prot · GZ0982 · 2012-03-14 00:00:00 — De ska inte behöva klarlägga om det finns ett yrkande från hyresgästen och om det är tillräckligt klart formulerat. Vi vet tyvärr att en hyresgäst inte alltid är i en stark position gentemot hyresvärden utan tvärtom i en beroendeställning. Därför delar vi nämndens ståndpunkt. För det tredje gäller det begreppet särskilda skäl. Regeringen exemplifierar detta genom att det utförts standardhöjande åtgärder. I andra fall kan det dock innebära kraftiga hyreshöjningar som kan tvinga hyresgäster att flytta. Vi vet också att det finns stora behov av upprustning i miljonprogramområden. Det finns flera skäl som talar för att skyddsreglerna är för vaga och ger stort utrymme till undantag. Ett starkt besittningsskydd ska innehålla regler som tryggar hyreskontrakt. För att besittningsskyddet ska få full effekt måste det finnas effektiva spärrar mot kraftiga hyreshöjningar. Besittningsskyddet måste fungera i människors vardag och inte bara i teorin. Det finns mycket att säga. Min talartid är ute. Jag vill avslutningsvis säga några ord om kooperativ hyresrätt. Vi i har också förut motionerat om det. Vi tycker att det är väldigt viktigt. när det byggs så få hyresrätter behövs en annan boendeform, och det är kooperativt hyresboende. Det spelar en viktig roll som behövs . Det är demokratiskt och ökar människors inflytande och engagemang. Vi tycker att det borde finnas flera kooperativa hyresrätter. 53 (M): Kommunerna i ser väldigt olika ut och brottas också med många olika problem. Bostadsmarknaden är ett sådant område där skillnaderna är stora. Medan många kommuner har bekymmer med utflyttning och svårt att fylla sina befintliga bostäder är det i tillväxtregionerna ett helt annat problem och en större utmaning eftersom bristen på bostäder är stor, vilket i sin tur bromsar inflyttningen och hämmar tillväxten. För att till viss del råda bot på det sistnämnda gäller det att befintliga bostäder utnyttjas så effektivt som möjligt. Därför pågår en utredning som bland annat ska ta reda på i vilken utsträckning det finns outnyttjade lägenheter och även se hur man på olika sätt kan stimulera privatpersoner till uthyrning av sina bostäder. Möjligheter till andrahandsupplåtelse har utvidgats något, och kravet på återbetalningsskyldighet som gäller då en hyresvärd har tagit ut oskälig hyra har sänkts från bakåt i tiden till . Ett delbetänkande ska komma senare i vår och ett slutbetänkande senast . Utskottet vill invänta denna utredning och tar därför inte ställning till de motionsförslag som finns om främjande av uthyrning av privatbostäder. Det gäller att ha en långsiktigt fungerande bostadsmarknad med goda och förutsägbara villkor samt likvärdig behandling av olika boende- och upplåtelseformer. Som en motionär beskriver det i sitt förslag finns det ibland skäl för att ha besittningsskydd till två lägenheter. Men då uppstår ett annat problem. Det blir ännu färre lägenheter lediga för uthyrning. Det är något som naturligtvis inte är positivt då bostadsbristen är stor. Var gränsen går bör vara en fråga för hyresnämnden och . Hyressättningssystemet tas upp i flera motioner, och de olika förslagen går ofta isär. Det är bara den nya lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag trädde i kraft, och ändringar i hyreslagen och hyresförhandlingslagen genomfördes i samma lagstiftningsärende. Därför anser utskottet att vi först måste få av erfarenhet från dessa regler innan det finns skäl för en ny översyn. Rätt tillämpning av de nya reglerna bedöms stimulera utbudet av hyresrätter. Det är viktigt att alla bruksvärdesfaktorer får ett korrekt genomslag på hyrorna. Konsekvenserna av den nya lagstiftningen kommer därför att följas av regeringen. Även bostadsförvaltningslagens nya bestämmelser har varit gällande för att nya övervägningar om kompletteringar ska vara meningsfulla. Det finns dessutom möjligheter till åtgärds- och upprustningsföreläggande. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 54 (S) replik: Det är sant att en del av reglerna inte har varit i kraft så . Det finns ändå anledning att titta på det som varit i kraft lite och hur det har fallit ut. Jag tänker då framför allt på ombildningar från hyresrätt till bostadsrätt. Där kan man se att det inte har blivit som man sade att det skulle bli. Man hade sagt att det skulle leda till att människor i miljonprogrammen skulle kunna göra boendekarriär inom sitt område. Men det är väldigt få ombildningar som har skett där. Dessutom riskerar man att hamna ganska illa till med tanke på att renoveringsbehoven är väldigt stora. Då får man plötsligt själv som bostadsrättsinnehavare stå för de eftersatta behoven. Risken är att man har liten möjlighet att sälja vidare lägenheten och tjäna några pengar på det. Man är på det sättet dubbel förlorare. Jag vill fråga om det ändå inte finns anledning att se över hur det man sade skulle leda till ökad integration och blandade upplåtelseformer har slagit ut. Det har snarare ökat segregationen i praktiken. Jag tänkte också fråga om förvärvslagen. Man har visserligen infört skarpare krav efter att man har köpt en fastighet. Jag tror att vi alla är överens om att det är väldigt positivt att man har infört den möjligheten. Men jag tror ändå att man måste förebygga. Det handlar ju om fall där oseriösa värdar har kommit över nya fastigheter. Är det inte bättre att som en kompletterande bestämmelse hindra att de kommer över fastigheten i första ledet, det vill säga inte återinför den gamla förvärvslagen, eftersom den hade brister, men skärper den och vässar den i enlighet med vad remissinstanserna föreslog? Är inte det en möjlighet? 55 (M) replik: För att ta den sista frågan först: Det har gått med tanke på de tre åren. Vi vet inte . Jag vet inte om har någon siffra på hur många fall det har blivit där det har misskötts och inte fungerat. Det fungerade ju inte heller förut. prövar vi detta, men det måste få gå lite , så att vi ser hur många som verkligen missköter sig. Jag håller med om att det är ett väldigt problem med miljonprogrammet som inte har underhållits. Det är de olika fastighetsägarna som har underlåtit att göra det. Då blir det därefter, med bostadssegregation. Jag förstår inte den rödgröna oppositionens rädsla för bostadsrätter och äganderätter. Ni var ju alla med i och tittade på hur det fungerade där. Jag har själv tidigare bott i , där det fanns ägarlägenheter, och så hyrde man privat av en privat ägare. Men här i är man så väldigt rädd för detta som fungerar i andra länder. Därför skulle jag vilja ställa en motfråga: Vad är det som gör att det är så hemskt med hyresrätter? Där jag kommer från är problemet att det inte finns några bostadsrätter, eftersom det inte finns någon marknad. Det är i storstäder det finns en marknad och man kan göra en bostadskarriär som inte finns någon annanstans. Det är olika problem, som jag antydde i mitt anförande i början. 56 (S) replik: Vi har absolut ingenting emot bostadsrätter och inte heller radhus och villor. Det är en utmärkt boendeform, och det är många som väljer att bo på det sättet och trivs alldeles utmärkt med det. Men vi måste se till att det blir balans på bostadsmarknaden. Inte minst i storstadsregionerna kan man se att den stora bristen gäller hyresrätter. Då tänker jag framför allt på hyresrätter med någorlunda rimliga hyror. Det byggs en del hyresrätter som är väldigt fashionabla, med väldigt mycket service, som kan kosta till och med i månadshyra eller ännu mer. Det är naturligtvis positivt för dem som kan efterfråga det. Men vi har en stor grupp som inte kan det. Vi har många med lägre inkomster, inte minst ungdomar, ungdomar som flyttar hemifrån, ungdomar som ska studera på en ort men inte hittar någonstans att bo, ungdomar som inte har fått fast jobb och därmed har svårt att ta lån och därmed efterfråga en bostadsrätt. På grund av detta behövs det hyresrätter. En del vill faktiskt bo i hyresrätter, och en del kan inte efterfråga ägande, det vill säga en bostadsrätt. Dessutom