prot · H00941 · 2012-12-11 00:00:00 — Föredrogs kulturutskottets betänkande 2012/13:KrU2 Filmpolitiska frågor (prop. 2012/13:22). 140 i (S): En viktig del av en aktiv kulturpolitik är filmpolitik. Genom filmen skildras många berättelser. På flera ställen i landet genomförs filmfestivaler av olika slag, och intresset för att lära sig att göra film på amatörnivå är stort. har ju många människor möjlighet att när som helst och var som helst dokumentera det som händer runt omkring dem via sina mobiltelefoner, ibland både på gott och ont. Även om de flesta kan köpa och se på film hemma i sin soffa är det många som fortfarande går till en biograf för att se på film. Många upplever att det är en helt annan sak att se film på bio, och jag kan bara instämma i det. är det många som har tagit del av liv och gärningar på biografer runt om i landet. På vissa orter har filmen följts upp av spännande samtal med politiska företrädare som på olika sätt haft en relation till . har , dö av , som till och med har visats här i , skapat debatt i samhället om frustrationen över att vara arbetslös. Ja, listan på filmer som skapar diskussion kan göras lång. Vi har nog alla här i kammaren exempel på filmer som vi har sett som har berört oss och som på ett eller annat sätt har gjort att vi har omvärderat saker och ting efter de intryck som filmskaparna har velat delge oss. Det är det härliga med filmens kraft att påverka. Genom att använda bilden och ljudet, och ibland nästan ge en upplevelse av dofter, lyckas man förmedla ett budskap till oss som tittar. Det första filmavtalet slöts . har man slutit ett nytt avtal för tiden 20132015. Det betänkande som vi ska ta ställning till innehåller en redovisning av filmavtalet samt filmpolitikens inriktning. Jag är glad över att regeringen har slutit ett nytt filmavtal med en stor del av branschens aktörer. Filmavtalen har tjänat filmen väl, och det är bra att det är många parter som står bakom möjligheten för svensk film. Vi socialdemokrater har trots allt några synpunkter. Regeringen anser att kvalitet, förnyelse och tillänglighet ska ses som den övergripande inriktningen för den statliga filmpolitiken. Till denna övergripande inriktning vill vi lägga jämställdhet och mångfald. När det gäller jämställdhet ställer vi oss tveksamma till om det kan beskrivas som en skärpning av jämställdhetsmålet att överge det nuvarande målet som innebär att ettdera könet, räknat i antalet projekt som får stöd, bör vara representerat till när det gäller manusförfattare, producent och regissör. Regeringen talar nu om att stödet ska fördelas jämnt mellan kvinnor och män. Om man med jämnt verkligen avser en 5050-fördelning, som en skärpning av för ettdera könet, tycker vi att det hade varit bra om man hade varit tydlig med det. Om det är 5050 man menar, varför har man i så fall inte skrivit det? Vi kanske kan få ett svar på det i dagens debatt. Möjligheten att visa film i hela landet blir allt mindre. De kommersiella biografaktörerna finns företrädesvis på landets större orter. För att det ska vara möjligt att se film på bio även på mindre orter har de olika folkrörelserna tagit på sig ett stort ansvar. Genom visningsorganisationerna finns en unik biografstruktur över hela landet. Vi socialdemokrater tycker att det är viktigt att denna struktur kan leva vidare och också utvecklas. Digitaliseringen av biograferna är i ett slutskede, och det är särskilt angeläget att de mindre orternas biografer också kan digitaliseras. Den lokala mötesplatsen i form av en biograf fyller en stor funktion, särskilt nu när biograferna kan ta emot direktsändningar av olika kultur- och nöjesprogram. För att stödja denna utveckling vill vi att prioriterar denna verksamhet. Även runt de större städerna, i de så kallade ytterområdena, finns ett behov av nya mötesplatser där film kan visas. Vi socialdemokrater vill se ett digitaliseringsstöd som gör en offensiv satsning på nya biografer och inte bara befäster en gammal struktur. Folkets Hus och Parker