prot · H00932 · 2012-11-28 00:00:00 — Även den mest kriminelle har påbörjat sin brottsliga bana. Det är ett faktum vi måste ha i åtanke i varje debatt om ungdomsbrottsligheten och i varje insats vi gör för att minska ungdomsarbetslösheten. Oavsett var det började är det alltid lättare att förhindra steget till djupare kriminalitet ju tidigare insatserna sätts in. När barn och unga bryter mot lagen har alltid föräldrar eller andra närstående ansvaret att ingripa och vara just föräldrar. Men ibland räcker inte föräldrarna till, och ibland finns de inte ens där. Då behövs den kommunala för att tillsammans med vårdnadshavare, barn och skola undersöka hur vägen in i kriminalitet kan stoppas. I propositionen föreslås ändrade regler för att socialtjänst ska kunna lämna ut uppgifter till polisen om det finns en risk att den unge kommer att utöva brottslig verksamhet. Intentionerna är goda, men förändringen är förknippad med vissa problem. Socialtjänsthandläggaren riskerar att bryta ner det förtroende som eventuellt finns mellan handläggaren och den unge och hens familj om det kommer fram att lämnat ut känsliga uppgifter om den unge till polisen. Jag har ändå landat i slutsatsen att ett utlämnande ska få ske, just för att kostnaden om samhället misslyckas med att stoppa kriminaliteten är så stor. Krafttag måste tas för att förhindra att unga män och kvinnor begår brott och återfaller i brott. Vinsten av ett välfungerande samarbete mellan polis och socialtjänst är så stor att fördelarna väger över. Det är långt ifrån den enda insats som behövs. har flera förslag på kompletteringar i lagstiftningen. Vi anser att det inte ska krävas att en ung människa döms för brott för att den kommunala ska gripa in med särskilda stödinsatser. har bland annat föreslagit ett utökat samarbete mellan socialtjänst, rättsväsen och annan kompetens i så kallade barnahus vid misstanke om att en ungdom kan komma att falla in i kriminalitet. narkotikabrott leder typiskt sett till böter, vilket medför att ofta inte får vetskap om att personen dömts. En lämplig åtgärd vore att polisen automatiskt måste meddela vilka som dömts för ringa narkotikabrott. Då kan erbjuda personen lämplig hjälp och stöd. Vi har även föreslagit att tillsammans med universitet och högskolor i ska ges i uppdrag att ta fram vetenskapligt baserade metoder för att minska särskilt unga mäns brottslighet. Med det yrkar jag bifall till propositionen. 68 (C): För och alliansregeringen är kampen mot ungdomsbrottsligheten av allra högsta prioritet. Det finns många unga som begår något brott. För de allra flesta är det en engångsföreteelse. De fortsätter inte in på en kriminell bana. Men de finns också de som fortsätter att begå brott och trappar upp det. Detta sker inte sällan . De är dessa unga som samhället måste ha kraft, resurser och befogenheter att hjälpa. Det handlar just om att hjälpa. Det är det viktiga. Det är viktigt för att förhindra fortsatt brottslighet. Men det är också viktigt för den unga personen och för att han eller hon ska komma på rätt köl, få en ny chans att utbilda sig, få ett jobb och leva ett laglydigt liv. Vi har från alliansregeringens sida redan vidtagit en rad åtgärder. En av dem som jag skulle vilja nämna särskilt här är de sociala insatsgrupperna. fick i uppdrag av regeringen att genomföra en pilotverksamhet med sociala insatsgrupper, och i tolv kommuner och stadsdelar runt om i landet startades denna typ av lokala pilotverksamheter. Målgruppen är unga i riskzonen för att utveckla en kriminell livsstil som därmed riskerar att rekryteras in till kriminella nätverk. Det är också unga som redan har kommit så långt men som vill lämna det kriminella nätverket eller den kriminella livsstilen. Verksamheten är inriktad på unga i åldern . Huvudansvaret ligger ganska naturligt på . ska inom de sociala insatsgrupperna samarbeta med polisen, andra berörda myndigheter och också organisationer och andra som kan hjälpa till på något sätt. Tillsammans använder de sin samlade