är det viktigt för rörligheten. Vi vill ju se rörlighet, där människor flyttar dit jobben finns och där människor kan tänka sig att pendla till jobben, inte minst i storstadsregionerna. Man kan se att det har blivit en riktig kris på det området, där människor till och med tvingas tacka nej till jobb som de erbjuds därför att de inte hittar någonstans att bo. De flesta som pendlar till ett nytt jobb vill inte skaffa en bostadsrätt, eftersom det är rätt stor risk också. Man vet ju aldrig hur mycket man får när man säljer den. Vi har absolut ingenting emot bostadsrätter, villor och så vidare. Men vi vill främja hyresrätten. Vi ser att antalet hyresrätter nu krymper med regeringens politik. Vi ser också att områdena inte är blandade. Min fråga är fortfarande: Vad vill ni göra för att komma åt de här problemen? 57 (M) replik: Kommunerna har ofta i sina översiktsplaner att det ska vara blandade boendeformer i de nya områdena, liksom när man bygger med förtätning. Bostadsbyggandet har legat lågt länge, . Jag kan tycka att det är konstigt att man inte bygger. Arbetslösheten är stor, så det borde finnas möjligheter att bygga, om det finns en efterfrågan på marknaden. Jag vet inte om det stämmer att kommunerna inte har framme planer i tillräckligt hög grad. Även jag önskar att det byggdes mer och att det fanns billiga bostäder. Med material och allt är det svårare att bygga. Jag vill inte att man drar ned på tillgängligheten, utan de kraven ska finnas, och då blir det dyrt att bygga. Det är lite synd att omflyttningen är så låg. Det finns ju väldigt många äldre lägenheter som inte är tillgängliga för äldre människor att bo kvar i. Det finns problem det håller jag med om. 58 (FP): Jag ska börja med att instämma i anförande och yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Betänkandet har rubriken m.m. Med m.m. avses i det här sammanhanget bostadsrätt, kooperativ hyresrätt och ombildningar till bostadsrätt och ägarlägenheter. Man kan säga att fokus ligger på tre upplåtelseformer. På något sätt har vi en vana att politisera just upplåtelseformerna. Men jag vill från sida deklarera att vi inte anser att just upplåtelseformen har något politiskt värde i sig, utan vilka upplåtelseformer vi har och hur stor andel det är av varje är helt utifrån bostadskonsumenternas egna val. Jag tycker det är viktigt att sätta in detta i helheten i Alliansens bostadspolitik. I den politiken ligger att de olika upplåtelseformerna ska ha likvärdiga möjligheter med hänsyn till de olika upplåtelseformernas speciella förutsättningar. Det handlar om finansiering, ekonomisk risk, service och flexibilitet. Om man ser på de tre sistnämnda faktorerna ekonomisk risk, service och flexibilitet och tänker på det ska man naturligtvis välja hyresrätt. Det ligger liksom i hela den upplåtelseformens natur. Någon sade tidigare att Alliansen var tillbakablickande. Det blev lite konstigt, för jag hade skrivit ned att oppositionen är tillbakablickande. När jag läser betänkandet och reservationerna där känner jag att de strävar bakåt. Det är något slags idélöshet om framtiden. De hamnar i en diskussion om förvärvslagar som är upphävda och hyressättningssystem, där de ska återgå till något gammalt. Det känns helt enkelt som om de inte går framåt. I motsats till det tycker jag att och Alliansen försöker utveckla bostadspolitiken. Vi har alla en vilja att få en fungerande bostadspolitik, där vi har bostäder och där utbud och efterfrågan är i balans, vilket ska gälla alla upplåtelseformer. Alliansen har en mycket tydlig strategi. Vi försöker ständigt utveckla regelverket, så att det blir ett långsiktigt regelverk som är stabilt . Något som är viktigt att nämna i det sammanhanget är den utredning som pågår och som togs upp tidigare. Där ska man utreda hyresrättens förutsättningar och hur man kan utnyttja det befintliga bostadsbeståndet på ett bättre sätt genom att bland annat stimulera andrahandsuthyrning men också genom att titta på vad som gör att man gärna investerar, förvaltar