prot · GZ09108 · 2012-05-03 00:00:00 — De här förslagen borde vi ha kunnat förhandla om i . Vi borde ha kunnat hitta överenskommelser om flera stycken av dem. Nog finns det stora ideologiska skillnader mellan de politiska partierna och nog är det så att vi fortsatt kan bråka väldigt mycket om höjda tak och ersättningsnivåer, om principer för rehabilitering, men min bedömning är fortfarande i efterhand att det borde ha kunnat finnas förutsättningar att hitta lösningar på en del av de uppenbara akuta problem som fanns i sjukförsäkringen. Men det fanns inget förhandlingsmandat hos de borgerliga ledamöterna i socialförsäkringsutskott. Effekten blev i stället att vi fick ett skarpt avgörande med utskottsinitiativ, där vårt förslag att stoppa utförsäkringarna föll eftersom valde att stödja de borgerliga partierna och säkerställa fortsatta utförsäkringar. De andra två förslagen, om nollklassades ersättningar och om förändrad arbetsmarknadsprövning, vann gehör. Vi hade en tuff debatt i och jag tror att många förvånades över den obstruktionsvilja som fanns från de borgerliga partiernas sida att försöka försena och förhala ett riksdagsbeslut så till den milda grad att vi fick kalla in en extra riksdag för att fatta beslut om att förändra sjukförsäkringen. Det var till och med så att man redovisade att det här skulle kosta om det genomfördes, en bedömning som ingen annan delade och som Alliansens företrädare sedan har varit tysta om. Vi fick till slut ett beslut och vi fick en budgetproposition som levererade, låt vara ett något annorlunda men ändå ett förslag till förändring av de nollklassades ersättningar. Men så fick vi också ett besked från regeringen om att man inte var beredd att ändra arbetsmarknadsbegreppet utan ville utreda frågan vidare. För oss var det inte acceptabelt. Med ett riksdagsbeslut säkerställde vi att regeringen skulle återkomma till senast med förslag om att förändra arbetsmarknadsbegreppet. När i utskottet sade att han inte tänkte göra detta väckte det stor förvåning. Det väckte en debatt som ledde till att vi ifrågasatte om man inte skulle diskutera frågan om misstroendevotum. Det blev naturligtvis inte aktuellt utan avbröt sin sportlovssemester, kom till och och berättade att det nog kommer ett förslag. Det tyckte jag var bra, för beslut ska följas. I det här fallet innebar det att regeringen redovisade en proposition där man ändrar det arbetsmarknadsbegrepp vi har vid prövningen så att det blir normalt förekommande arbete som man ska prövas gentemot i försäkringen. Det där är en viktig förändring. Det är en förändring som har eftersträvats från handikapporganisationer, från LO-TCO Rättsskydd, från många. För att säkerställa att det också blir rätt tolkning och rätt tillämpning har vi varit noga med att se till att vi i betänkandet hänvisar till den proposition som föregick den lagstiftning som föreslogs. Vi har också säkerställt att man citerar och följer rätt dom, den vägledande dom som finns i , så att vi vet att det blir rätt tillämpning. Det här är viktigt eftersom vi vill att det ska vara en rejäl förändring i prövningen mot arbetsmarknaden som görs . Det är viktigt eftersom det också kan innebära att fler människor får en möjlighet att vara kvar på arbetsmarknaden och kunna komma tillbaka med full kraft. Det är en riktig arbetslinje, inte en utsorteringslinje, inte en rehabiliteringsgaranti som gör att du tvingas lämna arbetsmarknaden, utan en rehabilitering, en möjlighet och en prövning som säkerställer att du får stöd och chansen att komma tillbaka. Vi kommer att följa implementeringen av den nya lagstiftningen. Vi kommer att följa arbete och jag är övertygad om att LO-TCO Rättsskydd, handikapprörelsen och många andra också kommer att göra det för att säkerställa att det blir rätt tillämpning. Detta är viktigt för dem som drabbas, även om det sedan kommer att vara många andra förändringar som också behöver göras i sjukförsäkringen. Låt mig avslutningsvis säga något om dessa. Det här är en förändring som vi har genomdrivit i och som vi kan vara stolta och glada över att vi gör. Men ska veta att det finns många andra förändringar som behöver göras i sjukförsäkringen! I den bästa av alla världar skulle vi kunna fortsätta att föra konstruktiva samtal i om att korrigera de felaktigheter som finns. Men jag är mycket väl medveten om att regeringen och de borgerliga partierna fortfarande tycker att det är viktigt att göra stora besparingar i sjukförsäkringen. De tycker att delar av reformen är väl genomförda. Detta kommer nog att vara ett område för stor politisk och ideologisk debatt även framöver. För mig som socialdemokrat är det givet att vi fortsatt driver frågan så att vi får en rejäl arbetslinje med rätt till rehabilitering och rimliga ersättningar. Man ska inte behöva dubbelförsäkra sig, utan man ska ha ett ordentligt ekonomiskt skydd i en social försäkring. Vi vill ha en sjukförsäkring som fungerar även för läraren, polisen och sjuksköterskan. Vi motsätter oss en utveckling där man tvingas ta kompletterande försäkringar. Vi vill se en arbetslinje som erbjuder stöd och rehabilitering i stället för utförsäkring. Och vi vill sätta stopp för utförsäkringarna, för det är inte värdigt ett välfärdsland som att ha så stora utförsäkringar. (Applåder) I detta anförande instämde Shadiye Heydari, , , , och (alla S). 106 FINN (M): Som precis har sagt debatterar vi ett enigt betänkande i linje med regeringens förslag om att när den försäkrades arbetsförmåga har varit nedsatt ska arbetsförmågan prövas mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden i stället för mot förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden. Jag tänkte ge en lite annorlunda beskrivning än den som gav av vägen fram till detta förslag till beslut. Detta är en återgång till det begrepp för arbetsmarknaden som gällde före när sjukförsäkringen nödvändigtvis reformerades mot bakgrund av förslagen i socialförsäkringsutredningen försäkring och mera arbete. Utredningen leddes av förra socialförsäkringsministern och socialdemokraten . Den var initierad av ministären från Socialdemokraterna ledd av , och efter valförlusten 2006 överlämnades den till socialförsäkringsminister från . Reformen av sjukförsäkringen, som trädde i kraft , visade sig i allt väsentligt vara både nödvändig och riktig bedömd både ur Alliansens och säkert också ur den tidigare tongivande socialdemokratins synvinkel. Det senare baserar jag bland annat på ett citat ur utredning där följande står att läsa under rubriken med arbetsmarknaden på s. 109: I praktiken är det dock rimligt att åtminstone övergångsvis räkna med att resultatet av en bättre fungerande sjukförsäkring blir ökad arbetslöshet. En betydande grupp som i dagens system blir långtidssjukskrivna och hamnar i förtidspension skulle i stället tvingas söka arbete. Vi skulle få en överflyttning av personer från sjukförsäkringen till arbetslöshet och i förlängningen förhoppningsvis arbete. Denna ökning av arbetslösheten som en mellanstation är enligt vår mening en målsättning med en reformerad sjukförsäkring och inte en risk att försöka undvika. En person som är arbetslös i stället för långtidssjukskriven står betydligt närmare arbetsmarknaden. Färska siffror från , som bekräftades av direktör tillsammans med generaldirektör när de så sent som besökte utskottet, visar också att en framgångsrik reformering av sjukförsäkringen genomfördes av alliansregeringen , men då under hårt motstånd av dagens socialdemokrater stödda av miljöpartister och vänsterpartister här i . I korthet visar dessa siffror att sjuktalen har blivit radikalt lägre och sjukskrivningsperioderna betydligt kortare. Samma minskning ses också av antalet förtidspensionärer. Jämförs detta med är det hälften så många som är sjukskrivna och som är det hälften så . Även de för individen skadliga och samhället kostliga förtidspensioneringarna har minskat kraftigt från de tidigare toppnoteringarna med hela 140 personer som året runt försköts in i en sådan passivitet utan ambition att se om arbetsförmåga fanns. De tidigare helt medicinskt omotiverade geografiska skillnaderna har dessutom nu försvunnit när det gäller sjuktalen. Det visar enligt min mening att man möjligen använde sjukförsäkringen som ett arbetsmarknadspolitiskt instrument, vilket helt förfelar sjukförsäkringens syfte. Sjukförsäkringen fungerar kort sagt som den ursprungligen var tänkt, till gagn för både individer och samhälle. Det är viktigt att regeringens formulerade mål nu vidmakthålls med en låg sjukfrånvaro som ligger i linje med jämförbara länder i . Den ska ligga lågt och stabilt och inte fluktuera som tidigare kanske på grund av att den användes felaktigt från tid till annan. Till och med , det vill säga efter reformens ikraftträdande, har knappt 55 000 personer uppnått maximal tid i försäkringens bortre gräns. Av dessa har en fjärdedel trots allt fortsatt att vara sjukförsäkrade på grund av de många rimliga undantag som finns därför att det skulle vara oskäligt att lämna försäkringen i deras specifika situation. Av de runt 40 000 som lämnade sjukförsäkringen har ungefär hälften sedan återvänt till sjukförsäkringen igen, medan den andra halvan fortsätter utan att återgå till sjukskrivning. Hela 36 000, eller , valde emellertid först att prova den nytillskapade frivilliga tre månaders arbetslivsintroduktionen på Arbetsförmedlingen för att se om man kan komma närmare arbetsmarknaden. Av dessa är hela 5 049 personer, eller , i någon form av arbete. 6 523 personer eller deltar i olika fortsättningsprogram på Arbetsförmedlingen med eller utan arbetslivsinriktad rehabilitering. Drygt 2 500 personer, eller , är arbetssökande. Dessa över 14 000 individer, eller , som annars hade gått en säker men passiviserande förtidspension till mötes i det gamla sjukförsäkringssystemet befinner sig nu på arbetsmarknaden eller mycket närmare den än vad de skulle ha varit utan reformen. Det har alltså blivit just så som den tidigare socialdemokratiska socialministern förutspådde i sitt förslag, som allianspartierna genomförde. Detta var i allt väsentligt en både nödvändig och bra reform för att värna arbetslinjen och hindra att sjukförsäkringen användes för andra syften än det den var tänkt för. Efter valet förbättrades reformen ytterligare genom ett antal förändringar föreslagna av alliansregeringen med ikraftträdande , 2012. Även dessa förbättringar visade sig vid dagens redogörelse för utskottet från direktör och generaldirektör leva upp till förväntningarna på att hjälpa individer som möjligen hamnade mellan stolarna när reformen infördes. kan de få bättre hjälp och stöd, som de har ansökt om. Vad är det då för återgång till det gamla som diskuteras? Det handlar om förslag från som regeringen har låtit utreda av bland annat själv om vad en förändring av arbetsmarknadsbegreppet från det nuvarande till det gamla där prövningen sker vid 180 dagars sjukskrivningslängd egentligen betyder. Enligt analys kommer en sådan mindre justering till det gamla att ha en ytterst begränsad betydelse. Trots detta tar alliansregeringen höjd för detta i bland annat vårpropositionen och tillskjuter mer medel för att försäkra sig om att de försäkrade verkligen får sin ersättning. Dagens förslag är därför enligt min mening endast en kosmetisk förändring tyvärr inte ens säkert till det bättre. Rättsprövningar av det förra begreppet liksom av det nuvarande har ungefär samma status . Därför har allianspartierna också lämnat ett särskilt yttrande i detta betänkande där vi ifrågasätter tillvägagångssättet från oppositionen. Det är en ohelig allians som hellre vill knäppa regeringen på näsan än konstruktivt jobba framåt med de förslag som också stod att läsa om i utredning. Men det viktiga är att sjukförsäkringsreformens huvudsakliga förtjänster därmed också värnas genom att vi med den förändring som föreslås beslutas också behåller en mer legitim sjukförsäkring som arbetslinjen stärks bättre än i det tidigare systemet. lämnade nämligen i sitt svar till regeringens uppdrag på grund av förslag ett eget förslag på ett ännu lämpligare utformande av ett helt nytt tredje begrepp för hur samverkan mellan arbetsoförmåga och arbetsmarknad bör kunna formuleras . Man föreslår då att ordet arbetsmarknad inte alls bör ingå i en sådan formulering i lagtexten utan att uttrycket medicinska förutsättningar för arbete i stället bör ingå, och man bör fokusera på denna problematik. Detta förefaller mig och alliansregeringen som ett klokt övervägande, inte minst som parallellt med detta utredningsuppdrag har arbetat med att långsiktigt införa nya verktyg för att bättre bedöma arbetsoförmåga och förmåga. Till min beskrivning i samklang med tidigare tongivande socialdemokrater och dagens försäkringskasseledning målade , Socialdemokraterna, upp en helt annan bild som speglar en helt annan verklighet, som jag och många andra med mig inte alls känner igen. Det är lite förvånande att också driver tesen att här ska föregripa regeringen med fortsatta förändringar av sjukförsäkringen när han sitter med i bland annat den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, där man brett parlamentariskt i lugn och ro kan jobba fram förhoppningsvis samstämmiga förslag om hur sjukförsäkringen ska utformas . Det förefaller mig vara en mycket bättre arbetsform än att komma med näsknäppar till regeringens normalt ledande förmåga att komma fram med förslag som sedan kan diskuteras här i . Avslutningsvis kan jag säga att det blev slående när journalisterna började få upp ögonen för vad det här spelet egentligen har inneburit. Jag tyckte att det var intressant att läsa , socialdemokrat, som i bland annat sade att Alliansen och oppositionen bråkar om ingenting. Det här är i princip tyvärr vad en lång process har inneburit som jag menar i vissa stycken försenar möjligheten att titta på det nya tredje begreppet. Men vi är, fru talman, överens om att vi ska följa ordning, och i vårt särskilda yttrande har vi noterat just detta, som vi hoppas att alliansregeringen tillsammans med den parlamentariska socialförsäkringsutredningen och tittar vidare på ett nytt begrepp som bättre möter arbetsoförmåga och som inte nödvändigtvis tittar på arbetsmarknaden i första rummet. (Applåder) I detta anförande instämde (M) och (C). (forts. 15 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 14 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde KrU6 Kulturskaparnas villkor och kultur i det offentliga rummet Punkt 1 (Kulturskaparnas villkor) 1. utskottet 2. res. 1 (S, V) 3. res. 2 (MP) Förberedande votering: 115 för res. 1 19 för res. 2 167 avstod 48 frånvarande Kammaren biträdde res. (M) anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats som frånvarande. Huvudvotering: 168 för utskottet 114 för res. 1 19 avstod 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 94 M, 21 FP, 19 C, 18 SD, 16 KD För res. 1: 96 S, 18 V Avstod: 19 MP Frånvarande: 16 S, 13 M, 6 MP, 3 FP, 4 C, 1 SD, 1 V, 3 KD, 1 - Punkt 2 (Stödet till centrumbildningarna) 1. utskottet 2. res. 3 (MP, V) Votering: 265 för utskottet 36 för res. 3 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 94 M, 21 FP, 19 C, 19 SD, 16 KD För res. 3: 19 MP, 17 V Frånvarande: 16 S, 13 M, 6 MP, 3 FP, 4 C, 2 V, 3 KD, 1 - Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. KU9 Integritetsfrågor m.m. Punkt 11 (Lag om allmän kommunikationshemlighet) 1. utskottet 2. res. 1 (V) Votering: 284 för utskottet 18 för res. 1 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 94 M, 19 MP, 21 FP, 19 C, 19 SD, 16 KD För res. 1: 18 V Frånvarande: 16 S, 13 M, 6 MP, 3 FP, 4 C, 1 V, 3 KD, 1 - Punkt 12 (Behandlingen av personuppgifter inom kriminalvården) 1. utskottet 2. res. 2 (SD) Votering: 283 för utskottet 19 för res. 2 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 94 M, 19 MP, 21 FP, 19 C, 18 V, 16 KD För res. 2: 19 SD Frånvarande: 16 S, 13 M, 6 MP, 3 FP, 4 C, 1 V, 3 KD, 1 - Punkt 13 (Offentlighet i skolor med enskild huvudman) 1. utskottet 2. res. 3 (SD) Votering: 282 för utskottet 19 för res. 3 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 S, 94 M, 19 MP, 21 FP, 19 C, 18 V, 16 KD För res. 3: 19 SD Frånvarande: 17 S, 13 M, 6 MP, 3 FP, 4 C, 1 V, 3 KD, 1 - Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 15 § (forts. från 13 §) Ett återinförande av begreppet normalt förekommande arbete (forts. SfU14) 107 (S) replik: Jag är inte alldeles säker på att Finn förstår hur provocerande hans inlägg i talarstolen kan ha varit för väldigt många. När han från moderat sida säger att det var väldigt många som valde den frivilliga arbetslivsintroduktionen ska han vara medveten om att det för svårt sjuka människor var det enda alternativet för att garanteras någon form av rimlig ersättning. Trots att man gjorde det innebar det att man ibland kom till en arbetsförmedlare som fick söka upp en mitt under en vårdsituation och erbjuda en att skriva ett cv i ett läge där man var svårt sjuk och mitt i en rehabilitering. Många upplevde detta som kränkande. När dessutom erfarenheten nu visar, trots vad dåvarande regering sade, att många förlorade på den här prövningen för att sedan återkomma i sjukförsäkringen, tror jag att man måste förstå att Finn beskrivning att detta var något som man valde frivilligt kommer att upplevas som oerhört provocerande för många. Tycker Finn verkligen att det är skäligt att man under en tids sjukdom, med den utförsäkring som de regler som Finn har röstat för innebär, ska förlora ? Vad säger om det faktum att majoriteten nu kommer tillbaka till sjukförsäkringen? De var ju sjuka. Det var inte så som regeringen tycktes tro, att de stod friska och glada och beredda att gå in på arbetsmarknaden. Det är ju som återkommer till jobb. Finn noterar att regeringen gör ett tillskott i budgeten, men det är inte på grund av de nya sjukskrivningsreglerna eller den nya arbetsmarknadsprövningen, utan det är på grund av det faktum att sjuktalen nu ökar. På tal om kostnader skulle jag också vilja höra Finn synpunkt på hans åsikt i för mindre än , att det skulle kosta att genomföra den här reformen. Delar inte Finn den uppfattningen längre? 108 FINN (M) replik: Först och främst är det viktigt att slå fast att den här reformen, enligt vår bedömning och tidigare socialdemokratiska utredare, har varit helt nödvändig och att siffrorna som vi har fått föredragna av ledning i alla väsentliga stycken visar att reformen fungerar. Motfrågan inställer sig naturligtvis : Är beredd att backa tillbaka från allt vad har föreslagit och som sedan alliansregeringen har genomfört? Så till den konkreta frågan om arbetslivsintroduktionen. Ja, det är intressant att se hur man i en reformering av sjukförsäkringen närmat sig arbetsmarknaden genom att introducera inte bara utan även Arbetsförmedlingen i arbetet. Arbetsförmedlingen har enligt mitt sätt att se det gjort ett jättearbete för att få arbetslivsintroduktionen att fungera genom att anställa helt ny personal för att möta de från sjukförsäkringen kommande individerna på deras egna meriter och göra helt individuella bedömningar. Man hade introduktionsmöten där man förvissade sig om i vilken situation dessa individer egentligen satt. Jag kan hålla med om att det kanske var olyckligt att gå från ett försäkringssystem till ett annat där man i grunden har en viss osäkerhet i många fall om det exakta utfallet av inkomst för att fortsätta sitt liv. Från har vi dock ändrat på detta. Vi har förstärkt och förbättrat möjligheterna att komma över till arbetslivsintroduktionen tidigare, under sjukförsäkringsskyddet, och då påbörja en analys av i vad mån arbetsmarknaden ändå kan finnas för en individ som har varit långtidssjukskriven. Detta är en bra förbättring av en redan bra reform. Så till dem som återvänder. När man prövar arbetsförmåga kan det visa sig att en del inte har det. Då ska de åter till sjukförsäkringen, och så sker också . Glöm dock inte att det var 14 000, vilket jag nämnde i mitt anförande, som kom över i någon form av arbetsmarknadsriktade åtgärder. 