sou · H0B351 · 2012-08-21 00:00:00 — antalet ansökningar om informationsföreläggande som gäller intrång via Internet eller andra elektroniska kommunikationstjänster, andelen ansökningar som riktas mot Internetleverantörer respektive andra tjänsteleverantörer (t.ex. företag som tillhandahåller s.k. anonymitetstjänster) och andelen bifall respektive avslag, i vilken utsträckning bestämmelserna ger rättighetshavaren tillgång till uppgifter om abonnentens identitet och, i den mån så inte är fallet, vilka rättsliga eller praktiska hinder som finns, hur beviskravet, sannolika skäl, har tillämpats, vilken omfattning de intrång som ansökningarna avsett har haft, hur proportionalitetskravet har tillämpats, i vilken utsträckning den namngivne abonnenten varit privatperson, företag respektive något annat organ, i vilken utsträckning informationen har använts för att skicka varningsbrev, utgjort underlag för en förlikning eller resulterat i att rättighetshavaren har väckt talan om t.ex. vitesförbud eller skadestånd, eller hur rättighetshavarna annars har använt informationen, ersättningsnivåerna när det gäller förekommande fall av förlikning, hur högt skadestånd som har yrkats och dömts ut i de fall rättighetshavaren väckt talan om skadestånd, storleksnivån på eventuell ersättning för rättegångskostnader i de fall rättighetshavaren väckt talan om t.ex. skadestånd eller vitesförbud, i vilken utsträckning olika rättighetshavare valt att samordna sina ansökningar om informationsföreläggande, exempelvis genom en branschorganisation, och hur de har företrätts inför domstol och vid sina kontakter med identifierade abonnenter, i vilka fall intrångsgörare har ålagts att bekosta åtgärder för att sprida information om domen i mål om intrång via Internet eller andra elektroniska kommunikationstjänster och vilka åtgärder det varit fråga om, eventuella andra effekter av regleringen, exempelvis när det gäller allmänhetens tillgång till elektroniska kommunikationstjänster på exempelvis caféer, restauranger, bibliotek och arkiv. Om utredaren, mot bakgrund av resultatet av utvärderingen, anser att det finns behov av lagändringar, särskilt för att upprätthålla en väl avvägd balans mellan den enskildes integritet å den ena sidan och skyddet av immateriella rättigheter å den andra sidan, ska utredaren lämna förslag till sådana lagändringar. Utredaren ska göra en konsekvensutredning av eventuella föreslagna lagändringar samt belysa effekterna av dessa. Vid utarbetandet av konsekvensutredningen ska de regler om konsekvensutredning som anges i kommittéförordningen (1998:1474) följas. Om utredaren lämnar förslag som innebär kostnadsökningar för det allmänna ska utredaren lämna förslag på hur dessa ska finansieras. Arbetsformer och redovisning av uppdraget Utredaren ska inhämta uppgifter från om ärenden som gäller informationsförelägganden. Utredaren ska kontakta rättighetshavare som begärt ett informationsföreläggande om intrång via Internet i syfte att inhämta den information som behövs för att fullgöra uppdraget. Utredaren ska redovisa i vilken utsträckning rättighetshavarna har bidragit med sådan information. Utredaren ska också, så långt möjligt och lämpligt, kontakta de abonnenter vars identiteter har lämnats ut i syfte att inhämta den information som behövs för att fullgöra uppdraget. Resultatet ska redovisas utan att enskilda personer och företag namnges. Utredaren ska även i övrigt inhämta information och synpunkter från berörda myndigheter, särskilt Datainspektionen och , rättighetshavare, , konsumentföreträdare och andra berörda organisationer och företag. Uppdraget ska redovisas . 