prot · GZ09120 · 2012-05-30 00:00:00 — från fick bo i ett kylslaget rum i en källare. Efter att ha jobbat i bröt han ihop och lades in på en psykiatrisk avdelning där han försökte ta sitt liv. och hans två kolleger blev lovade jobb med regelbunden betalning av en arbetsgivare i ett Trelleborgsföretag. kan de tre jobbarna inte ens betala en biljett hem. Juao är anställd på ett stort företag här i . Han är anställd på enligt den ansökan man gjort till . Men i verkligheten jobbar han dag för dag och väntar på att bli inringd. Han kan inte försörja sig själv. Dobaja fick sparken som han kom till sitt nya jobb. Arbetsgivaren var inte nöjd med honom. Han är försvunnen, och ingen vet var han är. Företaget X har en personalstyrka på fyra personer men har ändå fått tolv ansökningar beviljade av . Företaget hade 2010 en omsättning på en halv miljon. När Hotell- och restaurangfacket frågade vad de skulle göra på företaget om alla tolv kom till jobbet svarade arbetsgivaren att han kanske kunde satsa mer på reklam. Detta är några exempel från den verklighet som råder. gäller det bara att alla måste våga se den. Det är dags för regeringen att kliva ned i verkligheten. Det går inte längre att gömma sig bakom den arbetskraftsinvandring som fungerar väl, utan vi måste orka se den andra delen också. Vad tänker ni göra åt det? Hur ska ni säkra anställningstryggheten för människor som kommer hit? Och hur ska ni se till att människor inte blir en handelsvara i ? Hur tar ni ansvar för att de avtal som människor blir lovade också blir verklighet? Hur ser ni till att vi får en sjyst konkurrens där vi säkrar vår svenska modell? Det krävs en del svar. Jag hoppas att denna debatt här ska komma att handla om hur vi ser till att varenda kotte som kommer till vårt land får del av den trygghet, den lön, de anställningsvillkor och den arbetsmiljö som alla löntagare i förtjänar. Och jag hoppas att vi kan bli överens om att det system som vi har inte fungerar för alla. Det krävs verktyg för att kunna försäkra sig om seriositeten bakom de företag som erbjuder anställning i , och det krävs verktyg för att kunna försäkra sig om att en arbetsgivare som erbjuder anställning också fullföljer det anställningserbjudandet med den lön och de villkor som avtalet säger. Det krävs åtgärder, fru talman, och det . Juao, , och alla de andra förtjänar faktiskt en ansvarsfullare regering. Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 6. 117 (SD): Vi debatterar nu det betänkande där socialförsäkringsutskottet behandlar ledamöternas motioner om arbetskraftsinvandring från den allmänna motionstiden. Jag skulle vilja inleda med att säga några ord om hur jag resonerar kring behovet av arbetskraftsinvandring. Jag anser att det finns anledning att starkt omvärdera hela tanken med arbetskraftsinvandring. Regeringen brukar hävda att den är så lönsam för . Dessutom blir man ofta stämplad som främlingsfientlig om man har mage att ifrågasätta nyttan för av arbetskraftsinvandringen. Arbetskraftsinvandring är lönsamt för endast om den invandrade arbetskraften har någon specialistkompetens på ett område där samma kompetens saknas i och där det tar att bygga upp den kompetensen inom landet. Den genomsnittlige arbetskraftsinvandraren tjänar vi ingenting på, utom möjligen på mycket kort sikt. Detta utläser jag av nationalekonomiprofessor artikel i där han skriver: Trots den gynnsamma ålderssammansättningen får befolkningstillskottet endast tämligen små effekter på totalbefolkningens ålderssammansättning. Skälet är att befolkningstillskottet inte hinner bli tillräckligt stort innan det själv börjar åldras. Det vill säga: När invandrarna åldras ställer de också krav på offentlig sektor, precis som infödda svenskar gör. Därutöver kommer invandrarnas barn som också ställer krav på offentlig sektor. Med dagens invandringspolitik för att lite grann komma bort från själva arbetskraftsinvandringen tillkommer problemet att det tar innan invandrarna kommer i arbete, vilket