prot · H00946 · 2012-12-18 00:00:00 — Vi ser också hur de pekar ut redan sårbara grupper. I den ekonomiska krisens kölvatten växer antiziganismen, antisemitismen och islamofobin, och redan sårbara minoriteter blir mer utsatta. Det är otroligt viktigt att ta det på absolut största allvar. Sedan var det frågan om vad vi menar mer specifikt när det gäller just att få ett mer robust system för att se till att man lever upp till mänskliga rättigheter i unionen. Jag tycker att det är intressant att titta på de krav som ställs på länder som vill bli medlemmar. Jag tror starkt på utvidgningen. Jag tror att ett EU-medlemskap är den bästa motor vi har för att västra ska demokratiseras och för att mänskliga rättigheter ska bli stärkta i den regionen. Det hör jag varje gång jag besöker Kosovo, Bosnien, och . Det är väldigt viktigt. Men vi måste få samma robusta system. Hur det här exakt kommer att se ut, vem som ska leda granskningen och vilket upplägg det ska vara är kanske lite för tidigt att säga. Jag är glad över en sak. När jag lyfte frågan var jag ganska ensam. är det fler, både kommissionärer och ministrar i andra länder, som har tagit frågan på allvar. Det tycker jag är väldigt positivt. Men det är för tidigt att säga hur det kommer att bli. sker det en granskning inom unionen när det gäller specifika projekt. Just nu har man ett omfattande projekt hos , där man studerar antisemitismen i flera EU-länder, nio medlemsstater. Man granskar också hur man ska se till att romers mänskliga fri- och rättigheter inte kränks. Och under det ungerska ordförandeskapet tog alla länder fram en romastrategi. måste man se till att den implementeras, så att det inte bara blir tomma ord och vackra fraser utan också verklighet. Det är viktigt att se, att komma tillbaka och att få ett robust system. Hur exakta detaljer kommer att se ut få vi nog återkomma till lite längre fram, men det här är en synnerligen prioriterad fråga. Det är egentligen ganska märkligt. Vi har ett Lissabonfördrag som har en artikel 2 som är jättetydlig. Vi har ett Lissabonfördrag med en artikel 7 som också är tydlig med vad som händer när man inte lever upp till artikel 2. Ändå har vi inte arbetat fram ett tillräckligt bra system. Det här visar på att ingen, inte ens i denna kammare, någonsin kan ta de mänskliga fri- och rättigheterna för givna. De måste återerövras av varje generation. Och man måste kämpa för dem. Det visar inte minst den situation som vi bägge har beskrivit under debatten. 245 (S): Regler och artiklar är bra. Fördomar är starka, och vi måste bekämpa dem. Alla människors lika rätt och lika värde är någonting som vi socialdemokrater står för. För mig är det viktigt att jag som riksdagsledamot tar mitt ansvar. Men det är också viktigt att landstingspolitiker, kommunpolitiker och EU-politiker tar sitt ansvar i den här frågan, på alla nivåer, och bekämpar rasism och främlingsfientlighet överallt. Människor med olika religioner och olika etniska ursprung ska kunna röra sig fritt i utan att känna hot och utan att behöva dölja vilken religion man tillhör eller om man inte är född i utan kommer från en annan etnisk grupp. Det är bra att statsrådet tar frågorna på allvar. Jag uppfattar att statsrådet har ett genuint intresse och ett engagemang i de här frågorna. Jag tycker att det känns bra. Jag vill skicka med att det inte bara är som har ett ansvar. Alla statschefer, alla premiärministrar och framför allt statsminister har naturligtvis ett mycket stort ansvar för att lyfta fram frågorna. Det kan inte lämnas över till en enskild minister, utan det måste vara hela regeringen som sätter ned foten och i alla avseenden, i alla frågor, betonar människors lika rätt och värde och mänskliga rättigheter. Det handlar också om att betona kvinnors rättigheter, för vi ser att de beskärs . Med det, herr talman, önskar jag lycka till med sitt arbete i . God jul och gott nytt år! 246 Statsrådet (FP): Denna höst har Europeiska unionen tilldelats . Jag tror att det är viktigt att vi verkligen ser det priset som en väckarkloka. Det handlar om att EU minns sina rötter, att den här unionen bildades för att man aldrig mer ville se blodiga krig på europeisk mark. Man ville aldrig se igen. Man ville se ett där konflikter inte var norm, utan där man levde tillsammans i fred och frihet. Det tror jag är viktigt. Jag tror att vi faktiskt kan använda fredspriset för att få mer fokus på detta, så att toppmötena inte bara kommer att handla om den ekonomiska akuta krisen utan också om grund. Det är nog ett budskap som vi båda två kan skriva under på. Jag skulle vilja avsluta med att citera som var en väldigt klok och stark europeisk politiker som verkligen förstod vad som händer i ett där man inte står upp för solidariteten, mänskliga rättigheter och öppenhet. Han visade just EU:s kraft genom att säga: Vi lever i ett system där ord kan skaka en hel regering, där ord kan bevisa sig mäktigare än tio militära divisioner. Det är det som är kraft. Det är en värderingsbärare. Det handlar inte bara om kränkningar av mänskliga rättigheter på hemmaplan, i de 27 länderna. Det handlar också om vilken förebild man blir gentemot resten av världen. Om man slarvar med mänskliga rättigheter i medlemsstater kan man aldrig få ett globalt förtroende när det gäller att vara den starka frihetsrörelse som vi vill att EU ska vara. Det är väldigt viktigt. Jag hoppas att debatten kommer att fortsätta. Vi kommer säkerligen att diskutera mer i denna kammare och i . Och jag kommer att komma tillbaka när vi vet mer om hur ett sådant här system kan byggas upp. Jag vill också passa på att önska , de ledamöter som är kvar i kammaren och presidiet god jul och gott nytt år. Överläggningen var härmed avslutad. 22 § Svar på interpellation 2012/13:154 om kostnader för myndigheters lokaler 247 Statsrådet (KD): har frågat mig om jag är beredd att sänka statens hyreskostnader genom att omlokalisera myndigheter ut till landet. Myndigheterna styr över sin egen lokalförsörjning. Regeringen är endast inblandad i de fall där en myndighet av något skäl vill teckna långa hyreskontrakt. Det innebär att myndigheten inom sina ekonomiska ramar får välja var man vill hyra lokaler för sin verksamhet. Uppdraget till innebär bland annat att regeringen får en kartläggning av myndigheternas förhyrningar i . Regeringen har inte en klar bild över vilka skäl myndigheter anger för att motivera att lägga mer resurser på lokaler än om de hyrde lokaler en bit utanför . ska också redovisa metoder som regeringen skulle kunna använda för att vid behov begränsa myndigheternas lokalisering i innerstaden. Uppdraget tar sikte på att myndigheter självmant ska göra valet att välja mer effektiva lokaler utanför dyraste område för lokaler. Interpellanten tar särskilt upp frågan om att utlokalisera fler myndigheter ut till landet. Det är enligt regeringens mening viktigt att överväga om statliga myndigheters lokalisering i ökad utsträckning kan få en spridning över landet. Det handlar om att noga pröva om nya myndigheter kan lokaliseras utanför storstäderna, i första hand till länscentra eller andra större orter. En utgångspunkt vid ett sådant övervägande ska vara att myndigheterna ska ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. När en myndighet bildas genom överföring eller sammanslagning av uppgifter från andra myndigheter måste regeringen naturligtvis ta hänsyn till befintliga verksamheter när man beslutar var myndigheten ska lokaliseras. Det handlar bland annat om att ta till vara den befintliga personalens kompetens och erfarenhet så att myndighetens kompetensförsörjning inte äventyras. 