prot · GZ09112 · 2012-05-10 00:00:00 — Jag skulle vilja tala mer om kulturarv, det som syftar på allt ifrån byggnader till artefakter, lika med konstgjorda föremål, till små smycken och mynt, bara som några exempel. Det är de saker som arkeologer med oändligt tålamod och allra största försiktighet tar fram ur jorden där de har legat gömda sedan urminnes tider emellanåt. kan de ha legat bara . Det är de saker som bevaras på våra museer och andra institutioner, de saker som det forskas om eller som förevisas för oss alla. Det är saker som restaureras, rengörs eller lagas, som till exempel inredningar eller tavlor. Vidden på detta är enorm eftersom det handlar om hur människor levde förr, och då ingår både vardagsprylar som bestick och hygienartiklar till intrikata mojänger eller fina smycken. Kulturarv är också folkmusik, sånger, berättelser Imse vimse spindel och Bockarna . Människor har inte förändrats så mycket under århundradena. Vi har alltid behövt äta och ta hand om våra kroppar. Vi har alltid velat bli roade, alltid varit på resande fot, bedrivit handel och jordbruk, alltid fått barn eller blivit sjuka och alltid krigat, blivit gamla och dött. Det som ändrats är ju medellivslängden och hur vi gjort alla de där sakerna, genomlidit dem eller blivit roade. Det är mycket intressant att blicka bakåt för att förstå oss själva och då kunna blicka framåt med nya ögon. Alla dessa otaliga saker som finns över hela vårt land på olika håll görs nu mer och mer tillgängliga via nätet till en enorm skara människor, ja, så stor att den inte skulle få plats i de flesta byggnader där tingen förvaras. Förutom att vi i kan titta på saker som finns här kan människor i andra länder också titta på dem. Dessa skatter, som ger oss en större förståelse om oss själva, kan alltså hela världen ta del av. Och vi kan göra likadant med andra länders föremål, alltså titta på dem på nätet. Det är klart att detta att se saker IRL in real life, datasfärens uttryck för i verkliga livet är den ultimata upplevelsen. Att få se mumier på plats i eller målningar på plats i taket på Sixtinska kapellet i är förstås häftigt. Att känna dofter och se saker i sitt rätta sammanhang går inte att överträffa. Å andra sidan: Om man aldrig någonsin kommer att resa till de länder och platser där det man vill se finns, då är nätet helt oslagbart. Det går att se det man vill se. Det är extremt billigt. Dessutom får man ofta hela föremålets historik presenterad för sig och extra kuriosa också, vilket man oftast inte får IRL. ansvarar för dessa frågor och har till uppdrag att föra över så mycket som möjligt till nätet. Det har gjorts och görs ett formidabelt arbete och kommer att behöva göras mer. Den som bara har tillgång till en dator och uppkoppling har hela världen vid sina fingertoppar. Det tycker jag är väldigt häftigt. Jag ska säga att verkar för fri entré på statliga museer. I förlängningen borde även regionala museer kunna tas med i den tanken, tycker jag. Härmed ber jag att få yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner. 154 PER (S) replik: fick jag nästan svar på en fråga. Jag tänkte prata lite om fri entré på museer. Du kan få möjlighet att utveckla det lite mer, . De effekter som man fick ut av reformen med fri entré var att man breddade gruppen som tog sig till och fick se delar av kulturarvet. Hur känns det , när resonemanget mer är Jo, men det är nog bra om du betalar? Känns det inte lite märkligt för dig, ? 155 (FP) replik: Det känns inte märkligt för mig personligen eftersom jag aldrig har varit med om att fatta några av de besluten. Däremot kan jag tycka och har tyckt att det ska vara fri entré på museer som är statligt ägda. De är till för alla, precis som biblioteken. Jag tycker verkligen att man kan se en förändring i besöksbilden. För mig känns det inte som att jag kan stå här och säga att det blir fler besökare därför att man tar betalt det kan jag inte säga. Sedan kanske du vill fråga mig, eftersom vi sitter med i Alliansen, varför detta inte har genomförts. Det handlar om att vi är fyra partier och måste arbeta med detta. Det är dessutom inte en budgetfråga, så jag kan inte säga nu att vi går med på ert motionsförslag. 