prot · GZ0985 · 2012-03-20 00:00:00 — Jag har full respekt för att myndigheterna ska ha handlingsfrihet, men handlar det om att statens medel ska användas på bästa möjliga sätt. Servicekontoret har stor betydelse för tillgängligheten och närheten till medborgarna. Det handlar om trygghet och personliga möten. Jag vet, för jag bor själv i . Enligt sker flytten av arbetsmiljöskäl och därför att lokalerna inte är ändamålsenliga. Det är klart att man ska ha bra lokaler, men sådana finns i . Om man bara hade pratat med , vilket man inte gjorde före beslutet, hade verket fått god hjälp att finna andra och bättre lokaler i . Tycker finansminister att det är bra att staten lägger ned sitt servicekontor i , ett kontor som ger brukarna bättre förutsättningar att komma tillbaka i arbete? såg jag på nyheterna statsministern besöka en nattförskola i en stadsdel i . Statsministern sade ungefär så här: Man ska bedriva verksamhet efter behov. Jag anser att statsministerns uttalande är relevant i detta fall. Varför vill ni försämra servicen för de boende i ? Tycker inte ministern att statens medel ska användas där behovet finns? 12 Finansminister (M): Det problem som Heydari tar upp handlar i grunden om hur vi ska se på statens styrning. Den grundläggande utgångspunkten för den här regeringen och tidigare regeringar är att styrning sker via lagstiftning som fattar beslut om. Sedan lägger man fast förordningar och övrig styrning på ett ordnat sätt mot myndigheten. Därefter planerar de sin verksamhet utifrån hur de bedömer situationen. Det är klart att jag som minister inte kan gå in i ett beslut om ett enskilt servicekontor i en stadsdel. Det är en detaljstyrning av myndigheter som jag inte tror att vi har haft i någonsin och som jag inte heller tycker att vi ska ha i . Det är en orimlig modell att statsråd kliver in i myndigheter och överprövar de beslut som fattas utifrån att man själv anser sig ha bättre information. Vi ger generella riktlinjer. De riktlinjerna ska följas, och det tror jag att vi i allt väsentligt får hävda att myndigheterna gör. Sedan får man utvärdera om det har fungerat. har vi två pågående utvärderingar, en från Statskontoret och en från de berörda myndigheterna, som jag nämnde. Det får naturligtvis visa sig i dem vad man ska landa i för slutsatser om det generella systemet med servicekontor. Jag tror att det i allt väsentligt har fungerat väl. Jag kan inte som statsråd ha synpunkter på huruvida man har haft möjligheter att hitta en annan fastighet, om det funnits problem med ventilationen i lokalen eller om det är motiverat med den ena eller andra ressträckan till kontoren. Det måste vara beslut som fattas av myndigheten relativt långt ned i myndigheternas organisationsstruktur, föreställer jag mig för att vi ska få en väl fungerande statsförvaltning. 13 SHADIYE HEYDARI (S): Jag har full förståelse för att finansministern inte kan gå ned i enskilda ärenden eller detaljfrågor. Men handlar det om hur statens medel ska användas på rätt sätt och där det behövs. I det här fallet rör det sig om det växande , yngsta stadsdel, där omkring 50 000 människor bor. servicekontor har 230 besökare. Det innebär att det finns ett stort behov av ett närliggande servicekontor. Både kommunen och regionen har gjort stora satsningar, bland annat genom att anställa fler lärare, bygga skolor, förskolor, bad- och isanläggning och närsjukhus samt utvidga köpcentret. Kommunen vill att andra aktörer såsom privata företag ska etablera sig i stadsdelen. Men statens offentliga resurser flyttas därifrån. För mig är beslutet obegripligt och ologiskt. Jag ställer samma fråga till finansministern: inte ministern att statens medel ska användas där behovet finns? 