prot · GZ0974 · 2012-02-22 00:00:00 — Det är ett ganska tveksamt och framför allt märkligt förhållningssätt till lagstiftning och kommuner. Jag vill verkligen betona att det inte ligger någon politisk motsättning i uppfattningen att de äldre får inflytande över den omsorg som ges och att de får valfrihet i verksamheten. kan man rikta en viss kritik mot fri etablering och också ha invändningar mot borgerligt utformade valfrihetsmodeller. Jag undrar när borgerligheten ska sluta påstå att fri etablering är lösningen på det mesta och när vi tillsammans ska börja föra en seriös diskussion om de problem och utmaningar som detta system faktiskt för med sig. Inom området äldreboende finns det i princip aldrig rätta mig gärna om jag har fel en massa platser att välja mellan så att man kan använda sin valfrihet till att ställa alternativen mot varandra och ta det som känns mest lockande, kanske bäst, tryggast, närmast hemmet eller vad ni vill. Tvärtom är det oftast kö, och alla inblandade är glada när boendefrågan äntligen får sin lösning. Det finns till och med färre platser än trots att antalet äldre har blivit större. Valfrihet förutsätter som bekant reella alternativ, information, kunskap om alternativen och en verklig möjlighet att välja bort det som inte håller god kvalitet eller som inte passar. När kvalitetskontrollen i sig förväntas ske genom att man ska välja bort det dåliga är vi ganska långt från verkligheten. Jag tror att det var ganska många som ändå häpnade över det som centerpartiledaren sade: När människor får välja fritt och också kan promenera i väg skapar man förutsättningar för boende med hög kvalitet. Det är ett ganska anmärkningsvärt uttalande, särskilt kopplat till särskilda boenden om man funderar över vilken fysisk kondition dessa äldre har och vilka alternativ som de står inför. Jag ser fram emot att föra ett resonemang om kvalitet och kontroll kontra val. Vi behöver också fundera över långsiktiga investeringar. Vem är det som ska stå för långsiktiga investeringar? Vem vågar investera i en osäker verksamhet när investeringen består i att investera i människor som man inte tar med sig när verksamheten flyttar? Man måste också fundera över vad man bygger in i system som handlar om konkurrens och sedan förutsätta samarbete. Jag tycker att det är mycket glädjande att det som beskrevs som omöjligt snart är färdigt. Jag tänker på kommande föreskrifter och allmänna råd för en tydligare reglering av socialnämndens ansvar för bemanning inom särskilt boende för personer med demenssjukdom. tror jag att vi på denna punkt är ganska överens om att kvalitet inte bara handlar om rätt krav vid upphandling eller om rätt bemanning genom föreskrifter. Det handlar också mycket om inte minst utbildning som borde vara grundläggande och ett måste för ett arbete inom omsorgen möjligheter till återkommande kompetensutveckling under ett ofta långt yrkesliv och förmåga att både se och agera utifrån de individer som de äldre är. Kvalitet är att såväl den äldre som anhöriga känner en trygghet i den omsorg som erbjuds, att personalen kan vara stolt över sin arbetsinsats och känna att man räcker till. Omsorgslyftet med anor i flera regeringar bakåt i tiden är positivt, och jag önskar verkligen att det inte fanns några men. Men det är svårt att nationellt fastslå utbildningskrav och i huvudsak låta finansieringen sedan landa hos kommunerna, som man drar ned resurserna för gymnasieskolan och minskar vuxenutbildningen som har skett under den borgerliga regeringstiden. Det är nämligen väl känt att de allra flesta kommuner tampas med en tuff ekonomi. Trots detta envisas regeringen med att bedriva en ekonomisk politik som handlar om att statens budget ska gå ihop. Man ska betala av på statsskulden och sänka skatter med en ganska minimal effekt på jobben, och sedan får kommunerna mer eller mindre sköta sitt. Det kommer inte att hålla . Låt mig avslutningsvis säga att vi gemensamt måste ta ett ansvar för att äldreomsorgen blir ett