prot · GZ0974 · 2012-02-22 00:00:00 — En av de farliga saker som lättast sker i orostider är att man sluter sig att man försöker hålla omvärlden och verkligheten från sig och att man i sin iver att skydda sig skapar nya och värre problem både för sig själv och för andra. Därför är det viktigt och välkommet att vi i utrikesutskott har en bred samsyn i detta utlåtande om att redan inledningsvis betona vikten av att fortsätta hålla öppet. Lösningen på kris kan inte vara att vi försöker stänga omvärlden ute utan i stället att vi själva försöker öppna upp oss ännu mer. Därför vill vi moderater också gärna se ett EU som i ännu större utsträckning engagerar sig i omvärlden och som genom handel, student- och forskarutbyten, migration, utvecklingssamarbete och investeringar är fortsatt öppet för hela världen. Det handlar om ett som är öppet för nya medlemmar och ett fördjupat samarbete med våra grannar i såväl syd som i öst och väst. hus måste komma i ordning. För många har för länge sökt de farliga genvägarnas politik och lånat till sin konsumtion. Bara så sent som fick sex euroländer se sina kreditbetyg sänkta. Därför är det både viktigt och bra att tillsammans med andra EU-länder har enats om en ny finanspakt som kan lägga grunden för att få ordning och reda i de offentliga finanserna, precis som vi har fått i . Att deltar innebär som bekant inga rättsliga förpliktelser, men vi ges däremot en möjlighet till insyn och inflytande. problem är dock äldre än den senaste finanskrisen. Jag är själv född , och under hela min livstid, ända sedan oljekrisen, har länder brottats med sviktande konkurrenskraft. Den stora och avgörande frågan lyder därför: Hur ska få fart på tillväxten och få nya jobb på plats? Det är där den stora utmaningen ligger. Lärdomen från den svenska 90-talskrisen är att man visserligen måste få ordning på sina egna offentliga finanser och få en budget som håller, men man måste också ibland våga sig på tuffa reformer. Det räcker inte att låna till nya utgifter för att försöka hålla hjulen snurrande, utan man måste faktiskt göra verkligt tuffa och jobbiga förändringar. Det handlar om en tillväxtstrategi som vågar utmana privilegier, monopol, byråkrati och överregleringar och som åter kan skapa förtroende och framtidstro i ekonomin. Klarar man det kan man, precis som , komma stärkt ur krisen. Genom just avregleringar, effektiviseringar, investeringar och inte minst ekonomisk integration med övriga och världen har ökat sitt välstånd och sin konkurrenskraft. Det är också denna resa som vi och övriga måste fortsätta på. En del söker utmåla dagens kris som marknadsekonomins kris. De har fel. Det är bara att se till verkligheten. Man kan till exempel studera undersökningen Index of Economic Freedom. Den visar hur öppna världens länder är i sin ekonomi, och den visar också att just de länder som har klarat sig ganska bra i krisen också klarar sig ganska bra i rankningen. Länder som och landar på plats 21 respektive 15 medan problemländer när man tittar på ekonomisk frihet som och landar på plats 67 respektive 68. Krisländerna och hamnar på plats 92 respektive 119. är då strax efter men före , medan kommer efter och men strax före och . Visst finns det länder som rankas ganska högt i undersökningen som har haft det svårt i finanskrisens kölvatten, men dessa länder verkar också vara de som har återhämtat sig först och bäst. Dit hör de baltiska staterna och men även och . Nej, problemen i dessa länder är långt ifrån över, men utvecklingen har i alla fall börjat vända och går åt rätt håll. Ser man på EU som helhet så skulle man med ett vägt medeltal i den här undersökningen placera unionen någonstans runt plats 45. Då hamnar man som EU-länderna och , som då skulle representera EU som helhet, eller som , och . Det är knappast några nyliberala marknadsekonomiska drömländer, utan det är länder som jag tror har en hel del att göra för att förbättra sin öppenhet och få mer av marknad och därmed också mer av tillväxt och