14 (S): Detta kan uppfattas som en liten fråga för finansministern, men det är egentligen inte det. Som Shadiye Heydari berättade utgör med 50 000 invånare en stor del av . I svaret säger finansministern att det inte ankommer på regeringen att fastställa hur organiserar sin verksamhet. Jag kan delvis hålla med om det, men det är ändå så att regeringen genom sina regleringsbrev till myndigheter kan tala om hur man vill att verksamheterna ska bedrivas och att det är viktigt att man upprätthåller en hög service överallt där människor bor. När jag var kommunalråd i hade vi alltid en väldig kamp med administrationen om att flytta ut administrativa uppgifter som var angelägna för människor i , eftersom det oftast är så i administrationen att väldigt många vill vara i city och bortser från att man ska vara där människors behov av service finns. Det är det som är utgångspunkten. Man kan inte utgå från att människor kan läsa på internet och på annat sätt ta del av den information som myndigheten tillhandahåller, utan det krävs också mänskliga kontakter och diskussioner för att kunna förklara våra olika samhällssystem på ett bra sätt. Därför såg vi med glädje på att det statliga servicekontoret etablerades i ; nu gjorde också staten en insats som påminde om den som tidigare gjort. Man kunde samverka kring olika samhällsuppgifter. Det är därför som nedläggningshotet nu är så allvarligt. Det påverkar också hela den diskussion vi har kring integrationsfrågorna i . Det är nämligen väldigt viktigt att det svenska samhället ställer upp och visar på att människor oavsett var de bor har samma rättigheter och möjligheter. Då ska man också vara aktiv när det gäller att informera och hålla kontakt med människor, framför allt i områden där det kanske finns vissa språksvårigheter. Det är därför sådana här insatser är av väldigt stort värde. Jag beklagar att finansministern är så passiv i den här frågan. Om man menar allvar med integrationspolitiken, såsom det uttrycks i andra sammanhang, måste man också i den konkreta verkligheten vara väldigt aktiv och även trycka på för att statliga myndigheter ska fullfölja de uppdrag de har enligt beslut. 15 Finansminister (M): Vi lägger fast vilka krav vi har på myndigheter på vilken service de ska ge och vilka värden de ska eftersträva. Vi vill ha en bra service i hela från våra myndigheters sida. Vi vill att det ska finnas en möjlighet att möta olika medborgares olika servicebehov. Det är utgångspunkten för den svenska statsförvaltningen, som jag skulle säga sköter detta på ett väldigt bra sätt genomgående. Jag vill framhålla att just , som diskuteras här och som jag har ansvar för, i en lång rad undersökningar framhållits som en myndighet som ger väldigt bra service till medborgarna. Men genomförandet av politiken utifrån de mål vi ställer upp sker via lag, förordning och regleringsbrev. Det finns ett mycket stort antal servicekontor runt om i landet. Man kan naturligtvis alltid väga vilka avstånd man behöver ha och vilken service man kan ge, men det är inte rimligt att den styrningen sker genom att jag som statsråd gör bedömningar av huruvida de ventilationsproblem man haft i en viss fastighet har varit så grava att man måste avsluta kontraktet, vilken information som givits eller inte givits mellan kommunen och myndigheten eller vilka placeringar som är rimliga för att man ska ha de restider som ska eftersträvas. Det är inte den styrningen vi kan ha av svenska myndigheter. Det vore också orimligt att jag skulle göra en överprövning av de beslut som fattats inom . Så har det inte varit historiskt när man har styrt de här myndigheterna, och så kommer det inte att bli. Vi har i bred enighet i riksdag, inklusive moderater och socialdemokrater, varit överens om de grundläggande utgångspunkterna för hur vi styr myndigheter. I det ligger att vi respekterar att de fattar den typen av beslut. I grund och botten är det en fördel att den typen av beslut inte fattas i verksledningar utan långt ut i organisationen där den nödvändiga informationen finns. Med den utgångspunkten är den rimliga hållningen att jag inte har en stark uppfattning om huruvida man bör eller inte bör ha ett servicekontor i . 