utvecklingsområde. Det syns inte på den propositionslista som regeringen har presenterat för innevarande . Men vi kommer att återkomma. Låt mig avsluta som jag inledde: Det går att utveckla en gemensamt finansierad vård och omsorg av hög kvalitet för alla äldre. Men det handlar om politiska prioriteringar, och det handlar om kraft. Vi vet att det är en utmaning, men vi socialdemokrater har antagit den. 31 (MP): Antalet äldre ökar i alla länder i och naturligtvis också i . av befolkningen har fyllt . Många lever ett aktivt liv och ett längre liv än tidigare generationer. Enligt statistik kommer antalet personer som är att öka. Det finns tyvärr ett flertal exempel på att äldre diskrimineras i samhället. Många äldre får inte ett värdigt bemötande inom äldreomsorgen, något som vi tyvärr har fått flera exempel på . SKL räknar med att det behöver rekryteras runt 220 000 personer till omsorgen om äldre och personer med funktionsnedsättning. För att kunna behålla och nyrekrytera personal behövs bland annat kompetenssatsningar till gagn naturligtvis för den personal som deltar men inte minst för de boende i äldreomsorgen. Jag ska därefter gå över till de punkter som anser är särskilt viktiga. De medicinskt ansvariga sjuksköterskorna har en viktig roll för både de boendes säkerhet och de boendes kvalitet. Därför behöver deras ställning vara mer oberoende än vad den är . Många av de medicinskt ansvariga sjuksköterskorna har en dubbelroll. Dels är de chefer för äldreomsorgen på halvtid, dels är de medicinskt ansvariga sjuksköterskor på halvtid. Det är klart att det är lätt att denna dubbelroll orsakar konflikter och att man inte är tillräckligt oberoende. anser därför att det behövs en utredning för att se över regelverket, vad som styr arbete och vad som kan stärka hans eller hennes oberoende ställning. En annan kompetensfråga är naturligtvis specialistutbildning. av sjuksköterskorna inom äldrevården har specialistutbildning, och av dem har specialistutbildning med inriktning mot just äldre. Det är naturligtvis någonting som påverkar kvaliteten. menar också att det är viktigt att ta konsekvenserna av det faktum att det även finns unga personer som blir dementa. Därför bör det finnas boenden där flera yngre med demens kan bo tillsammans. Det kan också inrättas någonting som kan heta övergångsboende, där yngre personer med demens kan bo tillsammans med sin familj och där det också finns personal att tillgå. Hur ett sådant boende kan utformas bör man ta reda på och studera. Som miljöpartist är jag naturligtvis väldigt glad över det initiativ som tog tillsammans med Socialdemokraterna och om bemanning i äldreboenden. Vi kommer att ta upp det här . Vi anser nämligen att den viktigaste kvalitetsfaktorn inom äldreomsorgen är bemanning och kompetens. Med tillräcklig och kompetent personal med de olika kompetenser som krävs inom äldrevården blir äldreboende ett värdigt boende där vardagen blir en vardag som de äldre är värda. Jag stöder naturligtvis alla reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 2 och 6. 32 PER RAMHORN (SD): debatterar vi SoU10 Äldrefrågor, vilket är ett mycket viktigt område som berör många. har äldreomsorgen varit i fokus på ett mycket negativt sätt. I medierna har man fått ta del av vanvård och missförhållanden. Främst har det varit inom den privata äldreomsorgen, men man glömmer lätt att det finns stora problem även inom den kommunala äldreomsorgen. All denna uppmärksamhet har gjort människor oroliga. Jag har fått mängder av brev och mejl där människor undrar om de kommer att få den hjälp de har behov av och har rätt till på ålderns höst. Jag delar deras oro, för den är befogad. är det lite av ett lotteri vilken kvalitet det är på den omsorg som erbjuds där man bor. Skillnaderna är mycket stora. Alla vi som har arbetat inom äldreomsorgen vet att det är mer regel än undantag att det saknas tid för gemenskap och aktiviteter, så att de äldre får komma ut eller får en pratstund. När jag började inom