248 (S): Jag tackar ministern för svaret. Jag skrev förstås inte den här interpellationen så att vi skulle stå här i kammaren vid denna sena timme för att jag trodde att ministern hade möjlighet att säga till myndigheterna vilka fastigheter de ska hyra. Det handlar förstås inte om det, herr talman, utan det handlar om att myndigheterna numera mer och mer är centraliserade till och att det försvinner arbetstillfällen runt om i landet. Vi hade debatter här för eller tiden går så fort om lokaliseringen av där det bara fanns ett alternativ: att lägga ned kontoren i och och flytta regionalkontoren till och . har det visat sig att hyreskostnaden har ökat för myndigheten och att man inte har råd att åka ut till havs eftersom man har för stor kostym. Alternativet att ha och som regionalkontor och och som samordningskontor fanns aldrig, men hur mycket skulle man ha sparat på det? Det handlar faktiskt om att kunna se att det finns möjligheter. Statsrådet påpekar att man måste ta hänsyn till befintlig verksamhet och kompetens, och det fanns kompetens i och just i det här enskilda fallet. Men man flyttade myndigheterna för att det finns ett mode med att flytta och att myndigheternas huvudkontor ska vara på armlängds avstånd från varandra. Det finns en myndighet här i som betalar nästan 100 miljoner för den lokal de hyr för huvudkontoret. försvinner arbetstillfällen på andra ställen. I mitt län, i kommun, har det de senaste fem sex åren försvunnit 250 statliga arbetstillfällen. Det är en liten kommun med 10 000 invånare. Det är som att arbetslösheten i skulle ha ökat . Det får motsvarande effekt för kommunen. Jag har papper från samordnare här. Där kan man se att min egen hemkommun har förlorat 560 statliga arbetstillfällen. var det 2 022 statliga arbetstillfällen i . var det 1 461. 560 arbetstillfällen har alltså försvunnit. Tar man inte hänsyn till organisation och kompetens hos befintlig personal om myndigheten finns utanför storstäderna? Är det bara när myndigheterna finns i storstäderna som man tar hänsyn? Man måste vilja någonting som minister. 249 Statsrådet (KD): Självklart ska man ta hänsyn till kompetens och befintliga verksamheter. Jag tror att alla förstår att jag inte kan diskutera enskilda myndigheter som inte ens ligger under mitt ansvarsområde. Jag har ansvar för den generella förvaltningspolitiken. Då kan vi börja med att diskutera hur ordningen är i , en ordning som har omhuldats väl av både alliansregeringen och socialdemokratiska regeringar. Myndigheterna har en långtgående delegering att själva bestämma hur många anställda man ska ha, hur man ska organisera sin verksamhet och hur man ska bedriva sin verksamhet för att uppfylla de mål och regler som har uppställts av regering och riksdag. Den ordningen gör att vi inte detaljstyr enskilda myndigheter. Är man själv inte ansvarig för myndigheten har man också mycket små möjligheter att följa utvecklingen. Det är det första. Då måste man fundera på hur man i övrigt kan styra. Det ena är att vi har ett antal förvaltningspolitiska riktlinjer som vi har slagit fast i och som vi jobbar efter. Det andra är att vi vid nya myndigheter försöker fundera över vad som är den bästa lokaliseringen. Då ska vi enligt riksdagsbeslut och de riktlinjer vi har i första hand pröva en annan lokalisering, men vi måste också utgå från den befintliga verksamheten. Problemet är att nya myndigheter är en sammanslagning av andra myndigheter eller en ihopföring av olika myndigheter som har funnits på en viss ort. Detta påverkar självklart också lokaliseringen av den nya myndigheten. Vi vet också av erfarenhet, bland annat utvärdering, att den utlokalisering som bland annat skedde efter ett försvarsbeslut för under en socialdemokratisk regering kostade mer än man trodde. Det skapade stora kompetensförluster när man flyttade befintlig verksamhet, och det tog innan man var tillbaka i gamla spår. Frågan man kan ställa sig är om det är rätt sätt att använda skattebetalarnas pengar, eller om det finns andra sätt som är mer effektiva. Vad vi också har sett är att de myndigheter som finns exempelvis i koncentreras till innerstaden. Det är därför vi har gett ESV det uppdrag som jag refererar till i mitt interpellationssvar: att kartlägga skälen till lokalisering, att analysera kostnadsstrukturen