prot · GZ09132 · 2012-06-18 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Fastställande av dag för start /13 Kammaren biföll riksdagsstyrelsens förslag att /13 skulle inledas . 3 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2011/12:FPM153 Mervärdesskatt för vouchrar KOM(2012)206 till skatteutskottet /12:FPM154 Ändringar av datum i Solvens II-direktivet KOM(2012)217 till finansutskottet /12:FPM155 Förslag till EU:s årsbudget SEC(2012)270 till finansutskottet /12:FPM156 Innovationspartnerskap om vatten KOM(2012)216 till miljö- och jordbruksutskottet 4 § Anmälan om inkommen granskningsrapport från Förste vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport inkommit från : RiR:2012/13 Skattekontroll av företag urval, volymutveckling och uppföljning 5 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellationerna 2011/12:390, 395, 404 och 414 Till Interpellation 2011/12:390 Restaurangmomsen av (S) Interpellation 2011/12:395 Servicekontoret i av Shadiye Heydari (S) Interpellation 2011/12:404 Återställande av det sociala avgiftssystemet av (S) Interpellation 2011/12:414 Finanspolitiska insatser för ökad jämlikhet av (S) Med ändring av meddelanden om uteblivet svar såvitt gäller de angivna interpellationerna meddelas att dessa kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 6 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Skrivelse 2011/12:165 till skatteutskottet Motioner 2011/12:Ju20 och Ju21 till justitieutskottet 7 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /12:FiU21, FiU24, FiU28, FiU30 och FiU22 betänkanden /12:JuU11 och JuU26 Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2011/12:MJU24 betänkande 2011/12:FöU9 8 § Frågor om subventioner till kärnkraft Föredrogs näringsutskottets betänkande 2011/12:NU24 Frågor om subventioner till kärnkraft (skr. 2011/12:141). 1 (S): Vi ska nu debattera regeringens skrivelse Kärnkraft utan statliga subventioner. Det är en skrivelse som är en följd av att , i samband med att vi behandlade lagförslaget Kärnkraften förutsättningar för generationsskifte, beslutade att ställa sig bakom ett motionsyrkande från om att regeringen skulle återkomma till med förslag om lagstiftning eller andra åtgärder med innebörden att direkta eller indirekta subventioner inte skulle kunna påräknas. Det har gått . Trots det står vi här med en skrivelse som är i det närmaste att betrakta som en icke-skrivelse som inte ens förmår att svara på frågan hur kärnkraftens subventioner ska definieras. Det är anmärkningsvärt, inte minst eftersom ett så kallat obegränsat skadeståndsansvar var en av beståndsdelarna i den borgerliga kärnkraftsöverenskommelsen. Möjligheten att bygga ny kärnkraft skulle kompenseras med ett tyngre ansvar för kärnkraftsägarna vid en eventuell olycka. Facit så här långt är att det är möjligt att bygga nytt men att skadeståndsansvaret är kvar på en mycket låg nivå helt på tvärs med vad som lovades när förbudet mot att bygga ny kärnkraft togs bort. Att inte ha ett obegränsat skadeståndsansvar är dessutom definitivt att betrakta som en indirekt subvention. Ett i allra högsta grad rimligt första steg är att låta den redan beslutade lagen om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor träda i kraft. I likhet med företrädarna för Socialdemokraterna, i civilutskottet anser jag att tidsutdräkten för ikraftträdandet är oacceptabel. Regeringen har beklagat förseningen, och tidigare miljöministern har förklarat att han hade räknat med att reglerna skulle träda i kraft men flyttade sedan fram löftet om ikraftträdande /2012. är vi , och trots att ingenting ändå har hänt finns det inga ytterligare svar att få i regeringens skrivelse. Regeringens förklaring till förseningen är att de nya reglerna förutsätter att och dess tilläggskonvention med deras lydelse enligt ändringsprotokoll träder i kraft. Men man säger också att om ett sådant ikraftträdande skulle dröja avsevärt kan det bli aktuellt att utreda behovet av