äldreomsorgen fanns det fortfarande tid att slå sig ned för en pratstund med de äldre. var vi den enda mänskliga röst de hörde på . Vi hade tid att bry oss om våra vårdtagare. ser det tyvärr annorlunda ut på många håll i landet, och det är inte värdigt. De äldre har levt ett långt och strävsamt liv. De har varit och med och byggt upp den välfärd vi har i vårt land. Vi är skyldiga dem en värdig äldreomsorg med hög kvalitet var de än bor i landet. Man ska kunna känna sig trygg att bli gammal i . För att uppnå detta kommer det att behövas ett batteri av åtgärder. Bland annat kommer det att behövas en betydligt högre personalbemanning med rätt kompetens inom äldreomsorgen, men också en betydligt bättre statlig tillsyn av verksamheterna ute i landet. Det gäller både och privat äldreomsorg. En viktig del i att klara av sitt arbete inom äldreomsorgen är givetvis att man har rätt utbildning för det arbete man förväntas göra. har en femtedel av dem som arbetar inom äldreomsorgen inte rätt utbildning. Värst är det i . Där är det som har rätt utbildning inom äldreomsorgen. är arbetet inom äldreomsorgen komplext, och många av de äldre har ett stort vårdbehov och en omfattande sjukdomsbild. I takt med att allt fler blir gamla och får vård i hemmet har arbetet inom äldreomsorgen blivit mer och mer kvalificerat, vilket gör att medarbetarna måste ha rätt kompetens och känna sig trygga i sitt arbete, inte minst för de äldres säkerhet. Därför blir man väldigt förvånad över att det inte finns ett lagstadgat krav på att de som arbetar inom äldreomsorgen ska ha rätt kompetens för sina arbetsuppgifter. Det föreslogs förvisso av en utredning, men regeringen valde inte den linjen, vilket jag djupt beklagar. Vi sverigedemokrater anser att all personal inom äldreomsorgen ska ha grundläggande yrkeskompetens för sina uppgifter. Vi menar också att detta kompetenskrav ska regleras i lag. Att kräva rätt utbildning är en del av arbetet med att höja statusen på vård- och omsorgsyrken, så att fler vill arbeta och utbilda sig inom detta ytterst viktiga område. har till uppgift att granska den svenska vården och omsorgen för att se att den uppfyller de uppdrag som den har. Genom tillsyn kan de upptäcka och påtala brister i säkerheten. Om de hittar brister kan de ställa krav på verksamheterna att vidta åtgärder som eliminerar risker och missförhållanden. Men för att ska klara sitt uppdrag måste de ha de resurser som krävs, vilket de inte har. När jag besökte berättade avdelningschefen för tillsynsavdelningen, , att man bara kan täcka en liten del av landet med de resurser man har . Han beskrev det på följande vis: Om var en fotbollsplan skulle man bara ha resurser att granska det som fanns inom straffområdet. Vi sverigedemokrater anslog extra resurser till i budgeten, och vi kommer att öka detta anslag ytterligare framöver, så att får de resurser som krävs för att de ska kunna granska verksamheter inom äldreomsorgen och upptäcka missförhållanden. I har vi en mycket väl fungerande förebyggande verksamhet när det gäller mödra- och barnhälsovård. Detta har vi haft länge, och det har gett oss världens lägsta mödra- och spädbarnsdödlighet. När det gäller de äldre ser vi ofta exempel på problem som skulle ha kunnat förhindras om det förebyggande arbetet varit effektivare. Exempel kan vara äldre som fått fel, för mycket eller för lite läkemedel, fallolyckor och problem orsakade av felaktig kost och livsstil. Att effektivt förebygga dessa problem skulle avsevärt öka de äldres livskvalitet men också ge en stor vinst rent samhällsekonomiskt. För att uppnå en jämlik hälsovård finns nationella program . Vi saknar dock en nationell reglering när det gäller hälsovård för våra medborgare . Därför är det att börja planera för att införa en nationell äldrehälsovård i , ett system liknande mödra- och barnavårdscentraler för seniorer, som skulle leda till en effektivisering av vården och ge stora hälsovinster för en stor del av befolkningen. Det skulle stärka välfärden . Vi menar att svensk äldreomsorg kan så mycket bättre. Jag yrkar bifall till reservationerna 4, 10, 13 och 19. I detta anförande instämde (SD). 