prot · GZ0986 · 2012-03-21 00:00:00 — De ska, praktiskt och ekonomiskt, ansvara för skogsbruket i kombination med att de får ökad frihet i hanteringen av sin egen skogstillgång. I många fall fungerar detta alldeles utmärkt, men tyvärr . Vi har två jämställda mål i lagstiftningen, miljömålet och produktionsmålet. Avvägningen mellan dessa båda mål har mycket stor betydelse. Vi menar att regeringen äventyrar denna balans. Regeringen behöver i högre grad prioritera skötsel av skogen. Skogsvårdande insatser som till exempel röjning, gallring och återplantering måste öka. Om detta inte sker riskerar vi att få en sämre tillväxt och sämre tillgång på vår dyrbara råvara. De skogsägare som sköter detta alldeles exemplariskt anser själva i många fall att skogsvårdslagstiftningens krav är alltför uddlösa. Man ser att de som inte sköter sig kommer undan med det, och det kan väcka både irritation och frustration. Vi anser att ett system med någon form av sanktioner för de skogsägare som gravt missköter sina åtaganden bör övervägas. Det är min uppfattning att ett sådant system skulle välkomnas av många av de seriösa och duktiga skogsägare som vi faktiskt har i det här landet. inventeringar har visat att ungefär en fjärdedel av avverkningarna inte når upp till lagstiftningens nivå. Detta är naturligtvis inte acceptabelt. Även om det i efterhand har blivit en diskussion om siffror, hur man mäter och hur man tolkar resultat är detta ändå en klar och tydlig signal om att något behöver göras. Vi anser att regelefterlevnaden måste bli bättre. Först och främst måste rådgivningen till skogsägare förbättras inför avverkningar för att minska miljöpåverkan. Detta kräver att i högre grad kan utföra fältbesök. Vi anser också att det bör utredas om det kan vara lämpligt att fältbesök i samband med avverkningsanmälningar finansieras helt eller delvis via avgifter. Vi anser att det behövs åtgärder som stimulerar till ett mer miljövänligt skogsbruk och att delar av den produktiva skogsmarken ska skötas med särskild miljöhänsyn. Här är det oerhört viktigt att det finns mer forskning om vilka åtgärder som är mest effektiva och ger bäst resultat. Intresset för det här området är stort bland många skogsägare, och det är glädjande. För mig är det självklart att det bör finnas valfrihet för skogsägare att själva välja skötselform så länge man håller sig inom lagens gränser. Landsbygdsministern har i debatter hävdat att nuvarande lagstiftning inte är ett hinder för till exempel hyggesfria metoder. Jag delar inte den uppfattningen helt. rådgivning är också av stor betydelse när man överväger skötsel- och brukandeform. roll som expertmyndighet åt regeringen, rådgivare åt skogsnäringen och främjare av skogsvårdslagen bör fortsätta och utvecklas. Vi ser en mycket viktig poäng i arbete som värderande tredje part mellan köpare och säljare. Det är också viktigt att de ges reella möjligheter att arbeta efter de skogspolitiska målen. Att de som arbetar praktiskt i skogsbruket är kunniga och välutbildade är naturligtvis en förutsättning för att skogen ska kunna skötas på ett optimalt sätt. Det är inte roligt för enskilda skogsägare när till exempel ett röjningsuppdrag utförs på ett sådant sätt att man känner missnöje. Flera som jag har diskuterat med har påtalat svårigheten med att hitta personal med tillräcklig kunskap och utbildning. Detta är en stor utmaning för framtiden. Vi måste se till att det finns möjlighet att utbilda sig inom detta viktiga område och att det är attraktivt att arbeta i skogen. Kunskapsnivån kan vara direkt avgörande för hur väl miljöhänsyn tas och naturvård utförs vid insatser i praktiken. Som en av världens största skogsnationer, den största inom EU, har vi naturligtvis ett särskilt stort ansvar att vara en internationell föregångare. Vi har en pedagogisk uppgift i arbetet för ett globalt långsiktigt hållbart skogsbruk. Jag och många med mig är övertygade om att skogen kommer att spela en viktig roll i omställningen till