att införa nya svenska regler i avvaktan på de internationella avtalens ikraftträdande. Den stora frågan här måste vara vad regeringen menar med dröja avsevärt. Tydligen tycker man inte att det har dröjt länge nog ens för att belysa frågan vidare i skrivelsen. Vi socialdemokrater anser att förklaringen är otillräcklig och menar att det är mycket angeläget att dessa lagförändringar om ett så kallat obegränsat ansvar sätts i kraft skyndsamt. Lagen är redan nu försenad. Därför föreslår vi att lagen om ansvar och ersättningar vid radiologiska olyckor träder i kraft . Vi står också bakom att ratificerar och dess tilläggskonvention enligt ändringsprotokoll. Vi anser att ett obegränsat ansvar inte heller kan begränsas så som regeringen valt att göra. Ett obegränsat ansvar bör i princip innebära att reaktorägarens ekonomiska ansvar är oändligt, även om det givetvis i praktiken inte är möjligt att få större ersättning än vad den betalningsskyldige kan betala. Den nya lagen säkerställer om och i så fall när den träder i kraft betalning . Trots att detta innebär en avsevärd höjning i förhållande till dagens lagstiftning kan beloppet sannolikt vara otillräckligt redan vid mindre olyckor, och det lär vara fullständigt otillräckligt vid ett svårt reaktorhaveri med oöverskådliga konsekvenser. Vi anser att inriktningen på politiken måste vara att kärnkraftsindustrin vid en olycka ska stå för sina egna kostnader. Därför bör kravet på finansiering av ansvaret så långt som det är möjligt utgå från de verkliga kostnader som kan orsakas. Mot den bakgrunden anser vi att regeringen bör verka för att nivån på finansieringen av det obegränsade skadeståndsansvaret höjs. Andra frågor som bör belysas ytterligare och resultera i lagstiftning från regeringen är bland annat preskriptionstidens längd, möjligheten till statlig återförsäkring samt vem som ska ansvara för samhällets kostnader för sjukvård till följd av en radiologisk olycka. Avslutningsvis vill jag peka på behovet av en bestämmelse om ansvarsgenombrott i svensk lagstiftning. Med tanke på de konsekvenser en eventuell olycka får och vilken exceptionell händelse det är borde det vara rimligt att åtminstone överväga att ändra aktiebolagsrätten så att ansvarsgenombrott inom en koncern blir möjligt. Det har gått regeringen och debatterade det ursprungliga ärendet och gav en beställning till regeringen om att återkomma med förslag till ändringar. Det har gått ! Trots det levererar regeringen en skrivelse som inte innehåller några som helst svar. Det är inte tillfredsställande. Det är dessutom i någon mening respektlöst gentemot och gentemot allas vår tid. Med detta vill jag yrka bifall till reservationen. I detta anförande instämde , och (alla S). 2 (MP): Frågan för dagens debatt är: Vem ska betala för kärnkraften? Kärnkraften innebär kostnader i form av försäkring, att ta hand om kärnkraftens avfall med mera som måste betalas av någon. Citigroup, som är världens största finansbolag, fastslår att det ingenstans i världen någonsin har byggts kärnkraft utan ekonomiskt stöd från staten. Även har mycket tydligt sagt att huruvida är intresserat av att bygga ny kärnkraft beror på vilka ekonomiska villkor politiken sätter upp. På rent marknadsmässiga grunder, utan att staten står för säkerheten, finns det ingen ekonomisk möjlighet att bygga ny kärnkraft. och vet mycket väl att det inte byggs någon ny kärnkraft utan subventioner. Frågan om subventioner avgör därmed om det kommer att kunna byggas ny kärnkraft i eller inte. , i samband med att beslutet att tillåta ny kärnkraft fattades, fick regeringen i uppdrag av att i fråga om statligt stöd till kärnkraften återkomma till med förslag om lagstiftning eller andra åtgärder med innebörden att direkta eller indirekta statliga subventioner inte kan påräknas. Här finns inte utrymme för tolkningen att det inte finns några subventioner eller för alternativet att låta bli att göra något. Det var ett mycket tydligt uppdrag