1 Ärenden som är slutligt avgjorda 1.1Bifall till ansökningar om informationsföreläggande 1.1.1Intrång i kommersiell tjänst på internet (företagskatalog) Sökande i ärendet var ett aktiebolag vars affärsidé är att tillhandahålla ett kommersiellt sökverktyg på internet avseende bl.a. företagsuppgifter. Bolaget gjorde gällande att dess tjänster bygger på en avancerad databas som innehåller detaljerade uppgifter om alla företag i , såsom t.ex. adresser, telefonnummer, beslutsfattare m.m. Enligt bolaget omfattas databasen av det s.k. katalogskyddet. Av ansökningen framgår att bolagets tekniker hade upptäckt en fjärrstyrd automatisk process, ett dataprogram, som utförde systematiska sökningar i databasen. Sökningarna hade börjat och pågick oavbrutet till dess bolagets tekniker lyckades avbryta processen. Från den aktuella IP-adressen hade cirka 42 000 sökningar gjorts mellan den 24 och och varje sökning hade renderat i fullständiga uppgifter för 25 företag. Det påstådda intrånget omfattade kontaktuppgifter till drygt en miljon företag. Internetleverantören, som var ett fastighetsbolag som även tillhandahöll internetuppkoppling till sina hyresgäster, gjorde gällande att sökanden inte visat sannolika skäl för upphovsrättsintrång. Det fanns inget som indikerade att de kopierade uppgifterna varit avsedda annat än för enskilt bruk och överföringen hade ägt rum inför slutna kretsar utan att göras tillgänglig för allmänheten. Vidare anfördes att integritetsintresset övervägde ett eventuellt överlämnande, då det varit fråga om en enstaka nedladdning och ingen mer omfattande kopiering. Tingsrätten prövade först om bolagets databas omfattades av katalogskyddet. Med hänsyn till att databasen innehåller ett så stort antal uppgifter ansåg tingsrätten att så är fallet. Därefter konstaterade tingsrätten att upphovsrätten i ett fall som detta endast gäller sammanställningen som sådan och att upphovsmannen inte med stöd av upphovsrätten kan hindra att någon framställer exemplar av de uppgifter som har samlats i verket. Det är däremot inte tillåtet att utan tillstånd varaktigt eller tillfälligt flytta över ett utdrag av databasens innehåll, dvs. hela eller en väsentlig del av innehållet. I ärendet hade bolaget visat att knappt 42 000 systematiska sökningar hade gjorts i databasen. Tingsrätten fann därmed att utdrag av en väsentlig del av innehållet i databasen i vart fall tillfälligt hade överflyttats. Vidare ansåg tingsrätten, på grund av den stora mängden och de systematiska sökningarna, det vara sannolikt att informationen sparats på en hårddisk eller dylikt. Bolaget hade därmed visat sannolika skäl för att någon gjort sig skyldig till ett intrång i databasen genom att framställa exemplar av denna. Vidare fann tingsrätten att informationen om ursprung och distributionsnät kunde antas underlätta utredning av ett intrång. Även vid den efterföljande proportionalitetsbedömningen la tingsrätten vikt vid den omfattande och systematiska nedladdningen av bolagets databas. Med hänsyn härtill fann tingsrätten att skälen för ett informationsföreläggande uppvägde den olägenhet eller det men i övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den eller för något annat motstående intresse. I fråga om rättegångskostnader konstaterade tingsrätten att internetleverantören hade bestritt yrkandet om informationsföreläggande och argumenterat för sin sak. Förfarandet vid tingsrätten hade kommit att likna ett tvistemålsförfarande, och det var därför inte aktuellt att tillämpa bestämmelsen om att vardera parten ska stå för sina rättegångskostnader. Sökanden hade yrkat ersättning med jämte ränta, vilket enligt tingsrätten fick anses skäligt. Ansökningen om informationsföreläggande gjordes . Sökanden begärde säkerhetsåtgärd vilket tingsrätten beslutade om utan att höra motparten. Beslutet överklagades inte. 1.1.2Intrång i kommersiell tjänst på internet (nummerupplysning m.m.) Sökande i ärendet var ett aktiebolag som tillhandahåller nummerupplysning via telefon, SMS och internet. Av ansökningen framgår att det i bolagets databas finns adressuppgifter och telefonnummer till i princip alla privatpersoner och företag i . Grunduppgifterna i databasen har införskaffats till betydande kostnader och investeringar och pengar. Bolaget gjorde gällande att databasen omfattades av katalogskyddet. Vidare framgår