prot · GZ0990 · 2012-03-28 00:00:00 — Det är helt oacceptabelt att det ska dröja så länge innan ett fullständigt tillgängligt samhälle ska råda för alla. Det borde vara en självklar utgångspunkt att bostäder ska vara anpassade efter de boendes behov. Det handlar inte bara om personer med funktionsnedsättning, utan det är många äldre som också behöver rörelsefrihet. Under sjukvårdskampanj besökte jag olika platser, och jag fick veta att äldre fastnar i sina hem. I sade en i hemtjänstpersonalen att en kvinna hade problem att komma till läkare. På grund av att hon hade rullstol och det inte fanns hiss i huset kunde hon inte gå till läkare. Det är väldigt diskriminerande även för de äldre att inte kunna gå nedför en trappa och komma till den samhällsservice, den läkare och den vård som man behöver. Någon kanske har rika barn som kan ordna taxi, hämta och lyfta, men alla har inte den möjligheten. Därför är det från olika synpunkter, till exempel ålder och funktionsnedsättning, nödvändigt att se till att tillgängligheten ska gälla alla. Det skulle ha gjorts 2010 enligt plan, men trots att vi här i kammaren har påmint om det så har regeringen tyvärr inte lyssnat. Ändå görs försök nu vid renoveringar i bostadssektorn, men det räcker inte utan måste göras skyndsamt då det är väldigt nödvändigt. Forskning visar att människor tyvärr känner sig otrygga, särskilt i utsatta områden i våra större städer. Att uppleva otrygghet i samhället har blivit ett stort samhällsproblem. Kvinnor är den grupp som känner sig mest otrygga. Vi vet att kvinnor oftast blir utsatta för våld i hemmet, men känslan av otrygghet finns för många kvinnor i den nära miljön och i bostadsområdet. Många tjejer går med en telefon i ena handen och nyckeln i andra handen när de går hem när det är mörkt och man inte vet hur man ska göra om man blir anfallen. När det inte finns tillräcklig belysning är gatorna inte så trygga. Man kan själv känna den känslan ibland, och det är väldigt obehagligt att varje gång man går ut vara rädd för att bli rånad eller överfallen vad ska man göra då? Därför är det väldigt viktigt att regeringen ser till att cykelvägar, hållplatser, kollektivtrafik och promenadvägar byggs och byggs om på ett säkert och tryggt sätt så att människor känner sig trygga. En annan viktig fråga är energihushållningskrav vid nybyggnad. Vi vet att bostadssektorn står för en dryg tredjedel av energianvändning. För att rejält minska energianvändningen måste både nybyggda och befintliga bostäder bli avsevärt mer energieffektiva. Vid nybyggnation bör ambitionen vara att alla bostäder ska byggas med så kallad passiv standard, det vill säga att energiförbrukningen ska ligga på högst per kvadratmeter och år, förstås beroende på plats i , eftersom det finns zon 1, 2 och 3. Det är viktigt att införa detta krav i byggregler om energianvändning. Vi i tycker att det är hög tid att genomföra det, helt enkelt för att vi ska uppnå EU-direktivets mål om energianvändning. En annan viktig punkt som från har lyft upp handlar om inomhusmiljön, eller sjuka hus. Vi vet att började fenomenet dagissjuka uppstå, eftersom barn är känsligare än vuxna, för att senare uppmärksammas som kontorssjuka. förtydligades problemet som sjuka hus, och 1986 tillsattes en kommitté för att utreda frågor kring förebyggande av allergier och överkänslighetsreaktioner. Resultatet presenterades i , som fastslog att hälsoproblemen relaterades till nybyggda fastigheter. har man helt enkelt sagt att det ska utredas. I rapporten sunda eller sjuka hus, 2003 påvisades skrämmande resultat med hälsofarliga kemikalier i inomhusmiljön. har dessa myndigheter, som , uppmärksammat och ställt nya krav på nybyggnation. Men problemet är att samhället och staten inte tar ansvar och inte ger i uppdrag att ställa krav på de byggherrar som bygger nya bostäder och framför allt skolor, dagis och öppna förskolor. Vi har också tagit del av de senaste rapporterna för om att ganska många dör i allergi och astma. Det befaras att detta