sätts lägre än den avkastning som företaget förväntas uppnå. Kapital- förvaltningen är i normala fall den viktigaste resultatkällan i liv- försäkringsföretagen och är därför också den mest avgörande faktorn för uppkomsten av överskott. Ett traditionellt livförsäk- ringsavtal genererar följaktligen i normalfallet betydande överskott . Det anförda gäller för premiebestämd livförsäkring. Om försäkringen är förmånsbestämd är försäkringsförmånerna bestämda i avtalet och vanligtvis oberoende av vilka överskott som upp- kommer i olika delar av rörelsen. Även i dessa fall måste dock relevanta antaganden för premieberäkning och avsättningar göras som uppkomna vinster behövs som buffert för att infria gjorda åtaganden. från ett produktperspektiv kan det också finnas varianter av förmånsbestämda och premiebestämda försäk- ringar. 4.4.2Livförsäkring med villkorad återbäring Värdet av de åtaganden i ett livförsäkringsavtal som är villkorade på vissa tillgångars värdeförändringar eller annat försäkringstekniskt resultat och som försäkringstagaren har rätt till enligt bestämmel- serna i försäkringsavtalet kallas villkorad återbäring. Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund lingen av den villkorade återbäringen är genom avtalsvillkoren kopplad till olika mätbara utfall i försäkringsrörelsen. Återbäringen får emellertid inte villkoras på årets resultat. Sådana beräknade belopp beaktas både enligt FRL och ÅRFL som en särskild avsätt- ning/skuld. Företaget ska löpande göra avsättningar för/skuldföra dessa åtaganden, vilket gör att förändringar i utfall som påverkar den villkorade återbäringens värdeutveckling påverkar vilka föränd- ringar i avsättningarna som måste göras. I ett livförsäkringsavtal som enbart innehåller bestämmelser om villkorad återbäring utöver garanterade belopp och där skälighets- och kontributionsprincipen inte gäller har försäkringstagaren inga rättigheter till uppkomna överskott som används som riskkapital. Villkorad återbäring kan också uppkomma genom en ensidig utfästelse från företagets sida och är då att se som ett tillägg till det ursprungliga avtalet. I en fondförsäkring är försäkringstagarnas rätt till överskott kopp- lat till värdet på de andelar i investeringsfonder som försäkrings- tagaren valt att placera premierna i. När premierna för en fondför- säkring ska beräknas görs inget antagande om avkastningen på för- säkringsföretagets tillgångar, eftersom värdet på försäkringen är detsamma som andelsvärdet av de fonder försäkringstagaren valt. Överskott kan därför endast uppkomma om andra faktorers utfall blir mer gynnsamma, t.ex. om driftskostnader blir lägre eller död- ligheten i kollektivet högre (om det är fråga om en livsfallsförsäk- ring för vilken efterlevandeskydd alternativt efterlevande saknas) än vad som tidigare antagits. Överskott som gottskrivs försäk- ringstagarna investeras i så fall vanligtvis för försäkringstagarnas räkning direkt i nya fondandelar. Dessa förhållanden gör att över- skott har en underordnad roll i fondförsäkringsavtal och fondför- säkringstagarna har inte heller någon förväntan om att få någon annan ersättning än värdet av fonderna. Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund I normalfallet saknar även sjuk- och olycksfallsförsäkring avkast- ningsantaganden vid premieberäkningen. Avtalet stadgar vanligtvis vilken ersättning som ska utgå vid försäkringsfall och ersättnings- nivån är inte direkt kopplad till hur mycket som ackumule- rats och vilken avkastning dessa gett. Överskott kan då endast upp- stå om aktuariella riskantaganden, t.ex. om sannolikheten för att sjukdom eller olycka ska inträffa, visar sig vara väl försiktiga eller utvecklingen av sjuk- och olycksfallen i beståndet av något skäl blir lägre än vad som premierna beräknas efter. Ett sjuk- eller olycks- fallsförsäkringsavtal ingås därför i normalfallet utan att försäkrings- tagaren förväntar sig att få ersättningar utöver de som följer av för- säkringsavtalet. Det är således i första hand inom premiebestämd traditionell livförsäkring utan rätt till villkorad återbäring som överskottet har stor betydelse för försäkringens ersättningsnivå. I ett försäkrings- företag som inte får dela ut vinst får försäkringstagarna ett anspråk på uppkomna överskott – i den mån premierna för försäkringen bidragit till att något överskott uppkommit. Det anförda gäller om inte annat framgår av försäkringsavtalet eller bolagsordningen eller stadgarna. 4.4.5När uppstår överskott? Om samma antaganden används för att beräkna premien för ett nytt avtal som för att beräkna avsättningen uppstår varken vinst eller förlust i försäkringarna premien betalas in. Avsättnings- och skuldantagandena justeras dock fortlöpande allt- eftersom förväntningarna uppdateras och förändras. Även förvänt- ningar om ränta, driftskostnader, skatt eller dödlighet varierar som ett livförsäkringsavtal löper. Om tillgångarnas värde inte förändras på motsvarande sätt uppstår vinst eller förlust i rörelsen. I de fall tiden för försäkringsfall är känd minskar osäker- heten om vad det kommer att kosta livförsäkringsföretaget att infria sina åtaganden när tiden för utbetalning närmar sig, vilket medför att den inbyggda bufferten i premieberäkningen och den ursprungliga avsättningsberäkningen realiseras successivt i form av vinst i rörelsen. Överskott i livförsäkringsverksamhet – en bakgrund