prot · H00946 · 2012-12-18 00:00:00 — Därutöver tillkommer den svenska helikopterenheten samt personal till stöd för avveckling av baserna och hemtransport av utrustning och materiel. kommer en fördjupad militär samverkan att etableras mellan , , och . Det nordisk-lettiska samarbetet planeras fortgå . Inriktningen är att , om så efterfrågas, ska kunna bidra i form av en ren utbildningsinsats om högst 200 personer, inklusive instruktörer och de stöd- och skyddsfunktioner som utbildningsinsatsen behöver. Annan militär verksamhet kommer då att vara avslutad. Regeringen ser de stora behov som finns i . För att en långsiktig utveckling ska kunna ta vid krävs ekonomisk tillväxt, stärkt respekt för mänskliga rättigheter, en stärkt rättsstat och förbättrad säkerhet. Den höga arbetslösheten, den utbredda fattigdomen och rättslösheten med omfattande korruption utgör alltjämt stora problem som också bidrar till att underblåsa konflikten. Ett ökat bistånd från , där fokus ligger på att långsiktigt stärka den afghanska ekonomin, är därmed motiverat. Flickors och kvinnors situation är något som vi särskilt lägger tonvikt på i vårt samarbete med . har varit en av de starkaste rösterna för att värna kvinnors rättigheter och deras utsatta situation, och det kommer vi att fortsätta att vara. Utmaningarna på detta område är tyvärr alltjämt mycket stora. bistånd till ska ses , och med utgångspunkt från vår överenskommelse har regeringen fastställt volymerna till indikativt . Den samarbetsstrategi som ska utformas för perioden 20152024 inriktas på vad som kallas Five Es for Afghan Development, vilket återspeglar de behov som vi tillsammans med Socialdemokraterna och har identifierat. De fem E:na står för: Employment, Education, Empowerment inte minst för flickor och kvinnor Enterprise och Economic Integration. meddelade detta långsiktiga stöd till under . Vårt finansiella åtagande ligger väl i linje med och det internationella samfundets överenskommelse om att stödja ett omställningens decennium med start . Den breda överenskommelse som finns har möjliggjort detta långsiktiga och för omvärlden rätt unika åtagande. Vårt stöd är dock förknippat med tydliga villkor. Tonvikten ligger på ömsesidiga åtaganden. l skapades förutsättningarna för detta långsiktiga engagemang, och utarbetas och genomförs handlingsplaner inom ramen för det som kallas Mutual Accountability Framework. Centrala frågor inkluderar bland annat kvinnors situation, mänskliga rättigheter, god samhällsstyrning och korruptionsbekämpning. Vi vill stödja det afghanska folket i att själva förbättra sin situation. Från afghansk sida handlar det parallellt om att ta sitt ansvar och leva upp till de åtaganden som har gjorts. Förutom det stöd som avhandlas i utskottsbetänkandet kommer vi alltjämt att ha ett omfattande humanitärt stöd till landet. I är läget alltjämt osäkert och behoven omfattande. tar med det beslut som ligger framför återigen sitt ansvar för att försöka påverka framtiden i positiv riktning. är och ska vara en trovärdig aktör i , inte minst för att landets barn, unga, kvinnor och män förtjänar det. 176 (SD) replik: Jag har en fråga till statsrådet om just biståndet. Det står i propositionen att ska gå via den afghanska regeringens system. Där finns stora problem med korruption. Biståndsprojekt bokförs inte rätt, så väldigt stora belopp försvinner. Är det verkligen försvarbart att låta Karzairegimen hantera våra biståndspengar? 177 Statsrådet (M) replik: I enlighet med de överenskommelser som har gjorts ska mer av biståndet gå via de afghanska kanalerna för att just garantera afghanskt ägarskap och långsiktighet. Det handlar inte om att låta Karzai som person ta detta ansvar. Däremot är det väldigt viktigt att se till att vi både ställer tydliga krav på inte minst korruptionsbekämpning och transparens och bygger upp afghansk kapacitet att hantera medel, vare sig det är egna finansiella resurser eller bistånd . 