prot · H00928 · 2012-11-21 00:00:00 — Det är där som dessa institutioner spelar en stor roll att främja och ge möjlighet för investeringar och för handel, att ge möjlighet till finansiering och ett system med banker och betalningar som spänner ut till alla länder. och utvecklingsbankerna är därför viktiga när de både granskar utvecklingen och säger att det är här som de ska lägga sina pengar just för att hjälpa stater att gå i denna utvecklingsriktning, från att vara biståndsberoende till att komma i ett annat läge. Därför är dessa klimatrapporter och många av de underlag som föreligger för kreditprövning oerhört väsentliga när det gäller att driva på utvecklingen. Men man ska också veta att det finns en motkraft. Vid ett möte i lyssnade jag på en företrädare för en stat som sade: Egentligen bryr vi oss inte om att vänta på vad investeringsbankerna säger. Vill vi göra något går vi till . Vi får no questions asked, men möjligen strings attached. Det är klart om det är alternativet för att få utveckling måste vi faktiskt arbeta ganska mycket för att utveckla det spår där vi ändå har öppenhet, transparens och möjlighet att sprida vissa värden i kontakten. Vad är IMF:s roll? Den är naturligtvis att se till att vi har en stabilitet i betalsystemet, därför att den som drabbas mest så snart det blir instabilt i betalsystemet är den som inte har några egna resurser och den som står svagast. De av oss som var med på hearingen i går hörde historien om jordbrukaren som hade satsat på utsäde när priserna var höga bara för att finna att jordbrukspriserna hade fallit, så att jordbrukaren inte fick tillbaka utsädet men satt med lånet. Naturligtvis påverkar IMF inte jordbrukspriserna, men man tar i alla fall bort risken med valutakursförändringar om man kan föra en vettig politik och om man kan påverka så att man kan få ett stabilt betalsystem. Det är det som dessa institutioner är tänkta att göra. Om jag nu har beskrivit en vision kommer nästa fråga: Hur ser det ut ? Vi har inte nått visionen, utan det är snarare så att vi diskuterar finanskris, och vi diskuterar allt fler länder som för närmast protektionistiska resonemang. Vi hörde i det amerikanska valet hur båda presidentkandidaterna talade om att försvara jobb i snarare än att säga att det är bra att man kan få ha handel. Vi vet att har mer än tredubblat tullen på hårdost för att man vill skydda sitt jordbruk. Det är klart att när de rikaste länderna på jorden använder finansiella sätt för att hindra handel ger man en legitimitet till att driva handelskrig, och det är inte positivt. Därför är det viktigt att vi nu både bekämpar och argumenterar mot detta beteende men också att vi faktiskt vågar säga att vi ska använda de institutioner som vi har för att ge indikationer om vad som är rätt väg att gå. Det finns tyvärr en risk när man diskuterar detta att de inrikespolitiska frågorna kommer i förgrunden. Vi har här hört inlägg av karaktären att man har drivit för mycket nyliberala linjer eller ställt för hårda krav på olika länder. Jag tror att det vore bättre om vi gick tillbaka och ställde oss frågan: Vad kräver systemet för att fungera? Och sade : There is only one part of the universe you can be certain of improving, and thats your own self. Vi har alla en hemläxa att göra, både utvecklingsländer och rika länder, för att hålla detta system i gång, och den läxan ska vi ta till oss. Detta ärende handlar inte om bistånd, även om det är länkat till bistånd. Det handlar om hur man ska ta sig från biståndsberoende till att bli en aktör på världsmarknaden, till att bli en av dem i visionen, de som handlar med varandra. Snarare är detta fråga om en internationell handel. Det måste vi också ta hänsyn till när vi diskuterar vilka regelverk det är. Jag har full förståelse för att man vill diskutera inflytanderegler därför att det är klart att man kan välja att sätta fokus på brukarna eller på dem som tillskjuter kapital. Någonstans däremellan måste man naturligtvis mötas. Sedan är förstås