prot · GZ09129 · 2012-06-13 00:00:00 — Alliansen anser att när det gäller förslaget att införa bristande tillgänglighet för personer med funktionshinder som diskrimineringsgrund är det viktigt att förändringar av regelverk bedöms på ett sätt som omfattar såväl budgeteffekter som samhällsekonomiska effekter i stort. Att förbättra tillgängligheten är mycket angeläget, men det gäller också att ta ekonomiskt ansvar och i så fall anvisa medel till en så stor och omfattande reform som det handlar om. Vi välkomnar att regeringen tar initiativ till att fortsätta arbetet att utreda och komplettera beslutsunderlaget i fråga om bristande tillgänglighet. En av de frågor som diskuteras är huruvida bristande tillgänglighet ska utgöra diskriminering enligt lag. Det är viktigt att reformarbetet fortsätter så att även personer med funktionsnedsättning kan känna full delaktighet i samhället. Med ett genomarbetat och väl underbyggt ekonomiskt beslutsunderlag ökar förutsättningarna att bedöma konsekvenserna av olika förslag till åtgärder. Det är viktigt att beredningsarbetet fullföljs. En av de frågor som diskuterades i är om bristande tillgänglighet enligt lag ska utgöra grund för diskriminering. Vi har viktiga utmaningar framför oss. Samhället bär ett ansvar. Genom att förändra attityder, tillåta människor att växa och skapa tillgängliga miljöer för människor med funktionsnedsättningar kan fler leva det liv de önskar. Det är vårt mål i det fortsatta arbetet för bättre tillgänglighet. Mot bakgrund av att regeringen redan bereder frågan om tillgänglighet yrkar jag bifall till förslaget i utskottsbetänkandet såvitt avser punkterna 16 och 816. 216 (S) replik: tänker jag inte debattera jämställdhet. Det kan vi göra , . brukar inte vara med i de debatterna. är det oerhört viktigt att vi debatterar hur vi ska komma till rätta med den bristande tillgängligheten. Vi socialdemokrater har alltid tagit ekonomiskt ansvar. Det vet mycket väl. Däremot har ditt parti inte alltid velat ta ett ekonomiskt ansvar. Vi vill också ta ansvar för människor. Det handlar om att människor ska få ett bra liv. Det handlar om att människor ska få rätt att få vara de de är i samhället och få tillgång till samhällets olika delar. Det är både en mänsklig rättighet och en demokratisk rättighet. Tillgängligheten är bra för oss alla, och man kan räkna på bara kostnaderna eller vinsterna. Jag måste ställa ett par frågor till . Handikappförbunden ställde frågor till oss riksdagsledamöter inför valet. De undrade om man kommer att arbeta aktivt för att en ny diskrimineringslag som omfattar bristande tillgänglighet ska träda i kraft . På den listan står det att , , skulle arbeta aktivt i frågan. Ändå har reserverat sig i frågan i arbetsmarknadsutskottet. Hur kommer det sig? Hur kommer det sig att ditt parti inte tycker att det är viktigt att alla ska få tillgodogöra sig sina mänskliga rättigheter i vårt ? 217 (M) replik: Det är oerhört viktiga frågor. Vi jobbar alla för att personer med funktionsnedsättning ska känna större delaktighet, få delta aktivt i samhällslivet, få en bättre fritid, lättare få jobb och så vidare. ska man när en sådan fråga diskuteras ha klart för sig att man kan svara upp mot finansieringen av en sådan reform. Det gäller att se helheten. Det är viktigt att alla åtgärder är underbyggda och att det går att redovisa hur de ska finansieras. Frågan är inte ordentligt utredd. Statskontorets slutsats är att kostnaden kan bli upp till 200 miljarder. Det är fråga om mycket stora kostnader. Departementspromemorian Bortom fagert tal ger en annan bild, att reformen nästan kan finansiera sig själv, vilket jag har svårt att tänka mig. Det är departementets bild. Man måste i det här sammanhanget ta till sig vad SKL, Kommuner och Landsting, talar om. Socialdemokratiska kommunalråd och landstingsråd är oroade. Partiet spretar åt olika håll. Kommun- och landstingsföreträdare för Socialdemokraterna avvisar förslaget och hänvisar till det vi säger, nämligen att frågan måste utredas vidare. måste svara på hur Socialdemokraterna tänker finansiera reformen. Alla vill väl att det ska hända mer och att frågan ska drivas framåt. Det handlar också om att kunna betala för en så stor reform. Därför är det viktigt att det finns ett bra underlag innan det här skrivs in i lagtexten. Hur tänker Socialdemokraterna finansiera detta? Ska kommunerna stå för notan, eller ska pengarna tas ur statsbudgeten och ges till kommunerna? Det är viktiga frågor. 