ytterligare reducerar nyttan med invandringen. Professor konstaterar också i sin artikel att arbetskraftsinvandringens effekt på de offentliga finanserna i hög grad beror på graden av integration på arbetsmarknaden. Den artikel jag talar om har rubriken hjälper inte offentlig sektor och publicerades i . I artikeln hänvisas till rapporten och de offentliga finanserna. Argument som brukar anföras till stöd för en ökad arbetskraftsinvandring är också att vi blir allt äldre och att många som jobbar inom vård och omsorg själva kommer att gå i pension , vilket gör att vi skulle behöva invandrad arbetskraft detta i kombination med att allt färre infödda svenskar söker sig till vård- och omsorgsyrkena. Låt mig upprepa det sistnämnda, nämligen att allt färre svenskar söker sig till yrken inom vård och omsorg. är det väl de flesta politikers uppfattning att det viktiga i sammanhanget är integrationen. Rätta mig om jag har fel! Om integrationen skulle lyckas så att svenskar och invandrare blir ett och samma folk eller, ännu bättre, om invandrarna skulle assimileras kommer de med invandrarbakgrund att söka sig till vård- och omsorgsyrkena i lika liten utsträckning som de etniska svenskarna om uttrycket tillåts. Med andra ord: En förutsättning för att arbetskraftsinvandringen ska lösa problemen med arbetskraftsbrist inom vård och omsorg är att integrationen fortsätter att misslyckas. Det förutsätter ett fortsatt utanförskap, antingen på grund av diskriminering eller på grund av lägre kvalifikationer exempelvis. Då uppstår frågan: Vill politikerna verkligen att integrationen ska lyckas? Om integrationen lyckas är arbetskraftsinvandringen meningslös för det svenska samhället. Om integrationen misslyckas är arbetskraftsinvandringen direkt destruktiv. kan vi konstatera att alla integrationssatsningar på det stora hela har misslyckats. Hur ska vi då komma till rätta med problemen? Ja, vi kan låta oss inspireras av andra som vågat tänka lite grann utanför de gamla ramarna, som vågat gå utanför tanken om att alla problem i samhället kan lösas om vi bara tar in ännu fler invandrare. Även , förbundsdirektör för IT- & telekomföretagen inom , har i skrivit en artikel som publicerades för bara drygt sedan. Artikeln har rubriken måste satsa på välfärdsteknologi. Hon skriver bland annat att teknik- och it-lösningar kan förbättra, effektivisera och komplettera den mänskliga handen inom vården. organisation, IT- & telekomföretagen, höll ett seminarium i och jämförde då med , vilket också vi sverigedemokrater ofta gärna gör. I har man satsat på välfärdsteknologin. Man satsar på produktivitetsutveckling, innovation och effektivisering. Det kan handla om vård på distans med den nya tekniken. Det kan handla om tekniska hjälpmedel för kroniker och om ökad information om varje patient och därmed ökade möjligheter att sätta in preventiva åtgärder för att därmed minska behovet av framtida mer kostsamma åtgärder med mera. I senaste folketingsvalet i hade flera partier kravet om rätt till digital välfärd på programmet. Den danska regeringen har satsat i Fonden för välfärdsteknologi. Man har också ett belöningssystem som innebär att producenterna av vård och omsorg får behålla en tredjedel av de besparingar som görs för att på så sätt upprätthålla incitamenten för att ständigt söka nya effektiviseringsmöjligheter. Den här utvecklingen förväntas också leda till att helt nya yrkeskategorier uppstår inom vård och omsorg. Det kan handla om kontaktsjuksköterskor, hälsocoacher, statistiker, informationslogistiker, processledare med flera det vill säga yrken med krav på höga kvalifikationer som skapar större värden och därmed ger utrymme för högre löner. På så sätt kan kanske arbete inom vård och omsorg igen bli attraktivt. Utgångspunkten i är alltså inte att ransonera välfärden och inte att lösa problemen med ännu fler invandrare. I stället har man insett att man måste satsa på utveckling och att det dessutom kan leda till en framtida exportnäring. Och