förhoppningen att utvecklingsländerna ska få en större del av bruttoglobalprodukten, för att åter använda mitt eget begrepp, så att de får ett ökat inflytande utan att vi behöver hålla på och diskutera att det finns starkare eller svagare stater. Men innan vi har kommit dit finns det anledning att diskutera inflytandefrågorna. Det är dock viktigt, eftersom det måste respekteras på alla sidor, att vi inte ställer ensidiga krav utan löser detta i samklang med alla övriga intressenter och att vi kan höra en öppen diskussion och föra samtal om hur man kommer fram till det. Jag tycker också att det är helt självklart att vi ska ha en öppen inställning till det som händer i dessa institutioner. Ett steg är naturligtvis att det nu kommer en rapport på bord från regeringen, som den som behandlas . Men det parlamentariska nätverk som finns i anslutning till är också ett bra initiativ. I något sammanhang hörde jag att de diskuterade att möjligen försöka använda samma idé för därför att vi har mycket att vinna på om många lär sig om detta och om många är beredda att diskutera dessa frågor och kan dra slutsatserna. Detta är ett stort, viktigt och avgörande område. Därför är det bra att vi har denna debatt. Avslutningsvis yrkar jag bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet UU13 och avslag på föreliggande motioner. 130 (MP) replik: Jag tycker få saker är så upprörande som illegitima skulder. Det är verkligen illegitimt i alla bemärkelser i lagens anda och i lagens bokstav att Mobutu, eller någon annan gangster, naturligtvis utan att tillfråga folket, tar upp lån och sedan ofta skjutsar en stor del av de lånade medlen vidare till skatteparadis eller köper vapen för att förtrycka den egna befolkningen. Jag har nästan svårt att hålla mig lugn. Detta är moraliskt så djupt beklämmande. Men glädjande nog är det många initiativ som tas i omvärlden. Vi behöver inte gå längre än till , till den blocköverskridande norska regeringen som har tagit spännande initiativ. Jag tycker att det är så självklart att de människor som blir av med dessa diktatorer och börjar ta stapplande steg mot demokrati inte ska behöva släpa på dessa blytunga bördor att behöva betala tillbaka lånade medel till oss i det rika nord. När vi i de rika länderna gav pengar till dessa diktatorer visste vi dessutom vad vi gjorde. Vi har därför ett betydande medansvar. Jag försöker i politiken att se på saker å den ena sidan och å den andra sidan. Men just här har jag mycket svårt att se att det finns mer än en enda sida, nämligen att vi måste skriva av dessa skulder. Därför vill jag fråga följande: Vad är problemet för alliansregeringen när det gäller att ni inte vill att bilateralt och i dessa institutioner som vi diskuterar IMF, och så vidare ska verka kraftfullt för skyndsamma avskrivningar av illegitima skulder? 131 (M) replik: Först och främst tror jag att vår avsky mot beteendet är gemensam. Detta kan inte kallas för någonting annat än stöld, och det ska aldrig ursäktas. Om vi tittar på de institutioner som vi talar om här är de i mycket hög grad projektstyrda, det vill säga att de säger att de ska ha pengarna för ett visst ändamål. Det kan säkert finnas exempel där man inte har följt upp ändamålet, där man inte har gjort de kontroller som behövs så att pengar har kunnat glida vid sidan om. Det finns säkert också inslag av korruption där det även för legitima projekt glider en del pengar vid sidan om. Där kan man diskutera vad som är en rimlig börda av de skulderna för de länder som står med dem. Om projektet var bra och det gavs pengar till det även under en felaktig regim, men värdet av projektet finns kvar, finns det fortfarande nytta av det projektet. Det gör att vi generellt inte kan säga att skulder ska skrivas av. Vi måste göra en värdering. Det viktiga är att vi dels långsiktigt säkerställer ett fungerande system, dels förmår hjälpa länderna att lyfta sig ur dessa situationer. Därför är jag lite tveksam till att kategoriskt svara ja eller nej på frågan, men jag inser att det förmodligen finns en del pengar som har så gått så oriktiga vägar att man borde fundera på saken. 