178 (SD) replik: Vi har en stark och bra spelare i , som lyckas väldigt bra och där korruption är knappt mätbar. Det står i propositionen att man ska motverka korruption framgent. Men hur kan vi mäta att det sker? Finns det någon planering som visar att man kommer att lyckas förhindra att våra biståndspengar går till korruption? 179 Statsrådet (M) replik: Jag tror att förmågan att mäta, rapportera, redovisa och tala om korruption bottnar i att vi har en tydlig uppfattning om och förståelse för att riskerna för korruption i detta land är mycket stora. Därför har vi på alla de sätt försökt stärka arbetet mot korruption i det afghanska biståndet. Det är förenat med mätmetoder och bristande statistik även från Sida, och mycket återstår att göra. Jag kan försäkra kammaren att vi gör vårt yttersta för att verkligen försöka göra allt vad som är möjligt för att se till att varenda biståndskrona når fram. Riskerna i detta land är dock stora. Just därför tror jag att det är så viktigt att vi nu ser till att skapa förutsättningar för att kunna återrapportera och kunna lära oss ännu mer om hur vi ska kunna få biståndet att nå fram. Varför är detta viktigt? Ja, korruption är att stjäla från den fattige. Korruption riskerar också att undergräva förtroendet för just rättsstatsbyggande och demokratisering. Därför är detta viktigt inte bara i sig, för att ta hand om de svenska skattebetalarnas pengar, utan också för att visa hur vi vill att samhällsutvecklingen i framöver ska se ut. Utmaningarna i detta är betydande. Men eftersom vi ser problemen försöker vi också göra allt vad vi kan tillsammans med andra för att råda bot på den sjuka som breder ut sig. 180 HANS (V) replik: Biståndsministern har lite grann profilerat sig som ett statsråd som gillar både resultat och kvinnors rättigheter. Då kan jag inte låta bli att ställa lite frågor om just den resultatundersökning som har gjorts av tre organisationer som sätter kvinnors rättigheter i centrum: Kvinna till Kvinna, 1325 och , som har låtit , som är tidigare svensk ambassadör för både och , se på de svenska insatserna när det gäller just kvinnors rättigheter i . Jag får erkänna att det i rapporten finns beröm på några punkter, till exempel om hur man utbildar de svenska soldaterna i FN-resolution . Där är ett föredöme. Men man påtalar också en ganska lång rad brister. Vi skulle kunna debattera det, men jag tycker att det viktigaste i rapporten egentligen är de rekommendationer som man kommer med. Jag skulle vilja veta hur biståndsministern och den svenska borgerliga regeringen ställer sig till de tydliga rekommendationer som kommer för att stärka engagemang när det gäller kvinnors rättigheter i . Man rekommenderar att tar fram en nationell handlingsplan för resolution som är specifikt framtagen och riktad till och de afghanska förhållandena. Man rekommenderar att UD tillsätter en specialrapportör som bara har till syfte att rapportera och följa arbetet med FN-resolution . Man rekommenderar att ska föregå med gott exempel. När skickar högnivådelegationer till är det viktigt att de delegationerna är jämställda, att det finns med både män och kvinnor, att de träffar den kvinnorörelse som finns i och att man alltid ser till att kvinnor finns med på mötena. Man efterfrågar också ett långsiktigt, förutsägbart stöd till den afghanska kvinnorörelsen, som självklart är helt central om vi ska lyckas bistå de afghanska kvinnorna i deras kamp. Man rekommenderar att det införs kärnstöd, som skulle kunna vara den svenska översättningen av core funding. Man pratar också om att det är viktigt att det finns ett långsiktigt arbete som inte bara fokuserar på kortsiktiga projekt. Hur ställer sig till dessa rekommendationer? 