ett grönt, hållbart samhälle och för att vända den negativa klimatutvecklingen. Det pågår till exempel ett intressant forskningsprojekt i en skog utanför där man mäter utbytet av växthusgaser i ett landskap. Det handlar alltså inte enbart om hur mycket växthusgaser som tas upp eller avges från själva skogen. Det viktiga här är att få en bild av ett helt landskaps upptag och utsläpp. Även om växter och träd kan räknas som en kolsänka, som alltså tar upp mer koldioxid än de avger, blir det mer komplicerat om man räknar med hela landskapet och då framför allt våtmarker, vattendrag och sjöar. Det ska bli mycket intressant att följa detta projekt. Vi behöver ständigt mer och ny kunskap för att kunna förstå naturen och nyttja våra resurser på ett hållbart sätt. Den biologiska mångfalden är nyckeln till ett ekosystem som klarar klimatförändringar. Ambitionen att skydda värdefull skog och biologisk mångfald har sänkts under den senaste mandatperioden. Regeringens strategi att låta byta till sig skog för skydd är inte tillräcklig. har räknat ut att bytesmarken inte räcker till för att nå de uppsatta målen. Kvaliteten på frivilliga avsättningar i skogen behöver granskas, och skogar med höga naturvärden behöver kartläggas. Detta viktiga arbete kan inte tillåtas att släpa efter. Den svenska skogen ska räcka till mycket och har stor miljömässig, social och ekonomisk potential. Vi vill, som jag anfört tidigare, att den ska vara en resurs för många generationer framöver. Detta kräver en skogspolitik med engagemang men också mod att våga stå upp för ett hållbart brukande och bevarande av den biologiska mångfalden och mod att se till att våra två jämställda mål faktiskt blir jämställda i praktiken och i verkligheten. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 5. 91 (MP): ser man inte skogen för alla träd. Jag är lite osäker på om det är för låg nivå att börja så, men jag gör ett försök. Vi har väldigt många träd i . De växer och frodas med mer eller mindre hjälp från mänskligt håll. Däremot har vi mer och mer ont om riktig skog. Riktig skog är något helt annat än granplantager där alla träd är likadana till art och ålder och där de huggs ned innan de fått en chans att bli gamla. En riktig skog är en skog som fått utvecklas på egna villkor där träd av olika sorter och olika åldrar växer tillsammans tills de faller självmant om det inte kommer en skogsbrand eller något emellan, och när de fallit får de ligga kvar. En sådan skog myllrar av arter som är beroende av sin egen lilla nisch. Vissa är kanske beroende av en specifik trädart, andra är mest intresserade av att träden är riktigt gamla och ytterligare andra struntar helt i vad det är för träd så länge de är döda. En skog som myllrar av arter är betydligt mindre sårbar för stormar, insektsangrepp och andra störningar än en plantage där alla ägg ligger i samma korg. Med tanke på att ett förändrat klimat kommer att innebära mer påfrestningar på skogen skulle man kunna tro att vi var extra angelägna om att verkligen behålla den biologiska mångfald som är vår försäkring mot de här förändringarna. Men tvärtom utarmar vi den biologiska mångfalden på ett ofta oåterkalleligt sätt. När gammelskogen väl är fälld är det svårt att plantera ny. Det är klart att det går att plantera ny skog, men det är svårt att plantera skog som är redan från början. Därför är det så viktigt att bevara de rester av skog som aldrig kalhuggits som vi fortfarande har kvar. Artdatabanken varnar för att var tionde svensk skogsart är rödlistad. Tre av fyra rödlistade arter minskar så kraftigt att deras framtid inte är säkrad, och av dessa arter är redan utdöda i . Och här pratar vi om att andra länder ska sluta skövla regnskog. Artdatabankens recept är att mer skog måste skyddas helt från avverkning som den skog som brukas måste brukas med större miljöhänsyn. Jag tycker att det är ett klokt recept. I vår miljöpartistiska budget föreslår vi mer pengar för att skydda värdefulla skogar, så