sou · H0B331 · 2012-05-04 00:00:00 — De långa tiderna med lönebidrag för många personer tyder på att för vissa hade en trygghetsanställning varit att föredra redan från början. Tryggheten för dessa personer ökar när lönestöden kan beslutas på mer långsiktiga premisser. De personer med omfattande nedsättning av arbetsförmågan som har behov av arbete inom en särskilt organiserad verksamhet kommer med utredningens förslag om förstärkt anordnarbidrag att få fler alternativa möjligheter till arbetsgivare vid sidan av arbete hos . Ett likformigt lönestöd – oavsett vilken arbetsgivare som anställer Modellen med en ersättning till arbetsgivare i form av en individuell lönesubvention, baserad på den anställdes arbetsförmåga i relation till arbetsuppgiften, har funnits länge och visat sig fungera väl. Utredningen föreslår därför att samma principer även ska gälla för . Det innebär att merkostnadsersättningen till avskaffas och att ersätts enligt samma regler som gäller för övriga arbetsgivare som anställer personer med nedsatt arbets- förmåga. Den nya konstruktionen ökar spårbarheten i vad staten ersätter för och stämmer väl överens med de villkor som ställer för att stöd till anställning av personer med funktionsnedsättning ska kunna beviljas utan att konkur- rensen sätts ur spel. Ersättningen till bör för redan anställda inledningsvis lämnas på en nivå som motsvarar den genomsnittliga bidragsnivån för trygghetsanställning. bedömer utredningen att Arbetsförmedlingen ska ha omprövat lönestödsnivån för samtliga anställa hos så att ersättningen till bolaget kan fastställas utifrån respektive persons arbetsförmåga i relation till arbetsuppgiften. Individens arbetsförmåga och behov ska styra stödets storlek Höjt och indexerat tak för lönestöden En av utredningens utgångspunkter är att lönesubventionen ska kompensera arbetsgivaren för individens nedsättning av arbets- förmågan. är det få arbetsgivare som kompenseras fullt ut för den anställdes nedsatta arbetsförmåga. För ersättningen till har det inte funnits någon koppling mellan graden av nedsatt arbetsförmåga hos individen och ersättningens storlek. För att öka legitimiteten för de särskilda lönestöden bland arbetsgivare och för att skapa trovärdighet för sambandet mellan individens grad av nedsatt arbetsförmåga och subventionens storlek föreslår utredningen att den lönestödsgrundande lönekostnaden höjs och att den indexeras med den allmänna prisutvecklingen i Utredningen föreslår att den lönestödsgrundande löne- kostnaden ska uppgå till en bruttolön om högst 0,45 prisbasbelopp. Nuvarande tak för den bidragsgrundande lönekostnaden uppgår till . En ökad legitimitet för stöden hos arbetsgivare leder till att fler arbetsgivare är beredda att anställa. Fler personer med funktions- nedsättning kan därmed få ett arbete. Det förbättrar även indivi- dens trygghet och förutsättningar att delta på arbetsmarknaden på likvärdiga villkor som andra. Indexeringen är av särskild betydelse för personer som har långvariga behov av en anställning med löne- stöd. Arbetsgivare får ersättning för kostnader som en anställning kan innebära Arbetsgivare som anställer personer med funktionsnedsättning får ersättning i form av en lönesubvention. Utöver denna subvention föreslår utredningen att arbetsgivaren ska ersättas för vissa merkostnader som en anställning kan medföra. –Schabloniserat anordnarbidrag. Samtliga arbetsgivare som har anställda med lönestöd för utveckling och lönestöd för trygghet erhåller per dag och anställd. Bidraget ska täcka kostna- der för arbetsledning och kostnader som uppkommer vid anpass- ning av organisation och arbetsuppgifter. –Förstärkt anordnarbidrag. Arbetsgivare som har en hög andel anställda med lönestöd för trygghet erhåller ytterligare per dag och anställd. Det handlar om verksamheter som t.ex. , arbetsintegrerande sociala företag eller andra arbets- givare där det primära syftet med verksamheten är att erbjuda utvecklande arbete för personer med omfattande nedsättning av arbetsförmågan. Det förstärkta anordnarbidraget ska täcka kostna- der för rehabiliterande insatser etc. Arbetsgivare som anordnar en utvecklings- anställning kan få högst per dag och anställd för att täcka kostnader för utvecklingsinsatser. –Personligt biträde. Utredningen anser att det ska gå att kombi- nera personligt biträde med de två nya formerna av lönestöd. Stöd till personligt biträde syftar till att den enskilde ska få praktisk hjälp av en person på arbetsplatsen, exempelvis läs- och skrivhjälp eller hjälp att förflytta sig i lokalerna. Fler arbetsgivare kan få lönestöd är det enligt Arbetsförmedlingens bestämmelser inte möjligt att få lönestöd för anställda som är nära anhöriga, och lönestöd får heller inte lämnas till en befintlig arbetsgivare. Utredningen anser att sådana bestämmelser