har gått före och etablerat det som kallas Digitala Hus. Deras liveutsändningar från Metropolitan har blivit en succé. Genom digitaliseringen kan dessa lokaler också användas för interaktiva konferenser. I den socialdemokratiska budgetmotionen har vi föreslagit mer än regeringen för att särskilt stödja digitalisering av biografer på mindre orter och nyetablering i framför allt storstädernas ytterområden där det finns stora bostadsområden. hade 240 filmer premiär i . Endast 18 av dem var från andra delar av världen än och , enligt en redovisning från . Vi i har mycket liten möjlighet att se all den spännande film som produceras i andra delar av världen. Den svenska film- och biografbranschen har inte hängt med i denna utveckling. Det skulle behövas olika projekt som försöker främja ett bredare utbud på våra biografer. Svenska filmer håller ofta en hög kvalitet, och många filmer gör också karriär i andra länder och prisas runt om i världen. sade upp sitt mångåriga samarbetsavtal med som rör visningar av svensk film i samband med olika arrangemang i utlandet. Konsekvensen har blivit att mycket mindre svensk film visas utomlands. Det är synd då det drabbar både svensk film och svenska filmarbetare. Utöver regelbundet återkommande filmfestivaler och svenska filmveckor har totalt fått över tusen förfrågningar från ambassader och andra utlandsbeskickningar som vill visa svensk film. Dessa visningar har skett i samarbete med . De frågor som ska kunna hanteras av svensk myndighet eller annan organisation rör till exempel marknadsföring, sponsring och rättigheter. Efterfrågan från utlandsmyndigheterna har ökat. De vill visa mer svensk film som har gott rykte kvalitetsmässigt. Svensk film är också en utmärkt bärare av värderingar och skildrare av svenska förhållanden. har god kunskap om svensk film ur alla aspekter. Flera aktörer har pekat på lösningar som involverar som den svenska expertorganisationen avseende film. Vi föreslår att regeringen skyndsamt ser över frågan och återkommer med förslag om hur visning av svensk film utomlands ska organiseras och finansieras. Jag står bakom samtliga socialdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 4. (Applåder) I detta anförande instämde och (båda S). 141 (MP): Vi behandlar nu kulturutskottets betänkande nr 2 Filmpolitiska frågor som handlar om 2013 års filmavtal, och 2013 firar också filmavtalet . Som berättade var det alltså 1963 som svenska staten och biografägarna första gången slöt ett avtal som bland annat gjorde att av biljettintäkterna skulle gå till att producera ny svensk film. har tv-producenterna och i senaste avtalet också de fyra regionala produktionscentrumen kommit med, men fortfarande lyser bredbandsdistributörerna med sin frånvaro. De största förändringarna i det nya filmavtalet är bland annat större distributionsfrihet i och med slopat krav på biografpremiärer, ökade medel till barn-, ungdoms-, kort- och dokumentärfilm och ett nytt anslag för tv-drama. Dessutom finns ett tydligare jämställdhetsmål om att stödet ska fördelas jämnt mellan kvinnor och män. ser över lag positivt på det nya avtalet. Det är bra att man på detta sätt får in en förstärkt jämställdhetsaspekt, att man får in nya friska pengar till fler projekt och att man kan ha filmpremiärer även på nätet. Men jag vill ändå lyfta upp några frågor. Jag börjar med att yrka bifall till vår reservation nr 6 Åtgärder mot olovlig hantering av film. Vi i anser helt enkelt att det är ologiskt att använda filmavtalspengar som ska gå till filmproduktion för att beivra piratkopiering. Jag har två mer övergripande funderingar om svensk film och framöver. Den ena ansluter till det som sade om digitalisering av biografer. Digitaliseringen har gått smidigt och snabbt att ställa om till, men fortfarande saknar av biograferna digital teknik. Socialdemokraterna har i sin budget lagt in mer pengar till detta. Vi i vill fråga företrädarna för allianspartierna: Hur går det? Kommer biograferna att få mer stöd, eller