jag ska inte orda mer om det här. I stället ska jag orda mer om den andra biten, nämligen större miljöhänsyn i skogsbruket. Vår skogsvårdslag är så lustigt formulerad att den miljöhänsyn som krävs enligt lagen är lägre än den som krävs för att nå de skogspolitiska målen. Det lägger så klart ett mycket stort ansvar på skogsägarna att själva frivilligt visa större miljöhänsyn än vad lagen kräver. Trots de låga lagkraven visar granskningar att inte ens två tredjedelar av avverkningarna lever upp till lagens krav. Den exakta siffran har diskuterats, men oavsett om det skulle vara några procent mer eller mindre är det en allvarlig tankeställare. I den debatt vi hade pratade vi om , och då sade jag att man samlat en rad miljölagar under samma paraply och med samma övergripande principer. Men skogsvårdslagen fick fortsätta att vara en egen lag också efter att man hade tagit fram . Det innebär till exempel att skogsavverkningar inte möter samma miljökrav som andra miljöfarliga verksamheter. Att flytta in skogsfrågorna i tror jag skulle vara ett sätt att stärka miljöhänsynen. Ett annat sätt vore att ge miljöorganisationer utvidgad talerätt vid fler skogsåtgärder än . finns det till exempel ingen möjlighet att överklaga om en skogsägare anmäler att hen vill avverka ett värdefullt skogsområde. För att veta om området som eventuellt ska avverkas är värdefullt eller inte behövs för övrigt fler fältbesök från sida. Endast en mindre del av nyckelbiotoper, alltså områden med särskilt höga naturvärden, bedöms vara identifierade, och då kan de här naturvärdena försvinna för evigt om ingen är där och kollar på området innan man hugger. Om det är en resursfråga för är det inte mer än rimligt att skogsägarna betalar en avgift för tillsynen precis som görs på många andra områden. Målet borde vara en nollvision för avverkning av nyckelbiotoper. En annan aspekt för att få ett mer miljöanpassat skogsbruk är att stimulera det hyggesfria skogsbruket, vilket är en form av kontinuitetsskogsbruk. Det finns en del skogsägare som vill bruka sin skog med mer skonsamma metoder. De vill inte hugga bort allt på en gång utan plocka lite i taget så att skogen förblir en riktig skog med träd i olika åldrar och av olika arter. Det kan vara en ekonomisk fråga som är orsaken, till exempel att man vill slippa de kostnader som är förknippade med ett mer intensivt skogsbruk och för att man vill ha en mer jämn ström av intäkter när man plockar lite i stället för att ta allt på samma gång. Det kan också vara så enkelt att man vill slippa ha fula hyggen där man bor om man själv bor vid skogen, eller så är det miljöhänsynen som är vägledande. Hyggesfritt skogsbruk erbjuder inte bara fördelar för den biologiska mångfalden utan också för klimatet. Trots dessa fördelar klagar skogsägare som vill använda sig av hyggesfria metoder och som känner sig motarbetade på olika sätt. Det finns lite olika uppfattningar om i vilken utsträckning som lagstiftningen i sig sätter käppar i hjulet och i vilken utsträckning det snarare handlar om bemötande och attityder hos och andra aktörer. Det minsta man kan begära är att man har den kompetens inom som behövs för att ge bra råd för att stödja de människor som vill ställa om sitt skogsbruk och använda hyggesfria metoder. I skogsbruket, liksom på många andra områden, ställs ofta miljö mot ekonomi. Och visst är det så att det träd som huggs ned för att bli ved, papper, en stol eller något annat inte kan stå kvar till glädje för lavar, insekter och fåglar eller vad det nu månde vara. Men i det längre perspektivet är miljöhänsyn en förutsättning också för ekonomin. Vår ekonomi är beroende av de tjänster som naturen ger oss gratis. Det är inte vår förtjänst att träden växer, även om vi ibland hjälper dem på traven. Utarmar vi de här arterna och därmed de tjänster de gör oss kan det bli dyrt framöver. De där skägglavarna och skalbaggarna är ingen lyxprodukt som vi kan ha eller mista. En del kanske är det, men vi vet inte riktigt. Säkert kommer skogen att stå kvar även om just den där lilla skalbaggen försvinner, men vi vet inte vilka arter som kommer att vara avgörande för att vi ska kunna möta de förändringar som kommer framöver med inte minst ett förändrat klimat. Därför är det viktigt att behålla den biologiska mångfalden som en försäkring. De arter som försvinner gör det för evigt. Därför gäller det att vi ställer om skogspolitiken . Som en liten del i det yrkar jag bifall till reservation 8. 