relateras till de kemikalier som kom till i och med att man inte var så noga. Man mäter inte och undersöker inte när man bygger med de nya material som finns . De finns framför allt i miljonprogramsområdena, eftersom man har byggt dem snabbt. Ofta har man inte tänkt på detta och säger att problemet gäller golvläggning och annat. när medierna har uppmärksammat detta och i och med vår reservation hoppas vi att regeringen tar stort ansvar och ger till exempel och olika uppdrag för att de ska se till att problemet utreds och att man för nybyggnation men också i det befintliga beståndet ser till att byta ut miljöfarliga kemikalier om det finns sådana och reda ut detta. Det är samhällsfarligt och farligt för hälsan. För att framför allt våra barn ska må bra och att alla ska må bra i samhället måste man ta ansvar. Med detta vill jag sluta mitt anförande och yrka bifall till reservation 15. Jag står bakom också de reservationer som redan har lyfts fram av och . 104 (M): Jag ska försöka hålla mig lite kort, eftersom vi också har ett möte efter detta. och fram skedde en stor översyn av plan- och bygglagstiftningen, och beslutade om den . Vissa kompletteringar antogs , liksom kompletteringar av övergångsbestämmelserna till lagen. Flera motionärer begär redan en ny översyn av lagen för att få fram ytterligare förenklingar, snabbare processer och kortare handläggningstider. Det är ännu inte lagen trädde i kraft, och utskottet anser inte att det har gått så att vi har fått tillräckliga erfarenheter av den nya för att göra nya överväganden. Motioner i betänkandet rörande planering av bostadsområden, större marginaler för den bebyggda miljön på grund av förändrat klimat, planering för grönområden med mera och tillkännagivande i samband med dessa anser jag redan finns klart och tydligt beskrivet i den nu gällande , liksom en bra målsättning att stimulera till fysiska aktiviteter i vardagen. Jag tycker inte att det behövs särskilda regler i syfte att förhindra etablering av nya köpcentrum och ser inte heller behov av icke-kommersiella frizoner. För att minska miljöbelastande transporter föreslås i en motion ett lagförslag som stärker den regionala samordningen. En ny bestämmelse tillkom då den nya infördes som innebär att kommunernas planläggning ska ske med hänsyn till just miljö- och klimataspekter, liksom till mellankommunala och regionala förhållanden. Regeringen framhöll vikten av att samordna den fysiska planeringen med infrastrukturplaneringen för att en mer transport- och energieffektiv samhällsbyggnad ska uppnås. Det anges i lagen att kommunerna ska samråda med och berörda kommuner i sitt arbete med översiktsplanen. uppmärksammar i flera rapporter hanteringen av frågor om miljöanpassade transporter och har utarbetat en vägledning för kommunernas arbete med fysisk planering. Även har tagit fram ett antal rapporter som är avsedda att ge kommuner stöd att ta fram en trafikstrategi. Motionerna som innehåller önskemål om att cykel- och kollektivtrafiken ska få starkare ställning i bebyggelseplaneringen anser utskottet är uppmärksammade i planlagstiftningens bestämmelser, då breda insatser redan görs på detta område. Dels har regeringen, i syfte att öka cykeltrafiken och göra den säkrare, tillsatt en cykelutredning som ska redovisas , dels har haft ett uppdrag att utarbeta en strategi och handlingsplan för ökad och säker cykling som redovisades . Som jag tidigare nämnt ska bebyggelseutvecklingen stimulera till fysisk aktivitet i vardagen, vilket innebär inte bara tillgång till grönområde och tätortsnära friluftsområden utan även säkra, trygga och attraktiva gång- och cykelbanor. Ett uppdrag att ansvara för ett samverkansprojekt som fick av regeringen ska redovisas före årsslutet. Vad gäller förändrad parkeringsnorm vid byggande av studentlägenheter är det inte fastställt i plan- och bygglagstiftningen, utan varje kommun kan själv besluta om man vill använda sig av dessa eller ställa andra krav vid framtagande av detaljplaner. Hur kommunerna