sou · H0B382 · 2012-12-04 00:00:00 — Vi anser dock att inte minst praktiska skäl talar för att dessa mål bör handläggas hos de allmänna domstolarna fram till ett lagakraftvunnet avgörande. Vid handläggningen av dessa mål bör domstolarna tillämpa äldre bestäm- melser. Bestämmelser om hur man ska redovisa konsekvenser av förslag i ett betänkande finns i kommittéförordningen (1998:1474) och förord- ningen om konsekvensutredning vid regelgivning (2007:1244). I utredningens direktiv anges särskilt att utredaren ska bedöma de kostnader och konsekvenser i övrigt som förslaget kan komma att medföra. Om förslaget kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna, ska utredaren enligt direktiven föreslå hur dessa ska finansieras. Vi har i kapitel 4 ingående analyserat fördelar och nackdelar med olika framtida organisationsmodeller för prövningen av hyres- och arrendetvister och där motiverat varför vi valt just det föreslagna alter- nativet. I kapitel 5 har vi analyserat konsekvenserna av en ändrad kom- petensfördelning för prövning av hyres- och arrendetvister. Vi gör i detta kapitel en mer övergripande och sammanfattande bedömning av de konsekvenser som våra förslag kan antas medföra. Vidare redo- visar vi, i den mån det är möjligt, de intäkter och kostnader som vi bedömer blir en följd av våra förslag. Vårt förslag innebär bl.a. att hyres- och arrendenämnderna ska avvecklas. Här uppkommer en hel del organisatoriska och personella frågor. Vi förutsätter att dessa får lösas inom ramen för ett genom- förandeprojekt inom Domstolar. brukar regeringen vid denna typ av reform ge i uppdrag åt att i sam- råd med berörda domstolschefer förbereda genomförandet. Vi för- utser särskilt beträffande lokalfrågan och då i synnerhet avseende och ett behov av en sådan för- beredelse inom ramen för ett genomförandeprojekt. Beträffande frågan om vilken inverkan våra förslag får för mål- underlaget vid de olika domstolarna kan vi endast göra mycket gene- rella uppskattningar. Framtiden får närmare utvisa det mer exakta resultatet. 9.2Inrättande av särskilda hyres- och arrendedomstolar och en ändrad kompetensfördelning Vårt förslag innebär att hyres- och arrendenämnderna ska avvecklas och att prövningen av de ärenden som handläggs där ska föras över till åtta hyres- och arrendedomstolar. Vidare innebär vårt förslag den förändringen att arrendenämndsärenden i nästa instans ska prövas av Hyres- och arrendeöverdomstolen som är i stället för av samtliga sex hovrätter. Det kommer inte längre vara möjligt att överklaga ärenden (men väl mål) om arrende till . Vi föreslår också en ändrad kompetensfördelning inom aktuella rättsområden. Prövningen av de hyres-, arrende- och bostadsrätts- tvister som faller inom de allmänna domstolarnas kompetens- område kommer framöver att ske vid de åtta hyres- och arrende- domstolarna i stället för vid 48 tingsrätter. Prövningen i nästa instans kommer att ske i Hyres- och arrendeöverdomstolen i stället för i samtliga sex hovrätter. Den prövning som sker hos Högsta dom- stolen kommer beträffande målen att vara oförändrad. Vårt förslag innebär också att nämndernas uppgift att vara skilje- nämnd inte ska föras över till hyres- och arrendedomstolarna. Denna ärendekategori, som utgörs av få ärenden, kommer därmed att upp- höra. Hyres- och arrendedomstolen kommer dock att kunna hand- lägga de mål som i hittillsvarande ordning vanligen resulterat i denna typ av skiljeförfarande med deltagande av särskilda ledamöter. Parter- nas intresse av att dessa tvister handläggs i domstol kommer därmed förmodligen att öka. Vårt förslag innebär alltså att en del domstolar kommer att få en ökad mål- och ärendetillströmning medan mål- och ärendeunder- laget kommer att minska vid andra domstolar. Såväl domstolarna som hyres- och arrendenämnderna ingår i Domstolar. Genom en omfördelning av resurser inom budgetanslaget för Dom- stolar bör alltså de domstolar som får en ökad måltillströmning också tilldelas ytterligare