16 SHADIYE HEYDARI (S): Jag blir mer och mer upprörd av svaret när säger att han inte kommer att lägga sig i om servicekontoret ska vara kvar eller inte. Men finansministern har ansvar för hur medlen används i verkligheten. Det är där de behövs. Det är ansvar att se till att medborgarna, de boende i , får bra service. Myndigheten har inte ens varit i kontakt med innan beslutet fattades. Det är en miss. Det är kanske dags att rättar till felet. Enligt regeringsförklaringen ska utanförskapet trängas tillbaka och fler ges ökad makt över den egna vardagen. Genom att stänga statens servicekontor i riskerar utanförskapet att öka. Kommunen har satsat på integration och nya jobb för att minska utanförskapet. Stängningen av servicekontoret i är ett bakslag i det arbete som har åstadkommits . I stället för att skapa nya jobb och se till att Angeredsborna kommer ut i arbete flyttar staten sina resurser från stadsdelen. Det är beklagligt. Jag ställer återigen samma fråga till ministern: finansminister att det är bra att staten lägger ned sitt servicekontor i ? Det är ett kontor som ger brukarna bättre förutsättningar att komma tillbaka i arbete. Tycker inte ministern att statens medel ska användas där behoven finns? 17 (S): Det är viktigt att komma ihåg att det inte är fråga om bara en myndighet utan tre myndigheter. Det är , och tillsammans som har haft ett servicekontor. Hur frågorna fördelas i regeringen får finansministern svara för. Frågan är varför det är så viktigt att lägga ned hela denna enhet som omfattar tre myndigheter som har stor betydelse för människorna i området. Vi har många års politisk erfarenhet av att det är viktigt att det finns möjligheter till nära relationer. Det ska väl ändå inte vara så som integrationsminister från gjorde, nämligen att flytta ut till någon vecka och sedan säga att man tagit del av verkligheten. Det väsentliga är att myndigheterna arbetar på ett sådant sätt att de verkligen tar till sig de behov som föreligger. Det är trist att se att finansministern slår dövörat till, att de tre statliga myndigheterna slår dövörat till, de bryr sig inte om att människor är upprörda över utvecklingen och ser det som ett tillbakarullande av en viktig politisk insats. De bryr sig inte om detta utan flyttar ändå in till centrala staden. Finansministern skyller på att han inte kan lägga sig i huruvida det är fråga om miljöproblem, luftproblem eller arbetsmiljöproblem. Det kan jag väl också förstå, men det är inte vad det handlar om. Det finns en massa möjligheter att skaffa andra lokaler än de lokaler de just nu befinner sig i. Det är ett centrum med gymnasieskola, vårdcentral, stadsdelsförvaltning, och det kommunala bostadsföretaget har sitt kontor där, etcetera. Det finns alla möjligheter att finnas kvar i stadsdelen, men då måste man tala om det. Det är därför som vi har väckt denna interpellation, för att alltför många har slagit dövörat till. Jag hoppas att finansministern efter interpellationsdebatten kan lyfta luren. 18 Finansminister (M): har bland de bästa och mest effektiva offentliga myndigheterna som något land kan uppvisa. Vi har en hög grad av rättssäkerhet, hög grad av service och hög grad av likabehandling i hela landet. Det är den bedömning jag gör av den svenska statsförvaltningen. Utifrån god resurshushållning sköter man en verksamhet på ett bra sätt. Det är utgångspunkten. Det här sker utifrån att det är så vi vill ha det, att vi är överens i om det sätt vi vill att myndigheterna ska styras. Jag får långa redovisningar från på vilka grunder de har fattat besluten, vilka kontakter de har haft och inte haft med kommunerna. Om jag ger mig in i och börjar recensera den typen av beslut tar jag över besluten till staten och därmed till regeringen. Det är inte den rimliga ordningen. Den rimliga ordningen är att ha en självständig myndighet, att den myndigheten fattar beslut om hur verksamheten ska organiseras, att vi med hjälp av generella riktlinjer sedan gör utvärderingar. I det här fallet handlar det om en struktur som utvärderas av dels Statskontoret, dels myndigheterna. Då får det ske en prövning om det finns generella problem som måste hanteras. Det är inte rimligt att man styr en stat utifrån att statsråd överprövar varje beslut som enskilda myndigheter fattar. De bör fattas enligt gällande lagar, regler och förordningar. Såvitt jag kan bedöma är det vad som har skett i det här fallet. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2011/12:275 om inkomstskillnader och demokratin 19 Finansminister (M): har frågat mig hur jag avser att agera för att minska inkomstspridningen i och för att de besparingsåtgärder som många EU-länder nu genomför också får folklig förankring och demokratisk legitimitet. har, tillsammans med de övriga nordiska länderna, den lägsta inkomstspridningen i världen. När länder i vår omvärld nu tvingas till tuffa besparingsprogram med höjda skatter och minskad välfärd kan vi fortsätta med en reformpolitik som ökar tillväxten och stärker konkurrenskraften. Tack vare en ansvarsfull ekonomisk politik som värnat ordning och reda i de offentliga finanserna kan vi också fortsätta att stärka välfärden. Det gör vi bland annat genom att förbättra den ekonomiska situationen för grupper med pressade marginaler, däribland de pensionärer och barnfamiljer som har låg inkomst. Det är genom att fler arbetar och färre är bidragsberoende som inkomstfördelningen hålls samman. Regeringen har sedan den tillträdde fört en politik för att stärka arbetslinjen och sänka trösklarna in på arbetsmarknaden. Jag avser att fortsätta med den politiken. Många länder i står nu inför den tuffa uppgiften att stabilisera en ohållbar skuldutveckling och återställa förtroendet för den ekonomiska politiken. Då behövs både besparingsåtgärder och strukturella reformer. Det är de nationella parlamenten som ytterst beslutar om vilka åtgärder och reformer som ett land ska genomföra. Jag vill dock framhålla att vi från svensk sida förespråkat vikten av en jämn fördelning av de bördor som följer av en konsolideringspolitik. Detta är enligt min mening avgörande för att skapa demokratisk legitimitet och folklig förankring. 20 (S): Jag som verkligen uppskattar finansminister debattförmåga skulle faktiskt sätta värde på om han ville sluta använda copypaste-funktionen på datorn så mycket i interpellationssvaren. Det börjar gå inflation i är bäst, jag är världens bästa finansminister och svensk ekonomi står stabil. Vi känner alla till fakta att i förhållande till konkursfärdiga länder, till exempel , är ekonomi stabil. Att i det sammanhanget bli utnämnd till främsta finansminister är som att, som en tyckare skrev, bli utnämnd till bästa skidåkare. Det är kanske inte så mycket att hänga i julgranen. Min interpellation skrev jag mot bakgrund av den inkomstspridning som sker i och i efter den lilla dippen under finanskrisen . Oavsett vilken copypaste-funktion man använder på sin dator, , ökar klyftorna. Vidare ökar barnfattigdomen och ungdomsarbetslösheten. Siffertricksande kommer inte att lösa problemen utan det sker endast med hjälp av politiska åtgärder. Det här kommer att ge sociala, ekonomiska och demokratiska problem, inte bara i utan också i . Det kommer att bli förlorade generationer som kommer att ha svårt att lita på de system som finns, som inte kommer att vara inkluderade i de sociala, ekonomiska eller demokratiska delarna av samhällslivet. Från svensk sida är det bra att finansministern menar att han har försökt trycka på sina europeiska kolleger när det gäller att ha en jämn fördelning av bördorna för att, som skriver, få legitimitet i konsolideringspolitiken. Men det skriver inte finansministern i interpellationssvaret. Därför undrar jag: Är finansministern nöjd med den inkomstspridning som finns i ? går det ungefär 17 industriarbetarlöner på en lön i makteliten. Man kan ställa upp 17 personer här i kammaren samt en stor börsbolags-vd. De tjänar lika mycket. Tycker finansministern att det är en bra inkomstspridning i ett land? Är det denna modell som finansministern försöker ge sina europeiska kolleger inspiration till? Eller var