av ansökningen att bolagets tekniker hade upptäckt en fjärrstyrd automatisk process, ett dataprogram, som utförde systematiska sökningar i databasen. Sökningarna hade börjat och sökfrekvensen var mycket hög. Systemet hade belastats så hårt att det nästan varit omöjligt för andra användare att använda bolagets tjänster. Internetleverantören argumenterade inte i sak, utan konstaterade att man hade tillgång till de efterfrågade uppgifterna och att dessa efter beslut från tingsrätten skulle tillhandahållas sökanden. Tingsrätten konstaterade att det av den åberopade bevisningen, som bestod av ett urval av loggfiler, framgick att sökningar gjorts med hög frekvens. Tingsrätten menade att det är svårt att föreställa sig att en användare av söktjänsten, utan att kopiera uppgifter, skulle kunna tillgodogöra sig den mängd information som tagits fram . Bevisningen ansågs göra det i vart fall sannolikt att sökanden utsatts för upphovsrättsligt intrång. Ett föreläggande ansågs inte ingripande för internetleverantören och det kunde inte heller anses innebära någon större olägenhet för abonnenten att medverka i utredningen. Skälen för ett informationsföreläggande uppvägde därför den olägenhet eller det men i övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den. I fråga om rättegångskostnader fann tingsrätten att internetleverantören varken hade bestritt yrkandet om informationsföreläggande eller på något annat sätt fördröjt ärendets avgörande. Det ansågs därför skäligt att vardera part skulle stå sina rättegångskostnader. Ansökningen om informationsföreläggande gjordes . Sökanden begärde säkerhetsåtgärd vilket tingsrätten beslutade om utan att höra motparten. Beslutet överklagades inte. 1.1.3Informationsföreläggande i pågående vitesmål Detta ärende handlades som ett tvistemål med 13 filmbolag som kärande och en internetleverantör som svarande. Kärandena gjorde i målet gällande att internetleverantören medverkat till upphovsrättsintrång, genom att tillhandahålla internetanslutning till en s.k. Tracker som används för att, utan bolagens samtycke, tillgängliggöra verken för allmänheten. Internetleverantören påstods vara medveten om att Trackern användes för illegal verksamhet i form av fildelning, men hade underlåtit att vidta verkningsfulla åtgärder för att förhindra intrång i bolagens upphovsrätt. Kärandena yrkade därför att internetleverantören vid vite skulle förbjudas att tillhandahålla internetanslutning till den aktuella Trackern. I målet begärde kärandena även ett informationsföreläggande för att få abonnentuppgifter avseende ett antal IP-nummer som använts vid intrången. Enligt kärandena hade intrång skett i 109 verk. Tingsrätten höll förhandling i frågan om informationsföreläggande. I sitt beslut inledde tingsrätten med att konstatera att kärandena visat att de har upphovsrätt till de ifrågavarande verken samt att det av den bevisning som bolagen åberopat framgick att olovlig fildelning hade skett i betydande omfattning. Tingsrätten fann att bolagen visat sannolika skäl för att upphovsrättsintrång genom i vart fall tillgängliggörande för allmänheten förekommit. Därefter konstaterade tingsrätten att utredningen gav vid handen att den Tracker som internetleverantören tillhandahöll internetanslutning till använts vid intrången och att leverantören således omfattades av skyldigheten att lämna ut information. Vid den följande proportionalitetsbedömningen fann tingsrätten, med hänsyn till omfattningen av intrången i bolagens rättigheter, att bolagens behov av att kunna utreda och beivra intrången uppväger de olägenheter och men i övrigt som ett utlämnande av den efterfrågade informationen kan komma att innebära. Därvid bedömde tingsrätten att bl.a. Datalagringsdirektivet inte utgör hinder mot att meddela ett informationsföreläggande. Internetleverantören gjorde i målet också gällande att bestämmelsen i 53 d § andra stycket upphovsrättslagen utgjorde hinder mot informationsföreläggande, eftersom kärandena påstod att