sou · H0B334d2 · 2012-06-05 00:00:00 — 11.9.4Krav på nykterhet och drogfrihet Vår bedömning: Vårt förslag att den dömde inte får vara påverkad av alkohol eller andra berusningsmedel vid fullgöran- det av de åligganden som följer av den tilläggssanktion som ett villkorligt fängelsestraff har förenats med innebär att den som dömts till villkorligt fängelse med kontraktsvård ska vara nykter och drogfri vid behandlingstillfällena samt att han eller hon är skyldig att underkasta sig prov för kontroll av nykterhet och drogfrihet inför och under varje behandlingstillfälle. Den när- mare innebörden av nykterhets- och drogfrihetskravet bör preciseras i kontraktsvårdsplanen. Vårt förslag: En kontraktsvård som består av behandling mot missbruk av beroendeframkallande medel ska kunna innefatta skyldighet för den dömde att avstå från sådana medel och att underkasta sig prov för kontroll av nykterhet och drogfrihet under hela den tid som kontraktsvården pågår. I sådana fall ska omfattningen av det utvidgade nykterhets- och drogfrihets- kravet framgå av kontraktsvårdsplanen. Våra förslag i avsnitt 11.3.1 innebär att den dömde vid fullgörandet av de åligganden som följer av en tilläggssanktion som ett villkorligt fängelsestraff har förenats med inte får vara påverkad av alkohol eller andra berusningsmedel och att denne ska vara skyldig att i samband med fullgörande av tilläggssanktionen på begäran lämna prov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av otillåtna preparat. 1986/87:106 s. 43 ff. Innehållet i tilläggssanktionerna till villkorligt fängelse Kravet på nykterhet och drogfrihet vid fullgörandet av tilläggs- sanktionen innebär att den som dömts till villkorligt fängelse med kontraktsvård ska vara nykter och drogfri vid de tillfällen då han eller hon underkastar sig den planerade vården och behandlingen samt att han eller hon är skyldig att underkasta sig prov för kontroll av nykterhet och drogfrihet inför och under varje behandlings- tillfälle. Om behandlingen innefattar institutionsvård, innebär det att den dömde ska vara nykter och drogfri under hela institutions- tiden, medan nykterhets- och drogfrihetskravet vid öppenvård om- fattar de tillfällen då vård eller behandling genomförs. På samma sätt som en vård- eller påverkanssanktion består kon- traktsvård i många fall av behandling mot missbruk av beroende- framkallande medel. I sådana fall kan det från behandlingssynpunkt vara motiverat att kräva att den dömde är nykter och drogfri inte bara vid behandlingstillfällena eller under en institutionsvistelse. En kontraktsvård som inriktas mot missbruksproblematik bör därför – liksom en vård- eller påverkanssanktion med sådan inriktning (se avsnitt 11.8.5 ovan) – kunna innefatta en skyldighet för den dömde att avstå från beroendeframkallande medel och att underkasta sig prov för kontroll av nykterhet och drogfrihet under hela den tid som behandlingsinsatser pågår, oavsett om detta sker på institution eller i öppenvård. Om kontraktsvården ska omfatta ett sådant ut- vidgat nykterhets- och drogfrihetskrav ska omfattningen av kravet framgå av kontraktsvårdsplanen. Vårt förslag: En förutsättning för att förena villkorligt fängelse med kontraktsvård ska vara att den tilltalade samtycker till den planerade vården. Samtycke lämnas genom att den tilltalade för- klarar sig beredd att genomgå vård och behandling enligt den upprättade kontraktsvårdsplanen. En annan förutsättning för kontraktsvård ska vara att den planerade behandlingen bedöms som lämplig för den tilltalade. Enligt nuvarande ordning är en förutsättning för att döma till skyddstillsyn med kontraktsvård att den tilltalade förklarar sig vara beredd att undergå behandling enligt den upprättade kontraktsvårds- planen. Kontraktsvård förutsätter således den tilltalades samtycke. Innehållet i tilläggssanktionerna till villkorligt fängelse Ytterligare en förutsättning för kontraktsvård är att den planerade vården eller planerade behandlingen bedöms som lämplig. Vi har