är begränsande och föreslår därför att lönestöd för utveckling och lönestöd för trygghet ska kunna lämnas för arbetstagare som tillhör arbetsgivarens familj. Samma krav ska emellertid ställas på arbetsgivare som tillhör arbetstagarens familj som på andra arbetsgivare. Vidare föreslår utredningen att lönestöd ska kunna lämnas till befintliga arbetsgivare som fullgjort sina rehabiliteringsskyldigheter för en arbetstagare vars arbets- förmåga försämrats under pågående anställning. Trovärdighet och legitimitet kräver tillsyn och kontroll Arbetsförmedlingen förfogar över omfattande medel och beslutar om stora summor till subventionerade anställningar. Det är därför angeläget att det inte finns brister i de underlag som ligger till grund för dessa beslut, såväl för effektiviteten i resurs- användningen som för trovärdigheten och legitimiteten i för- hållande till arbetsgivarna. Eftersom resurserna för subventionerade anställningar är begränsade är det också viktigt att användningen är ändamålsenlig, så att så många som möjligt som behöver en utvecklingsanställning eller lönestöd för trygghet får del av dessa insatser. Utredningen föreslår därför att en oberoende myndighet ska få i uppgift att utöva tillsyn av de subventionerade anställ- ningarna. Förbättrad matchning med utökat individualiserat stöd Supported Employment metodiken har med goda resultat länge använts av Arbetsförmedlingen genom särskilt introduktions och uppföljningsstöd (). Fler personer bör få tillgång till . Utredningen föreslår att aktörer utanför Arbetsförmedlingen ska kunna upphandlas och erbjuda sådant stöd genom ett valfrihets- Dessa privata aktörer kan t.ex. vara organisationer som har kompetens när det gäller specifika funktionsnedsättningar. På så vis ges den enskilde möjlighet att få välja den aktör som motsvarar hans eller hennes behov. Individens behov ska i högre grad än vara styrande för Arbetsförmedlingens arbete. Därför föreslås ökade möjligheter att kombinera insatser som och personligt biträde med såväl en utvecklingsanställning som lönestöd för trygghet och nystartsjobb. Utbildningsinsatser som ökar chanserna att få ett arbete I takt med att utbildningskraven ökar är det än viktigare att perso- ner med funktionsnedsättning får ta del av utbildningar som kan förbättra deras möjligheter att konkurrera om jobben på samma villkor som alla andra. Genom utredningens förslag kommer fler personer med funk- tionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga att kunna delta i utbildningsinsatser. Särskilt för unga kvinnor och män med funktionsnedsättning är de föreslagna satsningarna viktiga. Denna ska genomföras i nära samarbete med branschorganisationer och företag med rekryteringsbehov. En projektledare som samordnar utbildningen genom att hålla kontak- ten med den studerande, med arbetsgivaren som erbjuder praktik och med utbildningsanordnaren skapar goda förutsättningar för att utbildningen ska ge resultat. –Förlängd möjlighet att pröva studier på folkhögskola för unga med funktionsnedsättning. Detta kan stimulera fler personer att återgå till tidigare påbörjade studier eller att pröva en ny utbildning. Ökad flexibilitet och mer strategisk styrning för En anställning hos är avsedd för personer med funk- tionsnedsättning vars arbetsförmåga är så nedsatt att han eller hon inte kan få ett annat arbete och vars behov inte kan tillgodoses genom andra insatser. Lönestöd för trygghet ska därför vara den dominerande stödformen för anställda hos . Utvecklingsanställningar kan emellertid vara ett bra komple- ment till kärnuppdrag. Utredningens förslag är därför att ska kunna använda sig även av utvecklingsanställningar. Under ett givet år får dock dessa anställningar inte överstiga antalet nyanställningar med lönestöd för trygghet. Utredningens förslag om en förändrad ersättningsmodell innebär att dagens volymmål i form av ett fastställt minsta antal arbetstimmar har spelat ut sin roll som styrmedel för . Styrningen av kärnuppdrag bör enligt utred- ningens mening i stället ta sin utgångspunkt i hur stor verksamhet ägaren långsiktigt önskar att bolaget ska bedriva. Därför föreslås att det årliga avtalet med slopas och ersätts med ett ägardirektiv som är mer långsiktigt och där staten specificerar antalet nyanställning med lönestöd för trygghet som bolaget ska åta sig respektive år. Arbetslivsinriktad rehabilitering behöver utvärderas Mer kunskap behövs om hur resurserna används Arbetsförmedlingen använder stora resurser för att bedriva arbets- livsinriktad rehabilitering. Hur insatserna genomförs är viktigt för att tiden från inskrivning till arbete eller utbildning ska kunna minska. Kunskapen om hur resurserna används och om de används på rätt sätt är dock bristfällig. Det finns därför skäl för fördjupade studier av processen från