prot · GZ09111 · 2012-05-09 00:00:00 — Jag är också som EU-minister uppriktigt sagt orolig över tendensen att urholka i många EU-länder och att begränsa öppenheten och den fria rörligheten. Enskilda medlemsstater ska inte godtyckligt kunna sätta upp gränsbommar. Vi får inte gå mot en utveckling där gränser stängs. Vi ska ha ett öppet . Detsamma gäller utvidgningen som flera redan har talat om . Utvidgningen är kanske det bästa sättet att värna och utveckla demokratin och rättsstaten i våra grannländer. Medlemskapet i EU är en morot för demokratiska reformer i länder som knackar på dörren. De demokratier i som vill komma in i unionen måste få komma med. kommer med all säkerhet att göra samma demokratiska resa som Öst- och gjorde . Ett som glider isär är för mig som liberal en mardröm. Därför måste vi hålla ihop unionen. De frågor som rör alla medlemsländer ska diskuteras och beslutas av alla 27 medlemsländer tillsammans med och kommissionen. Här måste eurosamarbetet självklart få utvecklas parallellt med EU för de länder som är med där. Men det får inte leda till att unionen utvecklas i två olika hastigheter. Det vore förödande. EU består av 27 medlemsländer. Allas röster ska väga lika. När europeiska huset fortsätter att byggas ska inte vi i sitta där på staketet, peka finger och titta på när och bygger vidare. Vi är ett av kärnländer och ska vara med där besluten fattas. En förutsättning för en trovärdig union är förstås den demokratiska förankringen som många av er har lyft fram under diskussionen. Unionens medborgare måste känna sig delaktiga i de beslut som fattas. Här ökade Lissabonfördraget öppenheten och den demokratiska kontrollen. Bland annat fick mer makt. Vem som helst kan nu följa rådsmötena på nätet. Medborgarinitiativet är kanske inte en demokratisk revolution. Men den är ett nytt redskap för att kunna förändra. Det har redan nu i skrivande stund kommit in över 2030 förslag på nya initiativ som dragits i gång runt om i på många fält som jag tror engagerar många här i kammaren. I där nazister tar plats i grekiska parlamentet, i där protektionsmens vindar viner starkare i södra , i där ropen på stängda gränser, minskad invandring och utvidgning hörs starkt hos populistpartier, och där romer förtrycks, där Prideparader förbjuds och där minoriteter är rädda i Öst- och behövs det mer än någonsin en värderingsstyrd europeisk union som värnar, vårdar och vurmar för den frihet som byggde det moderna . I vårt angår allt alla. I detta anförande instämde och (båda FP). 30 (S) replik: säger att det är viktigt för EU att gå tillbaka till rötterna. Jag håller med om det. Vi vet att den sociala dimensionen etablerades . har vi tyvärr en situation där de sociala klyftorna ökar och där vi har massarbetslöshet. säger att vi lider av skuldkrisen. Även här är det viktigt att vi går till rötterna med vad som har orsakat skuldkrisen. Det är en finanskris som har blivit en skuldkris. Det är lång tids avregleringar av finansmarknaderna som har skapat dessa förluster som har uppstått i finanssektorn. Det har också drivits fram av väldigt höga avkastningskrav och ett onödigt högt risktagande. Här har EU visserligen börjat med diskussioner om en reglering av finanssektorn. Men det återstår mer att göra. Det är viktigt att ta med sig att det är en finanskris som har blivit en skuldkris. Många av länderna som har stora skulder fick dem just på grund av att de fick gå in och rädda banker. Det gäller inte minst och . Hur som helst, vid sidan av att hålla i skattepengarna och ha en ansvarsfull statlig politik på budgetområdet krävs det också stimulanser. Det väcks nu allt fler förslag inom EU om en tillväxtpakt. ECB:s chef har föreslagit en tillväxtpakt. Statscheferna och politikerna måste göra mer, och man måste agera i finanspolitiken. Detta var uppe även i den franska valrörelsen från Hollande. har också sagt att hon nu är bredd att diskutera de frågorna. Frågan till statsrådet är: Är också regeringen intresserad av att se en tillväxtpakt? 