prot · GZ0962 · 2012-01-26 00:00:00 — Det kan funka i en alternativ oppositionsmotion, men i regeringens budgetproposition måste det vara tydligt om vi ska öka investeringarna i infrastruktur, vilket jag tycker att vi ska göra. Det är kanske en av de viktigaste åtgärderna vi kommer att ha med propositionen framåt. Då måste man höja anslagen. Det går inte att hålla på att lånefinansiera och tro att man kan finansiera detta via en lastbilsskatt som inte har någon klimateffekt. 120 Miljöminister (C): Vi rör oss nu över väldigt stora områden. Jag måste säga att jag tycker att det av respekt för , som har skrivit en seriös interpellation, är ganska sjyst om vi håller oss till hennes frågor. Vi kommer att diskutera till exempel CDM i nästa interpellationsdebatt. Jag är fullt beredd att svara på alla dessa frågor då, men det är anledningen till att jag nu försöker respektera den text som är inlämnad till mig ifrån . Färdplan 2050 är en oerhört viktig del. Det finns två; det kanske är något förvirrande. Kommissionen har föreslagit en Färdplan 2050 som inte har blivit antagen. vetolade detta beslut på , vilket vi har diskuterat förut. Det var oerhört synd. Där fanns nämligen en sektorsvis genomgång av hur samlade medlemsländer ska klara de europeiska klimatmålen. Jag har tyckt att den samlade strategiska arbetsmetoden är jätteviktig och väldigt bra. har ett uppdrag att titta på hur vi ska nå 2050. Där betraktar jag de mål vi har till 2020 som etappmål, för om vi ska klara det tuffa målet att vara nettoneutrala måste vi nog faktiskt se till att vi har klarat 2020. Det hänger alltså väldigt mycket ihop, och det innebär att vi i detta arbete tittar på åtgärder som är väldigt snabba och nära , medellångt och det som ger resultat på . Min tro är nämligen att detta inte är lätt och att vi därför behöver använda alla möjligheter vi har som vi tycker ger bra utdelning, sektor för sektor, för att klara minus 40 till 2020, en fossilfri fordonsflotta och sedan landa i det allra svåraste att ha ett klimatneutralt samhälle 2050. Förutom detta har jag själv kallat in en grupp experter som vi har haft ett stort, öppet möte med, där vi diskuterade just arbetssättet. Där finns representanter för alla samhällssektorer och även för miljöorganisationerna, som alltid har väldigt mycket viktiga saker att tillföra i dessa sammanhang. Vi har haft ett möte, och jag har planerat in nästa. Där tror jag att det, förutom att lägger all kunskap som finns i att klara de olika målen samlat, strategiskt och med bevarad eller helst ökad konkurrenskraft för , finns saker som de som jobbar särskilt i en viss sektor kan tillföra och som miljöorganisationer kan tillföra. Därför hävdar jag att just det strategiska arbetet med 2050-målet också är villkoret för att vi ska klara . Det är det sätt jag tänker på. Det handlar om att få det samlat och att det inte ska bli hackigt. Det ska vara en bra investeringshorisont för industrin, och människor ska veta vartåt vi siktar. Det tror jag egentligen är det bästa svaret på interpellation. Här måste vi naturligtvis, givet vad vi gör i och hur situationen utvecklas här, lägga otroligt mycket kraft och arbete på att se till att EU fattar rätt beslut. Jag ber att få återkomma till det i nästa inlägg. 121 (MP): Först vill jag säga till : Ja, vi har med en höjning av koldioxidskatten enligt Klimatberedningens förslag i vår budget. Kilometerskatten är i första hand en styrande skatt för att komma till rätta med diverse miljöproblem och andra problem som är förknippade med den tunga lastbilstrafiken. Icke desto mindre skulle den rimligen ge intäkter, och det skulle bli väldigt konstigt att ha en budget där man inför en skatt men inte låtsas om att man får pengar för den. Det tycker jag skulle vara mer tveksamt än att tala om att vi faktiskt får pengar för skatten och att vi kan använda dessa till att bygga ut en klimatsmart infrastruktur järnvägar och så vidare så att människor kan förflytta sig mer klimatsmart. Sedan, till : Jag tycker att det är bra att man har ett långsiktigt tänk och att man verkligen går strategiskt och grundligt till väga att man tittar på vad vi kan göra i olika sektorer och vad vi kan ha för generella styrmedel. Vi kan dock inte ha enbart detta. Jag känner en viss frustration som jag hoppas att miljöministern kanske ändå kan ha viss förståelse för. Under förra mandatperioden stod vi nämligen och skrek att det var jättebråttom och att vi måste göra något. Då sade man: Vi tillsätter Klimatberedningen. Där kommer alla förslag. Det kom jättemånga förslag, och man antog några stycken. säger man: Ja, vi har Färdplan 2050. Där kommer alla förslag. Det där långsiktiga behövs absolut, men vi behöver också börja göra saker . 2015 måste utsläppen ha vänt ned om vi ska ha en chans att nå tvågradersmålet. Det är därför jag står här och är lite frustrerad, trots att jag vet att även miljöministern vill väl. Det är bra att man ska gå grundligt och noggrant till väga, men vi måste också börja göra saker . Det är denna frustration jag vill få utlopp för. Jag hoppas att vi kanske gärna väldigt snart kan få lite konkreta förslag. 122 Miljöminister (C): Oj om jag delar frustration? Ja, det kan jag säga att jag gör. Jag har en enorm förståelse för den. Jag skulle återkomma lite grann till situationen på EU-sidan, för det är också en viktig plattform och spelplan när det gäller just klimatfrågorna. Där pågår ett arbete med att diskutera just om EU ska höja sina mål till . Eftersom uträkningar visar att det för att sammanfatta den rapporten just i en sådan här konjunktursituation är billigast att göra det man ändå måste göra. Kommissionen har aviserat att man ska titta på hur detta slår ekonomiskt för EU:s ram och den inre marknaden samt hur man kan förstärka konkurrenskraften och hur detta förstärker konkurrenskraften. Kommissionen hade lovat detta dokument . Det har inte kommit . Jag kollar om det är på väg, och än har det inte kommit. Det är en otroligt viktig nyckel för att fortsätta vrida om utvecklingen EU-gemensamt. Det är förstås en källa till frustration. Vi följer och försöker arbeta väldigt hårt med det förhandlingsarbete som pågår inom EU för att stärka denna diskussion och få den åt rätt håll. När det gäller den svenska nivån håller jag med. Mitt sätt att försöka hitta åtgärder och att få det strukturerat är det arbete som pågår med den svenska Färdplan 2050. Utöver det hoppas jag att vi också ska kunna följa upp detta i varje årlig budgetproposition och återkomma med kortfristiga åtgärder. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2011/12:178 om klimatpolitiken efter 123 Miljöminister (C): Fru talman, ärade ledamöter och åhörare! har ställt följande fyra frågor till mig: Vilka nya åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser ämnar miljöministern vidta? Hur ser miljöministern på klimatmötets beslut om CDM, vilket betyder clean development mechanism och är ett klimatprojekt inom FN:s hägn, exempelvis avseende inkluderande av CCS i systemet? CCS står för carbon capture and storage, alltså avskiljande och lagring av klimatgaser. Är miljöministern nöjd med beslutet om tekniköverföring, och kommer miljöministern att verka för att lagar och bestämmelser kring patent- och immaterialrätt reformeras för att underlätta tekniköverföring? När avser miljöministern att börja driva målet att minska EU:s utsläpp ? När det gäller hur vi ska minska utsläppen av växthusgaser skulle jag vilja referera tillbaka till den debatt som vi precis har avslutat om interpellation 2011/12:175. I mitt svar har jag beskrivit hur ska visa ledarskap såväl nationellt som inom EU och internationellt. Jag pekade där på vårt arbete för att begränsa utsläppen genom vårt nationella mål att minska utsläppen till 2020 och genom arbetet med en svensk färdplan för att uppnå visionen om ett utan nettoutsläpp av växthusgaser , Färdplan 2050. Ett första steg i arbetet blir beredningen av den delrapport som kommer med . Det blir