leverantören medverkar till intrånget. Av den nämnda bestämmelsen framgår att skyldigheten att lämna information inte omfattar uppgifter vars yppande skulle röja att uppgiftslämnaren eller närstående har begått en brottslig handling. Tingsrätten fann i denna del att en tillämpning av undantagsbestämmelsen förutsätter att det finns en konkret an- klagelse om brott, att de uppgifter som efterfrågas har ett samband med den anklagade gärningen och att uppgiftslämnaren i någon mening kan sägas vara förpliktad att lämna uppgifterna. Dessa förutsättningar var enligt tingsrätten inte uppfyllda. Tingsrätten biföll därför yrkandet om informationsföreläggande. Beslutet överklagades inte. Ansökningen om informationsföreläggande gjordes som stämningsansökan gavs in i själva huvudmålet. Sökanden begärde säkerhetsåtgärd vilket tingsrätten beslutade om utan att höra motparten. Tingsrätten, som höll förhandling i frågan om informationsföreläggande, avgjorde målet i denna del . Beslutet överklagades inte. 1.2Avslag på ansökningar om informationsföreläggande Sökande i ärendet var ett aktiebolag verksamt inom grafisk mediaproduktion. Bolaget gjorde gällande att en angiven IP-adress hade använts för upphovsrättsintrång gentemot bolagets affärssystem. I affärssystemet, som var uppbyggt i ett databasprogram och utvecklat av bolaget, fanns bl.a. företags- och kontaktinformation, offerter, ordrar, faktureringsmaterial och material som företagets reklambyrå gjort för sina kunders räkning. Intrångsgöraren hade kopplat upp sig mot bolagets server och affärssystem genom att använda en av bolagets anställdas inloggningsuppgifter. Intrånget uppgavs ha pågått kl. 20.13.01 till kl. 20.23.32 och bestått i nedladdning av affärssystemet samt att intrångsgöraren även kunnat exportera ut valda delar av systemet och ladda ner upphovsrättsligt skyddat material. Som bevis i ärendet gav bolaget in handlingar för att visa att det angivna IP-numret varit uppkopplat mot bolagets server vid en viss angiven tidpunkt. Internetleverantören gjorde gällande att sökanden inte presenterat någon utredning som visar att intrång skett. De handlingar som getts in visade endast att någon kopplat upp sig mot bolagets affärssystem, vilket innebär att en bild sannolikt har laddats ner till intrångsgörarens dator. Detta är dock att anse som en tillfällig framställning och det hade inte visats att någon permanent eller otillåten framställning av exemplar skett. Inte heller kunde utläsas att den påstådda intrångsgöraren skulle ha tillgängliggjort något av de påstådda upphovsrättsverken för allmänheten. Tingsrätten inledde med att konstatera att beviskravet sannolika skäl innebär att domstolen med viss säkerhet ska ha kommit fram till att ett upphovsrättsligt intrång förekommit och att domstolen ska göra en självständig prövning av om beviskravet i objektiv mening är uppfyllt. I sin bedömning fann tingsrätten att bolaget gjort sannolikt att angivet IP-nummer varit uppkopplat mot bolagets server vid den angivna tidpunkten och således även uppkopplat till bolagets affärssystem. Det hade dock inte företetts någon utredning till stöd för påståendet att intrånget eller överträdelsen var av upphovsrättslig art. Tingsrätten hänvisade till förarbetsuttalandena om att det i huvudsak är enkelt att säkra bevisning om att upphovsrättsligt intrång begåtts och fann att det i avsaknad av sådan utredning inte kunde anses föreligga sannolika skäl för att ett intrång har inträffat eller att överträdelse hade skett. Ansökningen om informationsföreläggande lämnades därför utan bifall. I frågan om rättegångskostnader yrkade internetleverantören ersättning med , vilket tingsrätten ansåg vara ett skäligt belopp. Sökanden ålades därför att utge denna ersättning jämte ränta. Ansökningen om informationsföreläggande gavs in och ärendet avgjordes . Någon begäran om säkerhetsåtgärd lämnades inte in. Tingsrättens beslut överklagades inte. 2 Ärenden som ännu inte är slutligt avgjorda Sökande i ärendet är