resurser på bekostnad av övriga domstolar. Hyresråden har djupa kunskaper inom hyres- och arrenderätten och stor erfarenhet av att handlägga aktuella tvister. En mer kon- centrerad prövning av hyres-, arrende- och bostadsrättstvister bör leda till en större kompetens hos samtliga de lagfarna ledamöter som handlägger dessa tvister. Reformen skapar också förutsättningar för ett mer samordnat prövningsförfarande. Med vårt förslag bör en del parallella eller dubbla processer kunna undvikas. innebär detta att både resurser och kompetens kan användas mer effektivt. kan det antas att omorganisationen leder till en mer rationell och effektiv handläggning av de berörda målen och ärendena, vilket i sin tur bör leda till minskade kostnader. Vidare ökar en sam- ordning förutsättningarna för en enhetlig praxis i frågor som är be- släktade. Detta kan i sin tur bidra till en ökad kvalitet i dömandet. En konsekvens av att antalet domstolar som handlägger hyres-, arrende- och bostadsrättstvister blir färre är ökade resor för dom- stolens personal och därmed ökade kostnader. Vi bedömer dock att en stor del av de mål som förs över från allmän domstol kan prövas efter endast skriftlig handläggning. Vidare utgår vi från att parter och vittnen i relativt stor utsträckning kommer att kunna delta vid en förhandling per video från en annan domstol. Hyres- och arrende- domstolen kan också i okomplicerade mål förordna domare vid dom- stolar som inte handlägger hyres-, arrende- och bostadsrättstvister att handlägga sådant mål. Beträffande nuvarande nämndärenden före- slår vi att hyres- och arrendedomstolen i något större utsträckning än i hittillsvarande ordning kan handlägga ett ärende utan att hålla sammanträde. I detta avseende kan alltså resorna i stället minska. Vid en sammanfattande bedömning nöjer vi oss med att konstatera att kostnaderna för domstolarnas resor kommer att öka men att ökningen kommer att bli förhållandevis begränsad. Enligt vårt förslag ska överta tillsynsuppgiften avse- ende en tvångsförvaltning enligt bostadsförvaltningslagen (1977:792) och därmed även ges tillfälle att yttra sig inför vissa beslut. kom det in sammanlagt 47 ansökningar om särskild förvalt- ning till nämnderna. Det rör sig alltså om relativt få ärenden. Läns- styrelsens uppgifter blir bara aktuella om en ansökan bifalls. Vårt förslag innebär därmed att ökade kostnader, om än begränsade, upp- står för medan kostnaderna minskar för Dom- stolar i ungefär motsvarande mån. Med vårt förslag ska från överta uppgiften att förordna särskilda ledamöter. bör därför tillföras extra resurser för detta ändamål. I samband med själva genomförandet av reformen kommer det att finnas behov av extra utbildnings- och informationsinsatser. Det gäller för domstolarnas och länsstyrelsernas medarbetare men även för de anställda vid som handlägger frågor om betalningsföreläggande och handräckning. Även informations- insatser till medborgarna kan vara nödvändiga. Detta medför kost- nader. Själva förfarandet i de ärenden som hyres- och arrendedomstolen ska handlägga kommer i stor utsträckning att påminna om förfaran- det vid nämnderna. Vi kan därför varken förutse ökade eller minskade kostnader i dessa avseenden, bortsett från de konsekvenser angå- ende ersättningsfrågor som behandlas i avsnitt 9.4. Vi föreslår att det ska införas ett krav på prövningstillstånd i över- rätt för samtliga ärenden. Som utgångspunkt bör ett införande av prövningstillstånd leda till en mer effektiv handläggning. Som vi an- fört kommer det dock sannolikt vara mer vanligt att prövningstill- stånd meddelas i hyres-, arrende- och bostadsrättsärenden jämfört med övriga mål och ärenden. Vi föreslår också att det numera ska vara möjligt att överklaga bl.a. ärenden om dispenser och avstående från besittningsskydd. Trots att det rör sig om ett mycket stort an- tal beslut som blir överklagbara bedömer vi att överklaganden i praktiken kommer att vara sällsynta. Sammantaget bedömer vi att de