218 (S) replik: Man kan bara titta på kostnaderna om man vill, men man måste också se vinsterna för personerna i fråga, för samhället och för verksamheterna i övrigt. Jag kan återigen ta upp exemplet med min farmor och farfar. Min farmor blev blind i vuxen ålder. Hon kunde inte lära sig att gå ut på egen hand. Men min farfar kunde hjälpa henne. Sedan tog de av benen för farfar olyckligtvis, som han själv sade. Han blev rullstolsbunden. Min farfar och farmor flyttade till en lägenhet anpassad för rullstol. Farfar kunde hjälpa min farmor och ta vara på sig själv utan någon större insats från samhället, mer än att de hade en bostad de klarade av att vara i. Det var en enorm vinst för både farmor och farfar, och det var en enorm vinst för kommunen, för oss anhöriga och för samhället. Byggnaden där lägenheten fanns var byggd för funktionsnedsatta. De hade möjlighet att åka ned med hissen, gå till kafeterian och restaurangen. De kunde komma ut på torget. Det var trevligt tyckte min farfar. Men han kunde inte komma in i affären med rullstolen och köpa snus. Det var helidiotiskt även för alla oss andra. Om man gick med en barngrupp snubblade barnen på det konstiga trappsteget mitt ute på trottoaren. Det hade varit bra om den hade tagits bort. Samhällsvinsten blir oerhört mycket värdefullare för den med funktionsnedsättning och för oss anhöriga. Min farfar och farmor fick ett bra liv, trots deras funktionsnedsättningar. 219 (M) replik: Jag kan hålla med mycket av det som har sagts. Det visar att det finns mycket att göra i samhället. Det är viktigt att följa upp vad kommunerna och landstingen gör för till exempel kollektivtrafiken. Kommunal- och landstingsägda trafikbolag måste också se till att det finns en kollektivtrafik som följer lagstiftningen. Det är likadant med byggandet. Det fordras att fler kommuner gör mer än . En del kommuner och landsting gör nog vad de kan och vidtar viktiga åtgärder, men det finns också kommuner som inte gör vad de ska enligt nu gällande lagstiftning. har beskrivit hur det kan vara med funktionsnedsättning. Det är viktigt att vi strävar framåt och försöker göra förbättringar. Man kan inte komma ifrån att man kan lova hur mycket som helst, men det kommer också en nota där någon ska betala. Vem ska betala, , om vi går direkt lagstiftningsvägen, det blir rättspraxis och sanktionsavgifter för kommuner och fastighetsägare? Det är fråga om enorma samhällskostnader. Det finns säkert också intäkter, och Statskontoret har gjort vissa beräkningar. Det går att göra besparingar på med 2 miljarder. Fler personer med funktionsnedsättning i arbete ger 10 miljarder. Det finns säkert intäkter. Vi vet inte riktigt vad kostnaderna och intäkterna blir. Vi måste jobba vidare med frågan så att vi får en bra kostnadsbild. Det är grunden för fortsättningen. Sedan är vi nog överens att vi måste göra mer för människor med funktionsnedsättningar. 220 (MP): Jag börjar med att säga ja till punkt nr 7 i utskottets förslag. Delaktighet eller inte det är frågan. ska vi debattera diskriminering och bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Det är viktigt att se tillgänglighet i ett större perspektiv. Tillgänglighet är inte bara ramper eller fasade trottoarer; det handlar om så mycket mer. Det handlar naturligtvis om fysisk tillgänglighet, men också om tillgänglighet som en förutsättning för delaktighet. Tillgänglighet är ett sätt att nå det centrala i handikappolitiken, nämligen delaktighet. Tillgänglighet är en viktig väg för att nå