kompetens fokuserat och uthålligt i arbetet för att hjälpa den unge som befinner sig i riskzonen eller vill lämna det kriminella livet. presenterades en första utvärdering av de sociala insatsgrupperna, och det var en positiv utvärdering vi fick. Genom ett samordnat arbete så kan unga som är på väg in på den kriminella banan eller som har varit där och vill därifrån hjälpas tillbaka på rätt väg till ett laglydigt liv. En av de negativa saker som lyftes fram i utvärderingen var problemet att få den unges samtycke till att bryta sekretessen mellan myndigheterna. Sekretesslagstiftningen lägger hinder i vägen för en effektiv samverkan kring den unge som befinner sig i riskzonen. Det visade sig också att tolkar lagstiftningen lite olika över landet. Därför tar vi nu steget och inför den nya sekretessbrytande bestämmelsen som gäller unga . Bestämmelsen innebär att kan lämna ut en uppgift till polisen om det finns risk för att den unge kommer att utöva brottslig verksamhet och att utlämnandet av uppgiften till polisen kan antas bidra till att förhindra den brottsliga verksamheten. Utöver detta finns det några ytterligare begränsningar. Utlämnandet av uppgiften får inte ske om det är olämpligt med tanke på planerade eller pågående insatser för den unge. Uppgifter som angår misstankar om redan begångna brott får inte lämnas ut utöver med de regler som redan finns . På det området förändras alltså inte regelverket. Socialsekreterare har liksom många andra som jobbar med myndighetsutövning ett stort antal lagar att följa. Precis som för nästan alla andra lagar innebär det att tolkningar måste göras. Det finns förarbeten som hjälper. Det kommer givetvis att behövas vidareutbildning för socialsekreterarna så att de verkligen kan använda den nya lagen på rätt sätt. Men man ska inte tro att man kan ändra lagar och att det sedan inte blir några nya frågor som ställs. Det görs alltid när vi ändrar lagarna. På lät det som att det skulle vara för socialsekreterarnas skull som rätten att bryta sekretessen skulle utökas ytterligare. Faktum är att vi till justitieutskottet har fått brev från socialsekreterarnas fackförbund, och deras kritik går tvärtom ut på att de tycker att vi redan nu går för långt från regeringens och utskottsmajoritetens sida. Det förslag som lägger fram läggs alltså inte fram för socialsekreterarnas skull åtminstone tycker de inte det själva. Den andra förändring som vi gör är att polisen ska få utökad möjlighet att tillfälligt omhänderta omyndiga personer, alltså personer , när de påträffas i en miljö som innebär en överhängande fara och en allvarlig risk för den unges hälsa och utveckling. I denna riskbedömning ska man även ta med risken för att utsättas för brott eller för att själv involveras i brottslig verksamhet. Detta är ett sätt att hjälpa unga som är på fel väg på väg in i kriminalitet eller i gäng där många begår brott. Det är också ett sätt hjälpa till att förhindra rekrytering av unga till kriminella grupperingar. Allt detta gör vi för att vi vill hjälpa de unga så att de inte fortsätter in på den kriminella banan. Det är för deras skull. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. 69 (M): Vi är många som är oroade över utvecklingen kring de många våldsbrott som begås i vårt land. misshandlades en äldre man i mycket svårt. greps sju ungdomar i , misstänkta för att ha kastat sten mot polis och satt eld på en skola och flera bilar. Det är bara två exempel där det gått för långt exempel där samhället har misslyckats med att förhindra unga från att begå brott. I sammanhanget diskuteras det ofta vem som bär ansvar och vad som bör göras för att hjälpa de ungar som faller mellan stolarna. Vi politiker förväntas avge mirakellösningar för att snabbt kunna lösa problemen. Men efter att ha arbetat med dessa frågor och träffat många unga som har levt eller lever ett liv i kriminalitet är det tydligt att lösningen ofta handlar om mycket mer än bara lagar och regler. Ett återkommande budskap i mina möten