156 PER (S) replik: Jag förstår situationen. Däremot skulle vi kunna vara lite filosofiska i fråga om tankarna kring effekterna av fri entré. Jag tror att vi är ganska överens om det. I takt med att vi får ett samhälle som vi drar isär en smula inkomstklyftorna ökar och så vidare blir den här typen av reformer otroligt viktig för att dra ihop och förena. Hur reflekterar kring det? Den politik som bedrivs gynnar ju inte på något sätt dem som har det sämst ställt att komma i åtnjutande av vår kultur. Kan du utveckla hållning om detta att bygga broar mellan grupper, folk med inkomstskillnader och olika folkslag? 157 (FP) replik: Jag tycker att Per slår in en öppen dörr. Jag har just sagt att alla partier inom Alliansen kanske inte har precis samma förhållningssätt. Jag tycker att du och jag är väldigt överens. Jag tycker absolut, som jag sade förut, att de statliga museerna verkligen borde ha fri entré, och vi verkar för det. Det är väldigt viktigt för alla människor i vårt land att ha tillgång till dessa olika museer där alla dessa föremål finns, där vårt kulturarv finns presenterat. Det ska vara lätt för alla att se. 158 PER LODENIUS (C): Kulturarvets område är mycket brett, som många före mig i talarstolen har påpekat. Jag tänkte koncentrera mitt anförande något men vill betona att många andra delar av kulturarvsområdet som jag inte kommer att ta upp i det här anförandet självklart också är viktiga. Under det senaste årtusendet har ett kulturarv i form av kyrkobyggnader och kyrkomiljöer byggts upp i . Det handlar om ett i allra högsta grad levande kulturarv, eftersom det fortfarande används. Jag tänker då inte minst vid alla högtider men också som konsertlokaler och som besöksmål för turister. För många av oss är också kyrkobyggnaden en viktig plats i både glädje och sorg. De allra flesta av oss har ju något slags personlig relation till just en kyrkobyggnad. Kyrkorna och byggnaderna som hör till kyrkorna är också en källa till kunskap om vår gemensamma historia, hur vi levde och hur befolkades av hantverkare och andra yrkesmänniskor från olika delar av vår värld. Det var de som hjälpte till att bygga vårt land och då också våra kyrkor. I många kyrkor finns också bevis för lite mer våldsamma historia, från den tid då vi var en krigförande nation. Det kan vi se genom de utsmyckningar som finns i många kyrkor som är krigsbyten från dessa år. Att bevara och hålla kyrkorna öppna denna del av vårt kulturarv är en angelägenhet för . Många centerpartister är också engagerade, både lokalt och regionalt, i att bevara och utveckla den och då också kyrkobyggnaderna. medverkade till att förändra relationerna mellan och staten. Men vi har framhärdat i att staten måste vara med och ta ansvar för att det gemensamma kulturarv som representerar ska bevaras och också vara tillgängligt för alla. Staten bidrar till bevarandet och upprustningen av detta kulturarv med en årlig kyrkoantikvarisk ersättning. fattade också beslut om att staten ska ta ett fortsatt ansvar med en årlig kyrkoantikvarisk ersättning som jag tror omfattar , återkommande. Det var ett viktigt beslut som arbetade för, då den kyrkoantikvariska ersättningen är av stor betydelse just för att bevara en stor del av vårt kulturarv. med tanke på motion och reservation i betänkandet vill jag lyfta fram det uppdrag har och det arbete museet gör för att bevara och synliggöra svensk kyrkohistoria. Bland annat har man i museet en utställning med rikt utsmyckade altarskåp. Där kan man också lära sig att berättelserna på altarskåpen med sina bilder och skulpturer var medeltidens sätt att sprida texter, då de flesta som bodde i inte kunde läsa. Det är viktigt att vårt rika kulturarv är tillgängligt för alla. Det kan ske genom digitalisering, och det kan ske genom ordentlig skyltning