33 (V): Jag står naturligtvis bakom alla reservationer, men yrkar här bifall endast till reservationerna 3, 6 och 14. För är äldreomsorgen en av de viktigaste välfärdsfrågorna. Det duger inte att många är oroliga för sin egen eller sina anhörigas tillvaro på ålderns höst. Dagens och framtidens äldreomsorg berör oss alla. Antingen behöver vi den själva eller också kommer vi eller våra anhöriga snart att behöva den. Många arbetar i äldreomsorgen under allt stressigare arbetsförhållanden med låga löner, och många av oss har familjemedlemmar som bor på ett boende för äldre eller har hemtjänst. Äldreomsorgen är också en av våra allra viktigaste jämställdhetsfrågor. Fler kvinnor än män är beroende av äldreomsorg. Det beror på att kvinnor lever . Är de ett par är ofta mannen äldre, och det är kvinnan som blir ensam när hon behöver som mest hjälp. I äldreomsorgen jobbar till kvinnor. När äldreomsorgen inte räcker till är det kvinnor som får rycka in och ta över. Det innebär att många kvinnor i min ålder inte bara får klara ett heltidsjobb utan sedan också ska klara att stötta åldriga föräldrar för att inte räcker till eller för att mamma inte fick platsen på äldreboendet, trots att hon är glömsk och förvirrad och dottern känner att hon måste ställa upp och se till att det inte händer mamma någonting. Många kvinnor går ned på deltid för att klara situationen. Några väljer att inte jobba alls för att ta hand om sina åldriga föräldrar. Det här innebär att kvinnor inte kan satsa på sina arbeten, att de tvingas gå ned i deltid, får mindre lön och mindre pension. Det är underbart att hjälpa sina anhöriga, föräldrar, men det ska handla om att hjälpa till när jag kan och vill, inte tvingas till det för att äldreomsorgen inte räcker till. Resurserna har faktiskt minskat. Det var en rejäl dip under krisen , men krisen har fortsatt och resurserna minskar nu också. minskade resurserna till äldreomsorgen . Kanske trodde man att antalet äldre då de mest behöver hjälp inte skulle öka, men se det gjorde det. Vi ser resultatet i siffror på att anhöriga får ställa upp mer. var det lite av dem som fick hjälp från anhöriga. Vi ser också resultatet i stressigare arbetsförhållanden för personalen. Det är mer helgtjänstgöring. Det blir mer och mer av delade turer. De får jobba , får ett hål på tre mitt , och sedan komma tillbaka och jobba och kvällen. Det här blir oerhört slitigt för dem som jobbar. De möter ofta känslan av att inte räcka till, att inte hinna med vad de behöver göra. Det har sagts tidigare att de inte hinner se till de olika individuella behov som människorna har där de jobbar. När jag besöker äldreomsorgen får jag alltid höra samma önskan. Om jag frågar vad som är det viktigaste att göra i äldreomsorgen, svarar de att de behöver mer personal. De behöver vara några till. Jag vill gärna ge två exempel från mitt senaste besök i äldreomsorgen. En man berättade att de tidigare hade tid att göra något som var speciellt viktigt för de äldre, för henne eller honom. De tog till exempel med två äldre herrar till en fotbollsmatch. Herrarna satt i sina rullstolar med en öl och varmkorv i näven, hejade på Gais och var hellyckliga. De hinner inte sådant . Det andra exemplet är från samma boende. Det gällde en personalgrupp som hade jobbat där . De trivdes bra med jobbet och med varandra. En kvinna sade att hon egentligen inte ville sluta, men om de skulle få ännu mer helgtjänstgöring funderade hon över om hon kunde jobba kvar eftersom hon inte fick någon tid med sin familj. Äldreomsorgen behöver mer resurser, inte mindre. När kommunernas ekonomier är ansträngda och äldreomsorgen på många håll går med underskott är det att sätta ned fötterna. Därför har vi i som enda parti i öronmärkt pengar för mer personal i äldreomsorgen i vår budget. Det är fråga om 3 miljarder . Det skulle innebära 7 500 