och äger hyresfastigheter. Om man ska få till ett byggande måste det var attraktivt att bygga, förvalta och äga hyresfastigheter. Det är bra att även den här utredningen görs i nära kontakt med bostadsmarknadens aktörer. När vi höll på med hyressättningssystemet tror jag att det var viktigt att detta gjordes och att det blev ett välförankrat beslut. Något som också kan nämnas det kanske inte är så populärt hos oppositionen, men Alliansen tycker att det är bra är att vi ska utreda att man ska kunna omvandla befintliga bostäder till ägarlägenheter. Om man läser de reservationer som finns kring hyressättningssystemet ser man att detta med marknadshyror tas upp. Socialdemokraterna motsätter sig allt tal om marknadshyror, och säger nej till marknadshyror. Det känns som ett obegripligt resonemang. Man skapar i desperation en konflikt som inte finns. Från sida har vi tydligt ni kan gå tillbaka och kolla detta i tidigare betänkanden stått upp för ett friare hyressättningssystem men inom bruksvärdessystemets ram och med ändamålsenlig skyddsregel mot stora hyreshöjningar. Med andra ord har varken eller något annat alliansparti drivit frågan om att införa rena marknadshyror i . Det blir lite som att man ser spöken på ljusa dagen. Detta med att vi inte skulle ha marknadshyror genomsyrade också hela diskussionen om hyressättningssystemet. Styrkan var, som jag sade förut, att det genomfördes med bostadsmarknadens aktörer inblandade. Detta med det nya hyressättningssystemet är alltså ett väldigt välförankrat beslut som gäller från . Precis som konstaterade här har detta varit i kraft väldigt , så det är svårt att redan nu säga vad som fungerar och inte. För mig är det en självklarhet att all lagstiftning ska följas upp. Det är ingenting som vi egentligen behöver besluta speciellt om. Den ska följas upp, och vi ska se vad som händer. Jag håller med om att det är viktigt att se till att skyddsregeln fungerar som den var tänkt. Vi är inte oense om att man måste följa upp detta. Det andra förslaget i reservationen gäller skyddsregeln. Det finns egentligen inget generellt undantag från skyddsregeln när det gäller ombyggnader och renoveringar. Det finns ett undantag om man själv har gett sitt medgivande eller om hyresnämnden har gett sitt tillstånd. Har man som hyresgäst gjort ett medgivande är man väl medveten om vad som ska inträffa. Då är det helt förutsägbart, och det kan jag tycka är rimligt. Även i de fall där hyresnämnden har gett sitt tillstånd har man redan tittat på fallet och sett att det hela är rimligt. Jag har lite svårt att förstå varför man inte skulle kunna ha undantag just på dessa två punkter. Man måste ändå ha tillit till att personen själv förstår vad han gör för medgivande. Förvärvslagstiftningen upphävdes om jag minns rätt. När vi debatterade den togs det upp många skräckexempel på dåliga hyresvärdar som vanskötte sina hus. Det var då inte en brist i förvärvslagstiftningen, utan det var trots den. Det visade tydligt att det var en ineffektiv lagstiftning som vi hade. Beslutet att ta bort förvärvslagstiftningen och i stället stärka bostadsförvaltningslagen kändes väldigt riktigt. vet jag att oppositionen var emot det vid det tillfället också. Om det har fungerat bra med de olika nivåer som då infördes, med olika förvaltningskrav som kunde ställas på fastighetsägare, kan vi inte efter så här säga, men det finns inget som tyder på motsatsen, att det skulle ha fungerat dåligt. Precis som har sagts här tror jag att regeln om att man är under ett slags observation är betydligt bättre än vad som fanns tidigare. Med förvärvslagstiftningen fick man göra en prognos när man gjorde en prövning: Kan den här husägaren förvalta ett hus? får man i stället visa om man kan det eller inte. Jag kan inte se att det har framkommit något som förändrar intrycket att det vi hade sammantaget var en ineffektiv lagstiftning och att det vi nu har kommer att vara en effektivare lagstiftning för att tillvarata hyresgästernas intressen. Som jag