hanterar frågan om lägre krav på parkeringsplatser för studentbostäder anges i 2011:28. Jag har skrivit ut just de sidor som rör studentlägenheter och parkeringar för dem, så att oppositionen kan titta på dem. Ni tog ju upp detta i era anföranden. Tillgänglighet i den bebyggda miljön uppmärksammades särskilt i utredningsarbetet inför den nya . Det är trist att det ibland förekommer brister även i nybyggnation. Kraven på tillgänglighet för personer med nedsatt rörelse- och orienteringsförmåga ska enligt nya lagen behandlas redan i bygglovsprövningen. I lagen anges också att tillfälle till samråd ska ges för sammanslutningar som har ett väsentligt intresse av förslag till detaljplan, och här kommer naturligtvis olika handikapporganisationer in. I de motioner som har inkommit finns både önskemål om att stimulera installation av hiss i de byggnader som saknar sådan och önskemål om dispens från hisskravet när råvindar inreds till lägenheter. Det sistnämnda har jag svårt att personligen ställa mig bakom, då jag anser att all ny- och ombyggnad ska vara tillgänglig för alla. Jag har tyvärr själv varit tvungen att frångå den principen när jag ritade om ett kontorshus till lägenheter. Där kunde inte hisskravet uppfyllas för alla lägenheter. Jag har även haft i uppdrag av det kommunala bostadsbolaget i min förra kommun att inventera deras bostadsbestånd för att se var det fanns möjlighet att installera hissar. I många fall gick det att bygga om, ibland med utbyggnader, och ibland var jag tvungen att ta bostadsyta i anspråk, så det blir alltid en fråga om kostnad i relation till nytta. I några byggnader var det omöjligt att finna en lösning för hissinstallation. Det är när husen har trapphuset invändigt och har våningsplan på olika halvtrappor. Där kunde jag inte hitta någon lösning. medger också att vissa avsteg får göras på hisskravet vid ombyggnad, om det finns synnerliga skäl. Jag avslutar här, herr talman, med att tillstyrka förslaget i motionsbetänkandet och yrka avslag på samtliga reservationer. 105 (MP) replik: Jag använde en rätt stor del av mitt anförande till att prata om det som i folkligt tal brukar kallas sjuka hus. Vi har många rapporter om erfarenheter från hus som har byggts om. Det är till exempel tre polishus som har byggts om, ett hus två gånger utan att man har lyckats få det så drägligt att man har kunnat gå rak ut från husen, utan man säckar ihop när man befinner sig där. Det finns många skolor, daghem och idrottshallar. Sedan finns det ett jättestort antal bostäder där människor bor. Jag har träffat många människor som har astmaliknande symtom som inte kan sälja sina hus utan tvingas bo kvar i dem därför att de är helt värdelösa. Det är många människor som far väldigt illa sedan vi ändrade sättet att bygga våra hus och har ett stort bestånd av hus som är ganska omöjliga att leva i. Jag förstår om majoriteten inte vill anta något av de fyra förslag som jag har i en motion. Man vill ju inte ta förslag av oppositionen, så att säga. Men jag tycker att det nu har gått så långt. Det är så många som far illa, och problemet är stort. Forskningen är lite spretig. Jag tycker att vi politiker har ett ansvar. Regeringen borde se till detta. Det finns många forskare, men det finns väldigt lite resurser för dem, så de ägnar sig åt en massa andra saker fastän de skulle vilja ägna sig åt det här. Skulle ni inte åtminstone kunna se till att det kommer i gång en organiserad kunskapsuppbyggnad på det här området, så att vi kan få fram hur vi ska bära oss åt för att slippa att så många människor mår dåligt i sina bostäder och på sina arbetsplatser? 106 (M) replik: Jag drog ned på mitt anförande, för det har blivit . använde ju på sitt anförande och har mycket tydligt gått in för alla dessa problem. Naturligtvis håller jag med om att det är ett jätteproblem med de sjuka husen och de människor som bor i dem. På de nya byggnader som byggs med enstegsmetoden ser vi att dessa problem kommer upp på nytt. Det behövs verkligen något. Det håller jag med om. Det handlar om lagstiftning och kunskapsspridning. Man känner ju till problemen. Huvudansvaret för byggnader ligger ju på byggherrarna och fastighetsägarna. 