dit. Tillgänglighet är också i hög grad en demokratifråga. är i många delar ett tillgängligt land. Mycket har gjorts för att nå målet full delaktighet. Frågan är om det räcker. Nej, det gör inte det. har skrivit under standardregler för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet. Det gjordes 1993 det är alltså . Snacka om att handikapprörelsen har ett oändligt tålamod. Ändå är det mycket kvar innan vi har nått fram till det vi har lovat, nämligen delaktighet i förskola, skola och samhällsliv, tillgång till teckenspråkstolkar, kollektivtrafik, affärer, biografer, teatrar med mera. Det är, som sagt, inte bara fråga om tillgänglighet i form av ramper och hissar utan också om tillgänglighet till information information på nätet och informationsskyltar. Det gäller till exempel informationsskyltar på tågstationer för personer med grava synskador. Varifrån går mitt tåg? Är det försenat? Vi kan fortsätta med kollektivtrafiken. Det händer då och då att tåg är försenade; det vet vi alla. Det kan vara signalfel eller något annat. De kan byta spår precis vid avgång. Hur ska man som döv nås av den information som ges i högtalarna? Vi har också alla de som är rullstolsburna och inte kan räkna med att ta tåget eftersom många tåg inte tar emot rullstolar. Det är något som enligt handlingsplanen skulle ha varit åtgärdat 2010. Handikappförbunden har ett stort tålamod. Tänk så många innovativa idéer som skulle komma fram om vi gjorde mer tillgängligt. Det är ett arbete som gynnar fler än bara personer med funktionsnedsättning. Det gäller att ha tillgång till personer som kan och förstår konsekvenserna av bristande tillgänglighet. Som när det gäller så mycket annat handlar det om kunskap och attityder. Så länge brist på tillgänglighet inte anses som diskriminering är risken stor att tillgänglighetsbristen inte kommer att åtgärdas och då finns bara ord, policydokument och standardregler på papperet. Verkligheten är annorlunda, så väldigt annorlunda. Alla har samma rätt till delaktighet i samhället. Det kräver ett starkt skydd mot diskriminering av personer med funktionsnedsättning genom fysisk tillgänglighet som ger alla möjlighet att använda olika tjänster. Det finns behov av offensiva metoder för att kunna inkludera personer med funktionsnedsättning i förskola, skola, arbetsliv och samhället i övrigt. Jag ska kort nämna något om vad vi har lovat. Vi har EU:s nya funktionshinderstrategi 2011. Strategin har åtta ledord, varav tillgänglighet är ett, ett annat är delaktighet och ytterligare ett är diskriminering. Det är alltså tre ord som passar in precis på det som vi pratar om . Det är tre ord som vi har lovat som land. Ur FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning läser jag en artikel: För att främja jämlikhet och avskaffa diskriminering föreskrivs i punkt 3 att konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa att en skälig anpassning säkerställs. Om tillgänglighet står det i artikel 9: så att personer med funktionsnedsättning får tillgång på samma villkor som andra till den fysiska miljön, till transporter, till information och till kommunikation. I första rapport till om rättigheter för personer med funktionsnedsättning 2011 konstaterar att mycket arbete pågår men att mycket återstår. Ja, det kan man nog säga. är bara ungefär hälften av landets grundskolor och gymnasieskolor tillgängliga för elever som är rullstolsberoende. Tåg kan man, som sagt, bara åka . Arbete är, som har nämnts, en stor bristvara för personer med funktionsnedsättning och så vidare. Arbetsplatserna är helt enkelt inte tillgängliga; det är ett problem. Jag träffade en ung man som i vuxen ålder hade åsamkat sig en skada som gjorde att han blev rullstolsburen. Han blev tvungen att omskola sig och skulle ut på en praktikplats. Det var bara det att han inte kom in på praktikplatsen eftersom han satt i rullstol. Han bad att få en annan praktikplats. Han fick då svaret: Jaså, du nekar. Nej, jag nekar inte; jag kommer inte in. Den rutan