fem svenska förlag, som gör gällande att intrång skett i 27 verk (ljudböcker) som förlagen innehar upphovsrätten till. Förlagen har i samband med den utredning som legat till grund för ansökningen biträtts av en intresseorganisation, vars medlemmar består av producenter och distributörer av bio- och videofilm i . Det uppgivna intrånget har skett mellan och via en FTP-server, som var uppkopplad mot internet genom en bredbandsuppkoppling som tillhandahölls av den aktuella internetleverantören. Som bevis åberopades i tingsrätten rapporter som utgör sammanfattningar av de fullständiga övervakningar som skett av genomförda nedladdningar. servern fanns kataloger med namn som överensstämmer med de verk som intrång skett i och redan av filnamnen framgick, enligt sökandena, att de är piratkopior. Det kunde inte uteslutas att servern endast varit tillgänglig för personer med tillgång till inloggningsuppgifter, men oavsett vilket ansåg sökandena att det förelåg sannolika skäl för att de aktuella verken gjorts tillgängliga för mer än en helt sluten krets. Verken hade därför gjorts tillgängliga för allmänheten. Eftersom intrången skett i stor skala och via en enda IP-adress uppvägde skälen för ett informationsföreläggande de eventuella olägenheter eller men som åtgärden skulle kunna innebära. Från internetleverantörens sida gjordes i tingsrätten gällande att en tillämpning av de svenska bestämmelserna om informationsföreläggande strider mot och , däribland Datalagringsdirektivet. Abonnentuppgifter avseende en viss IP-adress omfattas, enligt internetleverantören, av nämnda direktiv och kan endast lämnas ut i enlighet med det. I sak anförde leverantören att det vanligtvis krävs inloggningsuppgifter för att komma åt filer som finns lagrade i en FTP-server. Detta talar mot att verken ska anses ha tillgängliggjorts för allmänheten. I utredningen fanns inget som visar att abonnenten skulle ha tillgängliggjort något av de 27 verken för allmänheten, att tillgängliggörandet skulle ha förekommit under någon eller att det skulle vara i någon specifik omfattning. Inte heller framgick det, enligt internetleverantören, av den åberopade dokumentationen att verken över huvud taget fanns på FTP- servern. Vidare framfördes att det, eftersom abonnenten inte har möjlighet att själv gå i svaromål, borde vara en presumtion att det är lagliga säkerhetskopior. När det gäller proportionalitetsbedömningen måste höga krav ställas. Internetleverantören påpekade att den inte får kontakta abonnenten och därmed finns ingen möjlighet att inhämta uppgifter om vilka konsekvenser ett informationsföreläggande skulle få för den specifika abonnenten. Är abonnenten en privatperson ska domstolen utgå från att ett informationsföreläggande innebär en allvarlig integritetskränkning och om abonnenten är ett företag är utgångspunkten att företagshemligheter kan komma att röjas. Tingsrätten inledde med att konstatera att sökandena visat att de har talerätt genom åberopade förlagsavtal och att svaranden är en sådan internetleverantör som kan åläggas ett informationsföreläggande. När det gäller lagstiftningens förenlighet med och anförde tingsrätten att det i förarbetena hade gjorts en grundlig genomgång av frågan samt att lagrådet inte hade haft några invändningar. Avseende Datalagringsdirektivet noterade tingsrätten att i sin dom i målet Promusicae inte har berört frågan om Datalagringsdirektivet utgör hinder för tillämpning av IPRED-direktivet på så sätt som skett genom bestämmelserna om informationsföreläggande i upphovsrättslagen. Enligt tingsrätten hade dock rimligen uttalat detta, om Datalagringsdirektivet hindrat att personuppgifter lämnas ut för sådana ändamål som avses med IPRED-direktivet. I sakfrågan uttalade tingsrätten att sökandenas utredning med styrka talade för att de aktuella verken funnits på FTP-servern. När det gäller frågan om verken tillgängliggjorts för allmänheten konstaterade tingsrätten att det varit möjligt för intresseorganisationen att