riskerar de att bara kunna visa gamla filmer framöver när man börjar distribuera filmerna enbart digitalt? Hur tänker man ? Det här filmavtalet kommer att ha kort hållbarhet. Från början var det meningen att avtalen skulle hålla . Jag tror att de allra flesta aktörer vill ha riktigt långa avtal. Även om man redan nu planerar för en förlängning efter 2015 vill många av de aktörer som är inblandade ha lite mer framförhållning än bara . Jag tror att de flesta av oss som sitter i det här rummet, men framför allt de som jobbar med svensk film inte bara vill se längre hållbarhet på avtalet utan också fler aktörer inblandade som kan vara med och finansiera. Jag skulle därför redan nu vilja fråga företrädarna för regeringspartierna: Kommer vi att få se direktiv till en ny filmutredning? Ni kan väl skriva in det i era anföranden redan nu så att vi sparar tid. 142 (SD): Jag vill börja med att säga att jag står bakom samtliga sverigedemokratiska reservationer, men för tids vinnande väljer jag här att endast yrka bifall till reservation nr 3. har en lång och stolt historia på filmområdet. Film är en naturlig och stor del av det svenska kulturutbudet och kulturkonsumtionen i vårt land. Få andra kulturformer har samma förmåga som filmen att beröra och väcka debatt. Att ge goda villkor för en levande och stark filmindustri är således en viktig del av kulturpolitiken. Utöver att ge förutsättningar för produktionen menar att filmpolitiken också bör syfta till att säkerställa ett utbud som är tillgängligt för individer oberoende av fysiska förutsättningar. Dessutom är det för oss självklart att filmpolitiken, liksom annan kulturpolitik, bör bidra till att stärka, levandegöra och tillgängliggöra det svenska kulturarvet. välkomnar således att det nya filmavtalet villkorar produktionsstöd med krav på möjlighet för filmerna att visas med svensk text och instämmer i bedömningen att detta är ett viktigt steg för att öka tillgängligheten till svensk film för personer med funktionsnedsättning. Vi gläds också åt att regeringen förordar att arbetet med långsiktigt digitalt bevarande av filmarkivet bör prioriteras av , och hoppas att detta åtföljs av ökad tillgänglighet till och spridning av arkivmaterial. har lämnat en följdmotion till den föreliggande propositionen innehållande tre konkreta förslag. För det första förespråkar vi att regeringen bör verka för ett inrättande av ett särskilt produktionsstöd till film som lyfter fram och levandegör den svenska historien och kulturarvet. För det andra förordar vi att regeringen bör verka för att de skärpta skrivningarna om könskvotering i filmavtalet slopas. Som vi skriver i motionen innebär jämställdhet för oss sverigedemokrater att män och kvinnor ska var lika inför lagen, att män och kvinnor ska ha samma rättigheter och skyldigheter och att alla människor, oavsett könstillhörighet, ska ha rätt och möjlighet att välja sin egen väg i livet. Vi menar således att jämställdhet inte måste innebära att män och kvinnor gör exakt samma saker i exakt samma omfattning och tror att kvotering riskerar att förstärka snarare än försvaga negativa stereotyper, som det också riskerar att leda till diskriminering av enskilda individer. För min del får till exempel gärna av förhandsstöden gå till kvinnor så länge det är deras arbete och idéer som bäst svarar upp mot de kvalitativa målen. Sist men inte minst förordar vi att regeringen ska verka för att den demokratiska förankringen av filmavtalet ska stärkas genom att ges förbättrade möjligheter att påverka innehållet i filmavtalet. Angående de två sistnämnda förslagen skulle jag vilja läsa upp ett par stycken ur en filmpolitisk motion från /2006, skriven av bland andra den nuvarande kulturministern : Det är inte acceptabelt att enbart får besluta om ett redan färdigförhandlat avtal. Den nuvarande processen innebär att den demokratiska förankringen av filmavtalet är ytterst svag och att möjligheterna till insyn och inflytande för parter är mycket begränsade. Det naturliga