ändrade reglerna som rör överklagande kommer att medföra i någon mån minskade kostnader. Vi föreslår vidare en utökad möjlighet att delegera handlägg- ningen av hyres-, arrende- och bostadsrättsärenden från hyresråd (med vårt förslag rådmän) till kanslipersonal, beredningsjurister och tingsnotarier, med lägre lönekostnader som följd. Vi föreslår att en ansökningsavgift, med ett par undantag, ska införas för handläggningen i hyres- och arrendedomstolen. De mål som hyres- och arrendedomstolen övertar från tingsrätt är avgiftsbelagda. I detta avseende blir det alltså ingen skillnad. kom det in totalt 27 117 ärenden till hyres- och arrendenämnderna. Med vårt förslag ska medlingsärenden avseende lokal eller anläggningsarrende undantas från kravet på ansöknings- avgift. Av uppgifter från framgår att för uppgick antalet inkomna ärenden om medling avseende lokal till 3 637 och avseende anläggningsarrende till 71. Vi föreslår att ansök- ningsavgiften för samtliga ärenden ska uppgå till . intäkten från de tillkommande ansökningsavgifterna kan därmed be- räknas till ((27 117- 3 708) x 375).1 Som vi har anfört i avsnitt 7.11.1 kan en ansökningsavgift mot- verka att en part inleder en tvist som är mindre motiverad. Detta är givetvis kostnadsbesparande såväl för den enskilde som för dom- stolarna. Ersättning till parter, vittnen m.fl. ersätts de vittnen som nämnden kallar av allmänna medel. Med vårt förslag ska i stället den part i ett ärende som åberopat ett vittne eller annan förhörsperson som huvudregel stå för ersättningen till honom eller henne. Det är inte särskilt vanligt att nämnden betalar ut ersättning till vittnen. Vårt förslag i denna del medför dock något minskade kostnader för staten. föreslår vi att en part under vissa förutsättningar ska kunna få rätt till ersättning för sin instäl- lelse av allmänna medel. I detta avseende medför vårt förslag alltså ökade kostnader. Totalt sett bedömer vi att våra förslag i dessa delar innebär ett oförändrat ekonomiskt utfall. Ersättning till särskilda ledamöter Vi föreslår att de särskilda ledamöterna ska ges rätt till ett markant högre sammanträdesarvode än , nämligen i stället för . Av uppgifter från framgår att det för betalades ut ersättning till intresseledamöter för 3 300 samman- trädesdagar.2 Vårt förslag i denna del skulle därmed innebära en ökad årlig kostnad om ((1 600-600) x 3 300). Dessutom föreslår vi att hyres- och arrendedomstolen ska kunna tillerkänna de särskilda ledamöterna ersättning även för annat arbete. Vårt förslag innebär också att särskilda ledamöter i undantagsfall ska kunna ingå vid hyres- och arrendedomstolens prövning även av 1Med vårt förslag ska ersättning om minskat bruksvärde enligt 12 kap. 24 a § jordabalken handläggas som mål och därmed få en ansökningsavgift om . Dessa ärenden är mycket få. I förenklande syfte behandlar vi därför dessa mål som ärenden vid beräkningen av de upp- skattade intäkterna. Vi redovisar i avsnitt 7.11.1 vår syn på vilken princip som bör gälla för debitering av ansökningsavgift i ärenden som rör strandade förhandlingar enligt hyres- förhandlingslagen (1978:304). inkom 663 ärenden enligt hyresförhandlingslagen till nämnderna. Vid beräkningen av intäkterna har vi, i brist på uppgifter om registreringen av de enskilda ärendena, utgått från att varje ärende skulle ge upphov till en ansökningsavgift. 2Varje sammanträdesdag rör arvodet för en särskild ledamot. Det närmare utfallet av hyres- och arrendedomstolens tillämp- ning av bestämmelserna får framtiden utvisa. Vi nöjer oss här med att konstatera att vissa ytterligare kostnader kan uppstå men att dessa bör vara relativt begränsade. Vi föreslår att den upplysningsverksamhet som nämnderna bedriver ska finnas kvar men att den bör reformeras och samordnas. För detta krävs ökade personalresurser om uppskattningsvis en årsarbets- kraft. Den årliga kostnaden för denna resursförstärkning uppskattar vi till . Genom en reformerad upplysningsverksamhet kan medborgarna