investeringar. Som ovan nämnda exempel visar är det i första hand politiken på nationell nivå som gör skillnad. Många av de problem länder nu brottas med har skapats i ländernas huvudstäder, inte i , och de kan lösas i huvudstäder, inte i . Lösningarna måste i första hand komma på plats i medlemsländernas regeringar och parlament. En del EU-länder har regler och traditioner som försvann i med skråväsendet. I kan en licens för att få köra taxi kosta mer än vad en ny bil kostar för att man måste köpa den på svarta börsen. Det finns lokala monopol på alla möjliga samhällstjänster som är skyddade alltifrån bagerier, frisörer till läkare eller jurister. Den italienska har beräknat effekterna om serviceindustri skulle vara lika effektiv som genomsnittet för övriga euroområdet. Det vill säga att man skulle gå från plats 92 till 45. Det innebär inte att man skulle vara i toppen, men man skulle åtminstone närma sig snittet. Det skulle innebära att bnp beräknas öka med , varav hälften sannolikt skulle ge effekt . Det skulle inte bara innebära en välkommen välståndsökning för ganska pressade italienska hushåll, konsumenter och företag, utan det vore också en verklig stimulanspolitik som skulle ge nya jobb, ökad tillväxt och ökat utrymme i ekonomin. Den skulle dock inte riskera att bygga upp nya skuldberg och göra ont värre. Även om huvudansvaret för att lösa krisen vilar på nationella regeringar finns det också en hel del som vi kan och bör göra gemensamt i EU. Därför är det bra att kommissionen i sitt arbetsprogram understryker att den inre marknaden inte är färdig men att den är vårt viktigaste verktyg för tillväxt och sysselsättning. Här behövs en offensiv satsning för att förverkliga en väl fungerande inre marknad. Det handlar inte minst om att bryta ned de hinder som fortfarande bromsar den så viktiga gränsöverskridande tjänstemarknadens utveckling och om att få i gång en fungerande digital marknad. Därför är det viktigt och välkommet att kommissionen nu betonar att vi vill se en skyndsam behandling av de 12 huvudförslagen i inremarknadsakten och att man ska prioritera den så kallade 2020-strategin. Vi välkomnar här särskilt ambitionen att underlätta kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Här finns en enorm resurs som länder måste ta bättre vara på. Det ökar inte bara tillväxten, vilket är bra, utan än viktigare stärker det kvinnors ställning och bidrar till ökad frihet och jämställdhet. Det välkomnar vi. Vi välkomnar också den uttalade ambitionen att modernisera EU:s budget, men vi tycker ärligt att kommissionens förslag lämnar mycket övrigt att önska på det här området. Det är orimligt att EU:s budget ska öka som många medlemsländer sparar kraftigt i sina nationella budgetar. I stället vill vi se en politik där man avskaffar jordbrukssubventioner och på så sätt inte bara frigör resurser för nya satsningar på forskning och infrastruktur utan också kan öka möjligheterna för konsumenter att köpa billigare produkter i EU och få på plats en verklig frihandel i världen. Det skulle vara en välkommen vitamininjektion i hela världsekonomin och framför allt ge goda möjligheter för fattiga länder att få en ökad ekonomisk utveckling genom att producera livsmedel som de kan sälja till rika länder som länderna i EU. Om kommissionen menar allvar med att tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning nu är det som ska prioriteras håller det inte att föreslå åtgärder som går i motsatt riktning. Dit hör en skatt på finansiella transaktioner som kommissionen själv säger är problematisk. Men det finns också andra förslag i det här dokumentet som inte håller. I kristider är det lätt att bara se problemen. Därför får vi inte glömma att EU nu också tar viktiga steg som är positiva. Vi kan välkomna som en ny medlem, och vi kan genom de senaste årens omvälvningar se ett nytt hopp om att förbättra relationerna med länderna söder om och hjälpa dessa länder till demokrati, rättsstat och det välstånd som marknadsekonomiska reformer