132 (MP) replik: Då tolkar jag svaret som en öppning. Det är något som vi från gärna talar mer om. Låt mig kort återvända till frågan om , där jag gjorde ett studiebesök. Om jag förstod det rätt är det inte bara regeringen utan också oppositionen, Høyre, norska systerparti, som är för avskrivning av odious debts, illegitima skulder. Jag tackar för svaret, och jag ser fram emot en fortsatt dialog om att avveckla dessa avskyvärda illegitima skulder. 133 (M) replik: Jag är långt ifrån säker på att alla illegitima skulder härrör från , eller utvecklingsbankerna. Om de ligger i andra vägar har vi lite inflytande i den frågan. 134 HANS (V) replik: Även i frågor om och finns en uppenbar politisk skillnad i kammaren. kanske utmärker sig lite i sammanhanget som ett av de mest vänligt inställda partierna till IMF och . Det var inte många kommatecken av kritik eller krav på reformer vi hörde i anförande. Jag lyssnade på varför man från sida tycker att och är så utmärkta organisationer och varför de fungerar så väl. sade då att och är viktiga för att länder ska utvecklas och komma ut ur ett biståndsberoende. Om vi tittar tillbaka på de senaste snart 70 åren IMF och har funnits kan vi konstatera att när det gäller många av de länder som man har valt att gå in i framför allt , och har man bidragit till att slå sönder den lokala ekonomin. De har fastnat i ett biståndsberoende. De ekonomiska krav som har ställts på länderna har varit helt förödande. Det finns en lång rad exempel på länder som har vänt sig till IMF för att få så kallad ekonomisk sanering som gång på gång, igen och igen, återfallit i ekonomiska problem. Om nu tycker att detta är så välfungerande organisationer, och har varit det , var är framgångssagorna någonstans? Kan du ge något exempel där och verksamhet har bidragit till denna fantastiska utveckling? säger också att det är viktigt med och eftersom de sprider värderingar våra värderingar. Jag undrar lite vilka värderingar de sprider. IMF och ställer inga som helst krav när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Det finns över huvud taget inte med i deras uppdrag. Däremot ställer de krav på att vatten ska privatiseras och på nedskärningar i offentlig sektor. De värderingarna sprids. 135 (M) replik: Vad jag har sagt, vad jag står för och vad jag fortsättningsvis också kommer att stå för är att den funktion som institutionerna har är oerhört viktig. Om historien omfattar i storleksordningen , som säger, spelar mindre roll. Om det i historien finns tillfällen när fel saker har gjorts innebär det inte att behovet är mindre. Det var därför jag sade att den kreditprövning som görs när projekt prövas inför beslut är viktig. Man måste göra rätt saker. Men det är också viktigt att ge signalen att det finns en hemläxa att göra. Jag tror säkert att det finns mycket i historien som man med efterklokhetens exakta vetenskaplighet kan diskutera om det var så bra, men jag tror också att vi ska vara överens om att någon måste fylla denna roll. Då är det bättre att vi använder de institutioner vi har. Sedan kommer frågan om vilka värderingar som sprids. påstår att organisationerna inte har några värderingar. Först och främst är jag helt övertygad om att så snart någon tänkande människa rör sig i världen och träffar någon annan sprider man värderingar. Då diskuterar man och möts på ett mänskligt plan. Det är skälet till varför handel är viktig, nämligen att sprida idéer. När jag har sett hur man förbereder och planerar insatser när det gäller unionen för som ska föreslås för tar man hänsyn till en del av de kriterier som vi ofta lägger upp. Jag tror att det går mer och mer mot en utveckling där man använder för sådant. Då frågar jag : Vad vill du ha i stället, eller tycker du att funktionen är fullständigt oviktig? 