31 Statsrådet (FP) replik: Den som är satt i skuld är inte fri, sade en tidigare partiledare för det parti som representerar. En utgångspunkt för hur jag ser på en ekonomisk kris handlar om: När man har en skuldkris kanske inte lösningen är att man skuldsätter sig mer. Det är väldigt viktigt att tänka på när man går in i detta. Du nämnde tidigare den finansiella sektorns risktagande och att det är ett problem. Det håller jag definitivt med om. Den finansiella sektorn måste mycket mer än tidigare bära de rättmätiga kostnaderna för vad som har hänt. Men vad är då lösningen på detta? Vi från regeringens sida tror inte att det som många i oppositionen lyfter fram, nämligen en skatt på transaktioner, skulle vara rätt väg. Vi tror att det är andra åtgärder som är bättre för att kunna lindra och motverka bankkrisens effekter. Det kan handla om stabilitetsavgifter till en stabilitetsfond, och det kan handla om att höja kapitaltäckningskraven för bankerna. Det är två konkreta krav. Men vi tror att just en sådan här skatt, FDT-skatten som den heter, skulle ge negativa effekter. Man behöver bara blicka tillbaka på den situation vi hade i för att inte vilja göra samma misstag igen. Det är intressant att de partier som här har reserverat sig för att ha en sådan skatt lyfter fram att de pengar som kommer in ska komma tillbaka till nationerna. Men detta alternativ finns inte uppe i den europeiska debatten. Där handlar det om att pengarna ska gå till EU. Det är en helt annan utgångspunkt. Det förslag som diskuteras här är alltså över huvud taget inte uppe på europeisk nivå. Talar vi om tillväxt är det också min utgångspunkt att det inte är fler nya toppmöten, fler nya paket, fler nya fonder och fler nya pakter som skapar tillväxt på marknaden. Det handlar om att länder gör sin hemläxa och gör mycket av det som vi gjorde i . Det handlar om att fortsätta att avreglera marknader. Jag tycker att både och nu har kommit i gång och börjat göra det man måste göra. Men det handlar också om att se till att frihandeln och den inre marknaden verkligen får ut sin totala potential. Där har vi tillsammans en oerhört stor utmaning att driva i . 32 (S) replik: Vi kan diskutera finansiella skatter och annat. Vi har varit beredda att diskutera en sådan skatt, inte minst om den blir global. Men detta är också ett uttryck för att den finansiella sektorn är underbeskattad. Vi är öppna för att även diskutera andra förslag som kan vara med och bidra till det allmänna. är det skattebetalarna som har gått in och räddat många banker, och de får nu stå för mycket av skulderna och kostnaderna och inte minst effekterna av detta. Det är det som skapar frustration och en känsla av orättvisa. Det är viktigt att komma ihåg just det som är uppe i debatten på den europeiska nivån: Visst är det viktigt att hålla i pengarna. Det gjorde vi i . Men det är också viktigt att vi när vi genomför saneringsprogram gör det på ett rättvist sätt så att vi håller ihop samhället. Vi ska inte späda på denna utveckling som man till exempel gör nu i , där man drar ned på investeringar i forskning och utveckling. Det går tvärtemot de intentioner som EU har inte minst i EU 2020. Det finns också förslag om att man ska kunna stimulera på andra sätt, till exempel via Europeiska investeringsbanken. Man talar om privata projektobligationer där man får överskotten till att investera i det offentliga, till exempel i snabbtåg och i omställning av energisystem. Här skulle jag vilja se mer av ett engagemang från EU:s ledare. Jag är övertygad om att det är detta som är orsaken till att protesterna nu växer. Vi har en situation med en massarbetslöshet som biter sig fast. Det leder till precis det som statsrådet sade: Dagens unga är den första generation som kommer att få det sämre än sina föräldrar. Det finns i alla fall en stor och påtaglig risk för detta. Jag skulle vilja ta den vante som statsrådet talar om när det gäller globalisering och att EU ska vara en förebild på det globala planet. Jag