borde vara att först beslutar om de yttre ramarna som ett underlag för regeringens förhandling och att sedan informeras fortlöpande under förhandlingarna. Här är ett annat citat: Vi anser att det kan vara bra att ha en tydlig målsättning vad gäller jämställdheten. Men vi ser också risken att det endast blir ett mål i sig, utan ordentligt innehåll. Vi anser därför att frågor som ledaregenskaper, anvisade budgetmedel, ämnesval, publikframgångar och givetvis även utbildningssituationen inom filmområdet måste vägas in i den samlade bedömningen när jämställdhetsmålet ska utvärderas. Vi menar också att det är olyckligt att låsa sig vid en kvoterad procentsats. har kulturministern tyvärr gått hem. Jag hade tänkt ställa en fråga till henne. Som jag uppfattar det har kulturministern och svängt rejält i uppfattning, och jag skulle vilja fråga vad det beror på. Jag får rikta frågan till någon annan moderat. 143 (V): Filmen är en fantastisk konstart som innefattar i princip alla andra konstarter, vilket gör den lite speciell. I filmens värld får vi tillgång till skrivna berättelser, musik, dans och mängder av kulturyttringar. Därför är filmpolitiken viktig. Men den är viktig också av det skälet att det är en konstform som når många människor, inte minst ungdomar. Förutom musik är det film som de flesta ungdomar kommer mest i kontakt med. Det är kul att stå här just som har varit ett bra svenskt filmår. Det finns fantastiska berättelser som har fått liv i filmatiseringar genom svenska regissörer. Jag kan nämna Searching for av , som är ett fantastiskt sätt att berätta en historia på som gör att man sugs in och fängslas. Jag kan också nämna Palmedokumentären av och , som jag tror kommer att få ännu mer uppmärksamhet när den sänds i tv. Den kommer då att få många att inte bara intressera sig för personen utan för en tidsepok i svensk historia. Äta sova dö av som har nämnts är en otroligt viktig film för att se hur klassamhället behandlar människor och se hur motståndet växer när man behandlas som om man inte var värd någonting på svensk arbetsmarknad. Big Boys Gone Bananas av är uppföljaren till en tidigare film som han nästan blev hotad till livet för att han spelade in en dokumentär som visar hur ett stort företag fullständigt sätter sig ovanför lagen. Bekas av Karzan är berättelsen om en kurdisk pojke som jag tror kommer att fängsla många. Dessutom har jag hört att den har sålts till över 25 länder. Man skulle kunna säga att svensk film mår ganska bra. Då behöver vi väl inte diskutera så mycket mer, och då är det bara att fortsätta som . har vi också ett nytt filmavtal som ska träda i kraft om allt går som det ska. Det är inte säkert att det gör det. Men vi har i alla fall ett filmavtal som förr eller senare kommer att träda i kraft. Det är bra så. Men vi behöver mer av tanke bakom vad svensk filmpolitik syftar till. Vi behöver diskutera mer hur ett filmavtal ska se ut. Detta filmavtal är nämligen inte optimalt. Det har sina brister. Självklart går det inte att riva upp det. Det måste få finnas under de år som avtalsperioden löper. Men ett av felen var att det inte förbereddes tillräckligt . Det gjorde att man också hamnade i en situation där man ganska snabbt fick försöka lösa komplicerade motsättningar och frågeställningar. Som resultat är filmavtalet inte tillräckligt bra för att värna och utveckla svensk film. Det gäller bland annat naturligtvis jämställdhetsmålet. Jag har lite svårt att se Alliansens argumentation om att det så kallade mål som finns skulle vara skarpare än det tidigare. Det är inte ens ett mål. Det finns ingen mätbar formulering om vad man vill uppnå med jämställdheten inom svensk film. Det är en allmän formulering som regeringen tydligen anser vara tillräcklig för att man ska kunna nå framgång. Jag är ganska övertygad om att man har fel. Det gäller också frågan om film i hela landet. Vi vet att film som kommersiell verksamhet har sina begränsningar när det gäller att nå ut till alla, och det krävs ganska