med kriminella unga är detta: Om någon bara hade tagit tag i mig och hjälpt mig så hade jag aldrig valt den kriminella vägen. Vi har satsat mycket på brottsförebyggande åtgärder och projekt. När jag har rest runt i och träffat poliser, socialtjänst och andra människor som är engagerade i frågorna är det ett budskap som ofta återkommer: Ett framgångsrikt arbete kräver att olika myndigheter är inblandade och att de kan samverka effektivt. Av flera skäl har detta inte kunnat ske på ett helt oproblematiskt sätt. Exempelvis har sekretessbestämmelser länge upplevts som ett problem vid samverkan mellan myndigheter. Inom ramen för det arbete med de sociala insatsgrupperna, som talade om, har sekretessen mellan socialtjänst och polis kunnat brytas om de inblandade har gett sitt samtycke till det. I många fall har det lett till att man har kunnat dela information med varandra information som i många fall har varit helt avgörande för att kunna hjälpa den unga personen på glid. Den proposition som vi bifaller innebär att kommer att få lämna ut vissa sekretessbelagda uppgifter om unga människor till polisen. Uppgifterna ska få lämnas ut om det finns risk för att personen kommer att begå brott och om uppgifterna kan anses förhindra detta. Det är någonting som har efterfrågats och som i många fall kan vara fullständigt avgörande för att hinna rädda den unga människa som är på glid. I linje med det ger vi nu också polisen befogenheter att under vissa omständigheter omhänderta unga människor som befinner sig i en situation där deras hälsa eller utveckling kan skadas allvarligt. Det skulle till exempel kunna innebära att om man anträffar unga personer i kretsar kring kriminella nätverk eller i andra liknande miljöer kan man omhänderta och hjälpa dem på ett bra sätt. Jag ska återknyta till det jag började med, nämligen samtalen med de unga kriminella som jag har träffat under mina resor i . genomför vi det som de i många fall har sagt hade kunnat hindra dem från att begå det där första brottet. tar vi ett steg mot att faktiskt kunna ge dem den där handen att ta tag i och hjälpa dem ur en potentiell kriminell karriär. Det är viktiga förändringar som vi nu genomför, även om de kan tyckas vara små. tar vi ett viktigt steg framåt i att förbättra möjligheterna för att samhället på allvar ska kunna hjälpa unga människor på glid. 70 (FP): Saker tar tid, vill jag lova. Det är i åtminstone som jag har haft förmånen att arbeta politiskt och i denna kammare diskutera det som vi nu ska fatta beslut om att se till att det blir lättare att kan berätta för polisen vad de ser, vad de hör och vad de vet om ungas sociala misär. Det handlar om vilka miljöer de lever i, vilka grovt kriminella de hänger med och vilka risker de löper att förstöra sitt eget liv och andras, ibland i en rasande fart. Men bättre sent än aldrig. Det är mycket diskussion om vad som är brottslighetens orsaker. Det är klart att det någonstans handlar om den sociala misär eller de mentala istider som många unga får växa upp i. Brottslighet och kriminalitet går i arv. Det är många sociala faktorer som spelar en väldig roll. Därför är det viktigt att vi har ett läge där kommunerna aldrig har kunnat satsa så mycket på skolan som . Vi har aldrig haft så många specialpedagoger och aldrig så mycket insatser i vad gäller resurser. Sedan kan man tycka att det inte räcker ändå. Jag noterar att den debatt och den sejour vi har om hur vi ska knäcka den sociala misären är någonting som man möter i alla utvecklade länder i hela västvärlden. Jag tycker att det är viktigt att vi ser till att vi gör vad vi kan på många fronter. Här gör vi nu några saker till. Jag vill sätta in detta i ett sammanhang. Det är värt att nämna att detta inte är en lösryckt åtgärd. Det är inte det enda vi har gjort i denna riksdag. Jag vill understryka att justitieutskottet , inte minst , har vidtagit åtgärder som har varit till för att se till att man kan agera tidigare och tydligare. Det är precis som sade; jag har också träffat mängder av människor, och inte bara unga kriminella. Jag har varit på i stort sett varenda anstalt i . Överallt har alla sagt till mig: Ja, tänk om någon hade gripit in ! Det är ingen som har sagt tvärtom: Jag sitter här på Kumlabunkern därför att började engagera sig för . Det har ingen någonsin sagt, och jag kan upplysa om att de aldrig kommer att säga det heller. Tidiga och tydliga insatser är jätteviktigt. Vad har vi gjort mer? Vi beslutade av missriktad välvilja att polisen ska utreda alla allvarliga brott som begås av unga. Det var inte vi hade en tillvaro i där det av de ungdomar som begick personrån bara var hälften som blev polissak och där man utredde vad som verkligen hade hänt. Snacka om asocialt och konstigt beteende att springa runt och råna folk med kniv! Det kan man kalla för ett stort samhällsproblem. Detta har vi åtgärdat med tidigare och tydligare insatser. kan agera när en unge springer runt och viftar med kniv. Det är fruktansvärt för dem som möter den unge men också för den unge själv. Det har refererats till de sociala insatsgrupperna här. Det är viktigt att man knyter ihop detta. Det är flera myndighetspersoner som bär ansvaret. Vi har sträckt ut föräldrars skadeståndsansvar på det sätt att föräldrar har ett visst ansvar för sina barn och för de skador de orsakar. Jag tycker att det är fullt rimligt. Ytterst är det här en föräldrafråga. Vem ska annars ta ansvar? Vi kan inte alltid skylla på skola och socialtjänst. Det är föräldrar som har valt att skaffa barn, förhoppningsvis frivilligt. Föräldrarna har ett ansvar. Jag tycker att det är viktigt att lyfta fram de lokala poliskontoren. Det är inte minst ett fokus på att ha kontakt med unga människor i ett visst område som gör att man lättare kan få kontakt och lättare kan hjälpa och stödja de unga som riskerar att vara på väg in i ett kriminellt liv och stoppa denna utveckling . Vi har styrt upp så att fler poliser kan ägna sig åt förundersökningsledning och leda dem snabbare och effektivare också när personer är unga. Det ska inte bara vara åklagarlett, utan flera brott utreds mycket snabbare så här. Det är också ett steg för att kunna agera tidigare och tydligare. Vi har förstärkt utslussningen så att unga som har varit riktigt illa ute och hamnat på ungdomshem eller § 12-hem får en bättre utslussning . Där har vi ställt större krav på kommunerna. Det är också viktigt så att de inte hamnar i stort tomrum igen. Allt detta är åtgärder som har vidtagits tillsammans med det som vi fattar beslut om för att se till att det blir möjligt att tidigt och tydligt att agera när det gäller unga människor, men jag tror inte att det räcker, herr talman. Förutom att undanröja de sociala misärmiljöer som naturligtvis driver på kriminalitet måste vi också titta på hur vi bryter ned de kulturer som bygger upp ungdomsgäng. Det är gäng där mycket unga människor, ibland under , är mycket förhärdade i sin brottslighet och förstör livet för många andra unga, inte minst genom hot och våld. Det kan handla om tidigare och mer förstärkta hemma-hos-aktiviteter från . Det tycker jag skulle vara utmärkt. Jag tror att det är viktigt att vi har mer av ett riktigt mellantvång i . Om föräldrarna inte inser att deras barn har stora problem måste man kunna agera innan ett tvångsomhändertagande. Jag tror också att vi får återkomma till frågan om ungdomsdomstolar och en mer anpassad process för unga människor som hamnar i kriminalitet. Tills vidare är vi i mycket glada över att vi kan yrka bifall till förslaget i en proposition och ett betänkande som vi har väntat på i åtminstone . 