136 HANS (V) replik: Från sida kan jag göra tydligt att vi inte har lagt fram några krav på att lägga ned eller . Det har kunnat läsa i vår motion. Men vi lägger fram en lång rad krav på att institutionerna i grunden behöver reformeras därför att vi ser stora problem. Vi lyfter också fram att det finns andra regionala alternativ som växer fram och som är positiva i och i när det gäller alternativ till IMF och . De växer fram därför att de berörda länderna har visat ett starkt missnöje med hur framför allt IMF har fungerat. Jag noterar att trots att inte vill se några reformer, han lägger inte fram några krav på tydliga förändringar i IMF:s eller arbete, kan han inte på något sätt visa på några framgångssagor. Om han inte tycker att det finns behov av att reformera institutionerna måste man tycka att de i grunden fungerar bra. Var är framgångarna? Vad har de uppnått när de två institutionerna bildades? Ge gärna ett konkret exempel. Återigen kommer jag till frågan om värderingarna. Vi har sett genom IMF:s och historia hur man ekonomiskt har backat upp i stort sett varje västvänlig diktatur. Det har inte varit några värderingar om demokrati och mänskliga rättigheter. Gå tillbaka till den historia dessa organisationer har haft under , hur de har stött några av vår tids absolut värsta diktaturer. Det har varit i och Mobutu i och en lång rad ytterligare diktaturer. Jag påstår inte att det saknas värderingar i och , men den värdering man omfattar är nyliberalism. När det kommer till ekonomi är man kompromisslös. Där har man en tydlig värdering om att det finns ett ekonomiskt koncept som fungerar, nämligen det nyliberala. Det finns inte något utrymme för människor i syd att själva ha en åsikt om hur deras ekonomi ska utformas och att de i val ska få rösta fram olika politiker med olika värderingar. 137 (M) replik: Det är naturligtvis glädjande att inte vill lägga ned institutionerna. Men det vore också bra om han funderade lite innan han är alltför kritisk och vill vidta alltför stora reformer på alternativen. Jag nämnde tidigare uttalandet jag hörde i : från . No questions asked. Det är inte heller ett bra sätt att driva utveckling. Han säger att det finns ett antal diktaturer som under historiens gång har fått hjälp. Men jag skulle vilja lyfta fram vad jag fick veta en gång. hade med hjälp av mobiltelefonteknik skapat möjligheter i ett land för människor som inte hade legitimationer, inte hade tillgång till banktjänster, inte hade tillgång till betalsystem, inte kunde ha egna pengar, inte kunde få bistånd från sociala myndigheter och liknande. Genom att bygga upp denna teknik kunde man skapa identitet och verksamhet på det lokala planet för dessa människor. Det är möjligt att detta inte stjälpte regimen, men det betydde oerhört mycket för de människor som på det sättet gavs möjlighet att interagera i samhället. Det här betydde oerhört mycket för de mammor i de städer där projektet genomfördes som kunde få ett sms där det stod: Din flicka är inte i skolan. Det här var ett sätt att föra upp flickornas deltagande i skolan. Det där är en framgångssaga. Men det är klart att det inte är den stora revolutionen, inte det stora stjälpandet av makten, men det är ett stärkande av individer. Och det är genom att stärka individer som framtiden kan byggas. 138 (C): debatterar vi en skrivelse från regeringen, en redovisning som regeringen gjort över svenskt agerande i IMF och och i de regionala investerings- och utvecklingsbankerna. Jag kan notera av den debatt som har varit, fru talman, att det uppenbarligen finns en stor samsyn när det gäller vårt agerande i de regionala bankerna, för där har inte debattens fokus varit. Dessa är dock viktiga. De är viktiga för , de är viktiga i , de är viktiga i för att kunna bidra till en finansieringsväg för dem som söker den typen av finansiering. Vi ska vara klara över att det här inte är de enda finansieringsinstrument som finns. Det har berörts tidigare i debatten att man kan gå till ett land och få pengar det är det många som har sett. Sådant är naturligtvis möjligt. Man kan gå