såvitt avser övriga tilläggssanktioner till villkorligt fängelse gjort bedömningen att det inte bör krävas något formellt samtycke från den dömdes sida. När det gäller kontraktsvård är dock situa- tionen annorlunda. Den bärande tanken med kontraktsvård är att det efter samråd med den dömde upprättas en tydlig och konkret plan och att den dömde på förhand accepterar att genomgå den vård eller behandling som framgår av planen. Själva begreppet kontrakts- vård bygger på att det ingås ett kontrakt mellan den tilltalade och den huvudman som ska ansvara för vården. Som framgår av avsnitt 9.5.10 och 10.4.6 innebär våra förslag att kontraktsvårdens innehåll ska vara så ingripande att det i huvudsak motsvarar det ovillkorliga fängelsestraff som annars skulle ha dömts ut. Eftersom kontrakts- vård ska väljas som tilläggssanktion i situationer där fängelsestraffets längd eller den tilltalades tidigare brottslighet annars hade inne- burit att det inte hade funnits förutsättningar att besluta om vill- korligt fängelse, kommer det således att krävas ett förhållandevis ingripande innehåll. En förutsättning för att kontraktsvården ska kunna genomföras torde därmed vara att den tilltalade är motiverad att genomgå behandlingen och uttryckligen förklarar sig villig att underkasta sig de åtgärder som framgår av vårdplanen. Kontrakts- vård bör därför förutsätta den tilltalades samtycke. Samtycket bör på samma sätt som enligt nuvarande ordning lämnas genom att den tilltalade – antingen skriftligen genom att underteckna kontraktet eller muntligen inför rätten – förklarar att han eller hon är beredd att genomgå vård eller behandling enligt den upprättade planen. Liksom bör en ytterligare förutsättning för kontraktsvård vara att den planerade behandlingen bedöms vara lämplig för den tilltalade. 11.9.6Gränsdragningen mellan kontraktsvård och vård- eller påverkanssanktion Vår bedömning: Kontraktsvård bör alltid utgöra en mer in- gripande tilläggssanktion än en vård- eller påverkanssanktion. Ingripandegraden ska i huvudsak motsvara den hos ett ovillkor- ligt fängelsestraff av den längd som dömts ut villkorligt. Det bör dock inte krävas att kontraktsvård innefattar institutionsvård. Innehållet i tilläggssanktionerna till villkorligt fängelse En avgörande skillnad mellan kontraktsvård och en vård- eller påverkanssanktion är att den dömde vid kontraktsvård förbin- der sig att följa den i förhand upprättade planen för behandlingen. Som föreslås i avsnitt 12.8.5 ska den som brister i verkställighet av kontraktsvård genom att avvika från planen kunna omhänder- tas i avvaktan på vidare beslut i anledning av den bristande verkställigheten. Brå har i rapporten från den kartläggning över frivårdspåföljderna som myndigheten gjorde , gjort bedömningen att det i praktiken inte alltid är så stor skillnad mellan skyddstillsyn med kontraktsvård och skyddstillsyn med föreskrift om att den dömde ska genomgå missbruksvård.53 En tydlig skillnad är dock att det vid s.k. äkta kontraktsvård anges i domen hur långt fängelse- straff som skulle ha dömts ut om fängelse hade valts som påföljd. Med det påföljdssystem som vi föreslår kommer det för brotts- lighet på fängelsenivå alltid att mätas ut ett fängelsestraff av viss längd. Den skillnad som finns mellan de båda skyddstillsynsfor- merna kommer därmed att försvinna. Skillnaden mellan villkorligt fängelse med kontraktsvård och villkorligt fängelse med en vård- eller påverkanssanktion torde därmed bli ännu mindre än den mellan skyddstillsyn med kontraktsvård och skyddstillsyn med föreskrift om missbruksvård. Då avsikten är att kontraktsvård ska vara en mer ingripande tilläggssanktion, som ska tillämpas i situationer där en vanlig vård- eller påverkanssanktion inte anses tillräcklig, bör dock innehållet i de båda tilläggssanktionerna skiljas åt. Kontraktsvård bör inte förutsätta institutionsvård Ett sätt att skapa en skiljelinje mellan kontraktsvård och en vård- eller påverkanssanktion skulle kunna vara att kontraktsvård