till regeringen att avskaffa de subventioner som finns . Det är därför under all kritik när regeringen , , i sin skrivelse hävdar att det inte finns några subventioner och att man därför inte kommer att göra något. Det är oseriöst att påstå att det inte finns några subventioner till kärnkraften utan att ens bry sig om att definiera vad man anser är en kärnkraftssubvention. Enligt definition, den mest vedertagna, är en subvention ett resultat av en handling från staten som innebär en fördel för konsumenter eller producenter i syfte att öka deras intäkter eller minska deras kostnader. Att kärnkraftsbolagen med regeringens politik slipper stå för kostnaden vid en olycka och slipper betala den fulla hanteringen av avfallet är utan tvekan subventioner. Det finns många statliga subventioner till kärnkraften, såsom att endast dotterbolaget och inte hela bolaget står ansvarigt om en olycka sker, att sjukvårdskostnader inte ingår i kärnkraftsägarnas skadeståndsansvar och att preskriptionstiden är begränsad. Men jag vill fokusera på det begränsade försäkringsansvaret och kärnavfallsavgiften. Det är troligen de rent ekonomiskt största subventionerna till kärnkraften. I skrivelse om miljöskadliga subventioner fastslås på s. 40 att kärnkraftens begränsade försäkringsansvar är en subvention. I frågan om vem som ska betala för kärnkraften försöker regeringspartierna med alla former av förvirring, såsom att hänvisa till . är ett europeiskt regelverk som sätter som golv att medlemsstaterna måste kräva minst 7 miljarder i finansiell säkerhet. Dock säger inget om vilken finansiell säkerhet som bör krävas, och den sätter definitivt inget tak. Regeringens tal om obegränsat skadeståndsansvar är förvirrande. Begreppet skadeståndsansvar är inget värt om man inte ställer ett krav på hur mycket pengar som ska finnas tillgängligt om det sker en olycka. Exemplet i är talande. Kärnkraftsägaren Tepco förlorade alla sina tillgångar efter härdsmältan och gick i konkurs. Kvar står staten och får betala alla kostnader. Regeringens skrivelse ger ingen klarhet i vem som betalar om en olycka motsvarande skulle ske i . Med regeringens politik behöver kärnkraftsägarna endast ha ett försäkringsansvar , ca . Alla kostnader som överstiger ska svenska folket betala. Kärnkraftshaveriet i kostade , det vill säga ca 100 gånger mer är de svenska kärnkraftsägarna måste betala. Härmed överger alliansen den avgörande principen i sin energiöverenskommelse, nämligen att kärnkraften ska stå på egna ben. Jag tror inte att svenska folket vill agera försäkringsbolag åt kärnkraftsindustrin. En central fråga är varför regeringen beslutade sig för att begränsa kärnkraftsbolagens finansiella säkerhet till just . Tjernobyl kostade , och kommer troligen att kosta mycket mer. har satt ett krav om finansiell säkerhet som är dubbelt så högt som det svenska. I propositionen Kärnkraften ökat skadeståndsansvar kan man möjligen finna guidning i hur regeringen har tänkt. På s. 56 kan man läsa: Det finns ingen teoretisk gräns för hur hög ersättning en anläggningshavare kan åläggas att garantera genom en ansvarsförsäkring eller annan finansiell säkerhet. I praktiken finns det ändå en rimlighetens gräns som inte kan överskridas utan att det får återverkningar på industrins konkurrenskraft. Det är uppenbart att regeringen har beslutat att begränsa skadeståndsansvaret för att kärnkraftsbolagens ekonomiska intressen ska gå före kostnaden för en olycka. Konsekvensen är att regeringen låter svenska folket betala för kärnkraften. Kärnkraften lämnar ett farligt avfall som måste hållas åtskilt från civilisationen i minst 100 . som gått har , Kärnavfallsfonden och Riksgälden haft uppdraget att se hur mycket pengar som behövs för att finansiera slutförvaret av kärnkraftens avfall. Deras slutsats är att det saknas . Därför bör kärnavfallsavgiften höjas från till så att kärnkraftsindustrin betalar för sitt eget avfall. Kärnkraftsbolagens avgift bör alltså höjas för