fler anställda med prioritering på demensvård. Det skulle göra skillnad: Det skulle öka kvaliteten och stärka äldres självbestämmande. Vi kommer att gå vidare i nästa års budget med ytterligare 1 miljard som vi vill satsa . Det är en annan del av äldreboendet. Det ska vara egen tid där den äldre själv kan bestämma vad som är viktigast för honom eller henne, vad man vill göra . Det var därför mot regeringens vilja röstade igenom motion om bindande riktlinjer för bemanning. Som det har sagts arbetar med frågan. Jag hoppas verkligen att det blir tydliga och bra föreskrifter som kan hjälpa kommunerna att få en bemanning som gör det möjligt att se till varje äldres enskilda behov. För att det ska bli verklighet tror jag att man måste göra den ekonomiska satsningen på mer personal, som har gjort. Mer offentliga resurser till äldreomsorgen behövs också om vi ska få en jämlik äldreomsorg. Plånboken ska inte styra om jag får tillgång till god äldreomsorg eller inte. Människor måste tycka att vi har en bra äldreomsorg om både den som har ont om pengar ska få en bra och tillgänglig äldreomsorg och den som har gott om pengar ska tycka att äldreomsorgen är tillräckligt bra. Annars riskerar vi att få en äldreomsorg med ett lågt basutbud för dem som inte har tillräckligt med pengar att köpa sig privata tjänster. Vi kan redan se en början på den utvecklingen. Äldre med gott om pengar toppar när äldreomsorg inte räcker till genom att köpa privata statligt subventionerade tjänster enligt . Många kommuner har satt timtaxan för hemtjänst så högt att det blir billigare med RUT-tjänster. Vi tycker att det ska vara ett tak på för en timmes hemtjänst för att inte utestänga äldre med dålig inkomst. Det är något som också tog upp i sin senaste rapport. Tudelningen ses i att fler med gott om pengar köper privata tjänster, medan andra människor avstår av ekonomiska skäl från äldreomsorg fast de behöver den. Omsorgen om våra äldre, stödet till våra äldre, och äldreboendena, är ingen handelsvara. Vi har tydligt sett och debatterat vad riskkapitalbolag och privata vinstintressen kan ställa till med. Det handlar i första hand inte om självbestämmande och valfrihet för äldre människor, utan det handlar om ett ideologiskt vägval hur man ser på ägande och makt i viktiga samhällsfunktioner. Jag konstaterar att tydligt ställer sig på den borgerliga sidan. Det handlar om riskkapitalbolags och näringslivets intressen att komma in på en säker och växande marknad där stora pengar finns att tjäna. Det handlar om huruvida marknaden ska få styra planeringen av var och hur äldreomsorg bedrivs eller om vi ska styra med hjälp av demokratiska beslut utifrån behov. Det handlar om huruvida vi ser äldre som medborgare med rättigheter eller som kunder som ska tvingas göra val på en marknad de sällan kan överblicka själva, där de själva får ta ansvar för om de har valt den bästa äldreomsorgen eller om de har gjort ett felval. De borgerliga partierna och tydligen också anser att privatiseringen har medfört en positiv konkurrens som leder till kvalitetshöjningar. Men när en äldre och dennes anhöriga ska göra val inom äldreomsorgen begränsas de oftast av faktorer som till exempel att det finns alldeles för få äldreboendeplatser eller att det inte finns något äldreboende där de vill bo. Ofta får de sin önskan att flytta till äldreboende avslagen. De anses inte ha tillräckligt stora behov. Att byta utförare när de inte är nöjda sker så oerhört sällan eftersom det är så krävande för äldre som kämpar med en dålig hälsa eller demens. Jag hörde på Aktuellt . Han sade om friskolorna: Vi politiker har varit naiva. Vi trodde aldrig att riskkapitalbolag skulle gå in i friskolesektorn med kortsiktiga vinstintressen, vara ägare i fyra , tjäna en massa pengar och sedan sälja vidare. Vi satte inte upp regler och kontroller för friskolorna som kunde förhindra situationen. Jag är lite förvånad över att diskussionen inte finns inom äldreomsorgen. Jag skulle vilja att ni i de borgerliga