alltid ska innefatta behandling på institution. Ett sådant krav skulle kunna motiveras med att kontraktsvården är avsedd att tillämpas antingen vid långa villkorliga fängelsestraff, uppgående till , eller i återfallssituationer av mer flagrant karaktär och att 53 Frivården i – En kartläggning, 2010:10, s. 12. Innehållet i tilläggssanktionerna till villkorligt fängelse vård eller behandling som bedrivs inom öppenvården eller i form av deltagande i programverksamhet i sådana situationer inte kan anses tillräckligt ingripande. Om vare sig fängelsestraffets längd eller den tilltalades tidigare brottslighet motiverar att den tilltalade döms till en påföljd som innebär institutionsvistelse, skulle i sådana fall en vanlig vård- eller påverkanssanktion (som alltså inte behöver inne- fatta institutionsvård) vara tillräcklig som tilläggssanktion. Ett krav på att kontraktsvård ska innefatta institutionsvård skulle kunna utformas på olika sätt: att vården ska inledas genom behandling på institution att övervägande del av vården ska bedrivas på institution att den dömde ska tillbringa minst ett visst antal månader på institution att den dömde ska tillbringa minst som motsvarar en viss andel av det villkorliga fängelsestraffets längd på institution Ett krav på institutionsvård är emellertid inte invändningsfritt. Frå- gan togs upp i den proposition som föregick införandet av kontrakts- vård, efter att önskemål om ett sådant krav hade uttalats av vissa remissinstanser. Departementschefen anförde i propositionen att den vård som kan bli aktuell vid kontraktsvård inte bör detaljregleras. Ett krav på en viss tids institutionsvård skulle enligt departements- chefen medföra stora svårigheter för de ansvariga huvudmännen när det gäller att åstadkomma en integration av kontraktsvården med den reguljära vården. Från både principiell och praktisk ordning ansågs det vara mindre följdriktigt att inrätta särskilda institutioner för kontraktsvård, utan i stället borde befintliga former av miss- bruksvård utnyttjas. Valet av vårdform borde enligt departements- chefen avgöras av missbrukets art och omfattning, behovet av vård samt tillgängliga institutioners inriktning och tillgången på vård- platser.54 De nu angivna skälen har enligt vår bedömning alltjämt goda skäl för sig. Från allmänna utgångspunkter bör det också vara ute- slutet att föreskriva institutionsvård om en mer effektiv vård i det enskilda fallet kan åstadkommas i friare former. Vi gör därför bedömningen att förutsättningarna för kontraktsvård inte bör låsas vid att behandlingen innefattar institutionsvård. 1986/87:106 s. 46 f. Innehållet i tilläggssanktionerna till villkorligt fängelse Innehållet i en kontraktsvård ska vara i huvudsak lika ingripande som ett ovillkorligt fängelsestraff Som anförts i avsnitt 11.9.3 ska enligt vad vi har föreslagit i av- snitt 9.5.10 och 10.4.6 en förutsättning för att förena villkorligt fängelse med kontraktsvård vara att innehållet i behandlingen i huvudsak motsvarar det utdömda fängelsestraffet i ingripandegrad. Det innebär att villkorligt fängelse med kontraktsvård i princip inte kommer att innebära någon privilegiering i jämförelse med det ovillkorliga fängelsestraff som annars skulle ha dömts ut. Även om det inte ställs upp något formellt krav på att kontraktsvård ska inne- fatta institutionsvård, kommer därmed den som döms till villkorligt fängelse med kontraktsvård alltid att få underkasta sig en mer ingripande tilläggssanktion än den som döms till ett lika långt vill- korligt fängelsestraff med en vård- eller påverkanssanktion. Om det är fråga om ett villkorligt fängelsestraff som uppgår till , torde i de allra flesta fall en viss tids institutionsvård vara nöd- vändig för att uppnå en tillräcklig ingripandegrad. Kontraktsvård innebär skyldighet att följa en på förhand upprättad behandlingsplan I enlighet med vad som föreslagits i det föregående ska kontrakts- vård innebära skyldighet för den dömde att följa en på förhand upprättad