att följa principen att förorenaren ska betala. Regeringens respons på utredningen blev att skicka tillbaka den utan att höja kärnavfallsavgiften. är det svenska folket som får betala för kärnkraftens kostnader. Det begränsade finansiella kravet och den för låga kärnavfallsavgiften är två tydliga fall där kärnkraften inte betalar sina egna kostnader. Regeringen skriver att det vore juridiskt tveksamt att lagstifta om ett förbud mot subventioner. Men det behövs ingen lagstiftning, utan det räcker att avskaffa de subventioner som finns. Det finns inga juridiska hinder för det. Höj det finansiella kravet till att bättre motsvara den verkliga kostnaden för en olycka och höj kärnavfallsavgiften så att industrin betalar för sitt eget avfall! Det är inte så svårt om viljan finns. Men regeringen tycks fast besluten att fortsätta hålla kärnkraften under armarna. engagemang i frågan om kärnkraftens subventioner grundar sig både på att det är ett svek mot svenska folket och det tidigare löftet att kärnkraften inte ska ges några fortsatta subventioner och att de försämrar förutsättningarna för den förnybara energin som inte får en fair fight. Att regeringen fortsätter subventionera kärnkraften ger en dyster prognos för utbyggnaden av förnybar energi. Investeringar i förnybar energi flyttar utomlands till länder som har en tydligare inriktning mot förnybar energi och där kärnkraften inte subventioneras och är en bromskloss. befintliga kärnkraftverk är gamla och skruttiga. Vi står inför ett vägval ny kärnkraft eller förnybar energi. Bara med fortsatta och kraftiga statliga subventioner kan kärnkraften konkurrera med förnybar energi i fråga om utbyggnadstakt, effektivitet och kostnad. I stället för att skapa förutsättningar att nå potential för förnybar energi bromsar regeringen utvecklingen med fortsatta subventioner till kärnkraften. Mot regeringens fortsatta subventioner och oklara besked om vem som ska betala för kärnkraften lämnar tillsammans med Socialdemokraterna och en gemensam reservation. Där föreslår vi att inriktningen ska vara att kärnkraftsindustrin står för sina egna kostnader. För att principen om att förorenaren betalar ska gälla måste kravet på finansiering av ansvaret så långt som möjligt utgå från de verkliga kostnader som kan uppkomma i samband med kärnkraftsverksamhet. Det är dags att sluta hålla förlegad kärnkraftsteknik under armarna. Jag yrkar bifall till reservationen. I detta anförande instämde (MP). 3 (V): I betänkandet om ökat ansvar för kärnkraftens kostnader och i det beslut som senare tog står det: Då begreppet subventioner emellertid inte alltid har en precis innebörd ser utskottet ett värde i att regeringen närmare preciserar betydelsen i det här aktuella fallet och att tydligt uttalar sin syn på att statliga stöd till kärnkraft inte ska kunna påräknas. Utskottet instämmer således i vad som begärs i motion 2009/10:N17 (c) på detta tema. bör därför som sin mening ge regeringen till känna att statligt stöd för kärnkraft, i form av direkta eller indirekta subventioner, inte kan påräknas. Vidare anser utskottet att regeringen ska återkomma till med förslag till lagstiftning eller andra åtgärder som tydliggör detta. Detta blev också beslut . har vi väntat på den utredning och den proposition som jag hade hoppats skulle ligga här på bordet och tydligt tala om vad en subvention är och ge förslag till lagstiftning. Vi har en skrivelse där regeringen försöker hitta möjliga förklaringar till vad en subvention är och att det inte förekommer. Men det är ju inte sant. Det är också lite intressant att läsa vad dåvarande miljöminister skrev på hemsida i anslutning till detta beslut: Enligt det här förslaget kommer marknadens principer att råda. Över denna summa på 15 miljarder, träder kärnkraftsägarens obegränsade ansvar in. Det låter väl fantastiskt bra, men det är inte heller sant. Ansvaret för kärnkraftsägarna stannar vid allt utöver det står skattebetalarna för. Det är nämligen