inskrivning till arbete eller utbildning. Utredningens förslag är att utvärdering (IFAU) får i uppdrag att utvärdera hur verktyg och metoder används för personer med funktions- nedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Utökade möjligheter att anordna prövningsplatser Tillgång till förberedande insatser i form av prövningsplatser är grundläggande för att kunna bedöma den enskildes arbetsförmåga. Arbetsprövning i reell miljö är i de flesta fall att föredra, men i vissa fall kan det initialt finnas behov av arbetsprövning i en skyddad miljö. Därför föreslår utredningen att Arbetsförmedlingen ska kunna träffa överenskommelser med kommuner om förberedande insatser inom ramen för arbetslivsinriktad rehabilitering som syftar till att pröva den enskildes arbetsförmåga. Även , arbetsintegrerande sociala företag och andra utbildningsföretag kan vara viktiga aktörer på detta område. Utredningens förslag innebär ökade utgifter för staten. Första året beräknas höjningen av taket medföra en utgiftsökning på 566 milj- oner kronor. Utvecklingsbidrag, utbildningssatsningar, anordnar- bidrag och utökningen av beräknas medföra ökade utgifter på . Förändringarna av ersätt- ningen till beräknas initialt innebära minskade utgifter med . Sammantaget beräknas utgifterna öka med , andra året och under det tredje året som en konsekvens av utredningens förslag. I första hand bör befintligt budgetutrymme tas i anspråk för att finansiera förslagen. har anvisat mer medel till insatser för personer med funktionsnedsättning än vad som har kunnat förbrukas. Anslagssparandet var och . Förändringarna inom sjukförsäkringen har haft betydelse för behoven av Arbetsförmedlingens insatser för personer med funk- tionsnedsättning. En ambitionshöjning krävs inom arbetsmark- nadspolitiken så att arbetsförmågan kan utvecklas och tas tillvara. Utan förändringar kan kostnaderna bli höga för både individ och samhälle om fler personer i stället lämnar arbetsmarknaden och utgifterna i sjukförsäkringen återigen stiger. Utredningen menar därför att medel bör föras över från Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp för att finansiera den del av utgiftsökningen som inte ryms inom anvisade medel för arbetsmarknadspolitiska insatser. Everyones and ability to work must be put to use in the labour market. Everyone who is not given opportunities to con- tribute their skills and ability to the labour market represents a loss to the society. People with disabilities and an impaired capacity to work participate in working life to a much less extent than people without a reduced work capacity, and women in these groups to a much less extent than men. Measures to help more people with disabilities find and maintain employment are therefore an important part of the Governments strategy for the implementation of the 2011–2016 disability policy. The national action plan focuses on societys ability to remove ob- stacles to participation. In the area of labour market policy, this means that everyone who can and wants to work must be given the best possible opportunities to do so. The Inquiry presents its pro- posals in this report, entitled Lower thresholds – higher ceiling. Remit of the Inquiry The terms of reference instruct the Inquiry to present a compre- hensive proposal on how labour market policy measures should be designed to effectively contribute to improving the for people with disabilities of finding and maintaining employment. The starting point is that measures must be accurately targeted, flexible and cost-effective. They must also be clear and simple, and work well with other measures. The Inquirys proposals should lead to measures that benefit those who are in greatest need and, as far as possible, be tailored to meet individual needs. The individual in focus One of the Inquirys principal points of departure is that the measures should be designed based on the individuals needs. Peo- ple with disabilities are not a homogeneous group. How disabilities affect the for work and participation depends on how accessible the individuals environment is. How the individuals resources can be used to their full potential also depends on how well his or her abilities can be matched with the right job. With the individual in focus, the Inquiry has centred on identifying measures that can improve opportunities for development and thereby en- hance the of employment with or without support. Lower employment and higher unemployment per cent of population aged 16–64 report having a disability that impairs their capacity to work. These people have lower employment and higher unemployment rates than people without disabilities. The differences have also increased over time. Almost half of the people who report having a disability that im- pairs their capacity