är inte ensamt. Många andra länder har insett samma sak. Det är viktigt att vi i inte halkar efter. Vi får inte vara kvar vid gamla tankemönster och tro att den som tar in flest invandrare vinner. I kom en rapport från SSB, deras motsvarighet till . I rapporten slås fast att varken generell invandring eller arbetskraftsinvandring lönar sig i likhet med professor slutsatser om . Detta stärker ytterligare linje, att gästarbetarsystem är att föredra. Arbetskraftsinvandring kan egentligen bara fungera om invandrarnas arbete är både tidsbegränsat och behovsprövat. Det ska inte vara företagen som avgör om det finns behov av arbetskraft från tredjeland. Det behövs en myndighetsbaserad prövning. Enligt var den största gruppen arbetskraftsinvandrare tillhörande de tre kategorierna storhushålls- och restaurangpersonal, köks- och restaurangbiträden samt slaktare, bagare och konditorer. När det gäller dessa områden finns det ingen anledning att tro att det råder akut kompetensbrist, utan företags syfte med att kunna ta hit sådan arbetskraft är förmodligen att man hoppas kunna dumpa lönerna. Detta styrks också av rapporten från norska där det står så här: Arbetskraftsinvandring leder, allt annat lika, till lägre lön för okvalificerad arbetskraft, högre produktion av enkla produkter och tjänster och i någon grad också av konkurrensutsatta produkter. Jag har därför valt att ansluta mig till reservation 1 från Socialdemokraterna och och yrkar bifall till densamma. mål är att befintliga arbetskraft ska kunna möta den efterfrågan som finns på arbetsmarknaden. Svenska folket är inte obildbart. Vi säger arbete genom utbildning. Det stora inflödet av okvalificerad arbetskraft har inte varit till gagn för som brottas med en arbetslöshet på . Jag avslutar anförandet med att yrka bifall även till reservation 3 och motivreservation 7. 118 (V): Inte alla debatter här i kammaren har så tydliga ideologiska skiljelinjer som den debatt vi nu ska föra. Dagens debatt om arbetskraftsinvandring drar upp tydliga politiska gränser. Det är en debatt om arbetstagarens villkor men också en debatt om vilka förutsättningar vi vill ha på arbetsmarknaden. I slutändan handlar det om huruvida vi ska acceptera att människor behandlas olika beroende på om de har permanent uppehållstillstånd i eller om de är här och har tillfälligt arbetstillstånd. som denna är det värt att minnas de villkor som före arbetarrörelsens kamp fanns för arbetare i . Vi minns lantarbetarna i statarsamhället som var fjättrade till en arbetsgivare och som var helt utlämnade till dennes välvilja när det gällde boende och försörjning. Vi minns industriarbetarna som under långa arbetsdagar slet på farliga arbetsplatser, till låga löner och utan försäkringar eller skyddsnät. Med stolthet minns vi alla fackliga företrädare för arbetarrörelsen som steg för steg genom facklig organisering och kamp och genom enträget politiskt arbete vann segrar som gav arbetaren rätt till en trygg arbetsmiljö, kortare arbetsdagar, avtalsenliga löner samt försäkringar vid sjukdom och arbetslöshet. Tillsammans med Socialdemokraterna står här som en del av just den arbetarrörelse som vunnit dessa segrar. Vi vet vilka vi var, och vi vet vilka vi är. Men vi minns också motståndet mot alla dessa segrar. Bland alla nej minns vi mycket väl vem som röstade nej till allmän olycksförsäkring i arbetet 1916, nej till åtta timmars arbetsdag 1923, nej till sjukkassa 1931, nej till a-kassa 1934 och nej till fri sjukvård 1953. Vi minns vem som konsekvent motsatt sig rätten till arbete och trygghet i formandet av välfärdssamhället. Vi minns även vem som konsekvent nedmonterat välfärds- och trygghetssystemen. De politiska skiljelinjerna är fortfarande desamma. Den nuvarande arbetskraftsinvandringslagstiftningen kom till stånd i en överenskommelse mellan den borgerliga regeringen och . Lagstiftningen präglas av en välkänd borgerlig strategi, att lägga alla risker och allt ansvar på arbetstagaren och underlätta för