92 (V): Dagens anslag till skydd av skogsmark räcker bara till drygt hälften av det skydd som det fanns pengar till 2006. har produktionsmålet höjts, och avverkningsvolymerna har ökat drastiskt. Man går in i alltmer känsliga områden och avverkar ofta utan god hänsyn. Körskador är ett stort problem. Under borgerligt styre har pengarna fått alltmer förtur gentemot den biologiska mångfalden och ekosystemens status. Det här kommer att slå tillbaka mot oss själva. Om vi inte vårdar ekosystemen kommer de att tappa sin produktionsförmåga, och det kommer dessutom att uppstå en rad andra problem. Den borgerliga regeringen diskuterar att använda sig av kortsiktiga satsningar på produktionshöjande åtgärder såsom intensivodling, ökad gödsling, mer främmande trädslag, dikning och ökad stubbrytning. Dessa skogsbruksmetoder hotar den biologiska mångfalden, ökar växthusgasutsläppen och ökar övergödningen och läckaget av tungmetaller till våra vattendrag. Det är som om vi endast skulle leva på socker. Man blir väldigt pigg i början, men uppstår en massa bristsjukdomar om man inte får i sig vitaminer. Precis så funkar det med naturvård kontra produktion. Träden blir känsliga för både angrepp och stormar, och bördigheten minskar i längden i en monokultur där man främjat snabb produktion på ekosystemens bekostnad. Vi får problem med vattendrag med mera. Det finns ett stort behov av att skydda värdefull skog från avverkning för att rädda hotade arter just nu i . Hälften av hotade arter är knutna till skogen. avsätter därför ökade medel för skydd av skog i sitt budgetalternativ. vill också se en grundlig inventering av nyckelbiotoperna. Många certifierade skogsbolag, även statliga, smiter ifrån detta ansvar och klassar inte sina nyckelbiotoper. Det råder brist på kontinuitetsskog eftersom vårt sätt att bruka skogen gått över i ett hyggesbruk som innebär att det är kortare omloppstider, och de arter som trivs i unga skogar finns representerade, men inte de arter som trivs i gammelskogen. Jag vill yrka bifall till reservation 8 om ökad forskning och rådgivning om kontinuitetsskogsbruk samt om en utredning om eventuell styrning genom lagstiftning för mer kontinuitetsskogsbruk. Då gammal skog i sig själv motverkar klimatförändringarna genom inbindning av koldioxid bör ett kalhyggesfritt skogsbruk förordas på en större areal av den svenska skogen. Ett mål för kalhyggesfritt skogsbruk bör också anges i miljömålssystemet. Mer forskning och rådgivning bör ske för att gynna kontinuitetsskogsbruket eftersom det har så många fördelar. Det är ett sätt att efterlikna de naturliga skogsekosystemen. För att få ett hållbart brukande av skogen, som är en av våra viktigaste resurser, bör vi vara mer adaptiva i vår skötsel mer moderna, skulle man kunna säga då man i ett mer adaptivt sätt att bruka tar hänsyn till forskning om ekosystemens bärkraft och funktion och är mer inkännande när det gäller hur skogen fungerar med ett gynnande av mångfald och mindre av monokultur som är ett klumpigt system som hotar arter och skapar problem med allt från kvicksilverläckage till granbarkborreangrepp. Det finns studier som tydligt visar att just i monokulturer blir granbarkborreangreppen mycket starkare. Därför bör man också arbeta mer med blandskog. vill också ha tydligare kriterier för frivilliga avsättningar. Ett problem är att man kan flytta runt skyddade områden i landskapet vilket gör att värdet av den skogliga kontinuiteten försvinner och det blir mindre gammelskog även på