och tillgång till den europeiska marknaden skulle kunna medföra. Trots krisens alla utmaningar och problem bör vi ta fasta främst på de möjligheter som ett fritt, fredligt, enat och öppet kan erbjuda både oss som bor här och resten av världen. Kommissionens arbetsprogram pekar på flera viktiga och välkomna reformer men innehåller också, i ärlighetens namn, en del mindre bra idéer och förslag. Därför är det viktigt att länder som , med god erfarenhet av just reformer, tar för sig i diskussionerna i . röst ska vara stark och engagerad för ett bättre . Därför vill jag yrka bifall till utrikesutskottets förslag till beslut. 6 (V) replik: sade att vi får inflytande med europakten. Argumentationen från statsministern och förespråkarna för europakten har ju varit närmast av negativ art, nämligen att vi ska förhindra att vi behöver bindas av de åtgärder som kommer att föreslås inom europakten och att vi kommer att få sitta med vid bordet, vilket nu är tillförsäkrat, en gång . Inflytandet är något marginellt, för att uttrycka sig milt, . Problemet handlar ju om huruvida europakten är bra eller dålig. Är det rätt eller fel väg? Det är det som också diskuteras i utskottets utlåtande om kommissionens arbetsprogram. Det verkar som om majoriteten lite för lite har insett att det finns en gräns där nedskärningar slår över och blir kontraproduktiva. Nedskärningarna kommer att leda till att det blir svårare att hämta igen den ekonomiska kris som genomsyrar läget i flera av EU:s länder. Ett av skälen till det är euron. hör till ett parti som arbetade mycket hårt för ett ja till svenskt euromedlemskap 2003. Jag antar att varken eller partiet har ändrat uppfattning. De tycker fortfarande att det är en bra idé med en centralbank i som bestämmer räntan och valutapolitiken för hela detta icke naturliga valutaområde, vilket är ett av de stora problemen . Det är ett av de absolut största problemen vi har, nämligen att det inte är ett naturligt valutaområde. Det innebär stora problem för länder som inte hör till EU:s kärnländer, till de största ekonomierna. När bestämmer räntan och valutan får betala priset. Därför borde egentligen tacka svenska folket för att de var klokare än vad var de var klokare än vad , och var och röstade nej till euron 2003. 7 (M) replik: Man kan se det på ett annat sätt. kris är väsentligt mycket äldre än euron. Det här är en utmaning som vi har försökt att adressera gemensamt ända sedan jag föddes. Euron var ett svar på detta. Den har tjänat många länder bra och också inneburit en välkommen vitamininjektion i ekonomi. Men det finns problem kvar att lösa. Det grundläggande problemet är just det som man med finanspakten och andra åtgärder nu försöker komma till rätta med. Det handlar om: Har vi regler? Respekteras de reglerna? Följs de reglerna? Det finns euroländer som har klarat sig ganska bra i krisen. Det finns euroländer som har enormt stora problem. Det finns länder utan euron som har problem, och det finns länder utan euron som har klarat sig bättre. Jag tror att förklaringen snarare går att hämta i hur väl man har klarat att reformera den nationella ekonomin på hemmaplan. Det var också det jag lyfte fram i mitt anförande. har mycket att göra. Länder som och är i en rankning vad det gäller öppenhet placerade på platserna 92 och 119 i en internationell jämförelse. Där har vi problem. skulle vilja se ett tack från för folkomröstningsresultatet när det gäller euron. Var har vi tacket för det EU-medlemskap som har inneburit stora möjligheter för svenska företag och för svenska anställda att ha bra jobb i ? EU-medlemskapet har tjänat väl. Där röstade nej. Har du tackat svenska folket för att de röstade ja till EU och därmed också gav möjlighet till tillväxt, investeringar, företagande, öppenhet och inflytande i ? 