i ännu högre utsträckning än få del av korrekt information inom de aktuella rättsområdena på ett lättillgängligt sätt. I förläng- ningen kan alltså en förstärkt upplysningsverksamhet bidra till att antalet tvister som inleds vid domstolarna minskar, vilket är kost- nadsbesparande. Av 15 § kommittéförordningen framgår att om förslagen i ett be- tänkande har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyg- gande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställd- heten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de inte- grationspolitiska målen, ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Som framgått innebär vårt förslag att de hyres-, arrende- och bostadsrättstvister som de allmänna domstolarna handlägger framöver kommer att prövas av domstolar på ett mindre antal orter. Detta kan ge upphov till ökade resor. Som vi har noterat kommer dock i de fall där muntlig handläggning är aktuell parter och andra i relativt stor utsträckning kunna delta vid en förhandling genom videokonferens. I de fall resor är nödvändiga bör utgångspunkten också vara att domstolen och inte parterna ska resa. Vi bedömer där- för att den offentliga servicen inte kommer att påverkas negativt i nämnvärd utsträckning genom minskningen av antalet domstolar som handlägger aktuella tvister. I övrigt kan vi knappast förutse några konsekvenser av det slag som nämns i 15 § kommittéförordningen. Vi bedömer att våra förslag redan i samband med ikraftträdandet totalt sett kommer att medföra ett årligt positivt ekonomiskt utfall för staten. Detta bör i första hand användas till att förstärka de tings- rätter som blir hyres- och arrendedomstolar samt så att handläggningen blir minst lika snabb, effektiv och kompetent som vid nämnderna. Vidare bedömer vi att våra förslag bör leda till att resurser och kompetens kan användas ännu mer effektivt. Detta bidrar till en ökad kvalitet i dömandet, vilket gagnar såväl den enskilda med- borgaren som samhället i stort. 10.1Allmänt om förslagen till lagändringar I följande avsnitt kommenterar vi den nya lagen om hyres- och arrendedomstolar och vissa av de föreslagna ändringsförfattningar- na. De ändringar som endast innebär att orden arrendenämnd och hyresnämnd respektive nämnd i olika böjningsformer byts ut mot hyres- och arrendedomstol respektive domstol i motsva- rande form kommenterar vi inte särskilt. Vi avstår också från att särskilt kommentera sådana ändringar som endast är en följd av att den nuvarande nämndverksamheten upp- hör att existera. Inte heller ändringar som är av endast språklig karak- tär kommenterar vi särskilt. Vi väljer att endast beträffande förslaget till lag om hyres- och arrendedomstolar här återge själva författningstexten. 10.2Förslaget till lag (20xx:xxx) om hyres- och arrendedomstolar Lagen är ny och ersätter vissa bestämmelser i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder och lagen (1994:831) om rätte- gången i vissa hyresmål i , som båda upphävs. Vidare ersätter lagen vissa bestämmelser i bl.a. jordabalken, lagen (1957:390) om fiskearrenden och bostadsrättslagen (1991:614). 1 § Denna lag gäller handläggningen av mål och ärenden i hyres- och arrende- domstol och Hyres- och arrendeöverdomstolen samt sådan handläggning i som följer av bestämmelser i denna lag. Regeringen meddelar föreskrifter om vilka tingsrätter som ska vara hyres- och arrendedomstolar samt om hyres- och arrendedomstolarnas domsområ- den. Hyres- och arrendeöverdomstol är . Paragrafen reglerar lagens tillämpningsområde och hyres- och arrendedomstolarnas organisation. Våra överväganden i organisa- tionsfrågan finns huvudsakligen i kapitel 4 och beträffande instans- ordningen i avsnitt 7.3.2. I första stycket anges att bestämmelserna i lagen gäller den hand- läggning av mål och ärenden som sker i hyres- och arrendedomstol och Hyres- och arrendeöverdomstolen. De gäller också sådan hand- läggning i som följer av bestämmelser i denna lag. Av andra stycket framgår