sade förut när det gällde hyressättningssystemet är det självklart att denna lag och alla lagar måste följas upp. Det hör till vår uppgift i att följa upp våra beslut. Den kooperativa hyresrätten har också sin självklara plats. Men med den diskussion som förs från oppositionens sida blir den politiserad på något sätt. De som tycker att kooperativ hyresrätt är bra ska naturligtvis välja det. gjorde en bra uppräkning av fördelarna. De fördelar som finns där får man väga mot fördelar eller nackdelar med andra upplåtelseformer. I sammanhanget ska man nämna att och har jobbat med den här frågan för att kunna informera om skillnader mellan olika upplåtelseformer på webbplatsen om boende. Om man går in på den webbplatsen ser man att det tydligt redovisas hur de olika upplåtelseformerna fungerar. Det finns ingen politisk målsättning att ha en viss upplåtelseform i en viss mängd bostäder, utan vi får utgå från de enskilda bostadskonsumenternas val. Den stora ideologiska skillnaden är väl att vi i Alliansen tycker att den enskilda personen har stor betydelse i det här sammanhanget. Det är den som ska bo som själv ska välja hur och vilken upplåtelseform det ska vara. 59 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Jag undrar verkligen vad som är förutseende och ansvarstagande hos och regeringen när det finns över en kvarts miljon ungdomar som söker en bostad. Vad tycker regeringspartiernas representanter om att mer än 14 miljarder satsas på RUT- och ROT-avdrag för de mest välbeställda i medan hyrorna höjs när man renoverar pensionärers lägenheter i eller ? Jag skämdes när jag i går såg . Där var det en kvinna som sade att hon måste flytta hemifrån. Vad säger ni till dessa människor? Vi beskylls för att vara bakåtsträvande när vi vill ta ansvar för att ge människor trygghet. På vilket sätt är det bakåtsträvande? Och vad är det för ansvar ni har? Vad är det för ansvarstagande när en ensamstående kvinna, vars lägenhet renoveras mot hennes vilja, får en hyreshöjning på ? Så är det både i innerstaden i och i . Det är människors vardag. Därför sade jag i mitt anförande att bostadspolitiken är ett hett ämne i varje korridor och i varje hem, förutom i maktens korridorer, för där finns det ingen som bryr sig. Vad tycker ni om detta? 60 (FP) replik: Vi är nog helt eniga om att vi har ett problem, men det problemet har funnits länge i . Det byggs för lite. Den stora skillnaden är vilken strategi vi har för att förändra det. Från Alliansens sida har vi sedan vi tillträdde 2006 haft en konsekvent strategi att i olika steg ändra regelverket så att det blir långsiktigt och stabilt. Det är ju egentligen det som alla har efterfrågat. Vi har inte diskuterat subventioner men har haft den diskussionen tidigare. Det var ingen som egentligen efterfrågade subventioner. Vad man efterfrågade var ett stabilt, långsiktigt regelverk. Jag sade inte att ni var bakåtsträvande. Jag sade att ni var tillbakablickande när det gällde lösningar. Fast det är kanske ordklyverier, så det kan vi väl lämna därhän. När man renoverar fastigheter måste fastighetsägaren till syvende och sist vara den som tar ansvar för sin fastighet och vidtar de åtgärder som han anser vara nödvändiga för att upprätthålla fastighetens skick. Det är när man kommer i den situationen att man hamnar i ganska stora hyreshöjningar som den här skyddsregeln måste slå till. Man får då en rimlig tid på sig att successivt införa en högre nivå. Det finns med i hyressättningssystemet, och det hyressättningssystemet togs fram med bostadsmarknadens parter, så jag tycker att det är ett välförankrat system. 60-procentiga höjningar, som du tog upp som ett exempel, är naturligtvis extremt högt. Då är den här skyddsregeln extra värdefull, och då antar jag att det måste vara en ganska lång övergångsperiod. 