ladda ner verken från servern. Den omständigheten att det krävts inloggningsuppgifter för att komma åt filerna är inte avgörande för om verken varit tillgängliga för allmänheten. Naturligtvis minskar, enligt tingsrätten, kravet på inloggningsuppgifter den krets som har tillgång till servern. Det fanns inte någon utredning om hur stor den kretsen var, men utredningen visade att det fanns en stor mängd ljudböcker på servern. Detta talade för att det också fanns många kunder som hade tillgång till inloggningsuppgifter. Med hänsyn till att syftet med informationsföreläggande är att erbjuda ett förprocessuellt verktyg, ansåg tingsrätten att kravet på att verket ska vara tillgängligt för allmänheten inte bör sättas alltför högt. Enligt tingsrätten fanns därför i varje fall sannolika skäl för att verken gjorts tillgängliga för allmänheten. I proportionalitetsbedömningen beaktade tingsrätten att det var fråga om åtskilliga verk. Eftersom de funnits tillgängliga på internet var det sannolikt att det var fråga om omfattande intrång i upphovsrätten. Det kunde rimligen inte innebära någon större olägenhet för abonnenten att medverka i den utredning som sökandena önskar göra för att tillvarata sin rätt. Skälen för ett informationsföreläggande uppvägde därför den olägenhet eller det men i övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den. Avseende rättegångskostnader konstaterade tingsrätten att internetleverantören bestritt yrkandet om informationsföreläggande och utförligt argumenterat för sin sak. Förfarandet hade därmed kommit att likna ett normalt tvistemålsförfarande. Bestämmelsen om att vardera parten ska svara för sina rättegångskostnader kunde därför inte tillämpas. I bedömningen beaktade tingsrätten att ärendet rörde en helt ny lagstiftning, vilket torde innebära att ärendet krävt extra arbete, och att ärendet föranlett långa inlagor och omfattande Internetleverantören ålades att ersätta sökandena med mot yrkade . Ansökningen om informationsföreläggande gavs in och ärendet avslutades slutligt i tingsrätten . Ett yrkande från sökandena om säkerhetsåtgärd utan att internetleverantören skulle höras avslogs . Efter hörande beslutade tingsrätten om säkerhetsåtgärd. Internetleverantören överklagade tingsrättens slutliga beslut till hovrätten. Leverantören vidhöll sin inställning rörande Datalagringsdirektivet och yrkade att hovrätten skulle inhämta förhandsavgörande från . Hovrättens bedömning var dock att det inte finns någon bestämmelse i Datalagringsdirektivet som hindrar att en part i tvistemål åläggs att lämna ut abonnentuppgifter till annan än myndighet och att ett klarläggande av gemenskapsrättens innebörd i denna del inte var nödvändigt för att hovrätten skulle kunna fatta beslut i saken. Inte heller fann hovrätten att det förelåg någon normkonflikt mellan bestämmelserna om informationsföreläggande och . Däremot måste, enligt hovrätten, bestämmelserna tolkas och tillämpas i ljuset av och grundläggande gemenskapsrättsliga principer. I ärenden om informationsföreläggande gör sig bl.a. integritetsaspekter, rättssäkerhetsintressen och proportionalitetsprincipen gällande med särskild tyngd. I sakfrågan fann hovrätten fog för slutsatsen att syftet med lagring av filer på en FTP-server i allmänhet är att göra dessa tillgängliga för överföring till andra. Det har dock krävts inloggningsuppgifter för att ta del av filerna på den aktuella servern, och någon utredning om vad som fordras för att få tillgång till sådana, eller inom vilka kretsar dessa kan ha spritts, hade inte lagts fram i målet. Hovrätten uttalade att enligt förarbeten och praxis är en utgångspunkt för att bestämma om ett visst förfarande utgör ett upphovsrättsligt relevant förfogande att alla framföranden som inte äger rum inför helt slutna kretsar är att anse som offentliga och därmed tillgängliga för allmänheten. En rent formell avgränsning av kretsen genom krav på medlemskap utesluter inte att kretsen ändå kan falla under begreppet allmänheten.