men också fundera över och ge oss i regeringen förslag på vad kan vi göra generellt för att i ökad grad styra myndigheterna att i ännu högre grad överväga om de verkligen har rätt lokalisering för pengarna. Jag brukar säga halvt på skämt, halvt på allvar att om man förlägger myndigheters verksamhet till så exotiska orter som , , och kan hyreskostnaderna sjunka . Lägger man verksamheten i kan man självklart få ännu lägre hyror. Jag vet också att i Sundsvalls- och i finns det ett kluster av många kompetenta och duktiga myndigheter. För att vi ska få hyfs i den här diskussionen måste vi titta på andelen statsanställda av befolkningen. Då ser vi att det inte är som har flest statsanställda som andel av befolkningen utan län. På andra plats kommer och på tredje plats . På femte plats kommer , och på åttonde plats kommer . Självklart är det i antal människor flest i , men det är inte där den stora dominansen finns i relation till befolkningsmängden. Det är län som , och som har en högre andel statsanställda av befolkningen än övriga län. , , , och ligger däremot i botten på den här listan. Jag tycker att vi ska ha med den bilden också för att få perspektiv på det hela. 250 (S): Jag vill ta upp två saker. Den första beror på att ministern försökte förklara vilken ordning som gäller för hur regeringen och myndigheterna styr. Jag har inte på något sätt försökt uppmana ministern att utöva ministerstyre. Det vill jag klargöra här. Den andra gäller andelen statsanställda. Statsrådet säger att kommer först på femte plats. Det är ju bara i sådana länder som är kommuniststater som huvudstaden har så många statsanställda, för alla är ju i princip statsanställda. Det är kanske så i i . Det skulle vara konstigt annars. Det här är en region med två miljoner invånare. Det skulle vara jättekonstigt om vi hade högst andel statsanställda i landet. Den matematiken köper inte jag faktiskt. Det är missvisande. Däremot kan vi se att man flyttar många myndigheter hit. Jag tog som ett exempel. Det är ett solklart exempel där man faktiskt kunde ha prioriterat. Det fanns kompetens. Det fanns redan verksamhet. Man kunde ha prioriterat och före och , för det fanns inte ens tekniska problem i det här fallet. Men man hade bara ett alternativ som förslag, och man köpte det. Man frågade inte, man visade inte ens politisk vilja att göra något annorlunda än att samla allt i . Med den utvecklingen är jag rädd att kommer att klättra uppåt, och vi kommer att påminna om andra länder när det gäller just den utvecklingen. Jag tycker att man någonstans måste titta på vad det är som är viktigt. Ska vi ha möjligheten att låta hela landet leva? Ska vi ha den möjligheten? Där har man inte längre ens kvar. De har inget skattekontor. De har i princip ingenting, på en yta som om man ska jämföra med är minst tio gånger större. Någonstans måste man ju politiskt vilja någonting. Det är det jag frågar efter. Är det så att vi ska ha statlig verksamhet i hela landet? Det finns ytterligare ett förslag apropå omorganisering, som vi fick höra i går. Det förslag som vi fick höra i går gäller länsstyrelserna i och . Då är det så att det finns en länsstyrelse som är en A-länsstyrelse och det finns en B-länsstyrelse. Det hette så tidigare. heter det något annat. byter man ju , men det är fråga om en prioriterad länsstyrelse och en mindre prioriterad länsstyrelse. där det finns en större befolkningsmassa närhetsprincipen finns med väljer man i förslaget att flytta till den prioriterade , där det finns en mindre befolkning och där det inte finns en prioriterad länsstyrelse . är det långt ifrån beslutat, det förstår jag, men sådana förslag dyker upp utan att man har ett alternativ. 