prot · GZ0982 · 2012-03-14 00:00:00 — Bostadsfinansiering är en fråga som berör alla upplåtelseformer. Jag nämnde behovet av kreditgarantier. Jag vet att bolånetaket ställer till med problem för många som försöker att skaffa sig en bostad eftersom det inte är möjligt att få lån. Det finns amorteringskrav. Möjligen finns andra sätt att lösa detta än att införa ett 15-procentigt bolånetak. Det här för tankarna vidare till hur det ser ut i hyresrättsbeståndet . Jag vill inte påstå att de som bor i hyresrätt inte borde bo där, men jag kan mycket väl tänka mig att i denna förmånliga upplåtelseform vilket den är på många sätt bor många människor som egentligen har möjlighet att skaffa sig en annan bostad. Många tar initiativet själva genom att föreslå ombildning. Ombildning kritiseras mycket. Det kan jag förstå. Det är kanske inte så kul att vara hyresgäst hos sina grannar. Å andra sidan innebär det att man inleder en bostadskarriär, som man kanske har möjlighet att göra men inte tänkt på att man kunde. Det gör också att fastighetsägaren får loss kapital, som innebär att fastighetsägaren kan investera i nya bostäder, nya hyresrätter eller renovering av det befintliga beståndet. 76 (KD): Jag yrkar redan nu avslag på samtliga motioner och bifall till förslaget i betänkandet. Jag tänker ta upp några av de övergripande principerna för vår bostadspolitik och bemöta några motioner. Borta bra men hemma bäst. När vi talar om bostäder talar vi om hemma. Regeringens mål för bostadspolitiken är en långsiktig väl fungerande bostadsmarknad där konsumenterna, vi alla, får möta ett utbud av bostäder som svarar mot en efterfrågan. Så många som möjligt ska ha en bra bostad till en kostnad som motsvarar vad de har möjlighet att spendera. För att fler ska vilja investera i, äga eller förvalta bostäder krävs självklart långsiktiga, goda och förutsägbara villkor. Det är genom en fungerande marknad som hushållens olika behov kan bli styrande för hur bostadsbeståndet ska utvecklas. I vårt land, till skillnad från , har det blivit en bra balans där av alla bostäder är hyresrätter. Det är en balans som vi har arbetat för och som vi säkert kan fortsätta att upprätthålla. Kanske är det där någonstans utbudet bör vara. Statens inställning är ändå att så långt som möjligt vara neutral i sin behandling av olika upplåtelseformer. Väl fungerande bostadsmarknader är viktiga för individernas valmöjligheter men framför allt för en fungerande arbetsmarknad. Rörligheten på arbetsmarknaden är en förutsättning för tillväxten, och den är i sin tur förknippad med bostadsmarknaden och välfärden och välståndet i vårt land. Möjligheten att enkelt byta bostad är viktig i alla sammanhang. Vi har byggt för lite , ungefär hälften mot de nordiska grannländerna. Vi behöver fler hyresrätter, fler bostadsrätter, fler äganderätter och fler villor. är en utredning på gång som ska behandla hyresrättens ställning, och avsikten är att den ska stärkas. Slutbetänkandet ska komma . Det kommer ett delbetänkande , och där hoppas vi få veta hur andrahandsmarknaden ska kunna stimuleras. Vi kan inte bygga bort bostadsbristen i ett nafs, men vi kan ordna villkoren så att det finns möjligheter att klara vissa toppar och att vi har bra bostäder. Här spelar naturligtvis kommunerna en viktig roll. För att uppnå jämställdare villkor, rättvisare villkor, ökat inflytande och fler och flexiblare boendeformer är det viktigt att hyresgästernas ställning stärks. Möjligheterna att ta ett eget ansvar för sitt boende ökar naturligtvis, och antalet boendeformer har möjligheter att utökas. Det ska vi vara öppna för. Jag tror inte att vi hitintills har klarat att anamma och finna alla de lösningar som kan vara möjliga. kom det en ny lagstiftning som ska stimulera utbudet av hyresrätter på lång sikt och som pekar på det stora ansvar som bostadsmarknadens parter har. Regeringen har poängterat att det är viktigt att alla bruksvärdesfaktorer får ett korrekt genomslag på hyrorna. Regeringen kommer att