att hyres- och arrendedomstolarna ska vara en del av den befintliga tingsrättsorganisationen. Det är rege- ringen som meddelar föreskrifter om vilka av landets tingsrätter som ska vara hyres- och arrendedomstolar och vilka domsområden dessa domstolar ska ha. Hyres- och arrendedomstolarnas avgöranden överklagas till en gemensam överrätt – Hyres- och arrendeöverdomstolen. I tredje stycket anges att det är som är Hyres- och arrendeöver- domstol. Hyres- och arrendedomstolens uppgifter 2 § En hyres- och arrendedomstol prövar hyres-, arrende- och bostadsrätts- tvister, medlar i sådana tvister och handlägger andra frågor enligt vad som föreskrivs i denna lag eller i annan lag. Ett mål eller ärende vid en hyres- och arrendedomstol inleds 1.genom en ansökan om stämning, en annan ansökan eller en anmälan till hyres- och arrendedomstolen, eller 2.genom att en länsstyrelses beslut överklagas till hyres- och arrende- domstolen. Paragrafen innehåller bestämmelser dels om hyres- och arrendedom- stolarnas verksamhetsområden, dels om hur ett mål eller ärende inleds vid domstolen. Våra överväganden beträffande frågan om hyres- och arrendedomstolarnas kompetens finns i avsnitt 5.3. I avsnitt 3.3.5 finns överväganden beträffande medlingsverksamheten. Av första stycket framgår hyres- och arrendedomstolarnas upp- gifter, nämligen att pröva hyres-, arrende- och bostadsrättstvister, att medla i sådana tvister och att handlägga andra frågor enligt vad som föreskrivs i denna lag eller i annan lag. Med hyres-, arrende- och bostadsrättstvister avses såväl sådana tvister som hyres- och arrende- nämnderna i hittillsvarande system handlagt som sådana tvister inom de aktuella rättsområdena som de allmänna domstolarna prövat. Till skillnad från hyres- och arrendenämnd kan hyres- och arrende- domstol inte vara skiljenämnd. Våra överväganden i den frågan finns i avsnitt 3.4.4. I andra stycket anges hur mål och ärenden i hyres- och arrende- domstol inleds. Första punkten tar sikte på sådana mål och ärenden där hyres- och arrendedomstolen är första instans, vilka utgör den absolut största gruppen. Ett mål inleds genom en ansökan om stäm- ning. Vanligtvis inleds ett ärende genom en annan ansökan. En del ärenden om hembud enligt lagen (1982:352) om rätt till fastighets- förvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt eller enligt lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrende- stället inleds dock genom en anmälan. Av andra punkten framgår att ett ärende även kan inledas vid hyres- och arrendedomstol genom överklagande av en länsstyrelses beslut. De beslut som avses är läns- styrelsens beslut dels i ett ärende om deposition enligt 8 kap. 12 a § eller 12 kap. 21 § jordabalken, dels enligt 9 kap. 24 § jordabalken (frågor om utseende av synemän samt tidpunkt för syneförrättning), se 1 kap. 7 § 5 och 6. 3 § Hyres- och arrendedomstolen handlägger som mål 1.tvist om skyldighet att flytta efter uppsägning till upp- hörande eller annars på grund av att nyttjanderätten är förverkad enligt 8 kap. 23 § jordabalken, 12 kap. 42 § jordabalken eller 7 kap. 18 § bo- stadsrättslagen (1991:614), 2.tvist om skyldighet att flytta efter uppsägning eller anmodan när be- sittningsskydd saknas enligt 9 kap. 7 §, 10 kap. 4 § eller 12 kap. 45, 45 a eller 56 §, allt jordabalken, 3.tvist om ersättning efter uppsägning av anläggningsarrende eller lokal enligt 11 kap. 5 § eller 12 kap. 57–58 b §§ jordabalken, 4.tvist om betalning av hyra, avgift eller annan ersättning i anledning av ett hyres-, arrende- eller bostadsrättsförhållande, om inte annat följer av 4–7 §§ eller av annan lag, 5.tvist om deposition av arrendeavgift eller hyra enligt 8 kap. 12 b § eller 12 kap. 22 § jordabalken, 6.tvist med anledning av lägenhetens skick och hinder i hyresrätten enligt 12 kap. 10–18 §§ jordabalken, med undantag av tvist om åtgärdsföreläggan- de enligt 12 kap. 11 § första stycket 5 eller 16 § andra stycket jordabalken, 7.tvist om ersättning för skada