går finansministerns gräns för när inkomstspridningarna är tillräckligt stora? Går den vid 20 eller vid 25 industriarbetarlöner? Eftersom skillnaderna ökar igen tycker jag att det är en relevant fråga. Svaret berättar vad det är för solidarisk fördelning som finansministern eftersträvar i EU. 21 FINN (M): Interpellationen är intressant, för den lyfter upp en ideologisk fråga som vi ofta debatterar i den här kammaren. Den förtjänar också att debatteras. När man talar om de ökade klyftorna skulle jag hellre vilja lyfta fram det som står att läsa i budgetpropositionen /12, nämligen att utanförskapet i de facto minskar och har minskat med . Där finns också en prognos fram till 20142015 där vi ytterligare kommer ned till kanske från att ha varit uppe i i utanförskap något som låg högre under de socialdemokratiska regeringsåren. Det är precis som finansministern tydligt beskriver i sitt svar: Om man använder sig av den så kallade Gini-koefficienten, som ofta har nämnts i debatten här, ligger bäst till i världen. Gini-koefficienten beskriver hur inkomstspridningen ser ut, och den korrigerar dessutom för de välfärdstjänster som vi solidariskt finansierar. Om man sedan tittar på de rika länderna, som också nämns i finansministerns svar, ser man att det inte bara är de nordiska länderna utan rätt många andra länder som ligger hyfsat till, på en Gini-koefficient runt ungefär 0,20. Om man har 0 har man inga inkomstskillnader och om man har 1 har man de största skillnaderna. Den fråga man egentligen bör ställa till denna typ av interpellanter är: Vad är den optimala Gini-koefficienten? Är det där nu ligger bäst i klassen? Ska vi ned till en ännu lägre nivå? Ska vi kanske ned till noll och inte ha några skillnader över huvud taget i samhället? Som har yttrats av tidigare socialdemokratiska ministrar är det så att om alla lever i armod är det hela på ett sätt rättvist fördelat när det gäller inkomstskillnadsproblematiken. Å andra sidan tror jag inte att någon vill komma dit. har från tagit fram frågan om fattigdom i och får nu svar för . Det är lite slående att följande då konstateras: Den absoluta fattigdomen har varit relativt , men andelen har sjunkit något jämfört med oavsett om man mäter hushåll, män, kvinnor eller barn. För barn ligger siffran som lägst på och som högst på . 2012 beräknas den bli 6,7. Detta innebär alltså att det finns siffror som visar att antalet familjer som har fått ekonomiskt bistånd var över 150 2005 och är under 120 000. Det ska sägas att det har ökat något , men det ligger fortfarande års siffror. Hur man än resonerar om vad som egentligen är förutsättningarna för att hålla detta utanförskap i schack finns det en sak som har nämnts tydligt i statsrådets svar, nämligen stabila ekonomi. Och den är inte bara stabil, utan den är bedömd som den kanske starkaste i hela . Det ger lite grann svaret på den andra fråga som interpellanten har rest, nämligen hur man ur ett europeiskt perspektiv ska se på position och möjlighet att påverka. Det är ingen hemlighet att finansministern får höra gång efter annan och med all respekt, för han förtjänar det att den svenska modellen enligt alliansregeringens sätt att hålla stabila statsfinanser nu gärna exporteras till de länder som bäst behöver se till strukturella reformer. Det är länder där man har varit slösaktig och hamnat i en fruktansvärd situation som ingen vill dela. Jag vill påminna om att har hamnat i liknande situationer tidigare på grund av tidigare socialdemokratiska försyndelser under både . De ledde fram till en intern finanskris, och dit vill vi inte tillbaka igen. 22 Finansminister (M): Låt oss ta en diskussion om hur det ser ut i och hur vi vill att det ska se ut. Låt oss konstatera att vi vill ha ett samhälle som präglas av sammanhållning. Sammanhållning bygger inte minst på att de som har det tuffast i samhället har det någorlunda bra och på att de som har det bäst i samhället inte drar i väg alltför långt. Vi vill se många andra värden i samhället som också