skulle vilja se ett ökat engagemang, inte minst i de internationella organisationerna, till exempel när det gäller frågor om arbetstagares rättigheter, internationella miljöregler och rättvisa handelsvillkor. Det är detta vi har yrkat på i reservation 3, som jag yrkar bifall till liksom reservation 13, som jag utgår från att andra senare kommer att ta upp. 33 Statsrådet (FP) replik: Vi kan inte spendera pengar som vi inte har; det är en fullkomlig ekonomisk självklarhet. På samma sätt som sade att vi måste hålla i våra egna pengar vilket också har gjort och tagit ansvar för under många perioder måste också göra det. Vi måste reformera och öppna den inre markanden och se till att vi får skjuts på den. Den har en otrolig potential med 500 miljoner individer. Det är en marknad som vi inte alls har utnyttjat på det sätt som vi borde ha gjort. Utöver detta är det viktigt att vi nu tillsammans samlar oss och ser till att långtidsbudgeten får ett så bra resultat som möjligt. Jag vet att vi har en stark samsyn på detta i denna kammare. Det handlar förstås om att få in mer pengar till innovationer, till gränsöverskridande infrastruktur, till forskning med mera. Men det handlar också om att våga fatta de svåra beslut som vi måste fatta. Det är exempelvis oacceptabelt att av EU:s gemensamma pengar går till jordbruksstöd. Här måste vi reformera också regionalpolitiken. Jag kan nämna att som har en allians som vill banta EU:s budget och som vill få en mer receptiv och ansvarsfull politik bygger vi en annan allians vad gäller jordbruksstödet. Där försöker vi tillsammans med länder som , och andra få ned direktstöden. För att få loss mer pengar till tillväxt, innovationer, framtiden och framsteg måste man fatta dessa tuffa beslut. Förutom att öppna skyddade sektorer för konkurrens, något som inte minst ett land som är ett utmärkt exempel på och där man måste reformera, tycker jag att det är viktigt att nämna kvinnors roll på arbetsmarknaden. Om kvinnor och män skulle arbeta i lika stor utsträckning i EU skulle det kunna höja bnp med . Här finns en otrolig stor tillgång och kraft när det gäller att se till att fler kvinnor får chansen att visa upp sina kunskaper, tjäna egna pengar och bli oberoende. 34 (V) replik: Det finns saker i anförande som man lätt kan instämma i. Det finns också mycket som man kan reagera emot. Det som jag framför allt vill använda min repliktid till gäller den ekonomiska krisen. Det finns en risk för att man använder krisen till att förstärka argumenten för sin egen politik alldeles oavsett vad som har orsakat krisen. Det vi ser just , när EU går ganska hårdhänt in i medlemsländernas ekonomiska förhållanden med starka krav på nedskärningar, avregleringar, utförsäljningar och privatiseringar är att man inte alls har förstått vari krisen består. Jag är rädd att inte heller till fullo har insett vad det är som har förorsakat krisen. Vad sade i sitt anförande var att detta är regeringar som har misskött sina länders ekonomier. Det är en alldeles för vag definition av hur krisen har uppstått. Det handlar om euron ett centraliserat ekonomiskt system med en penningpolitik som inte kan anpassas till olika länders olika konjunkturförhållanden. Det handlar om den globala finanskrisen, som slog extra hårt mot några av länderna. Det handlar om bankernas girighet och om hur det finansiella systemet inte har någon egentlig styrning från demokratiskt håll. Det handlar om korruption i vissa fall och om en bristande möjlighet att ta in skatter, framför allt i det grekiska fallet. säger att om vi har en skuldkris kan man inte skuldsätta sig mer. Men om vi har en eurokris tycker hon att vi ska ha mer av euron. Hon tycker till och med att ska ansluta sig till euron. Det är kanske inte den vettigaste slutsatsen av en eurokris. Att fortsätta med mer av samma i dagens läge leder till mer fattigdom, mindre jämställdhet, mindre jämlikhet, ökade klassklyftor och ökad arbetslöshet. Det är tyvärr en politik som regeringen ibland verkar ha