följa konsekvenserna av den nya lagstiftningen, och det är genom att följa sådana konsekvenser som vi kan se var åtgärder behöver vidtas. Behovet av skydd mot kraftiga hyreshöjningar i samband med renoveringar och ombyggnation finns reglerat på ett gott sätt, och hyresgäster kan få den nya hyran sänkt efter klagan hos hyresnämnden om så skulle behövas. Dock måste man naturligtvis ta hänsyn till om det finns särskilda avtal mellan parterna. Det finns stora delar av vårt bostadsbestånd som används dåligt, genom att en person kanske bor ensam i en villa eller en stor lägenhet. För att stimulera andrahandsuthyrningen har regeringen successivt ökat det skattefria beloppet för andrahandsuthyrning från till . Hyressättningen i dessa fall, som vid uthyrning generellt av ägarlägenheter, följer bruksvärdesprincipen. Givetvis följer regeringen vilka effekter detta har på hyresmarknaden. En särskild utredare ska analysera marknaden för uthyrning av bostäder och lämna underlag för ställningstaganden till hur den kan utvecklas. En viktig utgångspunkt för utredningen är att villkoren för de olika boende- och upplåtelseformerna ska vara så likvärdiga som möjligt med hänsyn tagen till de olika boende- och upplåtelseformernas skilda förutsättningar. Utbud och efterfrågan ska inte styras av att staten på ett omotiverat sätt gynnar eller missgynnar någon särskild form. En annan utgångspunkt är att förutsättningarna för att befintliga bostäder utnyttjas effektivt bör förbättras. Det var lite om och Alliansens utgångspunkter. På det personliga planet har jag bott i princip i de flesta av de boendeformer som vi har i vårt land. Jag måste säga att det viktiga trots allt är att vi får det boende som vi behöver i den situation i livet som vi befinner oss i. I början av livet vill vi ofta ha en hyresrätt. Vi kanske inte är så fastlåsta vid var vi ska bo, inte fastlåsta vid storlek och inte fastlåsta vid den trygghet som en ägandeform kan innebära. Längre fram i livet är mönstret ofta att man har andra boendeformer, och under den sista delen av livet är det många som vill återgå till hyresrätten. Jag tror att alla boendeformer har sin stora betydelse för dem som behöver dem. Med det vill jag ytterligare en gång yrka bifall till förslaget i betänkandet. 77 (S): Trots att jag inte var med i debatten från början kände jag att det var en hel del av det sade som inte får stå oemotsagt. Det gäller framför allt förvärvslagen och det faktum att den togs bort. sade att vi socialdemokrater ville ha den kvar. Riktigt så var det inte. Vi ville ha kvar en förvärvslag därför att vi menade att det är till gagn för hyresgäster. Vi sade också att vi var medvetna om att det fanns brister i den men att man i stället skulle åtgärda de bristerna i lagen och ha kvar den då vi menade att lagen hade en preventiv inverkan. Det menade också många av de remissinstanser som svarade på remissen inför borttagandet av lagen. Många kommuner sade också i sina remissvar att man var orolig för vad det skulle innebära om förvärvslagen helt togs bort. Vi socialdemokrater har sagt att vi vill ha en förvärvslag och att vi vill att den ska vara enkel och modern. Jag tycker att det är värt att påpeka det. Vi uttalade aldrig att vi ville ha kvar förvärvslagen som den var. Jag tycker, som sagt, att det är viktigt att påpeka det. Det är också viktigt att understryka igen, trots att har sagt det , att vi socialdemokrater menar att vi ska ha ett bostadsbestånd som innehåller alla boendeformer. Därför är det också viktigt att vi får ett bestånd av hyreslägenheter som balanserar. Därför vill jag passa på, när jag nu har ordet, att säga att bostadskarriär är ett ord som jag ogillar därför att i det ligger en värdering. Då värderar man olika bostäder på olika sätt, och det är vi socialdemokrater emot. Vi tycker att alla olika bostadsformer är lika mycket värda, och därför är det viktigt att vi har dem. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 9 § Vissa frågor om fristående skolor Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2011/12:UbU10 Vissa frågor om fristående skolor (prop. 2011/12:49). 78 (SD): Jag tänkte fatta mig kort. Det är i grunden positivt att fristående skolor ges möjlighet att arbeta med elever med särskilt stöd. Problemet med den föreliggande propositionen, Vissa frågor om fristående skolor, är att detta förslag leder till att ytterligare förstärka en situation som innebär att fristående och kommunala skolor inte verkar på lika villkor. Kommunerna har nämligen ingen möjlighet att begränsa mottagandet av elever till vissa grupper utan måste erbjuda en skola för alla. Kommunala skolor är tvungna att anpassa undervisningen efter elevernas behov, detta för att inte exkludera någon elev från undervisningen. Att låta fristående skolor begränsa mottagandet till vissa elevgrupper strider mot principen att fristående och kommunala skolor ska verka på lika villkor. Jag uppfattar det som att såväl som instämmer i detta påstående. Jag menar att utgångsläget måste vara att fristående och kommunala skolor ska vara öppna för alla elever. Men ska en skola, oavsett om den är fristående eller , ha möjlighet att skapa klasser eller skolor för till exempel barn med speciella behov. Dessa ska dock vara undantag från regeln, vilket innebär att den huvudman, oavsett om det är en huvudman eller en fristående, som vill skapa en sådan klass eller skola och därmed begränsa mottagandet till vissa elevgrupper ska vara tvungen att söka ett speciellt tillstånd för detta. Jag menar att denna princip ska gälla både grundskolor och gymnasieskolor, såväl fristående som kommunala. Därför menar jag att regeringen bör återkomma med ett nytt förslag i enlighet med vad jag framför i min reservation. Jag yrkar därmed bifall till reservation i frågan. I detta anförande instämde (SD). 79 (KD): Samtliga partier i utbildningsutskottet har varit överens om att debatt är överflödig beträffande betänkandet. Då trots detta en ledamot anmält sin uppfattning vill jag yrka bifall till förslaget till beslut och avslag på samtliga reservationer. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Användningen av basanslaget för forskning och forskarutbildning Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2011/12:UbU8 Användningen av basanslaget för forskning och forskarutbildning (skr. 2011/12:36). 80 (SD): Jag tänker fatta mig kort också den här gången. finansieras en del av forskningen på de olika lärosätena genom externa finansiärer. Detta är en fördel då forskningen kan utökas i väsentlig grad på de olika lärosätena. Ofta samfinansieras projekt med resurser från såväl externa bidragsgivare som statens basanslag. En nackdel kan dock vara att basanslagen byggs upp i dessa samfinansierade projekt, vilket kan medföra att högskolornas frihet och integritet minskar. Dessutom kan det innebära att basanslagen inte används på det sätt som regeringen från början har avsett. talar i sin rapport om ett bristande underlag för verksamheten. Och man landar i slutsatsen att regeringen borde ha mer kunskap om hur anslaget används än vad som är fallet . Samfinansiering är en finansieringsform som även kommer att utgöra en betydande del av lärosätenas finansiering av forskning. Det är dock mycket angeläget, menar jag, att klara regler utfärdas och att lärosätenas årsredovisningar innehåller följande, som jag framför i min reservation. För det första: Storleken på de externa bidrag som har mottagits . För det andra: Hur stor andel av de externa bidragen som har förbrukats samt till vad. För det tredje: Hur stor andel av basanslaget som har förbrukats. För det fjärde: Hur stor andel av basanslaget som har använts till forskning respektive forskarutbildning samt hur stor andel av basanslaget som har använts till samfinansiering. Även här vill jag yrka bifall till reservation. 