också viktigt att ytterligare analysera statistik för utsläppsutvecklingen , som var en tydlig påminnelse om hur viktigt det är att vi fortsätter ansträngningarna för att få ned utsläppen också på kort sikt. visar i sin analys att utsläppsökningen till större delen förklaras av ovanligt kall väderlek och ekonomisk återhämtning efter en mycket djup nedgång inom industrin året innan. Den andra frågan gäller klimatprojektet , clean development mechanism, och hur det har hanterats i . Sådana klimatprojekt åstadkommer inte bara kostnadseffektiva utsläppsminskningar utan också tekniköverföring, bidrag till hållbar utveckling och omställning i utvecklingsländer samt finansiering av . Transparensen i CDM-processen möjliggör en löpande kritisk granskning, och kritiken leder till ett kontinuerligt arbete med att förbättra mekanismens funktion och tillförlitlighet. Viktiga frågor är projektens miljömässiga integritet och additionalitet samt att säkra att utvecklingsländernas stöd för och efterfrågan på CDM kan förenas med ett balanserat utrymme för sådana projekt. Någon större genomgripande reform i av det slag som antyder stod faktiskt aldrig på dagordningen, men arbetet med förbättringar pågår oavbrutet. Särskilt vill jag nämna den fristående kommitté som CDM-styrelsen tillsatt och som ska lämna en rapport och förslag på förbättringar rörande exempelvis transparens och additionalitet. När det gäller CCS, carbon capture and storage, alltså lagring av växthusgaser, som klimatprojekt antogs bestämmelser om hur sådana projekt ska kunna genomföras. Regelverket uppfyller de krav som och EU har ställt. Att CCS nu inkluderas i CDM här är det många förkortningar har under överskådlig framtid ingen stor praktisk betydelse. Några carbon capture and storage-projekt som står eller faller med om CDM kan tillämpas på dem kan knappast förutses eftersom bidraget till finansieringen är alltför litet. Det innebär att i praktiken ser vi inte att det här kommer att äga rum inom dessa ramar. Om metoderna för carbon capture and storage kan utvecklas och effektiviseras kan det eventuellt bli ett viktigt verktyg för såväl i-länder som för att minska nettoutsläppen av växthusgaser. Min bedömning är att det återstår en hel del arbete . Arbetet med att underlätta utveckling och överföring av klimatvänlig teknik till utvecklingsländerna är helt centralt för att vi ska kunna möta klimatutmaningen. Vid sidan av CDM behövs flera verktyg för tekniköverföring. Det var därför bra att vi i kunde gå vidare med beslutet från om det nya teknikcentret. Min bedömning är att det kommer att kunna spela en viktig roll tillsammans med många andra organisationer som arbetar med tekniköverföring, inte minst svenska myndigheter och företag. När det gäller frågan om immaterialrättens och framför allt patenträttens roll har jag, och EU, en annan ståndpunkt än interpellanten. Vi är övertygade om att patenträtten är en förutsättning för att få fram ny klimatvänlig teknik i tillräcklig omfattning, något som i sin tur är avgörande för att vi ska kunna möta klimatutmaningen. Jag ber att få återkomma med resterande del av svaret i nästa inlägg, eftersom det är ett oerhört omfattande interpellationssvar. 124 (V): Jag tackar miljöministern, som gjorde ett tappert försök att besvara den långa interpellationen, för det svar som jag har fått skriftligen i sin helhet och nästan allt uppläst. Det ger oss ett bra underlag för diskussion. Till att börja med kanske jag kan få svar på den fråga som jag tidigare ställde, nämligen om visionen inga nettoutsläpp i . Ska tillgodoräkna sig uppköp av billiga utsläppskrediter, CDM och JI, som det brukar kallas, eller är det verkliga utsläppsminskningar som ska göras på hemmaplan? Det andra som jag vill ta upp är en viktig fråga som rör patent- och immaterialrätt, som jag tycker diskuteras alldeles för sällan när vi pratar klimatpolitik. Den absoluta merparten av patenten på förnybar energi, till exempel solenergi eller vindenergi, finns hos