de fläckarna. Vi vill därför att alla frivilliga avsättningar görs om till naturvårdsavtal för att skapa en kontinuitet. Vi vill också ha en naturvårdsavgift för avverkning av skog, och den bör kopplas till virkesuttag. Intäkterna ska öronmärkas för formellt skogsskydd, markinlösen och intrångsersättningar. Det skulle kunna bli ett mycket effektivt sätt att få resurser till att skydda skog som behöver skyddas. Vi ser också att det skulle vara bra med en avgiftsfinansiering av fältbesök, precis som miljökontroller på andra områden är avgiftsfinansierade. Jag vill därför uttrycka mitt stöd för reservation 5 även om jag, för tids vinnande, inte yrkar bifall till den. Ett stort problem i skogsbruket är körskador. Generella krav på försiktighetsåtgärder bör utredas vad gäller körskador och markberedning. Körskadorna innebär stora problem med förbruning av vattendrag, vilket i sig medför kvicksilverutlakning. Körskadorna ökar på grund av kraftiga maskiner och dålig bärighet i marken. Här kommer diskussionen om stubbrytningen in, eftersom stubbarna hjälper till att hålla markens bärighet. Allt detta är ett led i vinstmaximeringen. Man vill på kortast möjliga tid skörda så mycket som möjligt och använder därför gigantiska skördemaskiner, vilket är ett stort problem. Det är viktigt att ge incitament för att få lättare maskiner och se till att marken behåller sin bärighet. Ett synsätt där naturhänsyn och miljöhänsyn behöver komma in tydligare än , då profit går före trots att det i längden inte kommer att hålla att pressa ekosystemen så mycket som på en rad områden, är viktigt. Det är viktigt att vi bygger ihop ekonomi och ekologi. Enda sättet att någonsin kunna nå miljömålen är att se på de stora resursflödena och inte bara jobba i marginalen. Det kommer att bli allt högre tryck på skogen när man ska plocka ut både biobränsle och virke. För att skydda den biologiska mångfalden vill inte öka uttaget av biomassa från skogen, utan vi vill att man i stället ersätter andra sortiment. Vi vill ta fram en biobränslestrategi som inte äventyrar den biologiska mångfalden. Som sagts tidigare i debatten är den biologiska mångfalden oerhört viktig nu när klimatförändringarna förändrar ekosystemen, och ekosystemen mer än någonsin behöver sin motståndskraft för att kunna klara påfrestningen. Det är viktigt för att det finns sanktionsmöjligheter i skogsvårdslagen så att lagen inte ignoreras om och om igen, vilket tyvärr sker . ser också behovet av att ändra vinstkravet för statliga bolag för att kunna skydda skogsekosystemen och den biologiska mångfalden. Kortsiktig ekonomi får inte utradera andra värden. Det är dags att på ett balanserat sätt mer värdera kvalitet än kvantitet. 93 (M): Vi har åter förmånen att diskutera en av viktigaste tillgångar, nämligen skogen. Innan jag på allvar kastar mig in i debatten vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Dagens debatt kommer med säkerhet att till stor del handla om skogspolitikens svåra avvägningar och om balansen mellan skogspolitikens två jämställda mål om miljö och produktion. Jag är knappast djärv om jag antar att årets debatt en hel del kommer att påminna om den som vi hade för ganska exakt i kammaren. Då kretsade debatten bland annat kring miljöhänsyn vid avverkning, skydd av värdefull natur och hyggesfritt skogsbruk. Alla dessa ämnen har mycket riktigt redan tagits upp i dagens debatt. För att dagens debatt inte bara ska bli en repris av fjolårets väljer jag att lyfta fram något av allt det som skett sedan vår senaste skogliga debatt. Jag väljer också att lyfta fram delar av det arbete som pågår för att förbättra miljöhänsynen, skydda höga naturvärden och skapa fortsatt ekonomisk tillväxt och nya arbetstillfällen med anknytning till skogen. Hur ser det då ut i våra svenska skogar? Ja, utifrån både ett produktions- och ett miljömål är situationen för utvecklingen till stora delar god. fortsätter att öka. har virkesförrådet i de svenska skogarna ökat med , en