81 (KD): Betänkandet under den här punkten är synnerligen viktigt med ett mycket intressant och viktigt innehåll. Men på grund av att samtliga partier i utbildningsutskottet varit överens om att debatt är överflödig beträffande betänkandet har vi inte anmält oss till den, utan vi avvaktar med debatten till dess att vi kommit vidare med forskningsfrågorna. När nu trots detta en ledamot har anmält sin uppfattning här yrkar jag bifall till förslaget till beslut och avslag på samtliga reservationer. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2011/12:MJU10 Livsmedelskontroll. 82 (S): Vi socialdemokrater ställer oss bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall bara till reservation 1. Offentlig upphandling av livsmedel är en av de viktigaste aktiviteterna för att skapa en långsiktigt hållbar livsmedelskonsumtion och livsmedelsproduktion. Staten, landstingen och kommunerna spenderar miljarder på olika matupphandlingar, och givetvis gör det skillnad om dessa blir mer ekologiskt anpassade. På samma sätt gör det skillnad ifall det går att ställa större krav än EU:s minimikrav. kommun ställde tuffare krav vid en matupphandling. En av de få stora leverantörerna överklagade och fick rätt i förvaltningsrätten. Kommunstyrelsen i kommun accepterade inte förvaltningsrättens beslut och valde att överklaga domen till kammarrätten. Där har huvudfrågan varit om kommunens krav på kortare tider för transport av djur till slakt, bedövning av alla djur innan slakt och nej till slentrianmässigt användande av antibiotika i djurfodret har brutit mot lagen om offentlig upphandling. Så sent som för en månad sedan avgjorde kammarrätten till kommuns fördel, vilket innebär att det går att ställa tuffare krav, och det är mycket glädjande. Vilka signaler får vi då av domen? Jo, det är ett mycket stort steg för hela Upphandlingssverige. Därför måste vi agera skyndsamt från och regeringen för att elda på nu när tiden är mogen för en ordentlig offensiv. Det är förvisso viktigt med de pågående utredningarna om upphandlingsregelverket samt hur upphandlingsstödet bör samordnas, men det räcker inte. Regeringens alltför tama hållning i alla dessa frågor skapar förvirring och tvehågsenhet. Det finns ingen tydlig ambition, bara reaktion, på de domar som verkställs, och satsningen på Matlandet tar inte tillräcklig hänsyn till komplexiteten i och även de möjligheter som förknippas med den offentliga upphandlingen. Det är också intressant att importen av mat fortsätter att öka till trots regeringens mycket ambitiösa satsning på Matlandet . Vän av ordning ställer sig givetvis frågan: Håller projektet på att tappa sin glans? Den stora världshandeln av mat påminner återigen om att vi behöver en tydlig livsmedelsstrategi som tar hänsyn till bland annat möjligheterna med offentlig upphandling och den positiva inverkan som offentlig upphandling kan ha på den svenska matproduktionen. har förvisso fått uppdraget att skapa ett för stöd till kommuner och landsting att ta fram handlingsprogram för den offentliga måltiden i förskola, skola och äldreomsorg. Men som oftast med regeringens satsningar är de för kortsiktiga, och i det här fallet löper dess värre projektet ut . Det är bra att skapar nya rekommendationer och riktlinjer, men vi socialdemokrater anser att även måste få ett större utrymme att informera och utbilda. Tyvärr har alltför stor inverkan på upphandlingarna. Det finns en stor tro på att det inte ska gå att ställa större krav på andra bedömningsgrunder än pris och leveranssäkerhet. kommun har ju faktiskt visat att det går att göra så. Därför välkomnar även vi socialdemokrater utredningen om upphandlingsstödet. Kommunerna och landstingen måste få mycket mer skarpa råd och riktlinjer för hur man kan ställa alla de krav som ger ett ökat utrymme för fler producenter och leverantörer att medverka vid upphandlingarna. Det kommer också att leda till att fler lokala och ekologiska producenter får chansen. Den kommunala livsmedelstillsynen är viktig. Duktiga livsmedelsinspektörer gör skillnad, och de blir ännu bättre när riktlinjerna och råden från håller hög klass och är tydliga. Det