behandlingsplan. Behandlingsplanen ska – liksom enligt nuvarande ordning – på ett utförligt sätt ange vem som ska vara vårdgivare, hur länge behandlingen ska pågå samt metoden för och det närmare innehållet i behandlingen. Även om en vård- eller påverkanssanktion förutsätter att Kriminalvården har lämnat ett för- slag till sådan sanktion, är inte avsikten att ett sådant förslag ska upprätthålla samma konkretionsgrad och detaljer såvitt avser den tänkta behandlingen som en kontraktsvårdsplan. Den som brister i verkställighet av kontraktsvård genom att avvika från planen kunna omhändertas I kapitel 12 behandlar vi frågor som rör bristande verkställighet av den tilläggssanktion som ett villkorligt fängelsestraff förenats med. Våra förslag i det kapitlet (se särskilt avsnitt 12.8.5) innebär att det ges möjlighet för Kriminalvården att i avvaktan på vidare åtgärder Innehållet i tilläggssanktionerna till villkorligt fängelse besluta om omhändertagande av den som dömts till vill- korligt fängelse med kontraktsvård, om denne inte fullgör kontrakts- vården. Det förhållandet att den dömde inte följer den upprättade kontraktsvårdsplanen kan således – till skillnad från vad som gäller vid bristande verkställighet av en vård- eller påverkanssanktion – leda till ett frihetsberövande. 12Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna till villkorligt fängelse I detta kapitel överväger vi frågor som rör hanteringen av situa- tioner där den dömde inte fullgör en tilläggssanktion som ett vill- korligt fängelsestraff förenats med. Som utvecklas närmare i av- snitt 12.8.2.3 omfattar kapitlet inte bristande verkställighet av böter som dömts ut som tilläggssanktion. Den frågan övervägs istället i avsnitt 16.5. För en beskrivning av innehållet i de olika tilläggssanktionerna hänvisas till kapitel 11. Även om villkorligt fängelse kommer att utgöra en ny påföljdsform i det svenska påföljdssystemet, så kommer innehållet i enlighet med våra förslag i kapitel 11 i huvudsak att motsvaras av det innehåll som ryms inom eller kan föreskrivas vid de icke frihetsberövande påföljderna villkorlig dom och skyddstillsyn. Övervägandena om hanteringen av bristande verkställighet av villkorliga fängelsestraff bör därför ta sin utgångspunkt i nuvarande bestämmelser om åtgär- der vid misskötsamhet av dessa påföljder. Villkorligt fängelse har emellertid en tydligare koppling till ovill- korligt fängelse än vad dagens villkorliga dom och skyddstillsyn har, i det att det alltid ska dömas ut ett fängelsestraff av viss längd och Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna att det är just detta straff som den dömde riskerar att få avtjäna i fall att han eller hon inte uppfyller de villkor som det villkorliga fängelsestraffet förenats med. Det finns därmed anled- ning att även studera de bestämmelser som gäller vid misskötsamhet av ett ovillkorligt fängelsestraff. I detta avsnitt redogör vi för hur misskötsamhet hanteras i dagens påföljdssystem såvitt avser både icke frihetsberövande påföljder och fängelse. 12.2.2.1 Verkställighet av villkorlig dom Villkorlig dom innebär att den dömde under en prövotid ska visa skötsamhet samt efter förmåga försöka försörja sig och be- tala ålagd skadeståndsskyldighet. Påföljden ska enligt huvudregeln förenas med dagsböter. Den villkorliga domen kan förenas med en föreskrift om att den dömde ska försöka fullgöra skadeståndsskyldig- het som har ådömts med anledning av brottet eller att han eller hon ska biträda den som åsamkats skada genom brottet med arbete som syftar till att avhjälpa eller begränsa skadan eller som annars fram- står som lämpligt med hänsyn till brottet och skadan. Sådana före- skrifter torde vara mycket ovanliga, om de alls tillämpas. Vidare kan en villkorlig dom förenas med en föreskrift om samhällstjänst. I den mån föreskrifter av nu angivet slag har meddelats åligger det den dömde att fullgöra dem. 12.2.2.2 Åtgärder vid misskötsamhet Om den dömde inte iakttar vad som åligger honom eller henne enligt