arbetsgivaren att välja och vraka bland arbetskraft och göra sig av med den när det passar. När man möter fackliga representerar berättar de med ilska och sorg om konsekvenserna av en lagstiftning som har ett så enögt arbetsgivarperspektiv. Hotell- och restaurangfacken berättar från sitt uppföljande migrationsprojekt om ett flertal av de undersökta arbetsgivarna som bryter mot krav på avtalsenliga löner, arbetstidslagstiftning och arbetsvillkor. De berättar om arbetare från hela världen som betalat stora summor till mellanhänder för ett arbetstillstånd där de först utlovats kollektivavtalsenlig lön och rimliga arbetsvillkor men sedan vid ankomsten till fått löner långt under miniminivå, fått bo hos arbetsgivaren och jobba ändlösa pass. Facket berättar om frustrationen över att inte kunna hjälpa dessa utsatta människor, att inte ha möjlighet att fullfölja ett viktigt fackligt arbete som även kan gagna den utsatta. Så länge arbetstillståndet kopplas till en enskild arbetsgivare och arbetstillståndet inte baseras på ett bindande arbetserbjudande är det alltid arbetstagaren som får ta konsekvenserna av oseriösa arbetsgivares regelbrott. Om man som arbetstagare klagar på villkoren får man sitt tillstånd indraget om man inte lyckas hitta ett nytt arbete . Arbetsgivaren kan däremot fortsätta att utnyttja ny utomeuropeisk arbetskraft. är villkoren så vidriga att arbetstagaren väljer att lämna arbetsgivaren och söka sig ett liv som papperslös i eller övriga . Därmed medverkar de nya reglerna för arbetskraftsinvandring till att öka gruppen papperslösa som är, om möjligt, ännu mer utsatt och sårbar. Vi vet hur det låter från borgerligt håll. Inte sällan har och arbetarrörelsen anklagats för att vara protektionistiska och nationalistiska när vi har hävdat att all arbetskraft på den svenska arbetsmarknaden ska omfattas av samma rättigheter och regelverk. Det är en ohederlig beskrivning, för i skuggan av borgerlighetens nya regler för arbetskraftsinvandring växer en ny arbetarklass utan rättigheter fram. De får utstå just de vidriga arbetsförhållanden som arbetarrörelsen har kämpat för att utplåna. När vi står här fortsätter vi den kamp för rimliga villkor på arbetsmarknaden som har förts under . Dagens statare är thailändska som har två jobb för att få ihop en lön att leva på. Dagens statare är marockanska som diskar , men som ändå bara tjänar . Dagens statare är som tvingas betala halva sin magra lön för ett boende hemma hos arbetsgivaren. solidaritet ligger, då som , alltid hos den som utnyttjas och fråntas rätten till en lön att leva på, bra arbetsmiljö och avtalsenliga arbetstider. Det är inte nationalism eller protektionism. Det är solidaritet, och denna solidaritet är ovillkorlig, oberoende av varifrån arbetskraften kommer eller vilket tillstånd som ligger i fickan. Migrationsminister vet mycket väl hur läget på arbetsmarknaden är. Även han har hört de fackligas berättelser och tagit del av deras uppföljning som visar hur ofta arbetsgivare väljer att bryta mot de regler som gäller på arbetsmarknaden. Därför är det så viktigt att få ta del av migrationsministerns förslag till lösningar på problemen med oseriösa arbetsgivare som utnyttjar utomeuropeisk arbetskraft. Svaret fick vi på en hearing om arbetskraftsinvandring som socialförsäkringsutskottet arrangerade i , och det var, ärligt talat, lika bisarrt som det var väntat. Migrationsministern anser att dessa problem bäst löses genom att det ska vara möjligt att dra in arbetstagarens tillstånd. Offret för skrupelfria arbetsgivare ska alltså straffas, men inget ska göras åt arbetsgivaren. Det är naturligtvis egentligen helt konsekvent av en regering som i alla delar har skapat en parallell arbetsmarknad utan rättigheter för utomeuropeisk arbetskraft. är det beklämmande att de nya så tydligt visar upp samma gamla motstånd mot allt som kan skydda och förbättra villkoren för arbetstagaren. Ur perspektiv är det som behöver göras för att skydda utomeuropeisk arbetskraft