till andra banker på kapitalmarknaden för att söka resurser. Det är också möjligt. Som sagt är det ett av de instrument vi har skapat för att globalt försöka ge förutsättningar för investeringar och utveckling och för att skapa säkerhet på finansmarknaden. När jag besökte och var de nästan uträknade. De kände sig som att deras tid var ute, mer eller mindre. Så kom , och vi fick en helt ny explosion av finansiella bekymmer över världen. Helt plötsligt vaknade de gamla systemen till. De vaknade till i en ny värld, kan man säga. Vi förde till nya resurser, gav nya uppdrag och har sett att både och fått nya roller. Vi har sett hur de har utmanats det har berörts tidigare i debatten. Vi var från utrikesutskottet i och kunde tydligt höra hur man där inom ramen för BRIC-länderna, alltså , , och egentligen även , diskuterade om att skapa sin egen utvecklingsbank. Den har inte riktigt landat , men planer fortgår. Det är naturligtvis bra att det finns en mångfald av möjligheter. Det gäller banker här hemma i och banker i världen. Inte minst borde det gynna kunderna, i det här fallet länderna. Det är som sagt en ny värld. Jag har mött många goda exempel. Jag hörde den isländske finansministern med kraft tala om vilken effekt IMF hade haft för att kunna rekonstruera efter bankkriserna på och vilken betydelse det hade haft att man från och IMF:s sida kunnat sätta sig ned och resonera. Man hade kunnat göra det trovärdigt från sida hur man ville ta hand om krissituationen, och man hade fått IMF:s stöd för det arbetet. Vi har sett de har tagit sig över stupet och är på väg upp igen på . Det var ett exempel. Jag hade anledning att resonera med IMF:s företrädare i vår närmiljö när jag ägnade mig åt , som också haft en del diskussioner om detta. Jag hörde, fru talman, IMF:s företrädare tala i termer av: Vi ställer egentligen inte krav, vi vill ha säkerhet. De var mycket bekymrade över att man skulle få en utveckling som skulle skapa alltför stora klyftor och stort elände. Det skulle i sig innebära instabilitet och osäkerhet. Banken var angelägen om att så inte skulle ske. Jag mötte företrädare för i relativt och pratade privatsektorutveckling och möjligheterna där. Jag tror att var med på den resan. Vi såg hur de jobbade för att försöka skapa förutsättningar i en miljö där det är väldigt svårt att få kapital. Jag tycker att det här är några tecken på en förändring, men också tecken på hur värdefullt det är att vi har den här typen av instrument. De kanske inte är perfekta, jag vill inte säga det, det finns säkert möjligheter att göra dem bättre och förfina dem, och det har vi visat. Jag har också varit oerhört kritisk historiskt till många av de saker som gjorts. Jag hade anledning att diskutera direkt med om de investeringar som man gjort i . Det är ett område som man kan vara kritisk till när det gäller diskussionen om ett stort kolkraftverk. Och där kom den diskussionen. Ja, säger företrädare som inte har gått till banken speciellt ofta, i princip inte varit där, när vi nu kommer och vill få stöd för kolkraftsinvesteringen som vi också är kritiska till som en del av ett större paket som handlar om även andra åtgärder på energiområdet för att förnya, effektivisera och förändra, då säger ni: Nej minsann, vi är inte med, vi ställer inte upp. Då tycker att ja, ja, där ser man hur ni agerar, där ser man hur ni i väst tycker och driver på. Det är viktigt att vi nu följer upp detta och försöker säkerställa att de andra åtaganden som gjorde när de fick lånet verkligen fullföljs. Den sidan av paketet måste vi också tala om och titta på; det tycker jag det finns skäl att göra. Men det är naturligtvis en balansakt. Jag var i och mötte företrädare för och när man diskuterade grön ekonomi och möjligheterna där. Det är rörelser på gång som är värdefulla. Jag är glad att har varit med och påverkat. Vi var med och påverkade för att få fram den Report som kom och som visade att kvinnor är helt avgörande om man ska kunna ta steget till ett välfärdssamhälle