109 (S) replik: Vi ska komma ihåg att man hamnar i en rundgång, i någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. I arbete är det som hamnar. Det är ungefär i relation till den del som var i arbete redan innan. Dessa resultat stämmer ganska väl överens med de prövningar som gjordes tidigare, under 20022006, vad det innebär när man gör en fördjupad granskning. Hade regeringen redan då lyssnat på oss hade man redan då också kunnat öppna möjligheten för en tidigare prövning av förmågan att kunna vara på arbetsmarknaden. Återigen: För Finn verkar det vara en petitess eller en mindre besvärlighet att förlora . Men för en undersköterska eller ett vårdbiträde är det en väsentlig del av inkomsten. Och för alla de ytterligare som förlorar på den utförsäkring och rundgång som ni har infört i sjukförsäkringen leder det knappast till förbättrade förutsättningar att komma in på arbetsmarknaden. Grundfrågan kvarstår: Hur mycket tycker Finn att det är rimligt att man ska förlora på att man råkar vara sjuk över den administrativa tidsgräns som regeringen har hittat på? Det är inte rimligt att sätta en tidsgräns på en sjukdom, utan det måste ske en individuell prövning. Frågan om de 2,4 miljarderna återstår. tyckte och hans partikamrater att en sådan här reform var omöjlig att genomföra, och den skulle kosta 2,4 miljarder. Det var den bedömning som skickade till finansutskottet också. genomförs reformen, och det talas inte om 2,4 miljarder utan om marginella kostnader för genomförandet. Jag är nyfiken. Har Finn och någon uppfattning om vad detta kommer att leda till och vilka kostnader det handlar om? Delar Finn dagens åsikt eller står han kvar vid den åsikt han hade ? 110 FINN (M) replik: Först till den viktiga frågan om dem som kommer till arbete med reformen. Det är en humanitär ekvation som Socialdemokraterna inte har förstått att vi parar reformeringen av sjukförsäkringen och ansatsen att komma närmare arbetsmarknaden med att vi också stärker vinsten av att arbeta med jobbskatteavdrag. De som har varit sjukskrivna kommer över till arbetslivsintroduktion och finner kanske sedan ett arbete. säger att det inte ens är . Men med det tidigare systemet var det . Man var förpassad i långtidssjukskrivning som passivt ledde till att man flyttades över i förtidspension och sedan levde under de ekonomiska betingelserna resten av livet. kan man i stället komma in i arbete genom olika åtgärder. Siffran som jag nämnde i mitt anförande och som vi fick styrkt av ledning var att av de 36 000 som kommit till hade kommit in i någon form av arbete, allt från timanställning till heltidsarbete. Det var som var i arbetslivsinriktade åtgärder med syfte att komma till ett arbete. Då kan man dessutom komma i åtnjutande av jobbskatteavdraget. Det är att satsa på människor, . Det är att satsa på förstärkt inkomst och på att människor blir mindre beroende av politiker och deras bidragssystem. Det här är en viktig reform som gagnar utvecklingen att komma från ohälsa och sjukdom till arbete, med den ökning av självkänsla och den förstärkning av den egna ekonomin det innebär. Jag sade också att regeringen på olika sätt har försökt prognostisera kostnaderna för den förbättring vi gjort av sjukförsäkringen. Det fanns tilläggsekonomi för detta både i budgetpropositionen och i vårpropositionen inför det beslut vi debatterar och förhoppningsvis kommer att fatta . Jag litar på att man har räknat fram dessa siffror på departementet på ett korrekt sätt. 111 (MP): Då står vi äntligen här för att debattera inför beslutet om att genomföra den lagändring som tillsammans med Socialdemokraterna och tog initiativ till.