ett fåtal företag i och . Ifall ett fattigt land vill använda sig av den tekniken är de ofta förhindrade att göra det eftersom de måste betala dyra licenser för det. Det har varit en lång diskussion inom klimatrörelsen på toppmötena. Jag vet att vid jag tror att själv var där beslutade man att se över patent- och immaterialrätten och att med en eventuell reform av patent- och immaterialrätt se hur man lättare kan överföra teknik till utvecklingsländer. Det jag menar att man kan använda som modell är serviceavtalet TRIPS. Där regleras till exempel patent på läkemedel. Och där har man sagt att för livsbesparande läkemedel, till exempel hivmediciner, sätter man patenten åt sidan. Länder som , och andra kan utveckla lokala bromsmediciner utan att vara tvungna att betala väldigt dyra licenser till ett fåtal monopolläkemedelsföretag i den rika världen. På precis samma sätt borde man kunna diskutera, eftersom det här är en fråga om överlevnad, möjligheten, inte att ta bort patent de ska finnas kvar för utvecklingsländer att slippa betala licenser så att de kan använda sig av den senaste tekniken billigt eller helt enkelt kostnadsfritt. Det är inte första gången som vi här i kammaren diskuterar frågan om att skala upp EU:s ambitioner till . fick jag besked från att hon ville att EU skulle ta steget att minska sina utsläpp . själv konstaterar i färdplanen som diskuterades tidigare att av utsläppsminskningarna redan har gjorts. Man kan alltså promenera i mål vad gäller 20-procentsmålet. Och man konstaterar att om man skalar leder det till ökade investeringar i förnybar energi och hållbara transporter. Kort och gott: Vi tar stegen mot en grön ekonomi. Det är inte bara så att vi faktiskt minskar utsläppen, utan vi har också enorma möjligheter att skapa nya jobb inom de här sektorerna. Det är därför som jag tycker att verkligen skulle säga klart och tydligt på EU-nivå att det är dags att öka ambitionerna till att minska utsläppen med . Den här frågan har stötts och blötts så otroligt . är det att vi sätter ned foten och hjälper de goda krafter i världen som vill att EU ska skärpa sina utsläppsminskningsambitioner. 125 Miljöminister (C): För att avsluta svaret på interpellationen vill jag bara säga att vi har diskuterat den fjärde frågan om i . Vi kanske kan fokusera på två av de andra frågorna. Vi måste sätta en del saker på sin rätta plats i det här sammanhanget. har, liksom jag, varit närvarande vid ett antal klimatförhandlingar inom FN:s ram. Jag vet inte om man kan säga att det är väldigt lätt och att det går snabbt framåt, för att vara ironisk. Jag vill tydliggöra att jag var ironisk i den formuleringen. Det är jättesvårt. Det är oerhört komplicerat och väldigt knöliga förhandlingar. Det är det ena. , som liksom jag har varit i , har stött på frågan om patent inom de internationella förhandlingarna när det gäller och när det gäller EU-patent. Det är ett område som har varit otroligt snårigt. Sedan EU bildades har alla sagt att ett gemensamt EU-patent är väldigt bra för EU och för den inre marknaden för att man inte ska behöva söka patent i varje land och åtminstone kunna spara tid och pengar inom EU. förhandlande har vi fortfarande inte löst den frågan inom EU. Då tycker jag att det är farligt att blanda in patentfrågorna i klimatförhandlingarna. Det är två områden som i sig, vart och ett, är otroligt snåriga. Vi har även olika åsikter om patenträttens roll i många sammanhang. Även i ett strategiskt perspektiv, om vi ska komma fram i de otroligt krångliga klimatförhandlingarna globalt, tror jag inte på detta. Därmed inte sagt att jag inte tycker att det är en viktig fråga. Jag tycker att det finns en poäng i tredje fråga i interpellationen. Därför var jag oerhört lättad när vi efter mycket svåra diskussioner i kunde komma överens om att vi inte behandlar patentfrågorna ihop med klimatfrågorna. Vi lyfter dem till , , som är . Jag tror att det är mycket viktigt. Där har man också efter flera decenniers förhandlingar