har vi inte, fick han höra. Det hette alltså att han nekade. föreslog 2006 ett diskrimineringsförbud, vilket innebar att om inga åtgärder vidtogs för att ge tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning skulle det räknas som diskriminering och införas i diskrimineringslagen. Det kom en proposition 2007, Ett starkare skydd mot diskriminering. Regeringen valde att avstå med motiveringen att frågan bör beredas ytterligare. Känner ni igen det? Handikapporganisationerna har ett otroligt tålamod. Det var ; det är . får det vara färdigberett och färdigutrett. Det måste vara tufft att ha rättigheter men inte kunna använda dem. Det är precis det som det är fråga om. Vi har en utredning som heter Bortom fagert tal. I den utredningen föreslår man att bristande tillgänglighet ska betraktas som diskriminering. Man säger också att det inte har några betydande ekonomiska konsekvenser. införde en lag om förbud mot diskriminering . I är man så klok att man när man stiftar en ny lag har ett avsnitt som heter Ekonomiska och administrativa konsekvenser. Där kan man i detalj läsa vad det kostar att till exempel införa ett kölappssystem som alla kan använda. Det är en merkostnad med . Man kan läsa vad tillgänglighet till transporter, byggnationer, it och så vidare kostar. När det gäller kostnader finns det exempel från Econ, som är centrum för ekonomisk analys i . Det finns en Vistautredning i . Det är ett företag som har genomfört projekt med anknytning till universell design och tillgänglighet för funktionshindrade för nationella och lokala offentliga organ. Det finns något som heter NIBR Norsk institutt for by- og regionforskning. Det finns något som heter . Det finns alltså en hel del beräkningar. I den norska lagen är man också förnuftig nog att ta fram de fördelar som finns med lagen, som att den innebär flera hundra personer ytterligare i arbete, att fler kan använda den fysiska miljön och på så sätt ta del av utbildning och arbetsliv, att fler klarar sig på egen hand vid fler tillfällen och behöver mindre hjälp, och sist men inte minst, ökad livskvalitet för alla som detta berör. Jag var på på konferens om sällsynta diagnoser när jag fick besked om utfallet i arbetsmarknadsutskottet. Det var en konferens med många som arbetar i branschen runt funktionsnedsättning. Svenskarna gratulerades och gladdes. Norrmännen sade: Det var . Äntligen ska ni också följa detta. Jag frågade norrmännen om ekonomin. De sade att det inte har varit några vidare diskussioner om vådliga utgifter för att nå tillgänglighet. Däremot går arbetet enligt det norska handikappförbundet trögt. Jag tänker sluta där jag började. Våra politiska ambitioner får inte bara bestå av policydokument och konventioner. Det måste finnas handling utifrån de mål som är uppsatta i olika dokument. Det handlar om delaktighet i vardagslivet där tillgänglighet är en förutsättning. Därför är denna lag så otroligt viktig att få igenom. Som slutkläm kan jag inte låta bli att säga att jag förstår att anledningen till att Alliansen säger nej är kostnaderna. Om det är så skulle inte ha skrivit under man skulle inte ha gjort en strategi för genomförande av en funktionshinderspolitik och många andra dokument, bland annat EU-dokument. Man skulle inte ha bejakat detta. Det har man gjort. Då är det vår skyldighet att uppfylla det som vi tillsammans som nation har lovat. Återigen: Det är ett otroligt tålamod hos handikapporganisationerna. 