8 (V) replik: Det vi varnade för när vi hade omröstningen om EU 1994 var att fackliga rättigheter skulle attackeras, att vi skulle se en period av nedskärningar, att vi skulle se försämrade sociala rättigheter och att vi skulle riskera att få en högre arbetslöshet i än vad vi hade haft historiskt. Tyvärr besannades allt det. Vi är nu fast i en massarbetslöshet i , och vi har historiskt sett oerhört höga arbetslöshetstal. Det har i sin tur lett till ökade orättvisor, klasskillnader och ojämställdhet. Det här är naturligtvis inte enbart beroende på det svenska EU-medlemskapet. Men att EU-medlemskapet i sig har inneburit en positiv utveckling för svenska löntagare och för människor som bor och lever i tror jag är lite svårt att leda i bevis. Problemet för och för är att de är fast vid centrala lösningar på problem. Det är en centralisering där demokratin tappar i kraft och inflytande, en centralisering som innebär att de största länderna bestämmer takten och utvecklingen. De andra länderna får hänga på, oavsett om de gynnas av det eller inte. Det vi ser i , i , i och i och som vi har sett på är just hur den politiken är förödande för människors möjligheter till rättvisa villkor, jämställdhet och jämlikhet i samhällen och en god ekonomisk utveckling. Därför tror jag nog att min fråga om ett tack till svenska folket från och är något mer relevant. I dagens ekonomiska och politiska situation tror jag att det är uppenbart för de allra flesta. Vi är tacksamma för att vi röstade nej till euron. Det är av svenskarna som tror på euron . Det är som tror på spöken. Det säger något om eurons styrka i den svenska opinionen. 9 (M) replik: Jag tycker att lyssnade lite dåligt på det jag sade, för var det någonting jag verkligen ville understryka i mitt anförande så var det detta: Ska vi möta den här utmaningen och de problem som finns i ligger huvudansvaret inte i , utan det ligger hos de nationella parlamenten och de nationella regeringarna, som behöver göra saker för att öppna upp sin ekonomi och få den att fungera bättre. Det är väl ingen slump att det är så stor skillnad i fråga om hur de här EU-länderna till exempel bedöms vad det gäller ekonomisk utveckling och öppenhet? Det är ingen centralstyrning som säger att allting är likadant. Detta visar tvärtom på vilka enorma skillnader det är mellan länder som har valt en linje som jag känner igen ganska mycket från vänsterargumentationen hemma det handlar om att skydda, ha skråväsen, att reglera och att göra det svårt för människor att investera och att driva företag och länder som har varit mer öppna, som och , som också har klarat krisen bättre. Det här är någonting vi måste göra på hemmaplan. Sedan finns det viktiga saker vi kan göra gemensamt i , och det ska vi göra. Det handlar om att få till stånd ett bra regelverk för den inre marknaden. Det handlar också om att ha en budget som vi förhoppningsvis kan få på plats, som just motverkar att vi stänger oss mot omvärlden och som stärker vår egen konkurrenskraft genom satsningar på forskning och infrastruktur. Där har vi mycket att göra gemensamt i EU, men den stora hemläxan måste vi göra på nationell nivå. Det är de tuffa utmaningar som länderna nu brottas med. Jag tror att vi ska vara rätt imponerade av vad en del länder gör och också hoppas på mer av andra. Den här debatten tycker jag att vi ska fortsätta att ha i denna kammare men också runt om i . Hur får vi tillbaka sysselsättning, och hur får vi en ökad konkurrenskraft? Det här är inget nytt problem. Vi har brottats med det . är det att vi på allvar tar tag i det. 10 (FP): Vi har att diskutera utrikesutskottets utlåtande över arbetsprogram , alltså 2012. Det borde egentligen inte vara så mycket att orda om eftersom programmet redan är antaget, inte i går eller utan . Men det är ändå bra att det här tillfället ges att diskutera vikten av det europeiska samarbetet, och vi ser också en del ganska tydliga skiljelinjer. står inför mycket stora utmaningar på både kort och . Vår kontinent befinner sig i en mycket svår kris. Det är en ekonomisk kris, och det är också en politisk kris. Enligt studie Global Economic är eurozonen den enda region i världen som förutspås få negativ tillväxt , , att