av besöksmål, så att besökare lättare kan hitta. Det finns många olika sätt. Det kan handla om att man kanske kan göra ett spontant, oplanerat besök när nyfikenheten tar överhanden när man råkar passera en skylt som pekar ut ett intressant kulturarv eller hittar något spännande på nätet. Men då är det också viktigt att vårt kulturarv så långt det är möjligt är fysiskt tillgängligt för alla, också för personer som har funktionsnedsättning. Jag är just nu ute på en turné i vårt land. Det är en kulturtillgänglighetsturné. Till min hjälp har jag lokalt förankrade centerpartister och lokala kulturarbetare. Vad jag letar efter runt om i är hur man kan göra kulturen tillgänglig. Det handlar om den geografiska tillgängligheten. Var i landet, i regionen, i kommunen är det man erbjuder kultur? Det handlar om den socioekonomiska tillgängligheten. För vem har man kulturen? Vem tar del av kulturutbudet? Och det handlar om tillgängligheten för den som har funktionsnedsättning. Jag får se många exempel på hur man aktivt jobbar med att tillgängliggöra till exempel våra kulturarv runt om i vårt land. Vad det ytterst handlar om är att man vill visa upp och sprida det kulturarv som man så stolt vårdar. Och vill man också självfallet att så många som möjligt ska kunna ta del av detta, oberoende av varifrån de kommer eller vilka fysiska förutsättningar de har. Det finns en vilja att möta dessa frågor, att vara tillgänglig för alla och att också möta nya grupper. Men det finns inte alltid en kunskap om hur man på bästa sätt ska kunna gå till väga för att just tillgängliggöra sitt kulturarv. Det är därför viktigt att vi fortsätter att lyfta fram frågan om allas möjlighet att ta del av våra kulturarv och också visar på goda exempel som är värda att sprida, för det finns gott om goda exempel i vårt land, det kan jag berätta. Vi måste låta våra kulturarv bli tillgängliga på många olika sätt så att alla får en möjlighet att ta del av dem oberoende av varifrån vi kommer, var vi bor eller vilka fysiska förutsättningar vi har. Med det vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionerna. 159 (V) replik: Det var många vällovliga tankar som framfördes när det gäller tillgänglighet och allas delaktighet i kulturarvet. När vi hörde förut tyckte jag mig förnimma en liten irritation över långsamheten hos Kulturarvslyftet. Det går helt enkelt långsamt. I och med att projektet bara ska pågå kan inte startsträckan vara hur lång som helst. Det fanns också vissa betänkligheter från kritiker om hur det hela var uppbyggt. Personalen som ska utföra de här noggranna uppgifterna ska läras upp. Om jag har förstått det hela rätt byts dessa personer ut , och då kommer det nya. Då kan man ju tänka sig att det blir en lång startsträcka igen. Jag undrar hur Per Lodenius ser på att Kulturarvslyftet framskrider i ultrarapid och kanske inte får den maximala effekten. 160 PER LODENIUS (C) replik: tar upp Kulturarvslyftet. Jag är glad att vi genomför Kulturarvslyftet. Det är en väg att komma in i arbete, få en sysselsättning och kunna bidra även om man har en funktionsnedsättning. Men jag är också frustrerad över att det inte går snabbare och att vi inte lyckas ännu bättre. Jag är glad över de 160 personer som får ta del av Kulturarvslyftet och kan komma in i arbete, men det är långt ifrån målet på 4 400. Jag tror att det kommer att accelerera ännu mer. Vi är bara i början av det här arbetet. Jag är övertygad om att det kommer att accelerera ytterligare, vi är lång ifrån målet än så . Men låt oss för den skull inte redan nu se det här projektet som ett misslyckande. Det är tvärtom ett lyckat tillfälle för var och en som till slut får en möjlighet att komma ut och arbeta och får arbetsträning. 