221 (M) replik: sade i sitt inlägg att mycket är gjort men att mycket arbete återstår. Det kan jag gärna instämma i därför att det naturligtvis återstår mycket för att få ett samhälle som är tillgängligt för alla människor med funktionsnedsättningar. Men det handlar återigen också om att ta ett samhällsansvar och att ta ansvar för både budget och samhällsekonomi. Jag tror att vi är överens om nästan allting när det gäller att vi måste göra mer för att vi ska få ett tillgängligare och bättre samhälle för alla människor, inte minst för de människor som har en funktionsnedsättning. Men låt oss också titta på den lagstiftning som redan finns. tog upp skolorna. Det stämmer säkert att många skolor ute i landets kommuner inte är anpassade för barn med funktionsnedsättningar. Här finns det mycket att göra. Jag kan även nämna kollektivtrafiken som också nämndes tåg och bussar. Självklart återstår det mycket att göra även där. Men det är framför allt ett kommunalt ansvar att se till att man följer den lagstiftning som redan finns. Jag tycker att vi ska ställa större krav på kommuner och landsting att de verkligen följer lagen. Som jag sade inledningsvis är det säkert många som gör det. Men det finns också kommuner som ligger långt efter i detta arbete. Återigen till finansieringsfrågorna. Man kan inte bara säga att vi måste göra mer. Visst ska vi göra det. Men det handlar också om att kunna betala notan, och vem ska göra det? Det finns säkert bra exempel från både och andra länder. Men när det gäller har den nya lagen funnits i bara . Jag tror därför att det är lite för tidigt att utvärdera vilka effekter den nya lagstiftningen i har haft. 222 (MP) replik: Jag tror att jag börjar med det ekonomiska ansvaret. Jag tycker att man har ett medmänskligt ansvar. Det tycker jag inte att man kan bortse från på något sätt. Detta är sådant som vi har lovat. Vi har sagt ja till detta. Att sedan säga nej det är det vi gör är inte att ta ansvar. Det är en annan sorts ansvar. När det gäller det ekonomiska ansvaret kan man läsa hur det ser ut i . Det finns en otroligt detaljerad genomgång av allt. Jag tog upp detaljen med kölapparna för att man ska förstå att lagen är på en mycket detaljerad nivå. När jag var på talade jag en hel del med norska män och kvinnor, både från handikappområdet och från departementet. Det var ingen av dem som så att säga gick omkull när vi talade om ekonomi, utan för dem var detta en självklarhet. Lagen har ändå funnits , vilket inte är så otroligt . När det gäller kommuner och landsting skrivs det i Bortom fagert tal mycket om att detta är en underlåtenhet och att kommuner och landsting inte har tagit på sig det. Dessa lagar och policydokument har funnits . Jag tror inte förlåt mig, kommunerna att det händer någonting om vi inte gör detta till en lag. Det är många års underlåtenhet, och det borde ha varit åtgärdat. Men det har inte gjorts. Jag är rädd att det inte görs om vi inte tar i med hårdhandskarna och stiftar en lag när det gäller denna diskriminering. 223 (M) replik: Vi känner alla ett medmänskligt ansvar. Jag kan också konstatera att det återstår mycket att göra. Man bör kontrollera hur det verkligen står till i kommunerna och vad de gör och inte gör. Lagstiftningen ska följas. Det måste vara det grundläggande. Det finns säkert många bra exempel från . Jag tycker att det är viktigt att man i det fortsatta beredningsarbetet tittar på . Har det blivit bra i , eller har det inte blivit bra? Det ska vara en del i den fortsatta utredningen. Om man ska fatta beslut i en så viktig fråga det är en stor och omfattande reform som kostar mycket pengar ska man ha ett bra underlag. I promemorian Bortom fagert tal talas det om att det egentligen inte skulle kosta någonting utan att det bara är att klubba igenom lagen. Statskontoret talar om 200 miljarder. Bara den aspekten gör att vi måste fortsätta utredningsarbetet för att få fram kostnadsbilden. Vad kostar det egentligen? Det kanske finns intäkter som man kan räkna in. Att fatta ett beslut på så lösa grunder är inte ansvarsfullt. Man tar inte ekonomiskt ansvar om man gör det. Det är möjligt att vill höja skatten ytterligare. Enligt sitt förslag med anledning av vårbudgeten vill man höja skatten med 33 miljarder. Man kanske vill lägga på en ytterligare skattebörda som slår igenom och drabbar löntagare och företagande och ser till att tillväxt och sysselsättning minskar. Det är kanske den vägen som ni vill gå. Kommunerna kommer nog att kräva någonting sådant. Kommunerna kommer att kräva en finansiering av staten via finansieringsprincipen om de ska genomföra detta. Den diskussionen får man ta med kommunerna. Där får ta en diskussion med sina partivänner eftersom är på vår linje i denna fråga. Man menar att vi ska fortsätta att utreda och se till att vi får ett bra underlag innan vi fattar ett beslut. 