107 (MP) replik: Jag vet inte om det var något svar på frågan. Jag undrar om man är beredd att göra något. Att bara säga att man känner till problemen är inte nog. Jag har arrangerat två heldagsseminarier med väldigt många kvalificerade människor här i . Inte en enda ledamot från regeringssidan dök upp på dessa seminarier. I andra länder har man andra metoder. I river man de här husen nästan genomgående när folk drabbas av den här typen av symtom, alltså andningssvårigheter när man går in i husen, att knäna viker sig och man måste ta ut folk med gasmasker för att de ska klara sig. I gör vi ingenting! Det finns många forskare som vill jobba med det här. Jag skulle vilja att någon representant för regeringssidan ändå kunde säga att ni är beredda att göra mer än att bara säga att ni känner till problemet. Det är enorma summor som går förlorade när skolbarn inte kan koncentrera sig för att det rinner ur näsan och kliar i ögonen. är man orolig för många ungdomar. Det finns säkert andra skäl till det också, men bara här i finns det ett tjugotal skolor som är helt undermåliga och egentligen skulle stängas. Det är hög tid att göra något åt detta. Det är en enorm kapitalförstöring för varje generation ungdomar som inte får möjlighet att studera och koncentrera sig på sin arbetsplats. Det räcker inte med att säga att ni känner till problemen. 108 (M) replik: Jag har faktiskt inget bra svar på det. Forskningen går förhoppningsvis framåt. Det handlar ju om kostnader. Hemma har man också rivit eller sanerat skolor. Jag vet inte hur stort detta är. På det du säger, , verkar det som om alla elever i skulle ha problem. Tyvärr har jag inget annat svar. Jag hoppas att mina kolleger kan ha ett svar. 109 (FP): , , togs ett viktigt steg när det gäller lagstiftning för planering och byggande i . Då fick vi en ny plan- och bygglag. fick vi en ny instansordning med mark- och miljödomstolar. Avsikten med båda dessa lagstiftningsåtgärder var att få en både effektivare och rättssäkrare process. Rimligen kommer detta att förkorta processerna som de blir rättssäkra. infördes i den dåvarande skrivningar om anpassning till framtida klimatförändringar. Man skrev in att man vid planläggning skulle ta hänsyn till översvämningar och erosion. Detta togs sedan in i den nya som man ytterligare förtydligade att miljö- och klimataspekter ska beaktas vid planläggning. Om man ser till detta är det som styr var byggnaden ska placeras. Om jag uppfattade rätt var en tidigare talare inne på strandskyddslagstiftningen. Detta har ju egentligen inte med den att göra. Där råder andra begränsningar. Det är inte denna begränsning det handlar om där. Det är rimligt att man ser vad denna lagstiftning leder till. Den har verkat . När man inför nya lagar finns det naturligtvis en problematik i det. För den enskilde kan man dock se att den nya lagstiftningen har inneburit att man har fått bygglovsprocesser där man har tidsfrister. Man har en sammanhållen bygglovsprocess, och det tror jag är mycket viktigt för den enskilde. Kritiken mot det gamla systemet gällde att man som enskild inte riktigt begrep processen, för den var så uppdelad. Det är väldigt viktigt att notera att den nya lagen inte innebar att man ändrade grundförutsättningarna i lagstiftningen. är ansvaret delat mellan staten och kommunen. Man delar ansvaret att tillämpa på ett bra sätt. Här är det kommunala självstyret en viktig faktor. Kommunerna har ju planmonopol och ett eget ansvar för planering inom sitt område. har man ett stort ansvar för att medborgarnas rätt att vara med i processen och kunna påverka ska tillvaratas liksom att det ska vara en öppen och rättssäker process. Det som görs från sida är utbildningsinsatser som är kopplade till lagstiftningen. Som jag sade förut: Om man inför en ny lag måste man lära sig den nya lagen och den nya