181 Statsrådet (M) replik: Tack för frågan! Jag försökte just utreda om ledamoten var med i den riksdagsdelegation som alldeles besökte . Jag tror att män med starkt engagemang kan vara duktiga företrädare för att just hävda kvinnors rättigheter. Den dag då vi säger att vi har gjort tillräckligt för kvinnor i , den dagen ska vi verkligen fira tillsammans. Om det är något som jag tycker har förenat oss är det att vi ser de problem som har funnits klassiskt i detta samhälle och som också mycket tydligt kom till uttryck under talibanskt välde, där inte minst kvinnor och flickor är de som har betalat det allra högsta priset. Alla vi som är engagerade i att på bredden ska fortsätta engagera sig i långsiktigt gör det nog inte minst för att just de allra mest sårbara ska kunna ha en chans. Hur jobbar vi då? Jo, inte minst genom idén om våra fem E:n, där Empowerment är en av de viktiga delarna för att just visa hur vi vill att utvecklingen i biståndet ska se ut framöver, där vi särskilt lägger fokus på flickor och kvinnor utifrån ett samlat perspektiv. Det är ett sätt att ytterligare visa ambitionshöjningen på det här området. Men vi kan titta i historiken, vilket rapporten medger, kring just hur vi utbildar våra soldater, som nämnde, men också hur , inte minst genom och på många andra sätt, har varit en av de absolut tydligaste aktörerna för att bekämpa den omfattande mödradödligheten i landet. Jag tror att man ska se våra insatser samlat. Vi har inte minst det faktum att vi numera har en ambassad på plats i som gör att dialogen kan föras. Där var tillsammans med ett fåtal andra länder mycket tydligt på att resa den här frågan i samband med . Jag kan försäkra kammaren att vi gör allt vad vi kan på detta område. Men jag är inte förvånad över att en tydlig och duktig lobbygrupp säger att det finns ännu mer att göra. Ja, vi kommer att göra det. Men vi gör redan mycket. 182 HANS (V) replik: Låt mig vara tydlig: Det är självklart att även män kan vara feminister. Jag är själv stolt feminist. Men det är också självklart att om vi ska ändra strukturerna i måste vi som land föregå med gott exempel. Då kan vi inte ha högnivådelegationer från där den stora majoriteten är män eller består av bara män och där man träffar bara män i för att diskutera deras verklighet och deras perspektiv. Det är viktigt att vi har delegationer där det finns både män och kvinnor, där man träffas på specifika möten med det afghanska, civila samhället och de starka och modiga kvinnorörelser som finns. Jag tycker det var lite synd i biståndsministerns svar att hon inte på något sätt kommenterade någon av alla de rekommendationer som Kvinna till Kvinna, 1325 och trots allt har presenterat. Jag vill lyfta fram två som jag tycker det skulle vara synnerligen viktigt att få plats. Det handlar om att ta fram en nationell handlingsplan för resolution specifikt för , nu när vi säger att vi ska arbeta för långsiktigt. Resolution är en bra och viktig FN-resolution. Kvinnor och kön spelar roll i alla väpnade konflikter, men kön spelar också väldigt olika roll. En kvinna som lider i under det inbördeskrig som har varit där eller i påverkas av konflikter på ett annat sätt och i olika grad än man gör i . Vi måste se att också konflikter påverkar män och kvinnor på olika sätt i olika sammanhang. Här behövs det en nationell handlingsplan för just resolution specifikt för . Det andra är att jag tycker att det är viktigt, nu när vi säger att vi ska jobba långsiktigt i , att vi också har ett långsiktigt stöd till kvinnoorganisationerna på plats. Vi kan inte bara ha ett kortsiktigt stöd inriktat på projekt där man ska mäta resultat , utan vi behöver också ett långsiktigt stöd där vi är tydliga gentemot kvinnoorganisationerna: Vi står på er sida. Vi kommer att finansiera er verksamhet och kommer att finnas med . 