är viktiga. Detta är inte det enda värde som är viktigt. Det är bra att vi har en starkt reallönetillväxt. Det är bra att vi har en stark välfärdsutveckling. Det är bra att vi har en god ekonomisk tillväxt för alla människor. Interpellationen tar sin utgångspunkt i makteliternas situation. Det fick mig att sätta mig ned och räkna lite på hur de samlade andelarna av toppinkomster har utvecklats. Man kan konstatera att under de år som vi nu har data för, 20062009, har toppinkomsternas andel ökat . Detta är att jämföra med att de under 20022006 ökade . Det var alltså en väsentligt snabbare ökning av toppinkomsternas andel under den förra socialdemokratiska mandatperioden och en kraftig ökning under hela den socialdemokratiska mandatperioden. Då drog verkligen toppinkomsterna i väg. Andelen ökade alltså och . Det kan vara en viktig utgångspunkt när vi funderar på vad vi ska utläsa ur siffrorna. Drev den socialdemokratiska regeringen medvetet isär och ökade skillnaderna var det därför siffrorna såg ut så? Motverkar den här regeringen medvetet skillnader är det därför siffrorna ser ut så här? Det finns säkert många olika förklaringar. Den generella bilden av och den är viktig att vi håller fast vid är att vi har små förändringar av de ekonomiska skillnaderna jämfört med de flesta andra länder. Vi har små ekonomiska skillnader, och det är bra. Vi har ett samhälle som i allt väsentligt präglas av att vi håller ihop. Om vi jämför toppinkomsternas andel i med andelen i ser vi att den är ungefär tre fyra gånger så stor, lite grann beroende på vilken tidsperiod man jämför. Det är bra att det inte riktigt ser ut så i . Varför måste vi diskutera hur ser ut? Det är en diskussion som Socialdemokraterna måste föra lite grann med varandra. Den beskrivning vi får av är att det är katastrofala effekter och att allt försämras. Om det är beskrivningen måste vi åtminstone få redovisa att tillväxtsiffrorna i är högre än i praktiskt taget alla andra länder. Sysselsättningssiffrorna är bättre än i praktiskt taget alla jämförbara länder. De är så höga som i , för att ta det som ett exempel. De är dubbelt så höga som i . Vi måste ändå få redovisa att de offentliga finanserna har utvecklats på ett starkt sätt och att vi inte behöver genomföra åtstramningar. Vi ställer oss frågan: Vad är det för politiska åtgärder vi har att vidta om vi vill ha både tillväxt och sammanhållning? Den första och mest uppenbara är utbildning ett utbildningssystem som premierar kunskap, som ställer krav och som ger stöd så att elever kan utvecklas utifrån sin egen förmåga. Det är grundbulten i ett system som ger små inkomstskillnader. Det andra är rörlighet. och de nordiska länderna har mer av social rörlighet än andra länder. Man sitter inte fast i en samhällsklass, i ett yrke eller i en grupp därför att man är född i den. Det finns goda möjligheter för människor i att röra sig tack vare utbildning och tack vare ett öppet samhällssystem. Det är viktigt med stabilitet eftersom sociala skillnader byggs under kriser. Det är under kriser människor hamnar i sociala situationer som gör att utanförskap och stora sociala skillnader blir följden. Därför är ekonomisk stabilitet också en del av politiken för sammanhållning. Ytterst måste vi naturligtvis ha en välfärdsstat som gör att vi tar hand om människor som av olika skäl har hamnat i bekymmer. Utgångspunkten måste vara att vi vill ha ett samhälle som präglas av sammanhållning och att vi ska ha en politik som är förenlig med sammanhållning och utveckling. 23 (S): Finansministern berättade inte vad som var den optimala inkomstspridningen i hans tycke. Det är tråkigt, men jag går in och försöker kommentera de tre faktorer som finansministern nämnde som stabiliserande för ekonomi och social välfärd. Det är stabiliteten i ekonomin. Jag tror faktiskt att vår ekonomisk-politiska talesperson , när hon senast deltog i en större medial diskussion, gav legitimitet till den stabilitetspolitik som har fört. Det är ingenting vi är oense om.