jämföra med som förutspås växa med . Flera stater i Europeiska unionen befinner sig i en djup finansiell kris, en kris som i grund och botten beror på att länder har belånat sig till den grad att man nu inte klarar av att betala sina skulder. Vi i har, som vi alla vet, själva befunnit oss i en liknande situation . Det krävdes mycket mödosamma ansträngningar för att vårt land skulle resa sig ur krisen. Vi ser nu hur stater med en betydligt svagare industriell bas, lägre produktivitet och svagare skattekraft har drabbats ännu mer än vad vi gjorde. Utmaningarna för är därmed betydligt större än de hinder vi själva hade att ta oss över i . Men denna ekonomiska kris är också en politisk kris. När ekonomier går på tomgång minskar attraktionskraften för den europeiska modellen. EU:s så kallade mjuka makt förlorar i betydelse. Det blir svårare för oss att påverka i världen, inte minst i vårt omedelbara närområde i det södra grannskapet. Att Europeiska unionen är i kris försvagar hela den fria världen och förstärker den trend världen har sett , där alltmer makt förflyttas österut. Det är lätt att flytta ett huvudkontor från , men det är betydligt svårare att flytta , eller Skanderna. Vi befinner oss där vi befinner oss i . Våra öden, utmaningar och möjligheter tvinnas samman av det faktum att vi är grannar och lever sida vid sida. I årtusenden har folken i slagit ihjäl varandra. Demokratin är en förhållandevis ung företeelse och definitivt inte ett styrelseskick som vi kan ta för givet. Vi måste därför stå upp för centrala principer om demokrati och mänskliga rättigheter, och vi måste värna det europeiska samarbetet som ett sätt att lösa centrala frågor för vid förhandlingsbordet i stället för på slagfältet. I det perspektivet, fru talman, är utvecklingen i mycket oroväckande. Den grundlag har antagit och den medielag som antogs stärker det sittande regeringspartiet . Det skapar en rädsla hos fria medier, och vi har redan sett konkreta exempel på hur människor har drabbats av dessa lagändringar. Det är därför mycket bra att Europeiska kommissionen nu granskar . Inget samarbete är starkare än dess svagaste länk. När en medlemsstat i Europeiska unionen börjar tumma på grundläggande principer undermineras i förlängningen trovärdigheten inte bara för självt utan för hela , hela EU. Jag noterade att den ungerska utrikesministern sade så här: Ni behöver inte vara oroliga, därför att av medierna i är i privat ägo, och i huvudsak kommer kritiken från vänsterorienterade medier. Det där är nästan exakt vad regeringen i sade när man införde liknande inskränkningar i mediefriheten där, fast då sade man att kritiken kommer inte bara från vänster utan den kommer bara från höger, och dessutom är de allra flesta medierna privata. , , är situationen i en annan. Yttrandefriheten är betydligt mer inskränkt. Om man börjar tumma på yttrandefrihet och pressfrihet i är risken att man står där . Då kan man inte hävda att kritiken bara kommer från några extremister långt ute till vänster, för det är faktiskt inte sant. Kritiken kommer i högsta grad också från den liberala gruppen i tillsammans med socialdemokrater, de gröna och socialisterna. Låt mig peka på några viktiga liberala utmaningar för EU . Det är nödvändigt att genomföra kraftfulla ekonomiska reformer i medlemsstaterna för att stärka ekonomin och öka sysselsättningen. Det krävs såväl krishantering på kort sikt som strukturreformer på . Vi i är övertygade om att detta i slutändan kommer att kräva ett fördjupat samarbete i för att riva fler handelshinder och begränsningar för ekonomisk utveckling, globalisering och frihandel. Dit hör inte skatter på finansiella transaktioner eller andra typer av regleringar, utan snarare reformer för att locka kapital till i stället för att skrämma kapital bort från . Det är också nödvändigt att EU:s budget allokerar resurser till sådant som skapar produktivitet, tillväxt och jobb, inte minst forskning och produktiva näringar. Det är också nödvändigt att