251 Statsrådet (KD): Först och främst ska vi ha klart för oss att vi minskar det totala antalet statsanställda successivt i hela , därför att vi har ett effektivitetskrav på statsförvaltningen, och vi försöker använda skattebetalarnas pengar på ett så noggrant sätt som det bara är möjligt. Det gör att det blir ett något lägre antal statsanställda totalt sett år . Även där vi har ökat resurserna, exempelvis till polisen och därmed fått fler poliser, har vi en viss minskning över åren. Vi är överens om ordningen, att det är myndigheterna som ansvarar för att bestämma hur man ska organisera sin verksamhet. Jag föreslår, om det är specifika frågeställningar som Omanovic är intresserad av, att han interpellerar ansvarigt statsråd för just arbetssätt. Jag kan inte kommentera det närmare. Men jag vet att jag strävar efter att vi vid varje ny lokalisering och vid omlokalisering ska pröva hur vi kan förlägga verksamheten på annat ställe än i . Får jag bara ge några exempel för att belysa att det också är så. Vi har fått Myndigheten för . Den har hamnat i . Vatten- och havsmyndigheten hamnade i , Tillväxtanalys i , i och Patientombudsmännen i , för att ta några exempel. Och det som jag själv ansvarar för, Statens servicecenter, har byggts upp kring den verksamhet som myndigheten har bedrivit i och . Det är en verksamhet som redan nu har genererat ett tiotal nya arbetstillfällen per ort och som troligtvis kommer att växa mer i takt med att vi effektiviserar statens löneadministration. Då blir effekten den att en del administrativ personal successivt avvecklas på myndigheten, exempelvis i , och man lägger verksamheten i och . Netto blir det färre människor som jobbar, men det blir netto också fler personer på just orterna på området. Dessutom tror jag på att vi ska fundera över metoden att styra myndigheterna mer på ett generellt plan, mer beakta hyreskostnader. Då blir andra orters hyreskostnader också mer konkurrenskraftiga och attraktiva för myndigheter. Det handlar inte bara om att flytta till eller . Det kan också handla om att flytta i , till mindre heta områden där det behövs arbetstillfällen. Jag tror på en sådan politik, att pröva från fall till fall och inte försöka ge sig in och detaljstyra eller göra ett alexanderhugg som ofta innebär att vi tappar kompetens och tappar tempo till stora kostnader. Jag tror att den strategin är verkningsfull, men jag tror också att vi måste vara realistiska och inse att staten inte kommer att vara organiserad och uttrycka sig på exakt samma sätt som man gjorde i går, och . Ny teknik skapar nya möjligheter att öka servicen till medborgarna utan att det för den skull alltid finns människor fysiskt på alla orter och på alla platser. Det är en utveckling vi får vara realistiska och inse om vi ska hushålla med skattebetalarnas pengar, om vi ska öka servicen till medborgarna och om vi ska se till att vi bedriver en effektiv och bra verksamhet. 252 (S): Jag håller med. Vi ska ha en professionell statsförvaltning. Vi har ju här i kammaren en del tjänstemän som är väldigt professionella, och så ska det vara. Vi ska ha hög kvalitet på de tjänster som staten erbjuder medborgarna. Därför är det jätteviktigt också vid omorganisation att det inte är ett självändamål att ha anställda inom staten. Vi ska ju generera en tjänst till medborgarna. Därför är det viktigt, för i en sådan omställning köper staten mer och mer varor och tjänster. Om man återigen gör en centralisering till några få orter i landet är det bara företagen som verkar på de orterna som får möjlighet att vara med på anbud och kan erbjuda sina tjänster till de statliga myndigheterna. Det påverkar alltså småföretagare i hela landet om vi har en statsförvaltning som är centraliserad till bara få ställen. Det är också minst lika viktigt ur ett regionalpolitiskt perspektiv. Det här är en väldigt komplex fråga. Jag håller med om det. Det finns många exempel. Jag har nämnt , inte för att statsrådet ska ge mig ett konkret svar utan som ett exempel på hur det fungerar, att man bara har ett alternativ. Man har inte flera alternativ för att testa när man omorganiserar. Lika väl som det finns gott om kompetens här i och i stora städer finns det kompetens ute i hela landet. Vi ska värna också om den kompetensen som kan ge kvalitet till medborgarna. Jag vill bara, herr talman, önska god jul och gott nytt år till statsrådet och personalen här i kammaren. 