mycket för att små orter ska kunna ha ett brett filmutbud. Där är det problem och skillnader . Men de riskerar att öka om vi inte uppmärksammar detta och ser till att det ges ett ordentligt stöd för att film ska kunna visas också långt utanför storstäderna. Det handlar om det viktiga digitaliseringsarbetet, som jag menar riskerar att avstanna därför att inte tillräckligt med pengar kommer att avsättas . Det handlar även om tillgänglighetsfrågorna. När det gäller film handlar det framför allt om textning och syntolkning, som är oerhört viktiga för att fler ska kunna ta del av film på bio. Mår egentligen svensk film så himla bra som man kunde tro när man ser ett bra och brett filmutbud ? Nej, jag menar att det tyvärr inte är lika bra som vi hade kunnat hoppas och tro. Därför menar jag och att det är helt nödvändigt att redan nu påbörja arbetet med ett nytt filmavtal. Det får inte dröja därför att vi då kommer att hamna i samma tidsnöd, och då kommer vi att riskera att hamna i samma konflikter som löses med samma kompromisser. Det är inte ett långsiktigt sätt att ta ansvar för svensk film. Därför yrkar jag bifall till reservation 2, där det just krävs att arbetet med och utredningen om ett nytt filmavtal påbörjas , så att vi innan detta avtal löper ut har en ny filmpolitik på plats, en filmpolitik som just tar hänsyn till de brister som finns i den nuvarande filmpolitiken. Då kommer svensk film att kunna fortsätta leverera upplevelser och filmer som kommer att beröra oss alla. 144 (M): Midvinternattens köld är hård, endast kulturutskottet tycks vara vaket. Vi trotsar kylan och mörkret för att diskutera det nya filmavtalet. Detta är ett avtal som kommer att ge ökade resurser för svensk film. Det är flera ledamöter som tidigare här har talat sig varma för det. Dessutom är det fler avtalsparter i det nya avtalet, och det i sig har ett stort mervärde, inte minst för att vi lever i en förändrad medieverklighet. Någon påpekade här tidigare att filmavtalet fyller . Det var såklart en annan tillvaro då som vi levde i. fanns det bara en enda tv-kanal. Däremot gick vi på bio i mycket stor utsträckning. Det var uppemot 40 miljoner biobesök . har den tekniska utvecklingen lett till att vi vill ta del av film på många olika sätt. Den skapas på ett annorlunda sätt, den sprids på ett annorlunda sätt, och den visas också på ett annorlunda sätt. Publiken vill själv fatta beslut om var, när och hur man ska se film. Den svenska filmen är på frammarsch. Det talades tidigare om vikten av att också exportera svensk film. Jag var själv turist i . Jag damp in på en nordisk filmfestival där, vilket jag inte hade planerat, och tog del av ett par tre fantastiska svenska filmer. Man kan säga att det är ett stycke svensk kulturimperialism av bästa stycke när exporterar film på det sättet. , 2011, fick svensk film 160 internationella filmpriser världen runt, vilket är någonting att verkligen vara stolt över. Jag nämnde tidigare att det är fler parter som ingår i det nya avtalet. Det har naturligtvis inneburit att dessa parter har haft ett stort inflytande över hur avtalet ska se ut. Jag tror att det framöver kommer att leda till en ökad ansvarskänsla bland de parter som är med och skriver under detta avtal. Kanske är det också svaret på fråga om varför ställs inför fait accompli, alltså varför vi ställs inför ett färdigförhandlat avtal. Jag tror att man gör så för att få just de undertecknande parterna att känna att de har haft ett mycket stort inflytande, men alldeles särskilt att de har ett mycket stort ansvar för det avtal som undertecknas. Svensk film tillförs med detta avtal nya friska pengar. Stödet för barn- och ungdomsfilm kommer att utökas. Men det kommer också helt nya stöd. Det är stöd för dramaserier och för något som kallas konvergerande film, vilket faktiskt är en ny typ av kulturyttring. Som vi har berättat tidigare försvinner kravet på biografpremiär, alltså att man först måste visa filmen på bio. Det valet ska faktiskt inte vara