dottern till bolagen, inte modern, som står för kostnaderna. Regeringen börjar skrivelsen med att slå fast att det är principiellt tveksamt att lagstifta om förbud mot subventioner av kärnkraft. Redan där har man ju anslagit tonen att det inte ska komma något lagförslag. När det gäller förslaget om avgifter för restprodukter, alltså det som ska bekosta rivning samt slutförvar av kärnavfall och radioaktivt bränsle, kan man konstatera att den utredning som , Riksgälden och Kärnavfallsfonden har gjort på uppdrag av regeringen slår fast att det saknas någonstans för att driftägarna ska kunna klara sina åtaganden. Om man ska kunna uppfylla kravet att förorenaren betalar skulle man behöva höja avgiften från till . Miljöminister kommenterar det med att det inte är aktuellt att höja avgiften förrän . Det är alltså en subvention av kärnkraftsägarnas verksamhet. Kärnkraftsbolagen säger att detta är omöjligt. Det skulle minska vinstmarginalen det förstår jag. Man säger också och det är det väsentliga att det skulle göra det ointressant att investera i ny kärnkraft. Det var deras slutsats om man höjer avgiften. Det ska bli intressant att se vad regeringen tänker göra 2015. Då har vi haft ett val, så den nuvarande regeringen, som har ansvar för detta, finns troligtvis inte kvar. Regeringen motiverar ansvarsbeloppet, , med att de svenska kärnkraftsreaktorerna har så låg effekt. Det är anledningen till att man stannar vid . Vi vet att en uppgradering av den svenska kärnkraften pågår för fullt. Man ökar effekten. Tanken är att marknaden ska avgöra om man ska bygga nya, mer kraftfulla reaktorer. Det står inte något i skrivelsen om att regeringen då tänker höja ansvarsbeloppet, det vill säga det som kärnkraftsägarna är tvungna att återfinansiera på något sätt. Det innebär att hela propositionen vilar på väldigt lösa grunder när det gäller ansvarsbeloppet. Det finns ingen analys av vad det innebär och vilka kostnader det handlar om. Man kopplar det till något som är taget ur luften. har hamnat på ett ansvarsbelopp på . Dessutom har man ett ansvarsgenombrott solidariskt kopplat till det. Det är det som måste till om man vill få oss att förstå att kärnkraften inte är subventionerad. Jag behöver inte säga mer. Detta visar tydligt att skrivelsen inte ens har försökt att förklara vad en subvention är och att vi faktiskt har en subvention av svensk kärnkraft. Framför allt gäller inte det ansvarsbelopp som vi beslutade om eftersom den lagstiftningen inte har trätt i kraft. Jag menar att det är försenat. Med det yrkar jag bifall till den gemensamma reservationen från Socialdemokraterna, och . 4 (KD): Det är uppenbart att betyget på regeringens skrivelse om huruvida det förekommer subventioner av kärnkraft i eller inte strikt följer partiernas uppfattningar om kärnkraften som företeelse. Min prognos är att det är ett ganska robust förhållande som kommer att stå sig under dagens debatt. Det har gått svenska folket gick till valurnorna för att lägga sin röst i frågan om svensk kärnkraft. var jag aktiv i motståndsrörelsen mot kärnkraft. Jag var till och med vice ordförande i linje 3 under folkomröstningen. Jag och mitt parti har ändrat uppfattning . Vi har blivit klokare, skulle jag vilja säga. Vi har av utvecklingen sett att kärnkraften inte är mänsklighetens farligaste verksamhet som hotar oss. Det är snarare det globala klimathotet som är en påtaglig verklighet som vi ser effekterna av runt omkring oss och som vi behöver ägna mer kraft åt att komma åt. Det har skett en väsentlig teknisk utveckling inom allt från uranbrytning till slutförvar. Det är glädjande. Forskare och näringsliv har bidragit aktivt för att göra verksamheten säkrare än vad den var när omröstningen skedde. Inom bygger vi vårt ställningstagande på samma grundläggande värderingar som vi hade , nämligen att ta ansvar för miljö och klimat och långsiktigt trygga energiförsörjningen för hushåll och företag. Kärnkraften uppfyller faktiskt ett av