är bra att gör särskilda insatser för att kvalitetssäkra livsmedelkontrollerna. Det är också en rättvisefråga. Varje konsument ska känna trygghet i att de livsmedel som köps in och konsumeras ska vara underställda en sådan kontroll som i allt väsentligt förebygger och motverkar otjänlighet och ohälsa som en följd av bristfällig livsmedelshantering. Vår livsmedelskonsumtion måste förändras. Det handlar om en minskad köttkonsumtion och en kraftig reduktion av matsvinnet. Här har vi ett stort politiskt ansvar i samverkan med , producenter och konsumenter att med snabba steg förändra beteenden i konsumtions- och produktionsmönster. Vi måste våga ge tydliga instruktioner och råd. Det går att ändra animalieproduktionen med olika steg till att bli mindre klimatpåverkande och mer effektiv. Idisslare kan i ännu större utsträckning beta i hagar och på annan mark som inte lämpar sig för odling. Detta stärker den biologiska mångfalden och ökar ekosystemtjänsterna som det minskar importen av foderväxter, exempelvis sojafoder från , som i stället kan användas för livsmedelkonsumtion i en situation då vi måste öka livsmedelsproduktionen för att möta den växande befolkningens behov av mat. Om grisar och höns åt mer av vårt livsmedelsavfall skulle vi få både minskad klimatpåverkan och minskat matsvinn. Om vi fick en mer effektiv livsmedelsproduktion och hantering i livsmedelsbutikerna skulle matsvinnet minska radikalt. av färskvarorna når aldrig konsumenterna. Det är ingen enkel ekvation, men det handlar om attityd och förändringsvilja. Ersätter vi bästföredatum med minst-hållbar-till-datum skulle det leda till ett minskat matsvinn i alla led från producent till konsument och till minskad klimatpåverkan. Det är därför helt obegripligt att regeringen avstått från att ge en instruktion till om att publicera verkets råd om matens klimatpåverkan. Regeringens stopp av utgivningen ter sig anmärkningsvärd med tanke på att råden anpassats till kritik. Regeringen hävdar att det är som avgör detta, och det är förvisso riktigt att detaljerna och innehållet ägs av verket, men ambitionen och inriktningen är väldigt mycket kopplad till regeringens uppfattning i ärendet. Om regeringen har en icke-uppfattning svävar också i en viss ovisshet när det gäller avvägningar. Åter visar regeringen, som i många andra liknande notifieringar, ett ointresse i viljan att ha en politisk uppfattning och framåtsyftande ambition. Det kan till och med tolkas som att regeringen inte bryr sig om matens klimatpåverkan. Signalvärdet i regeringens handlingar är stort, speciellt i ett land av storlek. Matens klimatpåverkan är betydande från jord till bord, och då måste varje råd som i allt väsentligt verkar för att minska matens klimatpåverkan tas på största möjliga allvar. Vi socialdemokrater är glada att utskottet enats kring vårt förslag om att regeringen ska verka för att införa ett förbud mot att azofärgämnen som livsmedelstillsats återinförs i . Det är märkligt men glädjande att borgarna har valt att ställa sig bakom vårt förslag trots ett tidigare hårdnackat motstånd. Det är positivt att vi har ett enigt utskott. publicerades en brittisk forskningsrapport, , där vissa tillåtna azofärgämnens tillåtlighet ifrågasattes. Studien visade att barn drabbades av överaktivitet. uttalade Efsa att Southamptonstudien inte gav anledning att ändra listan över godkända livsmedelstillsatser. Studien ledde dock till nya märkningskrav. miljöutskott har röstat för att dessa färgämnen ska förbjudas i ny lagstiftning för livsmedelstillsatser. I resulterade en kampanj i att samtliga livsmedelskedjor tog bort färgerna från sortimentet. I har Ica beslutat att ta bort azofärgämnen i godis men behålla dem i stenbitsrom som ju inte riktar sig till barn. Coop har också fasat ut azofärgämnen. Dock kan det finnas kvar i lösgodis och i importerat godis. Då överkänslighetsreaktioner och allergier är vanligare hos barn än hos vuxna är det troligt att också detta främst drabbar och påverkar