tillämpningen. Det har bara gått tio , och då har man naturligtvis inte trimmat in sig totalt i detta . har också fått i uppdrag att se över tillämpningen i kommunerna. Jag tror att nämnde det. Man ska se hur den fungerar. Man ska kunna samla goda erfarenheter och sprida dessa. I det här betänkandet finns det 72 motionsyrkanden, och det har lett till 21 reservationer. Som sade förut behöver det inte betyda att man har så väldigt olika åsikter om saker och ting, men det är ändå ett visst antal. Man kan konstatera att det i sak visst är viktiga frågor som tas upp. Jag kan hålla med om att majoriteten av de frågor som man tar upp är sådant som det bör vara självklart att man tar med och beaktar i den kommunala planeringen. I den nya lagstiftningen är klimatfrågorna förtydligade. Man har lyft fram tillgången till parker och grönområden. Så är det också när det gäller planering av handels- och trafikfrågor liksom cykel- och kollektivtrafik. Där kan jag bara hänvisa till den redovisning hon gjorde. Generellt finns det svar på de flesta motioner här. Det här är kommunernas ansvar, och det beaktas i lagstiftningen. Jag ska dock ändå kommentera två reservationer som just poängterar det kommunala ansvaret. Först är det reservation 9, som Socialdemokraterna, står bakom. Den handlar om att man vill slopa parkeringsnormen. Det är då kopplat till studentbostäder. I grunden delar jag uppfattningen att om man uppför studentbostäder ska man ha ett antal parkeringsplatser som är anpassat till det ändamålet. Det är precis detta som händer i kommunerna. Detta är ett väldigt tydligt exempel på att kommunen själv agerar. Det finns inte ens något krav på att man ska ha en parkeringsnorm, och om man har en sådan är det bara en vägledning i arbetet. Ska man bygga just studentbostäder kan jag inte på något vis tro att man ställer så höga krav på antalet parkeringsplatser att bygget inte blir av. Jag har svårt att hitta något sådant exempel. visade ju också att man hade tittat på detta och funnit att så inte var fallet. Det är samma sak när det gäller reservation 5 från och Vänstern om köpcentrum och moratorium. Här är det också viktigt att kommunerna får ta ansvar för sin egen planering. Det som har blivit förtydligat i är att miljö- och klimataspekter ska beaktas. Det handlar om mellankommunala och regionala aspekter. Dessutom står det tydligt utskrivet att en MKB ska göras om anläggningen antas få betydande miljöpåverkan. Där nämns externa köpcentrum specifikt på den lista som finns. Kommunerna har naturligtvis en skyldighet att ta ansvar för att man beaktar alla de här punkterna. Jag vill nog påstå att kommunerna även före den här nya tog det ansvaret. Det var inte så att man då kunde planera för köpcentrum hur som helst, utan hade en väldig tillsyn över detta. Åtminstone var det så i de trakterna där jag bor. Jag har varit med och planerat sådant här. Man var tvungen att redovisa detta med miljön även innan den nya lagstiftningen kom. är det än tydligare. Att ni från sida skulle gå in och besluta på statlig nivå om moratorium känns då lite verklighetsfrämmande. Den här lagen måste få verka. Sedan får vi naturligtvis utvärdera vad det leder till. Jag kan tillstå att det kanske krävs en och annan ändring. Det är inte så att jag tror att allting är fulländat från början. Men vi måste ändå låta det gå lite . Sedan några ord om det här med tillgänglighet. Jag håller med om att det är oerhört viktigt att man har särskilt stor uppmärksamhet på detta vid planering och när man ger bygglov. Det står också tydligt i att man ska göra det. I någon motion kring det här med samrådssidan togs det upp att handikapporganisationer skulle vara med. Det står tydligt att man ska samråda med organisationer. Och i det här sammanhanget är naturligtvis handikapporganisationerna självklara. Det återstår mycket att göra. Det är bara att konstatera att har ett uppdrag som en del av genomförandet av funktionshinderspolitiken 20112016. Där finns det ett delmål om att fler kommuner ska inventera sitt flerbostadsbestånd ur tillgänglighetssynpunkt. Det är ändå viktigt att man ser helheten i det hela. Det talas mycket om hissar här. I grunden tycker jag att lagstiftningen är bra. Det finns ett generellt krav på hiss när man bygger om eller bygger nytt. Men det finns en undantagsregel här. Man får göra avsteg om det finns synnerliga skäl. Det där måste få avgöras från fall till fall. Att generellt nämna något fall då man får göra avsteg är väldigt svårt. Det måste naturligtvis avgöras från fall till fall. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. I detta anförande instämde (FP). 110 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Jag begärde replik bland annat för att förtydliga mina yrkanden. Jag yrkar bifall till alla reservationer som jag är med på. Det är reservationerna 2, 5, 14, 15, 16 och 18 för att det ska vara tydligt. Jag vill också passa på att säga några ord till som talar gott om många av våra reservationer. avstyrker du dem. Det är lite konstigt om de här reservationerna är bra och ni tycker att det är viktigt med tillgängligheten och kommunernas ansvar när det gäller bostadsbyggande för studenter men också när det gäller externa köpcentrum eller när olika privata bolag kommer och köper dem. Man lägger ansvaret på kommunerna. Självklart är det viktigt. Men när det finns en lagstiftning som är överordnad är det svårt för kommunerna att mäkta med. De behöver allt stöd, inte minst från regeringens sida och statens sida, för att de helt enkelt ska kunna mäkta med när det gäller byggandet, när det gäller tillgänglighetskraven och när det gäller att bevara de offentliga platserna. Då undrar jag: Hur kommer det sig att man inte kan göra någonting fast man håller med? Det är som att man säger: Problem finns, men vi kan tyvärr inte göra någonting. Man hänvisar bara till kommunerna igen, och de mäktar inte med utifrån den problematik som råder. Bland annat finns det en lagstiftning som de inte kan stå emot. Det handlar om omvandlingarna, hyrorna och så vidare. Vad tycker om detta? 111 (FP) replik: Jag sade att det är viktiga sakfrågor som tas upp, men jag sade också att man måste ha ansvarsfördelningen i lagstiftningen väldigt klar för sig. I den lagstiftning som finns , den nya , finns ju redskapet att beakta de sakerna, och det är man skyldig att göra. Det gäller allt från klimataspekter till tillgänglighetsaspekter. Det måste tas med. Det gäller även tillgången till grönområden och parker. Allt detta står i klartext i . Då kan vi inte i nästa steg som statlig instans gå ned och peta i detta system, utan då måste vi ha tilltro till att kommunpolitikerna klarar detta. Och jag har en väldig tilltro till att de gör det. Vi kan inte ha resonemang om att en kommunpolitiker inte har kraft att stå emot och inte kan diskutera med näringsliv och sådant. För det är inte sant. Det här fungerar betydligt bättre ute i kommunerna än vad ni beskriver. 112 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Det är självklart att det inte handlar om kommunernas möjlighet att resonera eller icke. Det handlar om ekonomiska resurser och om råd och stöd, till exempel från och från . När det gäller de krav som vi ställer handlar det inte heller om att vi går in och pekar med pekfingret och säger till kommunerna: Det där ska ni göra! Det handlar om hur man förstärker den lokala demokratin, som är väldigt viktig. Det handlar om hur man gör till exempel när det gäller krav på parkeringsplatser, som vi nämnde, när det ska byggas nya bostäder för studenter. Hur ska de kunna klara av detta när det finns höga krav på att det ska finnas parkeringsplatser? Självklart kan man göra något. Regeringen har det yttersta ansvaret när det gäller de här kommunerna, som har den lokala demokratin i sina egna händer. De ska implementera och leva upp till den här möjligheten. handlar allt om att köpa och sälja, och näringslivet är väldigt starkt. Det gäller inte bara kommunerna, utan också kommunens medborgare och invånare.