kommit fram till en uppgörelse, den här som refererade till. Där kunde man äntligen se till att vi kan tillgodose den fattiga världens behov av hiv/aids-bromsmediciner. Det var en otrolig lättnad för oss alla eftersom det var en så viktig fråga. Det är möjligt att det går att ta den här diskussionen, men låt oss komma överens om att vi försöker köra klimatfrågorna i det spåret och patentfrågorna gällande klimatteknik i patentspåret så att vi har någon chans att komma fram i de här frågorna vartefter. Sedan har vi detta med CDM. Det finns anledning att förbättra de här klimatprojekten. Det har fattats beslut delvis i men också i den särskilda som hanterar klimatprojekten, så kallade CDM om högre materialitet, det vill säga mer fokus på innehållet, och högre additionalitet, det vill säga mer fokus på nytta av innehållet. Innehåll och nytta tillsammans gör att det här blir mycket bättre. Det har den arbetat stenhårt för eftersom det är så viktigt. Det finns också en speciell kommitté som genomlyser och analyserar. Den ska rapportera en dialog som handlar om CDM-projekten och kvaliteten i dessa. Jag tycker att det är lite orättvist att döma ut CDM-systemet. 126 (V): Jag börjar med patent- och immaterialrätt. Poängen med att diskutera det här inom ramen för klimatförhandlingarna är att det är så otroligt viktigt att underlätta överförandet av ny teknik till utvecklingsländer. Om vi inte lägger det på klimatbogen tror jag att det är oerhört svårt att få igenom någonting inom till exempel . Det är intressant att miljöministern tar upp . Det finns ett annat internationellt avtal som håller på att klubbas igenom. Det heter ACTA. Det ska vara ett globalt avtal mot varumärkesförfalskning. Det här borde verkligen sortera under , men det har man lyft ut eftersom man där inte kan komma överens med en del viktiga länder. håller EU, och på att klubba igenom detta ändå. kan leda till att man försvårar överförandet av livsbesparande mediciner till exempel. Jag undrar varför man sätter en sådan prioritet på en sådan sak. Varför struntar man kort och gott i överförandet av ny teknik till utvecklingsländer? Jag tycker att det är någonting som skorrar falskt här i de internationella förhandlingarna. Min poäng är att det inte skulle vara så himla komplicerat att säga till utvecklingsländerna att de inte behöver betala de här licenserna när de vill använda den senaste tekniken för att till exempel investera i förnybar energi. Om viljan bara fanns där tror jag att man skulle kunna lösa det ganska lätt. Sedan pratade vi om CDM, de här billiga utsläppskrediterna. säger att det är för tidigt att döma ut systemet. Men frågan är om det inte är lite för tidigt att förlita sig så starkt som regeringen gör på det här systemet. En tredjedel av regeringens klimatpolitik handlar om att man köper billiga utsläppskrediter. under frågestunden nämnde jag det storskaliga vattenkraftsprojektet som ligger i norra . Lokalinvånarna jag träffade människor när jag var i senast berättade för mig att skördarna har försämrats liksom grundvattnet. Det är ingen som har pratar med de lokalinvånare som bor i området. De har inte fått någon ekonomisk kompensation. Det här projektet hade redan en världsbanksfinansiering 2007, men det började kallas för ett CDM-projekt . Det fanns alltså redan pengar. Då kan man fråga sig om det över huvud taget är additionellt när finansieringen redan fanns. Det här är ett sådant projekt som och regeringen stöder genom våra pengar till CDM. Jag tycker att om man förlitar sig så mycket på de här utsläppskrediterna ska man verkligen veta vad de här projekten handlar om. Det här projektet i Rampur i är ett storskaligt vattenkraftsprojekt. Det handlar om över installerad el som ska produceras. Det är inget litet mysigt vattenkraftverk som man har investerat pengar i. Avslutningsvis vill jag ta upp en annan sak som jag inte heller fick svar på. Det låter jätteintressant att det inte ska vara några nettoutsläpp . Men kommer man då att förlita sig på CDM, eller handlar det om åtgärder i ? 