253 Statsrådet (KD): Jag säger tack detsamma till den julhälsningen! Jag kan hålla med om att det ibland finns en kultur i tänkandet som gör att man lätt ser storstaden som det enda alternativet. Den kulturen finns på många ställen. Jag själv som har rötterna i har upptäckt den i många olika sammanhang. På den punkten kan vi vara överens. Vi är också överens om många andra saker i detta avseende. Den bild jag beskriver är inte så ensidig som man gör gällande, det vill säga att alla myndigheter hamnar i . Mina beskrivningar av hur många statsanställda som finns som andel av befolkningen visar att spridningen faktiskt är större än vad många gör gällande i debatten. Jag vet själv utifrån mina erfarenheter från att man gärna målar upp bilden att allt hamnar i . Så enkel är inte bilden, och det är viktigt att belysa den. Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på interpellation 2012/13:172 om hyresgästernas rättigheter vid renovering 254 Statsrådet (KD): har frågat mig vad jag avser att göra dels för att hyresgästernas ställning vid ombyggnad ska stärkas, dels för att människor inte ska tvingas flytta på grund av höga hyreshöjningar vid ombyggnad av deras hem. Frågan om upprustning och renovering av miljonprogrammets bostäder är högaktuell för många bostadsföretag, inte minst de kommunala. De fastigheter som byggdes har varit uppförda och behöver därför, i många fall, omfattande renoveringar för att de ska kunna fortsätta bebos och brukas. Ombyggnationer i form av renoveringar är således nödvändiga för fastigheternas fortlevnad och går inte att undvika. För att få en bild av upprustningsbehovet i miljonprogrammets fastigheter har jag besökt ett flertal bostadsområden i bland annat , , , och . Det finns goda exempel på åtgärder som har vidtagits för att involvera och värna hyresgästerna. och har till exempel i arbetat fram en modell i form av ett ramavtal som reglerar hyressättningen efter ombyggnation som skulle kunna spridas och användas på flera håll i landet. Boendeinflytandet är viktigt vid större renoveringar. Hyressättningen regleras i hyreslagen, och i enlighet med lagen ska hyran för en lägenhet vara skälig med beaktande av bruksvärdet. En ombyggnation kan innebära att hyresgästen får en bättre standard och därmed också en högre hyra. Bruksvärdessystemet innebär ett skydd mot hyreshöjningar som inte är standardförbättringar. De nya hyrorna är vanligtvis framförhandlade med , men om hyresgästen anser att hyreshöjningen är oskälig kan han eller hon vända sig till . I enlighet med hyreslagen anses hyresvärden ha ett beaktansvärt intresse av att till exempel vid en stamrenovering göra om badrummet så att det får en normal standard, det vill säga en standard som de flesta hyresgäster förväntar sig av en modern lägenhet. Mot hyresvärdens intresse vägs de skilda intressen som hyresgästerna kan ha. Det kan röra sig om en vilja att bevara äldre fungerande inredning eller att undvika en alltför stor hyreshöjning. Det är dock viktigt att ha i minnet att det normalt inte är den enskilde hyresgästens intresse som ska beaktas utan ett mer allmänt hyresgästintresse. En ombyggnadsåtgärd berör i regel flera generationer av hyresgäster. Det är därför angeläget att ombyggnadsåtgärder utförs så att de kan tilltala breda grupper av hyresgäster. Hänsyn måste också tas till fastighetsägarens intresse av att i ett längre perspektiv bedriva en rimlig fastighetsförvaltning. Jag vill slutligen vara tydlig med att ansvaret för att fastigheter tas om hand och underhålls primärt ligger på fastighetsägarna, som också ansvarar för finansieringen av sådana åtgärder. Det ingår inte i ett statligt åtagande att subventionera de fastighetsägare som av något skäl inte har tagit sitt ägaransvar och därigenom missgynna de fastighetsägare som skött sig.