alldeles för stor acceptans för. 35 Statsrådet (FP) replik: Sedvanlig vänsterpartiretorik går ut på att det alltid är eurons fel. Vi kan som flera talare har konstaterat tidigare bara slå fast att det finns länder som har haft en tuff ekonomisk kris och som har euron som valuta. Det finns andra länder som har klarat sig under krisen på ett bra och tydligt sätt och som även har varit de mest dominerande länderna under krisen och som har euron som valuta. Man gör det enkelt för sig själv genom att skylla allting på euron, för det stämmer inte. Däremot kan man ha en relevant kritik och vara efterklok. Banden, statistiken och kraven när det gäller de länder som har fått euron som valuta borde ha varit tuffare. Man borde ha implementerat bättre, och man borde se till att de regler som man hade satt upp följdes. Där kan man vara efterklok och tycka att det hela borde ha styrts upp tidigare. Det intressanta är dock slutsatserna när det gäller de länder som vi talar om , exempelvis inte minst efter det val som skedde nu . Partier som valde att gå till val på en populistisk retorik, att säga nej till åtstramningspaket, att säga nej till ansvar och att säga ja till enkla lösningar fick stöd. Det gäller både på den kommunistiska kanten och i form av nynazistiska partier. Men det som är intressant är också att samtliga tre partier som fick mest stöd det socialdemokratiska , det konservativa men också det nya Syriza vill att ska vara kvar i Europeiska unionen. De vill också att ska ha kvar euron som valuta. Detta har alltså kommit fram genom ett demokratiskt val, och det är viktigt att se att man inte tror att lösningen är att vare sig lämna euron eller att lämna EU som projekt, vilket ju är och politik i denna kammare. Vad är alternativen när man inte har några pengar att spendera? Är alternativet att inte fortsätt med några reformer över huvud taget? Och vem ska betala i slutändan? Det blir andra länders skattebetalare. Det är fortfarande självklart att om vi ställer upp och lånar ut pengar till andra länder, vilket vi gör efter att denna riksdag har fått fatta beslut om det, måste vi också kunna ställa krav på vad pengarna ska användas till. Det är vanligt sunt bondförnuft. 36 (V) replik: ska nog akta sig för att luta sig mot Syriza i argumentationen. Då kommer hon att tvingas till en hårdför retorik mot nedskärningspolitiken och de avtal som har pressats på grekerna och som har lett till ytterligare fattigdom, massarbetslöshet och uppsägningar. Den retoriken kanske inte stämmer riktigt överens med regeringens hållning i övrigt. ser vi hur människor blir fattigare i krisens spår. Det oroar säkert också regeringen och . Men vad regeringen och förespråkar är mer av den politik som har lett till denna ökande fattigdom. Det är mer av centralisering och mer av ekonomisk politik som bestäms utifrån de stora ländernas villkor och som därför passar illa för länderna i periferi. Min poäng är inte att det inte fanns euroländer som klarade sig bra. Min poäng är tvärtom just att det inte går att ha en centraliserad penning--, valuta- och räntepolitik utan att vissa gynnas när andra missgynnas. Om man anpassar räntepolitiken till ekonomiska utveckling kommer andra länder att missgynnas. Det är precis det vi har sett. ifrågasätts kvinnors rättigheter i spåren av krisen. De fackliga rättigheterna är hårt trängda. Människor får lönesänkningar, och möjligheterna att ens överleva i värdighet minskar för många. Då menar jag att man ska ta det grekiska valresultatet på allvar. Det är inte bara ett protestval utan också ett val som säger nej till den enda vägens ekonomiska politik. Det finns aldrig bara ett alternativ i politiken. Det måste finnas ett alternativ som står för social rättvisa, solidaritet och som inte innebär att alla rättigheter som människor har tillkämpat sig ska ifrågasättas eller att människor ska hindras från att utöva dem. 37 Statsrådet (FP) replik: Jag känner också en stark solidaritet med det grekiska folket. På samma sätt som lettiska