den villkorliga domen – dvs. att upprätthålla skötsamhets- kravet och att fullgöra beslutade föreskrifter – får domstolen enligt 27 kap. 6 § första stycket BrB på talan av åklagare före prövotidens utgång 1.besluta att varning ska meddelas den dömde, 2.meddela föreskrift om skadeståndsskyldighet eller biträde åt den skadelidande med arbete, eller Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna 3.undanröja den villkorliga domen och bestämma annan påföljd för brottet. En varning ska meddelas den dömde uttryckligen och protokoll- föras. Varningen ska enligt 38 kap. 10 § BrB meddelas utan dröjs- mål. Den dömde ska enligt 1 kap. 2 § förordningen (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder (FrivF) få skriftligt besked om varningen. Beslut om föreskrifter enligt punkten 2 torde i praktiken inte förekomma som reaktion på att den dömde missköter den villkor- liga domen. Det förekommer sannolikt inte heller att villkorliga domar undanröjs för att den dömde inte har iakttagit det allmänna skötsamhetskrav som den villkorliga domen innefattar. Beslut om undanröjande förekommer dock om den villkorliga domen har för- enats med en föreskrift om samhällstjänst och misskötsamheten består i att den dömde inte fullföljer samhällstjänsten. Ett undanröjande av en villkorlig dom innebär att även en even- tuell föreskrift om samhällstjänst upphör att gälla. Ett bötesstraff som dömts ut tillsammans med den villkorliga domen är däremot ett självständigt straff, som står kvar även om den villkorliga domen undanröjs. Betalning av böter som har dömts ut tillsammans med en villkorlig dom ingår därmed inte i den dömdes åligganden enligt den villkorliga domen och det förhållandet att böterna inte betalas kan inte utgöra skäl för åtgärder enligt 27 kap. 6 § första stycket BrB. Hanteringen av obetalda böter regleras i stället i bötesverk- ställighetslagen (1979:189), se avsnitt 16.5.1. Om en villkorlig dom undanröjs ska domstolen enligt 27 kap. 6 § tredje stycket BrB när den bestämmer ny påföljd för brottet ta skälig hänsyn till böter som har dömts ut tillsammans med den villkorliga domen och till vad den dömde har undergått till följd av föreskrift om samhällstjänst. (Brå) för inte någon statistik om undan- röjande av påföljd, och vi har därför inte kunnat få fram några uppgifter om i hur stor utsträckning villkorliga fängelsestraff undan- röjs av domstol på grund av misskötsamhet. Av uppgifter från framgår dock att åklagare med- delade 314 beslut om att det skulle föras talan om undanröjande av villkorlig dom. var antalet sådana beslut 282, var de 222 och var de 204.1 Det kan antas att i 1 Enligt uppgifter ur verksamhetsstöd Cåbra. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna princip samtliga dessa beslut avsåg villkorlig dom med föreskrift om samhällstjänst. Enligt förarbetena till den påföljdsreform som genomfördes ska påföljden vid undanröjande av en villkorlig dom som förenats med samhällstjänst i första hand bestämmas till fängelse. Vid be- stämmande av fängelsestraffets längd är det, enligt vad som anges i propositionen, naturligt att utgå från alternativstraffet och minska detta om den dömde har hunnit fullgöra mer än en inte helt obe- tydlig del av samhällstjänsten. I propositionen uttalas att det knappast är möjligt att ange någon formel för hur minskningen ska ske, utan att det måste göras en bedömning i varje enskilt fall, med beakt- ande av samtliga omständigheter.2 I boken påföljd för brott förespråkar justitierådet en modell som innebär att antalet fullgjorda timmar samhällstjänst räknas om en- ligt den tumregel som tillämpas när samhällstjänsten beslutas. Som exempel anger han att straffet bör sättas ned med en månad om den dömde har ålagts 120 timmars samhällstjänst med ett alternativ- straff om fängelse och vid beslutet om undanröjande har verkställt . Om den dömde har verkställt blir reduktionen medan 70 timmars verkställighet leder till en reduktion om tre månader.3 Enligt propositionen till reform