161 (V) replik: Det är gott och väl att människor som har stått utanför arbetsmarknaden och på olika sätt hamnat lite i kanten av samhället får arbetsuppgifter. Men om man ser det strikt som ett projekt för att lyfta kulturarvet kan man verkligen resa ett och annat frågetecken. Jag tänkte ta upp en delvis annan sak. Enligt Svenska byggnadsvårdsföreningens gula lista finns det väldigt många byggnader som är värda att bevara som står och förfaller. Har Per Lodenius noterat att det är så under sina resor kors och tvärs i ? Hur kan man råda bot på det? 162 PER LODENIUS (C) replik: tar upp en viktig fråga när det gäller bevarandet av byggnader. Jag tror att en viktig del i detta är att kunna använda de byggnader som finns ute i vårt land på olika sätt. Det finns en översyn av hur det ska kunna fungera. Det finns också vissa bidrag att få. Allting kan självfallet förmeras. har ägaren av en byggnad också ett ansvar för den. När det gäller den statliga delen i detta handlar det mer om den merkostnad som uppkommer just på grund av att det är en kulturarvsbyggnad. Det kan finnas viktiga bevarandedelar som gör att det kanske kostar mer att renovera eller att hålla en byggnad i skick. Det jag har sett när jag har varit ute på mina resor är att det inte blir lika mycket slitage på en byggnad som används aktivt. Det är när någonting bara blir stående och inte kan användas som det blir ett större slitage. 163 (KD): har gett oss många tänkvärda sanningar. sade han: Den som bara ser framåt och inte bakåt får se upp. Jag tror att det ligger mycket i det. Det är tänkvärt. Det är viktigt att vi lyfter blicken och kan se vart vi är på väg, och framför allt måste vi bestämma oss för vart vi vill komma. Men då måste vi också veta var vi är någonstans och dra nytta av de erfarenheter som gjorts av tidigare generationer. Det handlar om att dra nytta av både misstag och andra erfarenheter. Det finns ingen anledning att, som man brukar säga, uppfinna hjulet gång på gång. När jag skulle ta körkort för bil underströk min körlärare, som hette , uppe i att jag skulle titta lika mycket i backspegeln som jag tittade framåt. Jag tror att det är likadant om man ska bygga det goda samhället. Det gäller att ha god kännedom om hur det har varit tidigare. Att ha god kännedom om sitt eget kulturarv är en förutsättning för att bygga upp en egen identitet och för att kunna respektera andra kulturer och värden. Alla människor har ett gemensamt ansvar att värna kulturarvet. Vi är alla medskapare av vår kultur, och med det följer också ett ansvar att föra den vidare som ett arv till kommande generationer. Vårt gemensamma samhällsbyggande kan liknas vid ett träd där stammen utgör det som vi alla har gemensamt och som måste respekteras för att vi ska få ett människovärdigt samhälle. De kulturella rötterna kan komma ur olika jordmån. Den stolta kronan kan breda ut sig åt olika håll. Det behöver inte skapa några som helst problem. Det kan tvärtom förhöja skönheten och värdet hos trädet. En kultur som värnar mångfald är förutsättningen för en positiv integration. Byggnader, kulturlandskap, kulturhistoriska föremål och dokument tillhör den synliga, materiella delen av vårt kulturarv. Här har arkiv, museer och bibliotek ett särskilt ansvar. Det är ett komplext ansvar som kräver ständig förnyelse och utveckling. Det handlar om både ett inåtvänt arbete med registrering, vård, konservering och magasinering och om ett utåtriktat arbete där man gör det synligt genom utställningar, visningar, forskarstöd med mera. Men vårt gemensamma arv är mer än den fasta och synliga del som till stor del förvaltas vid våra museer och arkiv. Det för ögat osynliga kulturarvet i form av gemensamma värderingar, traditioner, religion, livsåskådning, språk, folkminnen, ortsnamn och mycket mer kallas för det immateriella kulturarvet. Det är framför allt i detta kulturarv som vi människor har vår kulturella identitet. Kunskap om sitt eget immateriella kulturarv skänker människor trygghet i deras identitet, vilket är nödvändigt för att vi ska kunna möta och känna respekt för andra kulturer och traditioner. Kulturarvet blir därigenom ett viktigt vapen i kampen mot rasism och främlingsfientlighet. Ett av de viktigaste kulturarven vi har att förvalta är