från att utnyttjas egentligen ganska enkelt. För det första ska arbetsgivaren vara skyldig att bifoga ett bindande anställningsavtal till en ansökan om arbetstillstånd. Då slipper vi situationer där arbetskraft luras hit under falska förutsättningar, och det blir möjligt för facken att agera om avtalsbrott sker. För det andra bör efterkontroller göras i ett samarbete mellan myndigheter och fack så att villkoren efterlevs. För det tredje ska arbetstagare som träder fram och berättar om missförhållanden hos arbetsgivaren få stanna i tillståndstiden ut. Det skulle göra att arbetstagare vågar berätta om missförhållanden utan att själva straffas. För det fjärde ska arbetsgivare som utnyttjar papperslösa göras skadeståndsskyldiga. De nuvarande sanktionerna står inte alls i proportion till de vinster som arbetsgivare kan göra genom att systematiskt utnyttja papperslös arbetskraft. De politiska skiljelinjerna i denna fråga är mycket tydliga. Det är egentligen inte så svårt: lika lön för lika arbete. Men detta kommer gamla och nya moderater uppenbarligen alltid att motsätta sig. Vi vet vilka vi är. Som del av arbetarrörelsen kommer alltid att kämpa för lika villkor för alla på arbetsmarknaden, oavsett ursprung. Med detta, herr talman, ställer jag mig bakom samtliga reservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 2 och 8. 119 (M): Invandrarna är och har varit en ovärderlig resurs för det svenska samhället mänskligt, kulturellt och ekonomiskt. De har gjort stora insatser på den svenska arbetsmarknaden inom både privat och offentlig sektor. Många invandrargrupper har tack vare sin expertkunskap, sin företagsamhet och det kapital de haft med sig haft en mycket stor betydelse för samhällsutvecklingen i . Utan invandrarnas insatser hade det svenska välfärdssamhället inte utvecklats lika snabbt. Industrin, särskilt exportindustrin, hade knappast hävdat sig lika bra om inte hade haft tillgång till invandrarna. Det finns ett starkt historiskt samband mellan migration och ekonomisk tillväxt. Det kan ingen ifrågasätta. Även om vi är fokuserade på och framtiden ska jag ge en kort återblick av hur invandringen har fungerat i . Arbetskraftsinvandringen satte fart när var slut, även om vi i ett historiskt perspektiv alltid haft människor som har kommit hit till . Den som kan sin historia minns tyska invandrare som kom med Hansan till och till . De slog sig också ned i många andra städer. De satte sin prägel på vårt samhälle i så hög grad att man till och med på vissa ställen funderade på om tyskan skulle bli officiellt språk, bland annat här i . kom skottarna till , och de var köpmän, soldater och officerare. Och flyttade valloner till . De kom att betyda väldigt mycket för svensk bergshantering. Och så har det hållit på: Människor har flyttat hit med sina kunskaper och erfarenheter och gjort rikare. För ganska precis gjorde sina skattningar av in- och utvandringen i . Då var det inte invandringen som stod i centrum utan utvandringen, och den var dubbelt så stor som invandringen. hade 1910 en nettoförlust på drygt en miljon människor. Det var också denna förlust som fick våra dåvarande kolleger att motionera i första och andra kammaren om åtgärder för att få slut på åderlåtningen, som man sade. Och står vi här och debatterar inte arbetskraftsutvandring men arbetskraftsinvandring. Som kuriosa kan jag nämna slutord som fortfarande tål att läsas. Jag citerar: Det viktigaste botemedlet mot emigrationen är alltså att vi för framtiden icke blifva efter, varken i fråga om ekonomisk företagsamhet eller i fråga om samhälleliga reformer. Det är en spegelbild av dagens debatt. Vi varken vill eller ska blifva efter, och det är därför denna reform för arbetskraftsinvandring är så viktig. Vi måste nu och än mer locka till oss människor som kommer hit och bidrar med sin kompetens och sina erfarenheter. Vid slut stod de svenska företagen intakta jämfört med i övrigt. var helt, rent och välstädat. Trä, papper, järn, maskiner, bilar