de viktigaste kriterierna för energiproduktion, nämligen att vara i stort sett klimatneutral. Vi tror att den klimatneutrala energiproduktion som kärnkraften står för är och kommer att vara en viktig del av både svensk och europeisk energiomställning . Inom Alliansen har vi träffat en historisk uppgörelse mellan , om energipolitiken. Vi har lagt fast en politik för en hållbar energiförsörjning med långsiktiga spelregler till nytta för hushåll, företag, basindustri och den svenska konkurrenskraften. Den överenskommelsen innebär att förbudet mot nyetablering av kärnkraftverk tas bort. De reaktorer som finns ska kunna ersättas med nya säkrare och mer effektiva kärnkraftverk i takt med att nuvarande reaktorer når sin maximala ekonomiska livslängd. Vi har också varit tydliga med att kärnkraften ska stå på egna ben och bära sina egna kostnader. Frågan om subventioner till kärnkraften är ämnet för dagens debatt. Redan i samband med behandlingen av regeringens proposition om energipolitiken betonades både från regeringen och från näringsutskottet att inga subventioner till kärnkraften kan påräknas. En bärande del av regeringens energiöverenskommelse är att marknadens aktörer själva ska finansiera investeringar och drift av nya reaktorer utifrån de krav och ramar som regeringen har satt. Det är tydligt att Alliansen inte har för avsikt att subventionera kärnkraften. För att ytterligare klargöra detta ställningstagande beslutade om ett tillkännagivande till regeringen att återkomma med förslag till åtgärder som tydliggjorde att stöd och subventioner till kärnkraften inte skulle ställas ut. Regeringen har återkommit, efter att ha gjort en mycket noggrann genomgång av alla regelverk, av alla berörda departement och av alla politikområden som berör kärnkraftsverksamheten för att säkerställa att det inte finns några direkta eller indirekta statliga subventioner till kärnkraften. Slutsatsen är att det inte finns något regelverk som ger kärnkraften en positiv särbehandling jämfört med övriga kraftslag. Det ska inte heller framöver beviljas några undantag från de så kallade koncernbidragsreglerna, för att peka på en förändring i regelverket. Regeringen har gjort en gedigen och seriös genomgång av kärnkraftens ekonomiska förutsättningar och av hur olika regelverk påverkar lönsamheten. Vad jag kan påminna mig ni får gärna rätta mig om jag har fel har ingen socialdemokratisk regering någonsin gjort en så omfattande och systematisk genomgång för att säkerställa att kärnkraften inte ska få några statliga subventioner. och vill se ett lagstiftat förbud mot subventioner till kärnkraften. Här anser utskottet att det mot bakgrund av det som har anförts inte finns skäl att tillmötesgå dessa krav. Det är också av konstitutionella skäl olämpligt att införa ett sådant förbud. Det skulle i praktiken krävas en grundlagsändring därför att ett sådant enkelt beslut i denna kammare kan ändras lika enkelt. Jag tror att alla inser att det skulle vara kontraproduktivt att införa detta i grundlag. Att Socialdemokraterna, och nu i en gemensam reservation framför att de inte nöjer sig med regeringens besked om att inga subventioner till kärnkraften förekommer är ganska förväntat. och skulle nog helst stänga av hela den svenska kärnkraften oaktat att den står för av vår elproduktion. En realistisk analys av vad detta skulle innebära för välfärden, för jobben och för klimatet lyser dock med sin frånvaro. Bara den elintensiva svenska basindustrin sysselsätter 400 000 personer och exporterar för . Detta höga exportvärde beror på att vi kan förädla råvarorna i i högteknologiska industrianläggningar som kräver en trygg energiförsörjning även när solen har gått ned och när det inte blåser. Vad skulle hända med den svenska industrin i den samlade vänsterns ? Vilket energislag skulle ersätta den svenska kärnkraftens kontinuerliga drift som står för av vår elproduktion? Ska vi som tyskarna ersätta kärnkraften med eldning av brunkol?