yttrandefriheten, religionsfriheten, synen på människorna, där varje person är unik, okränkbar och har ett omätbart värde. Motionsbetänkandet som vi debatterar innehåller en rad frågor som berör både det materiella och det immateriella kulturarvet. Kulturminneslagen slår fast att ansvaret för att skydda och bevara kulturmiljön delas av alla. Det är bekymmersamt att det ännu saknas tydliga riktlinjer och lättillgänglig information på om hur man hanterar fornfynd och hur man uppmuntrar och stöder allmänheten att rapportera. Vi räknar med att detta kommer att lösas i och med att man nu ser över lagstiftningen och fångar in dessa frågor. Det immateriella kulturarvet är något som mer och mer hamnar i fokus i vår globaliserade värld där många upplever stora förändringar. har ratificerat konvention om det immateriella kulturarvet. Den är tänkt som ett komplement till den nuvarande som ger skydd åt betydande monument och naturområden. Konventionen ska skydda värdefulla kulturella företeelser som muntliga traditioner och språk, traditionell dans och musik, ceremonier och traditionellt hantverkskunnande. Det är jätteviktiga frågor som fångas in i och med denna konvention. Ett arbete har kommit i gång i vårt land för att genomföra konventionen. Vi kristdemokrater anser att det civila samhällets verksamhet inom kulturarvsområdet har goda förutsättningar att vara inkluderande och omfatta många olika berättelser. Civilsamhällets organisationer gör viktiga insatser i kulturarvsarbetet. Den mycket omfattande hembygdsrörelsen, som i min valkrets, län, har ett sjuttiotal lokala hembygdsföreningar i länets 50 socknar, är en viktig aktör i det lokala arbetet. Det är ganska fantastiskt med en sådan verksamhet. Genom projektet med historia gör regeringen viktiga satsningar för att vårda hembygdsgårdar. På det sättet uppmärksammas det betydelsefulla arbete som ideella krafter bidrar med på kulturområdet genom att främja det ideella engagemanget för det bebyggda kulturarbetet. De regionala hembygdsförbunden arbetar på olika sätt med hembygdsföreningarna i projekt som ofta kombineras med informationsinsatser av olika slag. , herr talman, vill jag nämna ett intressant samarbetsprojekt mellan Arkivcentrum och i län där jag varit engagerad som verksamhetschef. samarbetar med 3040 olika invandrarföreningar. Man har i projektform haft ett samarbete med Arkivcentrum och genomfört ett hundratal intervjuer med personer i invandrarföreningarna och nedtecknat deras historia från ursprungslandet. På det sättet bidrar vi till ett bredare berättande om kulturarvet som inkluderar människor som flyttat till och som är en del av vår gemensamma historia. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på de motioner som väckts. 164 (V) replik: Herr talman och ! Vi här uppe i den höga nord har en speciell och för oss betydelsefull miljö, och det är skogen. Om jag förstod det hela rätt stod din vagga, , i , kanske mitt i skogen åtminstone ligger mitt i skogen. Det har länge förts en intensiv skogsdebatt i det här landet. DN har publicerat fyra uppmärksammade artiklar av . Jag och säkert många med mig skulle vilja veta hur ni ser på skogen. Det är en råvara men också någonting mycket mer. När man diskuterar skogen handlar det ofta om urskog eller gammelskog där några procent avsatts för just det. Jag menar att skogsbrukets sätt att hugga ned och härja i naturen är värt att titta på och reagera mot. Jag skulle helt enkelt vilja veta hur du ser på skogen som en katedral. 