71 (V): debatterar vi samverkan för att förebygga ungdomsbrottslighet. Vi i har ingenting emot det här förslaget. Men efter allt som jag har hört från talarstolen skulle jag vilja sälla mig till S och MP som mer fokuserar på det förebyggande arbetet. Alliansen tycker att man har gjort mycket för att förebygga brott hos ungdomar. Jag kan inte riktigt hålla med om det. Vi vet allihop att forskningen har visat att de största orsakerna och den största grogrunden till kriminalitet är stora sociala och ekonomiska klyftor. Jag kan inte se att den här regeringen har bidragit till att minska de sociala klyftorna. Man har inte heller täppt igen de ekonomiska klyftorna. Det går bra att stå här i talarstolen och raljera om att föräldrarna och skolan också har ett ansvar, men jag vill påminna om en sak. Det finns faktiskt barn som inte har föräldrar som bryr sig om dem. Det funkar inte, . De här barnen måste ha stöd och hjälp. Om man ska börja med tidiga insatser skulle jag vilja säga till er: Se till att barngrupperna på dagis blir mindre så att vi ser individerna som har problem! Se till att alla unga får den hjälp de behöver i skolan så att de klarar av den! Se till att ni som driver arbetslinjen satsar på utbildning så att man sedan kan få arbete! Det är det som gör skillnad. Om man ger sig den på att varenda elev ska klara sin utbildning måste den också vara anpassad efter individen, och man måste faktiskt få den hjälp och det stöd som man har rätt till. Då skulle vi minska kriminaliteten mycket. Samverkansavtal har varit uppe här, och det är jätteviktigt med samverkan mellan olika myndigheter. Men ska vi börja tidigt ska vi börja på dagis och kanske ännu tidigare. Jag var på Brås framtidsdagar i . Jag var på ett seminarium som handlade om gängkriminalitet, hur den växer på en del ställen och hur man jobbar för att komma åt detta och spränga de här ligorna. Jag har också träffat många ungdomar vi kanske inte träffar exakt samma ungdomar som inte skulle ha valt den här banan om de hade fått stöd. En del kanske får stöd från sina föräldrar, men de som inga har måste ha andra vuxna som ställer upp för dem. Så måste det se ut. Det måste finnas solidaritet. Vi måste fokusera mycket mer på att bryta den längtan som många ungdomar har att köpa en snygg bil eller den senaste telefonen. Det är väldigt enkelt med snabba pengar. Det lockar naturligtvis om man känner att man står utanför samhället och inte har någon tillhörighet. Då är man mycket lättrekryterad, och det bekräftade polisen på det här seminariet. Så här ser det ut. Det är där vi måste börja. Först måste vi börja med de riktigt små och sedan gå vidare i stället för att allting kommer när olyckan redan har varit framme. Jag tillstyrker den här propositionen och tycker att den är ett steg i rätt riktning, men jag vill se många fler förebyggande åtgärder . Vi i lägger till exempel mycket mer pengar på kommunerna. Ni säger ju alltid att det är de som har det största ansvaret. Då måste man också ge dem verktyg att ta det ansvaret. När det gäller påståendet om socialarbetarna vill jag säga att de har ett jättetufft jobb, men det finns också en skyldighet att se till att de har så många verktyg som möjligt och den personal som de behöver. 72 (FP) replik: Först vill jag gratulera till modet att gå emot och säga att de har fel. Jag tycker att det är mycket modigt gjort. De har varit emot den lagförändring vi nu ser om att man ska se till att jobbar ihop med polisen. Det är inte alla de som har tyckt att det har varit bra. Jag tycker att det är modigt av , för det var inte helt självklart att ni skulle ställa upp på en sådan, som de beskriver den, integritetskränkande åtgärd. Jag ser att ni sätter barnen först, och det gläder mig. Jag tycker också att det är bra att använder uttrycket spränga ligor. Det är faktiskt det vi pratar om. Några av de här unga människorna, ibland faktiskt under , är mycket svårt skadade och fullfjädrade kriminella. Det krävs rejäla uppryckningar med rötterna ur den tillvaro de befinner sig i för att de ska kunna restaureras och komma tillbaka som, förhoppningsvis, bättre mående och mindre farliga människor för samhället. Låt mig gå över till detta med social misär. Jag sade att jag tycker att mer kan behöva göras. Jag pratade om mer satsningar på hemmahosare. Jag vet att vet vad det är. Det är när mycket tidigt kommer in i familjer som är