224 (MP) replik: Jag tycker att det är otroligt trist att stå och tala om pengar när det handlar om ett så viktigt beslut. Det gäller att följa lagen. Man kommer gudskelov inte att bereda detta eftersom det i hur som helst har varit klart hur detta skulle se ut. Man har haft på sig att bereda, undersöka och så vidare. Det är en del av detta. Men det får vara nog . Det får vara färdigberett. Om man bereder detta, vilket ni tycker att man ska, blir det billigare då? Eller tycker man att detta kostar 1 miljard för mycket? Då ger man katten i det. Ni har ingen aning om vad det kostar, enligt Statskontoret. I Bortom fagert tal har man en annan syn på det. I har man absolut en annan syn på det, och där har man en viss erfarenhet . Jag undrar bara vad som skulle bli bättre om vi bereder. Det är en retorisk fråga eftersom Alliansen tycker att vi ska bereda vidare. Det blir ingen annan kostnad om vi bereder, och detta är någonting som vi måste göra i princip oavsett vad det kostar eftersom det är ett löfte som vi har gett. Det är många människor som har väntat på detta. Låt oss därför gå till handling . 225 (FP): I samband med att vi ser en alltmer åldrande befolkning ser vi också ökade åldersrelaterade funktionsnedsättningar och svårigheter. Bristande tillgänglighet utgör ett hinder för att personer med funktionsnedsättning ska kunna delta fullt ut i samhället. Vi kan också konstatera att det finns stora skillnader mellan personer med funktionsnedsättning och den övriga befolkningen vad gäller ohälsa, utbildningsnivå, inkomster med mera. Ett tillgängligt samhälle innebär med andra ord vinster på individnivå och för samhället i stort. Ett tillgängligt samhälle bidrar till bättre utbildning och bättre förvärvsfrekvens bland personer med funktionsnedsättning. Med ett tillgängligare samhälle får vi helt enkelt ett bättre samhälle. Regeringen arbetar med att på olika sätt säkra de bestämmelser om tillgänglighet som redan finns när det gäller lagstiftningen, till exempel PBL och lagen om handikappanpassad kollektivtrafik. De ska följas. Vi har sett att regeringen har stärkt skyddet mot diskriminering. Arbetet med att säkerställa skydd oavsett diskrimineringsgrund pågår så att lagstiftningen blir så heltäckande och effektiv som möjligt. För mig finns det ingen tvekan. Jag ser otillgänglighet som diskriminering. Därför är det viktigt att ha ett lagligt stöd för detta. Vad gäller diskriminering som har samband med kön i fråga om försäkringstjänster bör anta regeringens förslag till lag om ändring i diskrimineringslagen. är skyldigt att anpassa diskrimineringslagen så att den är förenlig med dom. Därför ska det generella undantaget från förbudet mot könsdiskriminering vid tillhandahållandet av försäkringstjänster i diskrimineringslagen tas bort. Vi ska vara stolta över ett som är ett humant och tolerant samhälle präglat av principen om alla människors lika värde, mångfald och allas rätt att bli behandlade som individer på lika villkor. Det är viktigt att diskriminering på grund av etnisk tillhörighet motverkas. Lika rättigheter och möjligheter ska främjas oavsett kön, etnicitet, religion, sexuell läggning, funktionshinder och ålder. Det är inte acceptabelt att hbt-personer fortfarande utsätts för diskriminering och andra kränkningar i det svenska samhället. Det är viktigt att understryka hur angeläget det är att främja hbt-personers rättigheter och möjligheter. Detta kräver stora insatser på många plan. Förhållandena i arbetslivet påverkar människors livssituation. Därför måste vi ha ett långsiktigt och hållbart arbetsliv. En god arbetsmiljö är en förutsättning för att förhindra diskriminering och kränkningar på arbetsplatsen.