riksdagsledamöters, utan den enskilde ska bestämma om han eller hon vill se en film på bio eller hemma eller ta del av en film på annat sätt. Någon var inne på behovet av textning för funktionshindrade med flera. I det produktionsstöd som utbetalas villkoras det att filmen ska kunna visas med text. Men jag tror säkert att mer kan göras på detta område. lyfte fram jämställdhetsaspekten. Det är viktigt att frågan lyfts fram eftersom det är allmänt känt att denna bransch är minst sagt ojämställd. var kravet att det skulle vara film skapad av kvinnor. Om jag förstod henne rätt menade hon att när vi nu säger att det ska vara en jämn fördelning mellan män och kvinnor skulle det leda till större ojämställdhet. Jag måste erkänna att jag inte riktigt reder ut det. En jämn fördelning är väl rimligen jämnare än om det är . Men det kan hon kanske utveckla vidare i en replik. I filmavtalet för vi in även andra ekonomiska villkor som underlättar för svensk film, även om jag inte vill kalla det stödformer. Det är en mycket låg moms i inkomstskattelagen. Enligt denna proposition kommer vi att se till att bidrag till svensk film också får dras av, vilket är mycket bra. Digitaliseringen är naturligtvis viktig. Vi har lyft fram digitaliseringen när det gäller biografer. Men det finns fler aspekter av digitalisering. Det gäller att digitaliseringen också får bre ut sig när det gäller produktion av film och inte minst bevarande av film. Normalt ger det en billigare, enklare och snabbare distribution av film över hela landet. från lyfter frågan om långa eller korta avtalstider. Jag tror att det finns två skäl som talar för att inte ha alltför långa avtalstider. Det första är teknikutvecklingen. Även om vi har många avtalsparter vill vi till exempel att bredbandsbolagen är med i avtalet. Det hade vi gärna sett . Vem vet vilken teknikutveckling som möjliggör nya avtalspartner nästa gång det är dags att teckna avtal. Om vi har väldigt långa avtalstider är risken att tekniken springer oss förbi. Det andra skälet, som jag egentligen tycker är viktigare, är att nya kulturyttringar riskerar att inte få komma med i avtalen. Jag nämnde konvergerande medier, som än så länge bara är i sin linda. Man kan kombinera appen på telefonen med film och med andra saker. Och vem vet vad som väntar runt hörnet där? Jag tror att det är bra om det finns en öppning i kommande avtal för nya kulturyttringar, och då kan det inte vara alltför långa avtalstider. ställde också frågan: Får vi mer stöd till digitaliseringen ute på biograferna? Det enkla svaret är ja. I propositionen fördubblas digitaliseringen från 15 miljoner till 30 miljoner . Det har gått fort. var kanske en femtedel av biograferna digitaliserade. är siffran uppe på . Det är en enastående och glädjande utveckling som vi här kan ta del av. Jag yrkar bifall till propositionen. I detta anförande instämde (M). 145 (MP) replik: Jag tackar för svaret på frågan. Jag undrar bara en sak. När man nu har haft femåriga avtalstider och när man sedan har sett att det blir allt svårare har det ganska mycket att göra med att det blir allt fler aktörer, vilket är bra. Men detta gör i sig att det tar allt att få ett avtal på plats, vilket i sin tur gör att det blir förseningar. Från att ha haft ett femårigt avtal ser vi nu framför oss ett tvåårigt avtal. Min gissning är att avtalet kan bli lite försenat, och då riskerar nästa avtal att bli ettårigt med lite tid. Jag undrar: Ska man tro att teknikutvecklingen går så snabbt att man knappt hinner producera en långfilm som nästa avtal ska gälla? Eller ska vi försöka göra ett omtag så att man får åtminstone rimliga avtalstider för att planera och fundera över hur långfilmsproduktionen ska se ut? Det tar ändå att producera en långfilm. 146 (M) replik: Jag tror att det är fullt möjligt att förena sjysta avtal med en period då vi kan förhandla fram avtalen. Om det sedan ska vara två, tre eller återstår att se. har det visat sig att vi ändå har fått fram det kanske bästa avtalet .