165 (KD) replik: Visserligen är jag uppvuxen i där det finns mycket skog, men jag är ingen skogsexpert. Jag kan väl säga att när jag förberedde mig inför dagens debatt hade jag inte förväntat mig att få den frågan. Jag trodde det skulle komma några andra frågor. Den katedral som talar om omfattar även fjällnära skog. Det finns alltså många olika sorters skogar som är viktiga i ett kulturlandskap och ska ses som värdefulla. Om man talar med människor i berättar många om hur deras förfäder sålde sin skog mycket billigt till skogsbolagen som ser skogen enbart som en råvaruproducent. Jag håller med om att det är viktigt att vi kan ha bygder där även skogen har sin plats att fylla. Jag har nog inte mer att säga om det. 166 (V) replik: Jag tackar för svaret. Det var en som sade: Jag äger inte ett enda träd och likafullt är skogen min. Skogen är alltså större än själva ägandet, och vi har ett ansvar för den. När det gäller kulturarvet är natur och kultur hopflätade i varandra. Jag menar inte att man måste vara expert för att delta i en debatt om skogen som miljö- och kulturarv. ligger i skogen, och jag kan rekommendera . Där finns ett mycket trevligt sommararrangemang med Rädda skogen som presenterar hur man kan se på skogen och hantera den varsamt. Det är ett semestertips. 167 (KD) replik: Ja, det finns många olika kulturlandskap och kulturbyggnader. Det finns mycket som vi ska bevara från som varit. Som antyder har vi också ett ansvar att för eftervärlden bevara det som finns . En bra inställning när det gäller miljö- och naturresurser är att inse att vi inte äger jorden utan bara lånar den av våra barn och barnbarn. 168 (S): debatterar vi kulturarvsfrågor, och vi blir faktiskt en del av kulturarvet när vi gör det. kan förmodligen människor gå in och titta på oss på ett eller annat sätt. Det kan vi vara stolta över. För att kunna göra det krävs både nu och insatser på många olika områden. Jag vill nämna några som har bäring på motionen som behandlas i betänkandet. Fornfynd, som det talats om , kräver ny teknik, och jag tänkte därför tala om . startade utvecklingen av museidatabasen . Idén var från början att hade ett skriande behov av att registrera de egna samlingarna. Snabbt visade det sig att det var många fler museer runt om i hela landet som hade samma behov av att registrera sina samlingar. Man har utvecklat , och finns det en bredare plattform och en ny version, som är mycket mer flexibel. Programstrukturen i den nya versionen är också förberedd för utbyte av andra system. har en bit över 400 användare och är därmed största datasystem för museer och relaterade verksamheter. Systemet har många användare i kommuner och ideella föreningar och på hembygdsgårdar. Många av museerna eftersträvar ett billigt och lätthanterligt system. Men har man kommit dithän att man måste byta och anpassa till nya befintliga söksystem, både nationella och internationella, för att kunna driva det här vidare. Vi socialdemokrater anser att det är väldigt viktigt att stödja ny teknik, och vi tror att kombinationen av teknik och kompetensutveckling är ett vinnande koncept. Kulturarvsbevarandet kräver insatser i ny teknik. Därför hoppas jag för alla små och medelstora museers skull att staten gör som i och tydligt bistår även de små aktörerna på området med ny teknik. Vi socialdemokrater har ingen reservation . Vi avvaktar därför det arbete som regeringen säger pågår. Men om det arbetet sker lika snabbt som arbetet med Kulturarvslyftet är vi nog angelägna att återkomma och presentera en lösning. talade om skogen. Jag ska glädja honom genom att göra detsamma, lite kort. Det kanske bästa museet för skogen är allemansrätten, där vi alla har möjlighet att röra oss och vistas. Men det finns också en väldigt fin skogsbrukshistoria som är värd att ta vara på. Landet är uppbyggt av vad skogen har gett oss, herr talman, men vi har inget nationellt skogsmuseum. Det finns motioner om detta i betänkandet från både Socialdemokraterna och . Det är viktigt att kulturutskottet och även regeringen tar sig en funderare på hur vi kan lyfta fram den skogsbrukshistoria som är värd att lyftas fram på ett bättre sätt, så att vi stolt kan säga att välstånd har byggts av skogen och att vi vill visa upp det. (Applåder) I detta anförande instämde Per (S). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Anmäldes och bordlades Proposition 2011/12:147 Rätten att få åldras tillsammans en fråga om skälighet, värdighet och välbefinnande i äldreomsorgen