to work are completely outside the labour mar- ket. The individuals chances of employment are affected both by the level of education and the kind of disability they have. People with mental disabilities have the lowest employment rate. In recent years, the number of people with disabilities looking for work through the has in- creased significantly. One in four people, or 172 000 men and women, registered with the currently has a documented disability. The main reason for this trend is the extended mandate to help people on sick leave and people who are no longer on sickness in- surance to return to working life. Initiatives differ for women and men Women with disabilities that impair their capacity to work are em- ployed to the same extent as men but more often work part-time. Women combine their part-time work with sickness benefit or sickness compensation (disability pension). Regarding the initiatives, the Inquiry has found that women and men systematically take part in different programmes and measures. Women are overrepresented in preparatory measures, including vocational rehabilitation. Men are overrepresented in all the five forms of wage-subsidised employment. It is important that the is aware of unconscious biases in their assessment of the choice of initiative. Longer periods of registered unemployment with the People with disabilities are the group with the longest periods of registered unemployment with the , about 60 per cent have been unemployed for more than two years. It also takes a long time, on average eight to nine months, for the to establish whether the individual has a disability that impairs their capacity to work and is therefore en- titled to special measures. It is a waste of resources if people who can and want to work do not receive the support they need. To shorten the length of registered unemployment periods, the has changed its working methods over the last few years and introduced a uniform supply of services, staff support and quality methods. Despite this, vocational rehabilitation does not appear to be functioning satisfactorily. Em- ployment officers are very committed to vocational rehabilitation, but feel they need more in-depth knowledge about what it means to have a disability. The Inquiry considers that the resources avail- able for vocational rehabilitation should be concentrated so that individuals, right from the start, can meet employment officers who are able to assess the measures needed to ensure that the road to employment is free from unnecessary obstacles. Other prerequisites for shorter periods of registered unem- ployment are a labour market that wants to employ people with disabilities, individuals who feel involved in the rehabilitation pro- cess, and available knowledge about the tools and methods that are most appropriate. To put in place strategies for carrying out effec- tive vocational rehabilitation, research in this area is crucial. A trend shift has taken place, both in and other countries, from sheltered activities to an inclusive working life in the regular labour market. Greater focus is also placed on new methods to help more people with disabilities find and maintain employment. Sup- ported Employment is a method that has received a great deal of attention in recent years both in and abroad, and experi- ences of it are favourable. In labour market policy, measures for people with disabilities remain an unexplored area. However, the existing research on la- bour market policy initiatives shows that enhanced employment services and subsidised employment improve the individuals chances of finding a job. Employers who dare to hire Employers who are prepared to employ people with disabilities that impair their capacity to work are a prerequisite for effective labour market policy measures. It is important that employers are in- formed about the support that the can offer when a person has a reduced work capacity. Today, the main employers of people with subsidised wage are small private em- ployers, every second person work in an enterprise with less than 20 employees. Particularly the public sector should be able to as- sume greater responsibility. The possibility of finding people with the right skills and quali- fications for the job is of the essence for employers. Measures that can help the jobseeker acquire the skills that match the demands of the labour market are therefore extremely important in increasing the individuals chances of employment. Employers want a higher ceiling and a support person Employers report that the maximum qualifying income for em- ployment with subsidised wages currently represents the greatest obstacle to employing people with disabilities. Also, employers often know too about what having a disability means. They