183 Statsrådet (M) replik: Tack för att den här sista replikväxlingen handlar om det jag tror är vad vi kommer att mätas utifrån , nämligen om kvinnorna fick det bättre eller inte. Att vi nu har en bred uppslutning kring en samlad svensk Afghanistanpolitik är mycket viktigt. Jag utesluter inte att vi gör nya svenska handlingsplaner. Men jag tror att det är oerhört viktigt att se att tar sin del av ansvaret på plats i , att vi i ord och handling på plats ser till att använda det nätverk som finns upparbetat och som absolut ytterligare kan ökas. Jag vet att våra hängivna diplomater och många andra, inte minst biståndsarbetare, har mycket fina kontaktnät och att vi är bra på att känna till de kvinnorörelser som finns och som verkar under rätt svåra omständigheter i och som just nu är rätt oroliga, med risken att det internationella samfundet drar sig tillbaka. Det är därför beslutet här i kammaren blir så viktigt. Det är därför jag är så glad att vi har haft en så engagerad debatt. Vi ska absolut, , se till att jobba med kvinnor, fred, säkerhet och resolution . Men det är inte bara där det sitter. Det är därför jag igen vill understryka att vi också måste stärka kvinnors förmåga att få en rättsstat som fungerar, att kvinnor har förmåga att få egen försörjning och möjligheter att utveckla sig själva. Det är därför ekonomi och utbildningsfrågor är viktiga, parallellt med resolution . Det var därför jag valde att inte svara på exakt den här rapporten utan valde att visa på helheten och komplexiteten i utmaningarna som det afghanska folket och inte minst kvinnorna står inför och där vi tillsammans bidrar. Jag är glad över att det här replikskiftet, det sista vi har i den här debatten den här gången, handlade just om kvinnor. Jag vill tacka samtliga ledamöter för en mycket givande debatt och kunniga insatser som visar på både bredden och engagemanget och framför allt för att vi slutade med kvinnorna. Låt oss nu tillsammans se till att vi gör ännu mer . Resurserna från svensk sida finns. hoppas jag bara att förutsättningarna blir ännu bättre i , för det kan kvinnorna, barnen och även männen behöva. Och god jul! 184 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationer nr 2 och 4 i betänkandet. har redogjort för vårt ställningstagande gällande tillbakadragande av svensk väpnad styrka i . Jag tänkte gå närmare in på biståndsinsatser som det också läggs fokus på i regeringens proposition gällande fortsatt svenskt deltagande i . Som tidigare nämnts i debatten är ett av världens fattigaste länder med stora behov. Jag tror att en sak som förenar oss i debatten är synen på kvinnors och barns utsatta situation i . Spädbarns- och mödradödligheten är som sagt mycket hög. En stor del av befolkningen är analfabeter och många barn, i synnerhet flickor, saknar möjlighet att gå i skolan. Därför är det vår starka förhoppning att viktiga biståndsinsatser ska kunna göra ett fortsatt betydelsefullt arbete till nytta för befolkningen i landet. Till exempel har , som från många olika håll har hyllats här , verkat i landet och klarat av att genomföra insatser innan några västliga trupper fanns i landet. Däremot ser vi kritiskt på den utveckling som framgår av propositionen och betänkandet vad gäller att det svenska biståndet ska anpassas efter åtaganden i givarsamfundet och kanalisera av biståndet genom den afghanska regeringens system. Vi anser det vara väldigt motsägelsefullt att ska sträva efter att kanalisera en så stor del av biståndet till via afghanska myndigheter, när det framgår av propositionen och betänkandet att väldigt få framsteg har åstadkommits vad gäller den afghanska myndighetens kapacitet att hantera ökade resursflöden. I betänkandet beskrivs även att korruptionen i är ett problem. Ja, jag skulle nog vilja uttrycka det kraftigare än så. Korruptionen i är mycket omfattande. I Transparency Index, som rankar länder efter problem med korruption, hamnar på delad sista plats. I betänkandet framgår också att det saknas reella förbättringar vad gäller samhällsstyrning och att leva upp till sina åtaganden vad gäller demokratisk legitimitet och att bekämpa korruption. Här anser vi det vara kontraproduktivt att fortsätta ge stora biståndsmedel, trots avsaknad av eget ansvarstagande, och att den borde tillämpa en skarpare konditionalitet i förhållande till afghanska myndigheter. Att det finns en vilja att genom biståndet bekämpa korruption och att i ett replikskifte nu också nämnde att man i högre grad vill utvärdera om pengarna i den här delen av biståndet