61 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Ja, men det är precis det vi säger. Vi säger: Lämna inte åt parterna och åt marknaden att bestämma över människors huvuden! Vi vill att lagarna ska skärpas. Det är faktiskt vi politiker som har ansvaret på riksnivå. Om det inte fungerar och om fastighetsägarna själva fattar beslut om hur de ska hyressätta efter renoveringar måste vi se till att det finns regler som skyddar den individ som inte har råd att betala. Alla politiker här i säger sig vara mot boendesegregation. Vad gör detta? Jo, boendesegregationen och klasskillnaderna ökar. I innerstaden kan inga fattiga eller arbetare bo och inte heller invandrare, naturligtvis. Det handlar om klass, kön och etnicitet. Man är liksom längst ned på skalan. Det här skapar ni med den högerpolitik som råder i storstäderna i hela landet, i princip. Vissa städer har i alla fall lyckats, vad jag vet: , , och faktiskt storstaden . Man måste se till att det finns en regel som gäller alla kommuner, inte bara de där de rödgröna agerar och har makt. Det är faktiskt vårt ansvar och ert ansvar i första hand, för det är ni som sitter i regeringen och har majoritet. Vi tycker att det är en väldigt viktig fråga i människors vardag. Det är inte bara vi i eller de rödgröna som säger att detta är bakåtsträvande, utan det handlar om att parterna, till och med och många andra, säger det och tycker det. 62 (FP) replik: Jag får väl konstatera igen att det här naturligtvis är en balansgång. Fastighetsägaren har ett ansvar för att fastigheten hålls i gott skick, och det får inte ge orimliga konsekvenser för hyresgästen. Det är därför den här skyddsregeln är med i hyressättningssystemet. Att det är olika i olika delar av landet tror jag inte har så mycket med politiskt styre att göra över huvud taget, utan det har att göra med att man har helt olika förutsättningar. tog upp det förut. Vi hamnar ofta i en Stockholmsdiskussion, om man uttrycker sig så. Jag tror att ni förstår exakt vad jag menar. I andra delar av landet har man balans på ett annat sätt. Detta beror naturligtvis på att har stor inflyttning och sådant. Då är det ett tryck på bostadsmarknaden. När det blir stor efterfrågan har vi ett system där vi inte kan möta den med ett utbud. Det är precis detta som är Alliansens strategi för att skapa ett regelverk som gör att utbudet verkligen kan möta efterfrågan. 63 (S) replik: Det är en märklig situation där vi i oppositionen ifrågasätts, precis som om det var vi som hade makten. Vi har bara att utgå från den verklighet vi ser. Vi kan se att antalet hyresrätter krymper, och det är mycket till följd av regeringens politik. Att det är lätt att ombilda från hyresrätt till bostadsrätt har lett till ombildningar framför allt i storstädernas innerstäder. Det betyder att det blir ännu färre hyresrätter där det behöver bli fler. Vi kan också se att det minskade, eller rättare sagt utraderade, stödet för byggande av hyresrätter har fått till följd att det nästan inte byggs några hyresrätter. Det är i stort sett bara den kommunala allmännyttan som bygger lite hyresrätter. Och så bygger man en del fashionabla dyra hyresrätter som väldigt få har möjlighet att efterfråga. Jag skulle egentligen i stället vilja ifrågasätta regeringens politik. Det känns i så fall mer bakåtblickande att man har låst fast sig i lösningar som uppenbarligen inte fungerar, för vi kan väl ändå vara överens om att det finns för få hyresrätter. På samma sätt som det finns ett behov av bostadsrätter, villor och radhus finns det ett behov av hyresrätter, uppenbarligen. När det gäller kritiken mot våra förslag vill jag säga att våra förslag inte alls är tillbakablickande, tvärtom. Vi vill skärpa förvärvslagen. De brister som fanns vill vi rätta till. Vi vill framför allt inte ge upp kampen mot de oseriösa hyresvärdar som brer ut sig. I till exempel , som jag kommer från, kan man se att vanvården fortsätter trots regeringens lagar som skulle lösa det här problemet. Min fråga blir: Vad gör ni åt de problem som växer? 64 (FP) replik: Vi kan väl vara överens om att förvärvslagen inte hade fungerat när den togs bort. Det säger också. Det var en annan förvärvslag som hon egentligen hade velat ha.