would therefore like support both before and during the employ- ment period to enable them to take the step to employ a person This support should be provided by a support person or a special introduction and follow-up support () consultant. There has been an increase in employment of people with disa- bilities and reduced work capacity by work integration social en- terprises. Although the number of employees in these enterprises is low, a great deal of evidence suggests that they are able to offer suitable tasks in an environment that is well adapted to employees with special needs. people with disabilities have a whole working life ahead of them The Inquiry pays special attention to young people with disabili- ties. These young people have a whole working life ahead of them. people with disabilities often lack work experience. This, coupled with the fact that they also have a shorter education than others in the same age group, makes finding a job very difficult for them. Skills development measures are therefore needed to im- prove their chances of finding employment. has long offered young people without an upper secondary education the opportunity to attempt studies at folk high schools, which is an important measure for young people with disabilities. Other vocational training pro- grammes offered within the framework of labour market policy should be implemented on the basis of the individuals needs and be linked to employers who need to employ. The best results are achieved when industry representatives take part in the design of the programme and are available to arrange contacts with employers. Lower thresholds for young people receiving activity compensation paths into the labour market are needed for young people receiving activity compensation (disability pension). The Inquiry considers that the and the Public should conduct a joint assessment of the indi- viduals resources and work capacity with or without subsidised wages prior to an assessment of entitlement to activity compensa- tion for reduced work capacity. Today there are rules for dormant activity compensation that apply to those who attempt to work or study. As a complement to dormant activity compensation, the special rules that apply to peo- ple who were entitled to sickness compensation (disability pen- sion) before 2008 should also apply to people who are cur- rently entitled to activity compensation for reduced work capacity. This would mean that people could work or study according to their ability without having their work capacity reassessed. This would probably lead to more young people than today taking the step to try out work or study. Two main aims – development and security In the Inquirys assessment, the regulatory framework for the cur- rent forms of support is perceived as difficult to grasp. The Inquiry therefore proposes that the rules for subsidised wages that apply to employing people with disabilities that impair the capacity to work be classified under two main aims only, namely development or security. The Inquiry proposes subsidised wages for development when employing people who need tailored work and different types of development initiatives that increase their work capacity. Under the proposal, subsidised wages for development could be approved for a maximum of two years. While employees receive subsidised wages for development, they have a development employment po- sition. This form of employment is not covered by the Employ- ment Protection Act. The long-term need for subsidised wages to compensate the em- ployer for an individuals reduced work capacity is included in the new scheme for subsidised wages for security. This form of employ- ment is covered by the Employment Protection Act. It should be possible to assess the need for this type of subsidised wage both following a period of development employment and as an alternative to this type of employment if the needs are assessed as long-term. The decisive factor in the choice between subsidised wages for development or security is the duration of the need for subsidised wages, not the degree of work incapacity. Subsidised wages for development may be the most appropriate choice even when work capacity is significantly reduced. The purpose of subsidised wages is to develop the individuals resources, always focusing on the individuals ability to carry out their tasks. In the Inquirys assessment, development employment in the form of wage support for development should always be the first choice for young people with disabilities. Development initiatives available to more people Too few people have been offered opportunities for development despite the fact that many people with disabilities, especially young men and women, are in need of such measures.