verkligen når fram och gör nytta är positivt. Men anser vi att om man fortsätter att ge höga summor bistånd, trots brist på eget ansvarstagande i detta avseende, blir incitamenten till förbättring ganska små. Vi ifrågasätter inte behovet av biståndsinsatser i , men vi vill se en annan inriktning och ett bistånd som når fram till de fattigaste och mest utsatta i landet. är, som sagts i debatten, numera största biståndsland. ska bidra med runt , så det är inte små pengar vi talar om. Det ligger ett stort ansvar gentemot både de hjälpbehövande i och våra svenska skattebetalare att våra biståndsmedel kan nås dit där de behövs som mest. Det tror vi inte uppnås genom att kanalisera en så stor del av biståndet via den afghanska regeringen. Givetvis kan vi se det enorma behovet av en demokratisk och fungerande statsapparat. Frågan är dock hur vi når dit. Det afghanska nomad- och klansamhället är väldigt komplext, och vi menar att en hållbar förändring i första hand behöver komma inifrån och underifrån med bland annat utbildningsinsatser. Kvinnor och barn hör som sagt till de mest utsatta grupperna i landet. Insatser inriktade på hälsa, skydd och utbildning för kvinnor och barn anser vi därför vara av vikt. Vi menar att regeringen i stället för att sträva efter att kanalisera en så stor del av biståndet via afghanska myndigheter bör prioritera humanitärt bistånd samt insatser via organisationer i det civila samhället som , givetvis under förutsättning att säkerhetsläget tillåter det. I vår biståndsbudget har vi föreslagit utökat stöd till just humanitära insatser och till organisationer i det civila samhället. Där är vår avsikt givetvis att en del av dessa ökningar även ska gå till satsningar i . I detta anförande instämde (SD). 185 (MP): hölls den så viktiga . Det var på den konferensen som världens ledare beslutade att vi vid utgången av 2014 ska ha överlämnat ansvaret till de afghanska styrkorna. Om hade fått bestämma hade uttåget från gått lite fortare. De flesta av länder har klarat av att lämna tidigare än 2014. hade också klarat detta om det hade funnits en vilja från regeringen. När fick en förfrågan från regeringen om att vara en del av uttåget från med utgångspunkt från tvekade vi aldrig. kommer att och vill vara med och säkra upp att våra svenska soldater drar sig ur , och jag beklagar att det inte finns en enig riksdag bakom ett sådant uppdrag. har också gjort skillnad och påverkat förhandlingarna i rätt riktning. De flesta har insett att den väg som , Nato och ISAF har slagit in på inte leder till fred i . Man kommer aldrig och har aldrig skapat en långvarig fred i en region genom väpnade konflikter. Det är endast genom politisk överenskommelse som fred kan skapas. Huvudsyftet med att invadera var att tillfångata och försöka krossa med anledning av händelsen i . Al-Qaida försvann från , och lämnade troligtvis , runt 2003. Talibanernas syn på kvinnor, opiumhandel och deras kriminella verksamhet ska vi naturligtvis ha åsikter om och försöka stoppa. Men vad har talibanerna och deras kriminella verksamhet att göra med elfte september? Och har talibanerna utgjort något hot mot som land som motiverar en ockupation av landet efter 2003? och ISAF:s motivering för att stanna kvar i går inte att försvara. Kritiken faller naturligtvis även tungt på . Vi har varit en del av krigföringen i . ISAF och även har alltså ett slutdatum för vår verksamhet i . tar sitt ansvar genom att vara en del i den processen och påskynda uttåget ur . Inför valet ville vi avsluta vårt militära uppdrag i . Vi fick inte majoritet för detta. blir det i stället , och vi tycker att det halvår som det handlar om går att acceptera som politiker när vårt första alternativ har fallit. Enligt propositionen om , som ligger på bord, kommer den svenska nedtrappningen av våra soldater att fortsätta. Vi går från 400 ned till 300 för att vara helt borta vad gäller stridande verksamhet i . Däremot kommer vi att vara kvar där och hjälpa till att bygga upp det civila