och till utveckling. Det var en insats där hade varit med och aktivt säkerställt. Sådant ska vi göra mer av. Det är också bra att vi kunde få att komma med en mycket skarp rapport på klimatområdet. Mer av detta! Sedan finns det saker att göra som gäller röstregler och annat. Vi har varit öppna för och har under den här mandatperioden åstadkommit en del förändringar. Alla är inte nöjda, alla får inte som de vill. Men det är en del av röstreglerna i systemet som vi har att göra med. Vi tycker i och sig att vi från vår valkrets sida hanterar det ganska bra, både när det gäller öppenhet och när det gäller möjligheterna för parlamentet att vara med och diskutera. Jag tycker att det är något av ett föredöme som kan användas också av andra. Jag vet att andra har tittat på hur vi hanterar det i . Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. 139 HANS (V) replik: får jag erkänna att jag är lite osäker på vilken isländsk finansminister som lyssnade till. Men jag kan konstatera att den som har varit isländsk finansminister under större delen av den ekonomiska krisen på heter Steingrímur J. Sigfússon och har varit partiledare för systerparti. Och jag är inte helt säker på att han skulle vara till bekväm med att vi här i talarstol outar honom som varm anhängare och förespråkare av . Jag tycker ändå att det är spännande att lyfter fram som det positiva exemplet, för det är ju ett land som har valt att möta sin ekonomiska kris på ett fundamentalt annat sätt än vad man nu gör i resten av . De har inte valt att låta löntagare och välfärden betala det högsta priset för den ekonomiska krisen. De har valt att möta sin ekonomiska kris genom att reglera finansmarknader, att ta över verksamheten i flera av de största isländska bankerna och att höja skatter och avgifter, framför allt för landets höginkomsttagare, de som var med och skapade spekulationen som lade grunden till krisen. Jag konstaterar att i grunden har valt en helt annan väg, och också varit det mest framgångsrika landet när det gäller att möta krisen, och är på väg ut ur den ekonomiska krisen. Jag noterar att lyfter fram det land där som sagt en vänsterpartist har styrt som en framgångssaga. Jag måste trots allt ställa frågan om det sydafrikanska kolkraftverket till . Det handlar ju inte om vilket kolkraftverk som helst i det här sammanhanget. Det kommer att bli världens fjärde största kolkraftverk. Man kommer att släppa ut koldioxid . Det är svårt att kompensera det med åtgärder på andra områden. Till och med valde att lägga ned sin röst vid röstningen om stödet till kolkraftverket. Varför valde den borgerliga regeringen med , Alliansens så kallade gröna röst, att rösta ja till kolkraftverket? 140 (C) replik: Först och främst ska jag inte recensera eventuella partikamrater till . Jag kan bara konstatera att vi hade anledning att lyssna till ett kraftfullt anförande, och jag var så fin i kanten att jag inte berörde hemvisten, men den har helt klart framkommit av tidigare replik. Och han var väldigt tydlig med att IMF hade spelat en väldigt viktig roll för att lösa de problem som hade. Han visade också tydligt på att om man som land har en annan idé är det möjligt att föra diskussionen. Om inte tror sina egna kolleger må det väl vara fritt att inte göra det. Men jag tyckte att det var ett spännande inlägg som visar på bredden av möjligheter i dagens IMF. IMF spelar en oerhört viktig roll när det gäller att stabilisera situationen i , och är just nu en av de stora mottagarna av insatser. Där har också vi gått in med särskilda resurser via IMF för att stärka krisande ekonomier. Vägen framåt kan man alltid diskutera. Det som vi säger är centralt, precis som i , är att varje land måste ta ansvar för att hitta lösningar utifrån dess situation. Det är en hållning som vi har här i kammaren men också när vi diskuterar ute i att det är viktigt att man tar ansvar för sin egen ekonomiska situation och att IMF naturligtvis är med som stöd i det arbetet är bra. 141 HANS (V) replik: