prot · GZ0982 · 2012-03-14 00:00:00 — Man gjorde några smärre justeringar i produktionen och sedan lanserade man det tidigare lågpriskaffet som lyxkaffe. På så sätt kunde man höja sina marginaler och utveckla regionens ekonomi. Principen i vårt förslag är något liknande, och den föreslagna märkningen kan mycket väl göra att fler producenter kan satsa på kvalitetsmat och mathantverk. Vid ett införande av en sådan här nationell reglering föreställer jag mig ett upplägg inspirerat av vår nuvarande Kravmärkning. Krav som är en förening för en frivillig märkning har givits vissa myndighetsliknande befogenheter genom att man innehar rätten att utforma regler och kontrollera att de efterföljs. På samma sätt tycker vi att ett system bör utformas som tar till vara och uppmärksammar traditionella matprodukter som är nära sammankopplade till vårt land, vår miljö och vår kulturhistoria och som förtjänar att lyftas fram. Man kan med fördel titta på föregångslandet som har en matmärkning som liknar den vi föreslår. grundade det norska Lantbruks- och matdepartementet stiftelsen , som tilldelades ansvaret för att stärka marknaden för norskproducerade matvaror. Genom särskilda märkningar lyfts goda exempel på närproducerad och högkvalitativ mat fram, vilket bidrar till att stärka de utvalda produkternas varumärke. tilldelades stiftelsen också ansvaret för att märka och marknadsföra ekologisk mat. Förutom denna ekologiska märkning använder sig stiftelsen av tre olika märkningar, vilka alla har olika kriterier. Märket Nyt , som skulle kunna översättas till ungefär njut av , garanterar att produkten är framställd helt med norska råvaror. En matvara märkt med specialitet anses vara just en specialitet som ger konsumenten en äkta matupplevelse. Slutligen används märket översatt till svenska skyddade beteckningar för att ge en produkt officiell status som unik, kulturhistoriskt betydelsefull och varumärkesskyddad. Den sistnämnda märkningen går i sin tur att få baserad på tre olika kvaliteter, nämligen ursprung, koppling till en geografisk plats eller en traditionell och unik karaktär. Allt detta styrs av ett nationellt regelverk. Vi tror att ett system med inspiration från vår västliga granne skulle ge goda förutsättningar för svensk mat att hamna på kartan och ge mervärden för såväl landets egna invånare som turister och producenter. Vår reservation nr 5 handlar om att söka lösning på problematiken med parasiter i dricksvatten. Vi har sett hur allvarliga fall av vattenburen smitta har drabbat både och . Vi är väl medvetna om att regeringen beställt informationsinhämtning gällande detta problem, men vi konstaterar att inget ännu hänt i detta arbete. Med vår reservation vill vi speciellt belysa att behandling med UV-ljus har visat sig vara mycket effektivt mot parasiter. Vi skulle vilja se nationella enhetliga regler för att säkerställa att svenska vattenverk levererar vatten av fullgod kvalitet. vill jag säga några ord om reservation nr 7 som är baserad på en kristdemokratisk motion. Motionen uppmärksammar problemet att har gjort en orimligt strikt tolkning av ett EU-direktiv och att ideella föreningar som serverar till exempel korv, smörgås, tårta eller fika vid mer än 20 tillfällen klassas som livsmedelsföretag och därmed måste registreras som det med den byråkrati och de kostnader som detta medför. Något som är ganska lustigt är att gjorde ett stort nummer av denna fråga när man 2006 var i opposition. Vår barn- och äldreminister, , drev till exempel en kampanj i valrörelsen med namnet Rädda kyrkkaffet och barnens bullbak. Från kristdemokratiskt håll ondgjorde man sig i starka ordalag över socialdemokratisk regeringsiver. kan man ju undra varför frågan är aktuell, efter det att var med och tog regeringsmakten. Är detta en fråga som bäst drivs i opposition? I så fall är redo att ta över stafettpinnen. Att sådan här meningslös och onödig EU-byråkrati kan tillåtas sätta käppar i hjulen för våra så viktiga ideella föreningar ska vi såklart inte acceptera. 85 (V): Jag ska först säga något om azofärgämnen. Azofärgämnen kan vara tartrazin, azorubin, allurarött, paraorange. De har många namn. Om man tittat på de E-nummer som ska förtydliga vad ett azofärgämne är blir man knappast klokare. Det är E104, E112, E109 och så vidare. I hade vi tidigare ett förbud mot azofärgämnen för att vi ville skydda de grupper som kan drabbas av hyperallergi, eksem, klåda, astma och så vidare. Det är allergiker, i synnerhet barn. Våra barn äter mycket godis, bakverk och tuggummin och dricker drycker som innehåller azofärgämnen. Azofärgämnena tillför inte produkterna någonting. De gör att produkterna blir lite färggladare och kanske ser lite häftigare ut, men de kan utsätta små barn för direkt livsfara. Efter EU-inträdet var vi tvungna att häva förbudet. Det tycker jag var djupt olyckligt. känns det lite smått historiskt. kommer förhoppningsvis den här kammaren att fatta beslut om att azofärgämnena ska förbjudas igen. Vi sätter folkhälsan, i synnerhet barnens hälsa och trygghet, före EU-fundamentalismen. Det är viktigare att värna barnen än någonting annat. Jag tycker att det ska bli intressant att se hur EU reagerar på detta. Jag tror att hela EU är moget för ett förbud mot azofärgämnen. Därför är det positivt som Socialdemokraterna anförde att miljöutskottet i kräver hårdare tag mot färgämnen. Vi kan samarbeta med andra länder, till exempel , om att få ett EU-förbud mot azofärgämnen. Det är den andra delen av det beslut som vi ska fatta . Jag tycker att det är särskilt välkommet att man även på den borgerliga kanten är för ett förbud mot azofärgämnen. Så har det inte varit tidigare. Vi har förhandlat fram och tillbaka i utskottet. De har spjärnat emot och försökt stoppa detta in i det sista. Jag gläds åt att de inte har lämnat någon reservation där de försöker stoppa förbudet mot azofärgämnen. är även de borgerliga partierna med på att vi ska driva igenom förbudet i . Det är faktiskt smått historiskt. Jag vill också ta upp frågan om tillsyn och vägledning. kom med nya kostråd. har angett kostråd utifrån folkhälsan. I kostråden tog man också med miljö- och klimataspekten. Det var väldigt efterlängtat. Man sade till exempel att det är önskvärt att man äter mer närproducerad mat, och att det är önskvärt att vi svenskar konsumerar mindre kött och mer vegetabilier. Av någon outgrundlig anledning stoppades dessa kostråd av regeringen . Det är konstigt. I andra länder, till exempel och , har man nästan identiska kostråd till sina medborgare. Även uppmanar i kontroll: Ät lokalt; ät säsongsanpassat. Regeringens argument har varit att vi inte får ha sådana här kostråd eftersom de kan strida mot den inre marknaden. Jag tycker att det är tråkigt att vi har en regering som går in och detaljstyr en myndighet på det här sättet. Det är också tråkigt att vi har en regering som censurerar sig själv och censurerar en myndighet innan kostråden formellt har klubbats. handlar EU-frågorna om att man måste våga ta strid för en progressiv politik. Jag noterar att när det handlar om att jaga utrotningshotade vargar eller att snus ska kunna säljas runt om i hela har vi en regering som är beredd att ta strid kors och tvärs. Men när det gäller att vi ska få kostråd som handlar om att vi ska kunna äta bättre och miljövänligare har vi en regering som lägger sig platt för . Det tycker jag är olyckligt. I reservation 6 föreslår vi att regeringen nu ska anta dessa kostråd. För tids vinnande yrkar jag inte bifall till denna reservation, men självklart står vi rödgröna bakom den. Avslutningsvis vill jag också lyfta fram frågan om transfetter. Som från sade här tidigare var det ungefär , , som vi i denna kammare klubbade igenom att regeringen ska driva på ett förbud för industriellt framställda transfetter. Den absoluta merparten av svenskarna har antagligen inte något större problem med transfetter. Men en överkonsumtion av industriellt framställda transfetter kan leda till fetma och hjärt- och kärlsjukdomar. Enligt undersökningar vet vi att det finns vissa grupper i samhället som verkligen överkonsumerar transfetter. Det är främst våra ungdomar. Det är just för att vi vill skydda dessa grupper och tycker att industriellt framställda transfetter inte tillför något till våra livsmedel som vi vill ha ett stopp för dem. Jag tycker att det är mycket märkligt att det nu har gått och att regeringen ännu inte har gjort något. I detta betänkande redovisas att ska komma med en strategi för hur vi ska kunna minimera användningen av industriellt framställda transfetter. Detta har tagit mycket . Det är mycket osäkert vad denna strategi egentligen kommer att leda till. Men jag är pragmatisk. Vi inväntar denna presentation från . Vi får se vad de exakt föreslår, och vi får se vad regeringen kommer att göra av det. Men om regeringen inte föreslår ett förbud mot industriellt framställda transfetter blir det bråk om denna fråga igen i denna kammare. 86 (M): debatterar vi ett betänkande med motioner från allmänna motionstiden. I betänkandet behandlas 24 yrkanden inom området livsmedelskontroll. Det är ett brett område och inte helt lättdebatterat då livsmedel inte bara handlar om lagar och regler utan även om känslor, något som inte är helt lätt att lagstifta om. Låt mig börja med att säga att Alliansen ställer sig bakom utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. Offentlig upphandling är bra. Det skapar stora möjligheter för privata företag att växa och frodas. Offentliga kontrakt skapar värden på arbetsmarknaden och ger företag möjlighet att ta fram nya produkter och tjänster som kan leda till att fler kommer ut på arbetsmarknaden. Den offentliga köpkraften är stark och stimulerar entreprenörer och triggar till innovation. Det skapar nya erfarenheter hos företag som sedan kan användas i större sammanhang. Vi är en liten nation med ett stort behov av export. Den offentliga upphandlingen skapar tillväxt och jobb. Arbetslinjen är lika viktig inom livsmedelssektorn som inom alla andra branscher i . I det offentliga upphandlas för ca . Bryter man ned det innebär det att det serveras tre miljoner måltider i den offentliga sektorn. Att vi påverkar vilken mat som serveras får därför en stor påverkan på miljön, livsmedelsproduktionen och djurhållningen, inte bara i utan i hela EU. I regeringens satsning på det nya matlandet fick i uppdrag att inrätta ett nationellt för att stödja kommuner och landsting att ta fram handlingsprogram för offentliga måltider. Det bedrivs även utbildningar med skolkökspersonal och kostchefer för att våra barn och gamla ska få näringsriktig och god mat. står det dessutom inskrivet i skollagen att maten som serveras i skolan ska vara näringsriktig, vilket öppnar upp för både ekologisk och närproducerad mat om man skulle vilja det. Det går inte att överdriva hur viktigt det är med säkra och näringsrika livsmedel som i sin framställning inte påverkar miljön negativt. Genom att den svenska djurvälfärden går längre än den europeiska har det svenska köttet dessutom producerats på ett säkert och hållbart sätt. Den offentliga sektorn kan bli bättre på att ställa krav vid upphandling av mat så att den uppfyller de mål som vi politiker ställer. Men det ställer krav på politiker att upphandla smart. Det krävs inte bara en hel del mod utan även kunskap och engagemang, och engagemang tar tid. Vi kan runt om i se att politiker och tjänstemän kan bli bättre på att ställa krav enligt lagen om offentlig upphandling. Tyvärr känner inte alla till vilka krav som får ställas. är regeringens expertorgan inom offentlig upphandling och till god hjälp för politiker och tjänstemän. De har tagit fram miljökriterier för upphandlingar, som är enkla att kopiera och använda för upphandlaren, för att nå en långsiktigt hållbar konsumtion. ger också konkret hjälp till offentliga upphandlare när det gäller att ställa krav på upphandlingen. I internationella jämförelser lyfts ofta arbete fram som ett gott exempel på kunskap och användarvänlighet. I en omfattande EU-studie om miljövänlig offentlig upphandling placerade sig och på första plats. ligger även i framkant när det gäller socialt ansvarstagande vid upphandlingar och tillgänglighet. I en uppmärksammad dom i kammarrätten fastställdes det att det är tillåtet för myndigheter att ställa djurskyddskrav som går längre än vad kräver. Kraven måste naturligtvis uppfylla till exempel principen att inte diskriminera leverantörer i andra länder. I detta rättsfall var det kommun som vann målet, och där använde man sig av just djurskyddskriterier vid livsmedelsupphandling. Detta är ett utmärkt exempel där rådgivning till kommunerna fungerar som det är tänkt utan lagstiftning. Regeringen införde den så kallade bör-regeln i lagen om offentlig upphandling . Regeln innebär att offentliga upphandlare bör ställa krav om upphandlingens art motiverar detta. När det gäller upphandling av mat kommer bör-regeln väl till hands. Även har satsat stort på kompetensutveckling inom offentlig upphandling av just mat. Tittar vi närmare på vad som faktiskt görs märker vi att det redan pågår ett omfattande arbete för att förbättra den offentliga upphandlingen. Det pågår en utredning som utvärderar om regelverket tillvaratar konkurrens och hur köpkraften används för att förbättra miljön, sociala och etiska hänsynstaganden samt hur små och medelstora företag får ökade möjligheter att konkurrera. Politiken kan hjälpa till med information och stöd. har Kammarkollegiet stått för den största delen av upphandlingsstödet, medan och har stått för de mindre delarna. Detta är inte ett optimalt sätt att arbeta. Därför har det tillsatts en särskild utredning för att titta på hur vi kan samordna upphandlingsstödet så att vi ökar kompetensen och tillgängligheten hos alla parter. Marknaden ligger ofta före politiken. Konsumenterna har värderingar, och marknaden är inte sen att haka på. Där det finns en efterfrågan finns det ett utbud. När det gäller märkning av mat har producenterna kommit längre än lagstiftaren. De flesta producenter märker redan sina varor för att kunderna efterfrågar detta. Frivillig märkning fungerar oftast alldeles utmärkt. Enligt den EU-förordning som det beslutades om förra året blir uppgift om ursprungsland eller härkomstplats obligatorisk för kött av svin, får, get och fjäderfä . För att hjälpa konsumenterna ytterligare har även föreskrifter om att märkningen ska vara på svenska, lätt att förstå och väl synlig. Vi tycker att branschen och EU har kommit långt i sina märkningssystem redan och vill därför inte föreslå några ytterligare förändringar. Förbättrad information om livsmedel på restauranger är bra. Vi ser gärna att regeringen inleder en dialog med branschen om tydligare märkning, och då framför allt ursprungsmärkning av kött. Restaurangbranschen är viktig. Vi äter alltmer färdiglagad mat. Regeringen satsar på regelförenklingar och har arbetat med detta. Restaurangbranschen skapar många jobb, särskilt för ungdomar och för dem som inte etablerat sig eller som är nya på arbetsmarknaden. Vi ser gärna att de restauranger som vill berätta för sina gäster vad maten innehåller gör det. För många seriösa aktörer skulle det dessutom kunna vara en konkurrensfördel. Jag besöker ofta lantbrukare och matproducenter. Det är människor med drivkraft och entusiasm och som är riktigt stolta över de produkter som de tillverkar produkter som restaurangbranschen sedan lyfter fram och gör till en svensk konkurrensfördel därför att de håller hög kvalitet. Denna höga kvalitet gör unikt. Regeringen har valt att satsa på detta genom Matlandet . Inom EU finns det tre olika namnskydd för jordbruksprodukter att använda sig av. Vi anser att dessa tre namnskydd räcker. Vi behöver knappast lägga till ytterligare ett nationellt namnskydd. Poängen med ett sådant namnskydd skulle i så fall vara att främja verksamheter. Men så blir det inte för småföretagaren då det blir ytterligare en administrativ börda, och för konsumenten blir det ytterligare en märkning att hålla ordning på. Vi arbetar för mindre byråkrati, inte för mer byråkrati. Vi ser till att hjälper företag med rådgivning om regelverket kring EU:s namnskydd. När det gäller mat kommer EU-reglerna på tal. har ofta hårdare regler än EU. Men ibland ligger EU faktiskt i fas med den politik som också vi vill driva. Ett exempel är märkningen av palmolja. Enligt en EU-förordning från ska alla livsmedel märkas, och detta ska gälla . Därför finns det ingen anledning för oss att föregå det med en egen lagstiftning. När det gäller azofärgämnena har EU en lite liberalare lagstiftning än hade när vi gick med i unionen. EU är en tullunion som verkar för frihandel inom unionens gränser. I EU finns det hinder för länder som försöker använda hälsoargumentet för att förbjuda tillsatser. Import av mat från andra länder ska inte hindras av krav som har politisk bakgrund eller som saknar substans. Vi vill ju också gärna exportera mat till EU. Att ha strängare krav på azofärgämnen i har setts som ett handelshinder. Därför behöver vi gå en omväg för att kunna hävda det här enligt vår försiktighetsprincip. Avslutningsvis: värnar företagare. Vi vill inte att det ska finnas onödiga regler och byråkrati som förhindrar tillväxt och skapar krångel. Därför vill vi att tillsynen från myndigheter ska klara av att garantera en hög matsäkerhet utan att detta blir en börda för företagarna. Politikens uppgift i matfrågorna är att underlätta bra val och konkurrens. För att nå dit behöver vi enklare lagar och regler. Vi står för en livsmedelsproduktion där hänsyn tas till hälsa, miljö och en god djurhållning. Vi politiker ska inte bli alltför klåfingriga när det gäller lagstiftning. Vi måste våga lita på branschen, på att man där på egen hand löser problem och möter upp när det gäller vad konsumenterna vill ha. Vi ska inte heller ge vår livsmedelsindustri konkurrensnackdelar genom onödiga pålagor, och vi ska inte använda skattepengar till onödiga subventioner. En ansvarsfull politik betyder insikt om politikens begränsningar och att man ser till att livsmedelsbranschen får precis rätt mängd tillsyn och regler för att kunna frodas och kunna producera på det säkra och fantastiska sätt som maten i Matlandet görs på. 87 (S) replik: Jag har några frågor till . Min första fråga är: Vad är rätt mängd tillsyn och lagstiftning? Jag funderar väldigt mycket på det du där säger. Frågan är alltså vilken nivå det kan läggas på för att det ska vara rätt mängd. talade sig varm för Matlandet . Men trots allt som satsas och allt fokus som regeringen lägger på Matlandet ökar importen av mat till . En av LRF:s käpphästar är att det är ett väldigt tufft konkurrensläge för svensk matproduktion. Inte har det blivit bättre sedan Matlandet infördes! Därför kvarstår frågan: Vad har Matlandet egentligen tillfört den svenska matproduktionen på vilket sätt har det gett de konkurrensfördelar som talar om? Slutligen: När det gäller offentlig upphandling av mat är min fråga: På vilket sätt har Matlandet gynnat den svenska matproduktionen och den offentliga upphandlingen av mat i ? 88 (M) replik: Var gränsen går när det gäller rätt mängd tillsyn är någonting som våra myndigheter måste bedöma. Jag tror att det är svårt för oss politiker att exakt bestämma vad som är rätt. Vi kan dra upp riktlinjer för var gränsen ska gå och hur det ska gå till. Men exakt vad som är rätt mängd tror inte jag kan bestämmas från talarstolen här i . Det blir lätt väldigt mycket tyckande och väldigt lite fakta. Risken finns att den politiska klåfingrigheten går alltför långt. tar också upp frågan om matimporten som ett problem. Jag ser matimporten som en möjlighet att också exportera mat. Vi finns i ett land med fantastiska råvaror och måste se även våra möjligheter att exportera mat, alltså se maten som en inkomstkälla för . Får vi det att gå båda vägarna är det bara positivt. Matlandet har hjälpt till med att minska byråkratin och den administrativa bördan för våra livsmedelsproducenter. Detta gör det enklare att producera mat i . Kan mer mat produceras i är det positivt. 89 (S) replik: säger att vi inte ska ägna oss åt klåfingrighet och politisk detaljstyrning. Men då är det väl ganska tufft att som politiker själv gå ut och tala om rätt mängd och på något vis låta det innefatta ett uttalande här i kammare. Jag skulle kunna förvänta mig ett svar men får uppenbarligen inget svar. När det gäller Matlandet undrar jag vad du, , anser vara minskad byråkrati och minskade administrativa bördor. Och anser som moderat politiker mycket ska ju vara avreglerat, och det ska vara så lite stöd som möjligt att det är skäligt att regeringen går in och satsar på branschen och ger ekonomiskt stöd? efterfrågar stor import och stor export av olika råvaror. I princip ska branschen kunna klara sig själv. Också detta känns lite märkligt. Slutligen när det gäller Matlandet : Anser fortfarande att den offentliga upphandlingen på något vis har påverkats av satsningen på Matlandet ? Jag tycker inte att det räcker att säga att krånglet och byråkratin har minskat. I så fall vill jag gärna få något bevis på det. Jag kan få några bra exempel från på vad det är för typ av administration och byråkrati som minskat . 90 (M) replik: Matlandet är alliansregeringens sätt att lyfta fram våra svenska matproducenter. Det handlar inte bara om att underlätta administrationen vi har tagit bort ganska mycket av regelbördan för lantbrukare utan också om ett sätt att lyfta fram svensk kvalitetsmat i ett vidare perspektiv. Vi kan vända på kuttingen lite grann. Skulle ni socialdemokrater om ni kom till makten plocka bort satsningen på Matlandet och ta bort det stödet och den information som vi sprider på ambassader och på matmässor runt om i landet? Vi för där ut information om svensk mat i ett exportperspektiv. Jag talar om att minska byråkrati och klåfingrighet. Men representerar ett parti som vill lägga ytterligare bördor på lantbrukarna, som vill ha ytterligare regleringar, ytterligare tillsyn och ännu mer av märkning av produkterna. Detta gör det svårt, komplicerat, att vara lantbrukare så det vill vi stå emot. Vi vill i stället underlätta för människor och hjälpa dem så att saker kan produceras på ett säkert och bra sätt. 91 (V) replik: Den regering som stöder är den regering som har avskaffat de livsmedelsråd som tagit fram. Detta gjorde regeringen . Av den anledningen vill jag till ställa frågan: Tycker inte att en svensk myndighet ska kunna rekommendera mer närodlat och en minskad köttkonsumtion? En andra fråga rör Matlandet som ju debatterats här. Det är bra med satsningar på en ökad svensk livsmedelsproduktion. Men ärligt talat: Om vi går in med offentliga medel måste vi bidra med någonting nytt. Därför handlar förslag om det hållbara Matlandet . Livsmedlen ska produceras på ett mer hållbart sätt än som sker. Det är den formen, sådana livsmedel, som ska kunna få offentligt stöd. Skulle det kunna vara någonting kan tänka sig att stödja? Avslutningsvis nämnde du, , azofärgerna. Vi kommer snart att rösta om att de ska förbjudas. Jag tyckte dock inte att det kändes som att du sade det med någon större entusiasm och emfas. Jag skulle därför vilja veta vad position i denna fråga egentligen är. Kan du klart och tydligt säga att vill förbjuda azofärgämnen i ? 92 (M) replik: Det var många puckar på en gång. Alla lagar vi stiftar ska bygga på fakta och evidens. Gör de inte det måste man gå tillbaka till kärnan och ta fram fakta och evidens för att faktiskt ha råd och rön som våra myndigheter kan gå ut med. Just nu ligger det på att ta fram nya direktiv för hur det ska se ut med rådgivningen, och jag har fullt förtroende för att de kommer att ta fram bra underlag för detta. Jag tycker att det känns tryggt att och vill utveckla Matlandet . Till skillnad från många andra oppositionspartier vill ni fortfarande satsa på den svenska matproduktionen, och det tycker jag är otroligt positivt. Det gläder mig verkligen. Hur vi ska göra det och hur vi kan fortsätta att utveckla det är jag öppen för en dialog om.