alldeles fantastisk utveckling. Vårt uttag har således länge varit mindre än skogens tillväxt, vilket vittnar om att långsiktighet och ansvarstagande präglat svensk skogspolitik . Bland andra glädjande siffror kan nämnas att på produktiv skogsmark har volymen hård död ved ökat med i storleksordningen , arealen gammal skog har ökat och arealen äldre lövrik skog . Vi har med andra ord kunnat bocka av delmål efter delmål inom miljökvalitetsmålet Levande skogar. Även om tillståndet i de svenska skogarna på det stora hela blir bättre finns alltjämt mycket som kan och måste bli bättre. Miljöhänsynen i skogsbruket behöver utvecklas inom flera områden. Till exempel behöver hänsynen vid föryngringsavverkningar förbättras, vattenfrågorna behöver tas på större allvar och arbetet för den biologiska mångfalden behöver både intensifieras och utvecklas. Glädjande är därför att mycket sker inom just dessa områden. I syfte att nå en högre måluppfyllelse när det gäller hållbart skogsbruk gav regeringen ett uppdrag till och att utarbeta en kunskapsplattform innehållande beskrivningar av möjliga orsaker till de brister som förekommer samt förslag till åtgärder för att nå en högre måluppfyllelse. Denna kunskapsplattform är nu färdig, och flera centrala problem och möjliga lösningar har identifierats. Ett stort problem som identifierats är att skogsbruket och inte har samma målbild för vad som är god miljöhänsyn. Det är självfallet mycket svårt att nå uppsatta mål om spelare och domare inte är överens om var mållinjen är eller vad som ger poäng. Problemet blir inte mindre av det faktum att polytaxen, det vill säga inventering som bedömer miljöhänsyn och återväxt, visat sig ha stora kvalitetsbrister. För att lösa detta problem och för att nå en högre måluppfyllelse har initierat ett omfattande dialogarbete om mål, lagkrav och metoder för uppföljning av miljöhänsyn. Projektet har fyra tydliga mål: för det första att öka samsynen om sektorsansvaret, för det andra att utveckla sätt att beskriva målbilder för bra miljöhänsyn, för det tredje att ha väl kända lagkrav och för det fjärde att ha bra uppföljningssystem. Jag tror och hoppas mycket på detta ambitiösa arbete och är övertygad om att frihet under ansvar, dialog och samverkan, är att föredra framför konflikt, sanktionsavgifter och återreglering av det svenska skogsbruket. Ett annat viktigt arbete som pågår sker inom ramen för Skogsriket. Skogsriket består av fyra grenar hållbart brukande, förädling och innovation, upplevelse och rekreation samt roll i världen. Skogsriket är visionen om att bättre ta till vara alla de värden som skogen ger. Skogsriket är inte ett gammalt mossigt branschprogram utan ett friskt initiativ för att ta till vara allt det engagemang och all den potential som finns i skogen och hos många duktiga entreprenörer, företagare och organisationer. Det övergripande målet är att utifrån basen Ett hållbart brukande skapa fler jobb med koppling till skogen, fler jobb i delar av där jobben verkligen behövs, ofta i glesbygd och i avfolkningsbygder. Som ett led i att förverkliga visionen om Skogsriket satsar regeringen 80 miljoner på bland annat kompetenshöjning och rådgivning för ett hållbart brukande. Som jag inledningsvis sade har dagens debatt till stor del handlat om skogspolitikens svåra avvägningar. Det är en knivig men ack så viktig debatt. Anspråken på skogen är som vi hört redan stora, och allt tyder på att anspråken bara kommer att öka. Därför är det centralt med bra skoglig forskning som bidrar till att ge svar på hur vi kan lösa såväl dagens som morgondagens utmaningar och avvägningar. Ett spännande forskningsprogram är Future . Future är det största skogliga forskningsprogrammet någonsin och har som grundidé att analysera motstridiga krav på skogen och dess brukande. Låt mig kort nämna något om vad Future konkret forskar om. Inom programmet finns bland annat delprojektet . Som namnet avslöjar handlar projektet om den biologiska mångfalden i skogen.