dysfunktionella. sade att föräldrarna inte finns där. Det är ett exempel. Det är tyvärr också vanligt förekommande när det gäller ensamstående föräldrar, inte sällan ensamstående kvinnor. Inom forskning vet man att det spelar stor roll att det kommer in en stadga och att man stöder de här ofta unga mammorna för att det inte ska gå åt pipan. Det är tufft att vara förälder . Jag vill upplysa om att det faktum att människor är mindre bemedlade och kanske till och med är arbetslösa, och har varit det , inte betyder att de är oförmögna att ta ansvar för sina barn. Det finns väldigt många människor som har varit arbetslösa och har dåligt med pengar, men det innebär inte automatiskt att ungdomarna blir kriminella. Vi ser snarare den utvecklingen att ungarna blir kriminella trots att föräldrarna har mycket goda inkomster. Den gemensamma faktorn är att föräldrarna är oförmögna att ge barnen närvaro, uppfostran och kärlek, och jag vill understryka att det inte bara handlar om vilken mobiltelefon eller hur många täckjackor man har. 73 (V) replik: lugnade du ned dig ganska bra, . Du visar förståelse för att det finns människor som har det mycket svårt och en hel del barn som befinner sig i mycket trånga situationer. Det kanske kan bero på regeringens politik att dra in på sjukförsäkringen och en urdålig a-kassa. Det är inte roligt för barn att växa upp med sådana föräldrar. Det kan också få psykiska konsekvenser för föräldrar som ständigt ska oroa sig för sin ekonomi. Det ser vi också när det gäller kommunerna. Man brukar ofta ta till det här begreppet om bidragslinjen, men nivån på socialbidragen har väl aldrig varit högre än den är just . Det tycker jag att man också måste ha med i analysen. Håller du inte med mig om att barngrupperna på dagis är alldeles för stora för att vi ska kunna se de här ungarna som behöver hjälp och stöd? Man behöver vara fler vuxna på dagis, och man behöver ha mindre grupper. Det är samma sak i skolan. Elever som har det svårt har rätt enligt skollagen att få den undervisning som de behöver. Lärarna har så många elever att de som behöver extra stöd hamnar vid sidan av. De känner sig utanför, och då är de ganska lätta objekt för de här organisationerna, som vi inte tycker är så bra, att rekrytera, för där får de en identitet. Håller du inte med mig om det? 74 (FP) replik: Svaret är ja. Jag är beredd att börja extremt . Man tvångsomhändertar ju barn på bb. Det förekommer faktiskt. Det är otroligt tragiskt. Man gör det när man ser att föräldrarna är totalt av banan. Det är klart att vi ska agera . Jag vill understryka att det är farligt om man utpekar människor som har det ekonomiskt svårt av olika skäl och säger att deras barn kommer att bli kriminella. Det finns ingen sådan koppling. Föräldraansvar har att göra med vad man själv gör av situationen. Det är inte direkt kopplat till vilken deklarationsinkomst man har, utan det handlar om vilket socialt kapital man har och vilken förmåga man har att ta ansvar oavsett om man tjänar mycket eller lite pengar. Jag tycker att vi ska vara noga med att understryka det i , för annars säger man att de som ser till att deras barn får möjlighet att gå i skolan och kämpar och sliter jättehårt både du och jag skulle önska att de hade gått ännu längre i skolan och fått ännu mer betalt och gör ett fantastiskt jobb med sina barn inte tar sitt ansvar. En huvuddel av människorna i ser faktiskt till att deras barn klarar sig. Man får inte glömma bort detta. Det är föräldrarna som har ansvaret. Vi kan åka ut på en liten sexualupplysningsresa, du och jag, och tala om för människor att man har ansvar för sina barn. Det går lätt att skaffa barn, men man har ansvar för dem, och det upphör inte förrän den dag barnen fyller . En del föräldrar, vill jag understryka, verkar inte klara av det riktigt av olika skäl, till exempel knark och missbruk. När det gäller det här med ekonomi vill jag bara säga att kommunerna aldrig har haft så mycket pengar som . De har stora överskott just nu i .