Europeiska unionen, trots de svåra ekonomiska tider som råder, förmår att mobilisera kraft för att bidra på ett konstruktivt sätt till utvecklingen i det södra grannskapet. Den arabiska våren är historisk såtillvida att miljoner människor har gått ut med sina bara händer eller möjligen med en megafon och i värsta fall med en planka för att konfrontera djupt diktatoriska och korrupta regimer. Men vi har ingen aning om hur dessa länder kommer att se ut om fem . Vi vet att alla människor som demonstrerar inte nödvändigtvis är progressiva demokrater. Det finns också mörka krafter i dessa samhällen som vädrar morgonluft och som har varit i opposition till regimerna. Det är därför väldigt viktigt att EU ökar sitt stöd till demokraterna i och i och att man ökar trycket på de regimer som sitter kvar vid makten att genomföra demokratiska reformer och på de nya regimer som har tagit över att inleda en demokratisering och fördjupa detta. Europeiska unionen måste försäkra sig om att alla medlemsstater lever upp till de principer som slås fast i och andra internationella relevanta dokument. Vi kan inte utgå ifrån att medlemsstaterna på något sätt skulle vara immuna mot auktoritära tendenser. Tvärtom måste vi vara ännu mer noggranna i att efterfölja att mänskliga rättigheter, tolerans och demokrati garanteras i alla medlemsstater. Vi ser nu hur EU-motståndarna vädrar morgonluft. Det är tories och det är , det är och det är . De var emot detta samarbete i går, de är emot detta europeiska samarbete och de kommer garanterat att vara emot detta samarbete . Men deras lösningar skulle inte hjälpa genom den kris vi går igenom. och har båda sina rötter i de rörelser som skövlade, brände och plågade vår kontinent . Vi andra har mödosamt byggt upp igen efter stöveltramp och satellitstyre. Vi måste klara av denna skuldkris och den politiska förtroendekris som står inför . Det är det som är vårt viktigaste uppdrag för . 11 (V) replik: Låt mig börja med att säga att det fanns mycket som jag instämde med i anförande. Det var till exempel väldigt klargörande och tydligt vad gäller utvecklingen i . Det är något jag skäms över just nu att så lite sägs och så många är så tysta om en utveckling som helt uppenbart kränker demokratin och riskerar att leda till att minoriteters rättigheter ytterligare försämras i ett land som inte är känt för att kunna värna dem särskilt bra. Men på slutet kände jag bättre igen . Synen på demokratin är oerhört viktig. I ett läge när den ekonomiska krisen riskerar att leda till nedskärningar, som jag menar också i sin tur främjar grogrunden för rasism och främlingsfientlighet, är det kanske viktigare än någonsin att främja demokratin och att hävda demokratin. Det vi ser i och som jag försökte framhålla i mitt anförande är snarare att demokratin ses som ett problem. Man sätter demokratin åt sidan och tycker att det är viktigare att tjänstemän som inte kan avsättas får ansvaret för att lösa ekonomiska kriser. Man ökar makten hos en som består av teknokrater och hos en domstol som inte kan avsättas i allmänna val, medan de folkvalda representanterna får mindre inflytande och mindre makt. Därigenom minskar makten hos medborgarna. Därigenom minskar makten hos dem som har rösträtten. Detta är, som jag ser det, det stora problemet just . Vi har en och många länder i som inte ser demokratin som vägen ut ur krisen utan som ser demokratin som ett hinder för att komma ut ur krisen. Jag tycker att det skulle vara klädsamt med lite hårdare kritik från utskottets majoritet likväl som från mot en inriktning som sätter demokratin åt sidan i tider av kris. Det är då, om någonsin, som demokratin behöver värnas och utvecklas, . 12 (FP) replik: Det var mycket intressant att lyssna till . Jag kan dela synen i beskrivningen av att det finns ett demokratiskt underskott i Europeiska unionen. Men lösningen på detta är i så fall att öka inflytandet för folkvalda politiker, och det tror jag i praktiken innebär en mer federalistisk utveckling av unionen.