barn. Därför är det ett angeläget förbud som jag hoppas att vi kan införa. Eftersom EU granskat Southamptonstudien och efter det godkänt ämnena kan ett medlemsland inte hävda dessa vetenskapliga rön för att införa nationellt förbud utan måste i så fall hänvisa till nya rön. Emellertid kan ett medlemsland notifiera, det vill säga meddela EU att man vill införa ett förbud. Det är det vi önskar. kan säga nej till det, men själva notifierandet kan betraktas som en opinionsyttring. Detta är viktigt för regeringen att känna till och ta med sig framöver. Jag hoppas att regeringen med ett enigt utskott bakom sig vågar ha en hög aktivitetsnivå i ärendet så att det sker saker och vi inte behöver vänta på att det kommer någon form av förslag tillbaka till . 83 (MP): Vi talar om livsmedel. Likadant gjorde vi . Jag sade då att för mig är livsmedel just medel för livet, för att upprätthålla livet, det vill säga medlet är vår mat och föda. Det är något som är direkt livsviktigt. Det är därför jag och reagerar så starkt när skilda intressen på olika sätt tillsätter ämnen i vår mat som vi anser är inte bara onödiga utan rent av hälsovådliga. Glädjande nog har enighet uppnåtts i utskottet om att verka för ett förbud mot de så kallade azofärgämnena som kan ge upphov till allergiska reaktioner och beteendestörningar. Ytterligare ett hot mot vår föda är transfetter. Det är industriellt framställda fetter som har stor användning inom livsmedelsindustrin. Fettet härdas genom kemisk behandling med bland annat nickelspån, vätgas, värme och tryck i reaktorer. Fettet blir lättare att använda, och dessutom härsknar det inte lika lätt. Smidigt och praktiskt kan det tyckas men förödande för folkhälsan. Transfetterna i livsmedel bidrar till att försämra människors fysiska hälsa. Folk riskerar att drabbas av hjärtsjukdomar, bröst- och prostatacancer, cancer i tjocktarmen, insulinresistens och försämrat immunförsvar. beslutade att vi inte ska ha sådan bråte i vår föda, i våra livsmedel. Trots det har regeringen inte genomfört det som ålade den . Jag menar att regeringen bör lägga fram en lag som förbjuder användningen av industriellt framställda transfetter i livsmedel. Regeringen måste också redovisa för varför lagstiftningen dröjer. I betänkandet under punkt 2, Märkning av livsmedel, har jag gjort en reservation till förmån för motion MJ343 som handlar om märkning av livsmedel när man äter ute. Vare sig man besöker en krog, en lunchrestaurang eller äter på restauranger på sjukhus, skolor, förskolor, äldreboenden eller andra kommunala verksamheter anser vi att man bör få veta vad de olika maträtterna som erbjuds innehåller. Med tydligt redovisade innehållsförteckningar på såväl privata som offentligt finansierade restauranger kan matgästerna undvika oönskade tillsatser och ingredienser. Regeringen bör därför låta ta fram ett förslag på hur innehållsdeklarationer på svenska restauranger kan bli verklighet. Lite längre fram i debatten kommer motionären att utveckla motiven bakom sin motion. Jag stöder givetvis samtliga reservationer men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 2 om märkning av livsmedel. 84 (SD): Jag yrkar bifall till reservationerna 3, 5 och 7. Jag ska uppehålla mig vid reservation nr 3 som handlar om märkning av livsmedel. Jag ska förklara innebörden av förslaget så bra jag kan. Vi vill alltså få till stånd en nationellt reglerad märkning som uppmärksammar svensk högkvalitativ mat. Det handlar om en frivillig märkning som syftar till att stärka produktens konsumentvärde genom att ett antal kriterier uppfylls. På så sätt kan man erhålla en märkning som garanterar en viss kvalitet. Tyvärr har vårt förslag i betänkandet blandats samman med det skydd som förordningarna från EU ger mot att företag ska kunna kopiera befintliga produkters varumärken. Det vi föreslår är något helt annat som är tänkt att fungera som ett komplement. Man skulle kunna jämföra det med en afrikansk kaffeproducent som jag läste om för sedan.