enligt 12 kap. 24 § jordabalken eller om ersättning för minskat bruksvärde enligt 12 kap. 24 a § jordabalken, 8.tvist om ersättning för skada enligt 12 kap. 26 § jordabalken, 9.tvist med anledning av hinder i arrenderätten och arrendeställets skick enligt 8 kap. 9–11 §§ eller 9 kap. 17–19 och 22 §§ jordabalken, med undan- tag av frågor om jordägarens byggnadsskyldighet enligt 9 kap. 17 a § tredje stycket och 18 § tredje stycket jordabalken, 10.tvist om ersättning enligt 8 kap. 3 § första stycket jordabalken, 11.tvist om löseskillingens storlek vid inlösen enligt 8 kap. 21 § jorda- balken, 12.tvist om avräkning enligt 9 kap. 23 § jordabalken eller om syn efter enligt 9 kap. 28 § jordabalken, 13.tvist om ersättning för skada enligt 9 kap. 32 § jordabalken eller om ersättning för förluster enligt 9 kap. 34 a § jordabalken, 14.tvist enligt 10 kap. 7 § jordabalken, 15.tvist med anledning av lägenhetens skick enligt 7 kap. 2–5 §§ bostads- rättslagen, 16.tvist med anledning av bostadsrättshavarens ansvar för lägenhetens skick och föreningens rätt att avhjälpa brist enligt 7 kap. 12 och 12 a §§ bo- stadsrättslagen, 17.tvist vid ogiltiga eller konkurrerande upplåtelser m.m. enligt 4 kap. 7, 8 och 10 §§ bostadsrättslagen, dock inte beträffande hyresvillkoren enligt 4 kap. 7 § första stycket eller 8 § sista stycket bostadsrättslagen, 18.tvist om återbetalning av förskott och om ersättning vid förhands- avtal enligt 5 kap. 2 och 9 §§ bostadsrättslagen, 19.tvist med anledning av en ogiltig överlåtelse enligt 6 kap. 5 § bostads- rättslagen, 20.tvist med anledning av upphörande av bostadsrätten enligt 7 kap. 33 § första stycket bostadsrättslagen, 21.tvist vid försämring av ställd säkerhet enligt 8 kap. 14 § jordabalken, 22.tvist med anledning av utmätning eller konkurs enligt 8 kap. 15–18 §§, 9 kap. 30 § eller 12 kap. 29–31 §§ jordabalken, 23.tvist enligt 7 kap. 18–20, 22–25 och 30 §§, om tvisten rör hyra eller arrende, 24.tvist om ersättning för skada enligt 8 § andra stycket hyresförhand- lingslagen (1978:304), 25.klander av förvaltarens redovisning enligt 23 § bostadsförvaltnings- lagen (1977:792), och 26.annan tvist som rör ett hyres-, arrende- eller bostadsrättsförhållande, om inte annat följer av 4–7 §§ eller av annan lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om hyres- och arrendedomstolens behörighet att som mål handlägga vissa tvister. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3 och 7.2. Bestämmelsen utgör såväl en kompetensregel som en regel om tillämplig processordning. I paragrafen finns en uppräkning av de tvister som hyres- och arrendedomstolen handlägger. Det rör sig nästan uteslutande av sådana tvister som i nuvarande system har hand- lagts av allmän domstol. Av de ärenden som enligt hittillsvarande system har handlagts av hyres- och arrendenämnderna ska endast tvister om minskat bruksvärde enligt 12 kap. 24 a § jordabalken hand- läggas som mål. Övriga tvister eller frågor ska handläggas som ären- den. Vilka dessa tvister och frågor är följer av 4–7 §§. Uppräkningen i bestämmelsen är inte uttömmande. I punkt 26 finns en generalklausul som anger att hyres- och arrendedomstolen som mål handlägger annan tvist som rör ett hyres-, arrende- eller bostadsrättsförhållande, om inte annat följer av 4–7 §§ eller av annan lag. Tvisterna kan utgöras av såväl en fullgörelsetalan som en fast- ställelsetalan. Som exempel på tvist kan nämnas fastställelsetalan en- ligt 7 kap. 7 § bostadsrättslagen (1991:614), dvs. då styrelsen vägrar medge tillstånd till vissa ombyggnadsåtgärder. Av generalklausulens utformning följer att hyres- och arrende- domstolens kompetens dock kan vara utesluten genom bestämmel- ser i annan lag. Som exempel kan nämnas att mark- och miljödom- stolen även fortsättningsvis prövar tvist om ersättning vid inlösen eller för intrång eller för annan skada enligt 9 kap. 18 § bostadsrätts- lagen. Även andra typer av tvister faller utanför hyres- och arrende- domstolens kompetens.