lärare, som har fått sina löner nedskurna , lider många greker . Men att jag känner solidaritet med det grekiska folket innebär inte att jag känner solidaritet med tidigare grekiska regeringar, som inte har fört en ansvarsfull ekonomisk politik. Det är en stor skillnad. De stora utmaningar som grekerna har handlar om att det är ett land som inte har tagit itu med en stor svart sektor. Det är ett land där människor som är mycket rika av världens handelsflotta ägs av greker inte betalar särskilt mycket skatt. Folket har inte haft ett förtroende där skatter har betalats in så att man också har kunnat se att pengar kommer in till god välfärd. Det handlar om att ta itu med korruptionen. Det handlar om stora grundläggande utmaningar som är en självklarhet om man ska bygga upp en stabil välfärdsstat. Det är viktigt att se. Frågan är vad som är lösningen . Är det bara att vända grekerna ryggen? Nej, man måste såklart ställa krav. Att ställa krav är att bry sig om att grekerna ska kunna komma tillbaka igen och få en utveckling, en utväg för landet. Men då räcker det inte för grekerna att sitta på avbytarbänken och skylla på euron, utan man måste också vara aktiv på fältet. Jag tror att de reformer som och gör nu och som flera länder i har gjort vi talar väldigt lite om den otroligt tuffa kris som de baltiska länderna har drabbats av också har lett till att länder är på väg ut ur krisen. Den resan är tuff och jobbig, och vi ska stötta på många olika sätt, men de måste göra denna resa. Det finns ingen annan utväg. 38 (SD) replik: sade när hon höll sitt anförande om Europeiska unionens verksamhetsberättelse att Lissabonfördraget kommer att vara en milstolpe . I dagens anförande säger hon att ett fördjupat samarbete är viktigt av säkerhetsskäl. Då undrar jag: På vilket sätt stärker fördraget EU att bli ett mer öppet, effektivt och demokratiskt samarbete? uttalade också att det som rör alla länder ska beslutas gemensamt. Vilka frågor berör EU:s alla länder? I vårt berör allt alla, säger också. Då undrar jag: Vem är det som bryr sig om vad som berör det svenska folket? 39 Statsrådet (FP) replik: Om man tror på grundläggande mänskliga fri- och rättigheter blir man mycket berörd och vill agera när romer förtrycks i . Då blir man förbannad när en Prideparad förbjuds i något land i . Då blir man förbannad när populistiska partier hetsar och hotar mot utsatta grupper och använder skuldkrisen för att vinna mer kraft i politiken. Det handlar om mänskliga värderingar som är universella och inte stannar vid den svenska nationens gräns. är inte en isolerad ö. är ett land som är beroende av resten av . Ekonomiskt sett sker två tredjedelar av vår handel på den inre marknaden, och andelen kan bli ännu större om vi får i gång den inre marknaden ännu mer. För att påverka och vara en stark röst i världen kan man inte stå ensam uppe i norra och gapa. Man måste ha ett starkt stöd från andra för att få den verkliga tyngden. Vi är beroende, och för att våra barn och barnbarn ska kunna ha en god välfärd måste vi också tillsammans med andra länder få i gång tillväxt. Det kan man inte skapa på hemmaplan. Det är ett samarbete man måste ha. Via Lissabonfördraget har vi faktiskt fått ett mer demokratiskt . Jag tycker att man kan ha goda synpunkter på att det fanns för lite demokrati i tidigare fördrag, men det har gått i rätt riktning. De svenska folkvalda Europaparlamentarikerna är valda av svenska folket för att påverka de intressen som vi har i . Där har de i fått mer makt. Det är viktigt att vi fortsätter denna demokratiska resa. Man kan dock inte säga att EU var mer demokratiskt tidigare, och man kan inte säga att vi får mer makt och inflytande om vi lämnar och unionen. Det är totalt fel väg att gå. 40 (SD) replik: Jag delar inte åsikt i den här frågan. Makten utgår från svenska folket och inte från . Har man den syn som företräder tycker man att det är de i som ska avgöra vad som ska beslutas i . Det är också så det ser ut. Det handlar inte om samarbete, om