och verkstadsprodukter gick åt som smör i solsken. Det enda som egentligen saknades var arbetskraft. Vad gjordes då? Jo, rekryterade arbetare från många håll i . Rekryteringskampanjer gjordes i , , , , , , med mera. invandrade ungefär 400 000 människor hit för att arbeta. Föregångaren till Ams hade särskilda rekryteringskontor i , och . stoppades arbetskraftsinvandringen till , och den dörren var stängd ända då den öppnades igen. var ungefär 400 000 utländska medborgare bosatta i . , när det inte längre var möjligt att komma hit för att arbeta, ändrade invandringen karaktär, och vi fick fler asylsökande. är det alltså åter möjligt att rekrytera arbetskraft från länder utanför EU. Det är Alliansen som tillsammans med har gjort detta möjligt. har vi den mest liberala arbetskraftslagstiftningen. Det är arbetsgivaren som styr, som ser behov av arbetskraft. Lagstiftningen är enkel och flexibel. Arbetsgivaren bedömer behov, och godkänner ansökningarna. Det är en stor och viktig reform som har gjort till ett av västvärldens mest öppna länder när det gäller invandring av arbetskraft. Den här arbetskraftsreformen kan vara en del av lösningen på våra framtida demografiska behov. Det kan också vara en del av lösningen för företagen för att fylla sina behov av rätt kompetens för att kunna utvecklas och därmed växa. Vi har fått ett system som gör det betydligt lättare för människor utanför EU att komma till för att arbeta och för företagen att rekrytera den arbetskraft de behöver. Vilka är det då som kommer till för att jobba? I snitt har mellan 13 000 och 15 000 arbetstagare kommit sedan reformen genomfördes . Hälften av dem är högkvalificerade it-specialister och ingenjörer från i första hand och . Dessa länder ligger i topp vad gäller arbetskraftsinvandring. Det kommer också restaurangpersonal och lokalvårdare, och det kommer personer sysselsatta inom skogs-, jordbruks- och trädgårdsodling, alltså gröna näringar. Viktigt är att samtliga arbetsgivare säger att de inte hittar personal i . Också den offentliga sektorn står inför stora utmaningar . Välfärdssektorn kommer att behöva drygt 400 000 nya arbetstagare. Därför är reformen viktig, för utan arbetskraftsinvandring kommer vi inte att klara den framtida välfärden. Utan reformen kommer inte heller våra företag att kunna växa, utvecklas och bidra till ett starkt . Viktigt är också att de personer som kommer hit för att arbeta inte ska ha sämre villkor än vad som gäller för dem som arbetar i . Det betyder att varken lön, försäkringsskydd eller övriga anställningsvillkor ska vara sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket. Det ska också vara möjligt för arbetstagaren att försörja sig på sin anställning. har förutom att bevilja arbetstillstånd också uppgiften att motverka missbruk av reglerna. gör bedömningen att ansökan grundar sig på riktiga uppgifter och har också möjlighet att göra kontroller av arbetsgivaren. Det framgår av regleringsbrevet att ska motverka missbruk. Problem med oseriösa arbetsgivare finns som bekant också för arbetstagare i . Reformen kommer förhoppningsvis att öka antalet arbetskraftsinvandrare i , för trots ett liberalt och enkelt system är andelen arbetskraftsinvandrare i lägre än i jämförbara länder. Vi behöver locka till oss duktiga människor för att öka vår konkurrenskraft, för att klara framtida demografiska utmaningar och för att göra starkare och rikare. Jag yrkar bifall till socialförsäkringsutskottets förslag i betänkande SfU11 och avslag på samtliga motioner. 120 (S) replik: tar upp såväl kuriosa som historiebeskrivning. Det är alltid spännande med historia, men jag tycker att det är bättre om vi fokuserar på de problem vi har och som i synnerhet regeringspartierna borde känna ett ansvar för att lösa. beskriver en lyckad politik där arbetsgivaren styr och där arbetsgivarens behov bestämmer omfattningen. Jag är inte förvånad över denna beskrivning, för Moderata samlingspartiet har alltid tyckt att arbetsgivaren ska styra.