127 Miljöminister (C): Den här diskussionen kom upp när vi var i . Då fick också ett material som visade samtliga CDM-projekt, samtlig finansiering och hur vi investerar i detta. Det är ganska bra om man anmäler vilka frågor man vill diskutera, för då kan vi plocka fram underlag för det, fortsätta en sådan här folkbildande insats och titta på de olika sakerna. CDM-projekten regleras i Kyotoprotokollet. Det är basen för CDM-projekten. Ja, just det. Hur har vi gällande Kyotoprotokoll från nu? Vi har precis bestämt om Kyotoprotokollets andra period. Den slutar tre decennier innan 2050-målet ska vara uppnått. Det är basen för fråga. Det är möjligt att det kommer andra former av sådana här projekt i olika sammanhang. Det är till och med mycket möjligt. Jag tycker att det är mycket viktigt att vi då diskuterar formerna för dem, hur de ska se ut och hur mycket de ska användas. Jag tycker att det är aningen ologiskt att koppla ihop det här i det sammanhanget. För att svara generellt på frågan om CDM-projekten och hur de hanteras vill jag säga att reglerna har skärpts när det gäller materialitet, det vill säga substansen i projekten, och additionalitet, det vill säga hur mycket man tillför. lägger in pengarna till exempel i FN-systemet för att FN-systemet ska sätta upp kriterier för de här olika projekten. Jag tycker att det är rätt väg att gå. tar inte för upp den diskussion som de fattiga länderna förde när vi träffades i , liksom de har gjort vid alla föregående klimatförhandlingar. En av anledningarna till att de var så desperat angelägna om att vi skulle ha en andra åtagandeperiod på Kyotoprotokollet var för att de ville ha tillgång till de här klimatprojekten. Jag håller med om att en del av dem i början inte var helt idealiska, men vi och FN har gjort allt för att se till att de är bra. Det finns en transparent utvärdering som man kan se på nätet, och vi fortsätter att försöka göra dem bättre. Ministrar från de fattiga länderna gav också en annan kritik när vi satt öga mot öga. De sade: Vi vill göra det här. Varför är inte mer i vårt land? Varför är inte här med de här klimatprojekten? Vem är jag att då stå och säga att de inte får ha sådana här projekt när de absolut vill ha det? Jag kan bara säga att vi försöker, men vi har också en diskussion hemma om hur mycket CDM-projekt vi ska ha. Jag tycker att det ska vara en balanserad mix i våra klimatmål. Vi ska göra det mesta hemma, men jag är inte beredd att utmönstra de här projekten under andra perioden av Kyotoprotokollet just därför att detta är så oerhört viktigt för de fattiga länderna. Tvärtom har vi lagt ned ett stort arbete på att balansen när det gäller var de äger rum ska förändras så att vi går från det som är emerging economies, till exempel , och fördelar mer av pengarna till de här projekten i länderna i den fattigaste kvartilen. 128 (V): Jag tycker att det här har varit en intressant debatt som visar att regeringen vill fortsätta att utreda möjligheten att skala upp ambitionerna på EU-nivå medan vi vill minska kraftigt här och . Vi säger från att vi vill ställa om . Det är därför vi vill göra alla utsläppsminskningar här på hemmaplan. Vi vill till exempel använda ett klimatinvesteringsprogram så att våra kommuner, landsting och småföretag kan arbeta aktivt med klimatarbetet. Vi vill också införa ett helt separat klimatbistånd så att de fattiga länderna kan få hjälp. Det fina med det här klimatbiståndet är att det är nya, additionella, pengar som vi tillför. Vi använder inte biståndet för att avräkna utsläppsminskningar på hemmaplan, utan vi gör det här för att vi verkligen vill hjälpa utvecklingsländerna. Det är intressant när pratar om utvecklingsländer. Jag träffar också många företrädare för utvecklingsländer. De brukar säga två saker till mig. De vill ha hjälp från oss, helt klart. De vill att vi ska investera pengar hos dem. Men de säger också att de vill att vi ska minska våra utsläpp.