att komma överens i stora och övergripande frågor eller om att lösa prekära situationer. Det handlar om att ta makt från de nationella parlamenten och ge den till och framför allt till och . Det är detta som EU handlar om. Det handlar inte om ett samarbete. Skulle det handla om ett samarbete skulle man ju fråga vad övriga länder tycker och anpassa sig efter det. är det dock väldigt få frågor som beslutas i enighet. Det kallar demokrati innebär i stället att av befolkningen och 14 medlemsländer kan besluta vad ska tycka, förutom på de få kvarvarande politiska områden där det fortfarande krävs enhällighet. På de områden där det fortfarande krävs enhällighet stretar inte regeringen på något sätt emot för att få mer makt tillbaka till , utan man godkänner i princip allt med vissa små justeringar. Där har vi skillnaden i demokratisyn mellan och regeringen. Vi sverigedemokrater tycker att makten utgår från svenska folket när man avgör vad som ska ske i . Stora, övergripande frågor är vi välvilliga till att diskutera och samarbeta om, men vi vill inte, till skillnad från regeringen, flytta över makten från till . 41 Statsrådet (FP) replik: Genom Lissabonfördraget har det svenska folket genom valda representanter fått mer makt att påverka. Vi väljer också en riksdag här, som i sin tur blir en regering som också påverkar och står upp för svenska intressen. Det gör vi . Vi slåss för de värderingar som svenska folket tycker är viktiga. Vi slåss för öppenhet och för att dokument ska vara tillgängliga runt om i unionen, vilket är ett sätt att stärka demokratin. Vi slåss för ett som inte har stängda gränser och fortsätter utvidgningen. Vi slåss för att få en gemensam och generös asylpolitik. Vi slåss för att de gränsöverskridande frågor som man inte kan lösa här på hemmaplan ska lösas tillsammans av de 27 länderna i unionen. Vi skulle inte kunna lösa allt ifrån gränsöverskridande brottslighet till gränsöverskridande klimatutmaningar och andra gränsöverskridande problem alldeles på egen hand. Ensam är inte stark. Här skiljer ut sig mot många av de övriga partierna. Vi har insett att man måste samarbeta för att kunna få politiskt resultat i en fråga. Det är väldigt viktigt att se den stora skillnaden där. 42 (SD): Alliansens favorituttryck, att EU:s utrikespolitik är vår utrikespolitik, återfinns även i årets betänkande. Med den inställningen verkar det nästan som om Alliansen vill ändra regeringsformen till att EU ska sköta all utrikespolitik och alla internationella kontakter. Tycker vår EU-minister verkligen att ska vara som autonoma regioner, till exempel , eller , som inte alls har någon egen utrikes- eller försvarspolitik? Utrikespolitik handlar om suveräna staters förhållande till tredjeland. Det är förhållanden som kan påverkas av ekonomiska, kulturella, historiska, geografiska eller språkliga band, och det faller sig naturligt att det är svårt att uppnå enighet inom alla områden. Även om det fortfarande ska råda konsensus i utrikespolitiken i EU anser vi att den nya utrikestjänsten EEAS i sin strävan att samordna utrikespolitiken går mot en alltmer överstatlig inriktning som riskerar att underminera medlemsstaternas egen utrikespolitik. , då en FN-resolution antogs om EU:s deltagande i FN:s arbete, har EU:s representanter också fått rätten att framföra EU:s ståndpunkter i generalförsamlingen. menar att det här finns en risk att det är EU som ska sätta agendan i generalförsamlingen och att avvikande åsikter mellan medlemsstaterna helst inte ska få förekomma. Vi anser också detta vara ett steg närmare att EU ska erkännas som en federal stat, vilket vi motsätter oss. och gjorde också tidigare klart att strävan är att EU ska bli en stormakt som ska mäta sig med och . vill i stället värna om utrikespolitiska intressen, och vi ställer oss bakom ett mellanstatligt samarbete i stora övergripande frågor. Men så länge dagens förhållande kvarstår vill vi så klart ändå vara med och påverka inriktningen i den utrikespolitik som EU för.