partierna, även , svarar på frågan. Ska vi vara lika naiva när det gäller vård och omsorg? Här är också riskkapitalbolagen på intåg. av den privata äldreomsorgen bedrivs av de fyra största vård- och omsorgsbolagen, som alla är riskkapitalbolag. Vi har yrkat om att det bör ske en utvärdering. Man bör utvärdera vad detta innebär för effektiviteten och kvaliteten, för insatserna för våra äldre, för olika grupper av äldre, de som har gott om pengar och de som har mindre gott om pengar. Vi tycker också att det är relevant att utvärdera vad det innebär för arbetsförhållandena. Vi vet att det här är kvinnliga arbetsplatser med mycket deltider och många tillfälliga anställningar. Man har ett stressigt och tungt jobb, ofta till låg lön. Vi vet också att vi behöver rekrytera många människor till äldreomsorgen . Det vore också väldigt viktigt att utvärdera vad marknadsanpassningen av äldreomsorgen har betytt för arbetsvillkoren för personalen i äldreomsorgen. har tydligt en annan politik. Vi säger nej till privata vinstintressen i äldreomsorgen. Vi ser gärna kooperativ och ideella företag. Det allra viktigaste i vår lösning är att satsa på mer resurser för tillräcklig personal, att satsa på en långsiktig kompetensutveckling. En tioårig satsning på 4 miljarder har vi länge föreslagit. Koppla det till utbildningsvikariat så att man har råd att ta in vikarier när de anställda går på utbildning. Det skulle lyfta äldreomsorgen. Se till att personal får rätt till heltid! Se till att man kan få fasta tjänster! Det skulle ge bättre arbetsvillkor. Våra äldre och äldreomsorgens personal är verkligen värda det. 34 (C): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i dess helhet i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. Alla våra äldre och anhöriga ska kunna känna sig trygga med att vården och omsorgen fungerar och håller god kvalitet. Som har sagts har äldreomsorgen särskilt , tyvärr på grund av förfärliga rapporter som medierna förtjänstfullt har lyft fram, satts i fokus. Det har varit rapporter om gamla och sjuka människor som inte får den vård och omsorg som de behöver, som inte respekteras och ges den värdighet vi själva tar för givet när vi blir gamla. Vi ser de här händelserna såväl i kommunalt driven verksamhet som i privat verksamhet, och det är lika illa fullständigt oacceptabelt! Där ska verksamhetsansvariga stå till svars, brister i den kommunala uppföljningen avslöjas och åtgärdas samt tillsynen förstärkas. Fokus på äldrefrågorna ger också och det är viktigt att säga en möjlighet att visa upp alla goda exempel där kommuner och privata tar sitt ansvar, där kommunerna följer upp och kvalitetssäkrar verksamheten oavsett vem som driver den. Framgångsfaktorer är ett fungerande ledarskap, när personalen ges förutsättningar att se den enskilda människan och hennes behov och när den äldre ges huvudrollen i sitt eget liv. Som enskilda partier ställer vi oss frågorna: Vilka är problemen? Vad kan vi utveckla? Vad kan vi göra bättre för att lyfta fram och rätta till brister? Vad vill vi med äldrepolitiken? För mig och är utgångspunkten trygghet och kvalitet, liksom att den äldre människan ska respekteras som den han eller hon är och fortsatt få bestämma över sitt liv. Oppositionen fastnar ibland i uttalanden som: Det är fult med vinst, verksamhet är bäst, inte kan gamla göra egna val inom eller välja boenden. LOV behöver vi ju inte i hela landet. Den här typen av uttryck hör man. I stället är vi övertygade om att våra äldre som vill få göra egna val också ska kunna få göra det, även om man råkar bo i en röd kommun. Valfriheten är grunden för att kunna bestämma över sitt eget liv, även när hälsan sviktar och orken tryter. Visst finns det personer som inte på egen hand kan bedöma om kvaliteten på vården och omsorgen är godtagbar. Då är det ännu viktigare att politiken är tydlig med vilken kvalitet som ska levereras, på vilket sätt den ska följas upp och att bistå den äldre med information och kvalitetsjämförelser.