kan den nya påföljden vid undanröjande av villkorlig dom med samhällstjänst undantags- vis bestämmas till skyddstillsyn, särskilt om den dömde har miss- bruksproblem och det kan bli aktuellt med kontraktsvård. I så- dana fall anses bestämmelserna om beaktande av alternativstraffet och vad den dömde undergått till följd av föreskriften om samhälls- tjänst endast i mindre utsträckning bli tillämpliga.4 Detta uttalande ifrågasätts av Borgeke, som menar att det kan diskuteras om man inte i en sådan situation borde reducera det nya alternativstraffet med hänsyn till den utförda samhällstjänsten.5 De åtgärder som kan vidtas vid misskötsamhet av en villkorlig dom ska enligt 38 kap. 3 § BrB tas upp av den rätt som först avgjort det mål där den villkorliga domen har meddelats, dvs. Enligt 38 kap. 6 § BrB ska nämndemän delta vid tingsrättens avgör- ande. Den dömde ska enligt 38 kap. 8 § BrB ges tillfälle att yttra 1997/98:96 s. 195. 3Borgeke, Att bestämma påföljd för brott, 1 uppl., 2008 s. 90. 1997/98:96 s. 195. 5Borgeke, Att bestämma påföljd för brott, 1 uppl., 2008 s. 90. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna sig, och om den dömde begär att bli hörd muntligen ska han eller hon ges tillfälle till det. 12.2.3.1 Verkställighet av skyddstillsyn Skyddstillsyn innebär kriminalvård i frihet. Påföljden pågår under en prövotid som löper från den dag då domen börjar verk- ställas. En skyddstillsyn ska enligt 28 kap. 5 § BrB vara förenad med övervakning. Som regel pågår övervakningen . Det finns dock möjlighet för övervakningsnämnden att besluta om förlängd övervakningstid, om det behövs för att den dömde ska stå under övervakning till dess att en med skyddstillsynen förenad samhälls- tjänst ska kunna fullgöras (28 kap. 5 a § andra stycket BrB) eller om den dömde missköter sina åligganden till följd av domen på skyddstillsyn (28 kap. 7 § BrB). Om skydds- tillsynen har förenats med en särskild behandlingsplan, s.k. kontrakts- vård, får rätten enligt 28 kap. 5 § fjärde stycket BrB i domen besluta om längre övervakningstid, dock inte längre än vad som behövs för att behandlingen ska kunna slutföras. Under alla förhållanden får övervakningstiden inte pågå längre än prövotidens utgång. Rätten får enligt 28 kap. 6 § BrB förena en dom på skyddstillsyn med särskilda föreskrifter, motsvarande de som övervakningsnämnd kan besluta om efter villkorlig frigivning från ett fängelsestraff. Sådana särskilda föreskrifter får enligt 26 kap. 15 § första stycket BrB avse 1.vistelseort eller bostad , högst åt gången, 2.arbetsanställning, annan förvärvsverksamhet eller utbildning, 3.läkarvård, nykterhetsvård eller annan vård eller behandling i eller utanför sjukhus eller annan dylik inrättning. Om rätten meddelar en föreskrift enligt tredje punkten får den en- ligt 26 kap. 15 § andra stycket BrB föreskriva att den dömde ska vara skyldig att lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv-, svett- eller hårprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av bl.a. alkohol eller andra beroendeframkallande medel. Hanteringen av bristande verkställighet av tilläggssanktionerna På samma sätt som vid villkorlig dom kan rätten enligt 26 kap. 15 § tredje stycket BrB föreskriva att den dömde ska försöka fullgöra skadeståndsskyldighet som har dömts ut i an- ledning av brottet eller att han eller hon ska biträda den som åsamkats skada genom brottet med arbete som syftar till att avhjälpa eller begränsa skadan eller som annars framstår som lämpligt med hän- syn till brottet och skadan. Sådana föreskrifter torde, som vid vill- korlig dom, vara mycket ovanliga, om de alls tillämpas. En skyddstillsyn kan också förenas med föreskrift om samhälls- tjänst (28 kap. 2 a § BrB) eller kontraktsvård (30 kap. 9 § andra stycket 3 och 28 kap. 6 a § BrB). I den mån sådana föreskrifter har meddelats åligger det den dömde att fullgöra dem. Kriminalvården ansvarar för övervakningen av den som dömts till skyddstillsyn (26 kap. 12 § och 28 kap. 6 § BrB).