samhället. Hur det kommer att se ut kommer vi att besluta . Den här propositionen rör sig endast om 2013. Strategin måste framledes fokusera på civilt stöd för upprättande och förstärkning av de institutioner och strukturer som är nödvändiga för att utveckla en rättstat som vilar på demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Långsiktig och hållbar säkerhet skapas främst genom att landet får hjälp med att bygga upp och utbilda sin egen armé, polis, åklagare och domare samt ett fungerande rättssystem. Kvinnors och barns rättigheter måste vara centralt när vi ska hjälpa till och bygga upp . När det gäller kvinnors rättigheter är FN-resolution viktig. Det är ytterst afghanerna själva som ska utveckla sitt land, men det internationella samfundet måste stödja denna utveckling avsevärt bättre än vad som sker . Vi ska inte diktera vad afghanerna ska göra och inte göra. Vi ska vara en del i uppbyggandet av landet genom humanitära insatser. Vägen till fred och stabilitet i landet kommer inte att bli lätt. Det kan till och med bli sämre när ISAF lämnar över till afghanerna . Men vad är alternativet? Vi kan under inga omständigheter vara kvar i och föra ett krig mot en terroristgrupp som talibanerna. Vägen till stabilitet och fred är mycket lång. Här kommer de länder som har varit i landet och krigat under att ha ett tungt ansvar för att återupprätta landet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. I detta anförande instämde (MP). 186 (KD): Jag vill säga något om kvinnornas situation, men först vill jag tacka biståndsministern för att hon har deltagit i debatten . Jag står bakom betänkandet. Den svenska styrkan i gör en viktig insats. Det är modiga kvinnor och män som bidrar till en fredlig utveckling i . I mitt inlägg kommer jag som sagt att sätta fokus på kvinnors situation. Kriget mot terrorism har pågått i , och kriget är dess värre inte över. Även om situationen har förbättrats finns stora oroshärdar kvar och en stat med enorma problem och utmaningar. Droghandel och korruption är några områden som gör att det är svårt att se hur ska kunna vända till full demokrati . får vi inte ge upp vårt stöd till alla de vanliga människor som inte önskar annat än att leva i fred, frihet och demokrati och till alla de kvinnor som önskar få utöva sina mänskliga rättigheter genom skolgång, arbetsmöjligheter och deltagande i det politiska beslutsfattandet. Detta är några områden där de förväntar sig världssamfundets stöd. Många kvinnor är också oroliga för hur deras säkerhet ska se ut när trupperna dras tillbaka. Det är en oro som vi måste möta. Som nämnts tidigare kom den svenska organisationen 1325 med en utvärdering av den svenska nationella handlingsplanen för att implementera FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet som antogs i FN . Jag hade möjlighet att vara med på det seminariet, och det var väldigt intressant. Resolutionen slår fast att kvinnor har rätt att delta i fredsprocesser och säkerhetspolitiska beslut på alla samhällets nivåer. var bland de första länderna att utforma en egen nationell handlingsplan för att leva upp till resolutionens mål. Den svenska handlingsplanen griper in i alla möjliga departement och ska bland annat stärka polis och försvar i arbetet för att genomföra resolutionen och för att få in fler kvinnor i fredsbevarande insatser. Utvärderingen från Operation visar dock att vi fortfarande har en låg andel kvinnor i våra fredsbevarande insatser, . För att ändra det krävs förstås att vi får in fler kvinnor i försvaret. Kvinnliga soldater har en särskilt viktig roll i länder som där kvinnornas värld är så skild från männens. Utvärderingen visar också att högre befäl generellt sett fortfarande har begränsade kunskaper om genusfrågor och kvinnors behov i de konfliktområden där de för befäl. De anser vidare att kan satsa mer i biståndet på just området fred och säkerhet i konfliktområden och önskar specialdestinerade medel. Den afghanska ekonomin är till stor del beroende av bistånd.