prot · GZ0995 · 2012-04-12 00:00:00 — Men det finns också en del frågetecken kring den nya . Jag reser just nu runt till stadsbyggnadskontor och samtalar med kommunala tjänstemän och kommunpolitiker om hur de uppfattar lagen och vad som fungerar bra. Vi vet också att det finns delar av som inte utretts ordentligt i den förra genomgången. har vi en speciell utredare som tittar på plangenomförandeprocessen. Vi har en plan från det att detaljplanen är antagen till dess att huset står färdigt. Det handlar om exploateringsavtalens utformning och en rad olika saker som kanske upplevs krångliga av en utomstående men som är oerhört centrala för att förkorta tider och öka transparens och tydlighet och därmed också öka möjligheten för olika aktörer att vara med och tävla om mark och tilldelning av mark för att kunna bygga i kommunerna. Det är viktiga frågor som kommer att bidra till en snabbare och effektivare byggprocess. Kostnaden för ekonomiskt bistånd 77 (S): Jag har en fråga till . Trots regeringsdeklarationer om att återupprätta arbetslinjen och bryta utanförskapet har utbetalningarna av ekonomiskt bistånd, det vi kallar socialbidrag, ökat i mer än hälften av landets kommuner . Kommunernas nota landade på 10 miljarder. Färsk statistik från visar att den höga bidragsnivån består och att drygt var fjärde mottagare uppger arbetslöshet som den främsta orsaken. Utgifterna för bidragen är givetvis betungande för kommunerna och konkurrerar dessutom med satsningar på förskolan, gymnasieskolan och äldreomsorgen. Därför undrar jag vilka åtgärder och regeringen tänker vidta för att få bukt med de skenande socialbidragskostnaderna. Det är kostnader som gräver djupa hål i kommunernas ekonomi och som därmed begränsar satsningar på kärnverksamheter. 78 Statsrådet (M): Jag är väl medveten om att vissa kommuner, inte alla, är pressade av både kostnader för socialbidrag och andra typer av kostnader. Regeringens generella syn på dessa frågor är kort och gott att arbetslinjen ska gälla. Folk ska komma i arbete. Folk ska komma i högre utbildning för att därigenom lättare få arbete och för att trösklarna att komma in på arbetsmarknaden ska sänkas. Vi ser fortfarande att trots ett stort antal jobbskatteavdrag är marginaleffekterna uppåt för till exempel en invandrarfamilj där den andra vuxna ska börja arbeta. Arbetet med att sänka trösklarna fortsätter. Jag vill påstå att även om vissa kommuner upplever detta som stora problem, vilket jag har full förståelse för, ska vi vara klara över att det svenska kommunala systemet och det svenska samhället har klarat den ekonomiska krisen betydligt bättre än vad man har gjort i många andra länder. 79 (S): Jag skulle kunna sammanfatta det här som ett icke-svar. Det här var inget svar till alla kommuner som brottas med de enorma problem som socialbidragskostnaderna faktiskt utgör. Över hälften av landets kommuner har ökade kostnader för socialbidrag, . Det gör att man inte kan satsa på förskolan och gymnasieskolan och se till att fler klarar sina gymnasiestudier och att fler undersköterskor och sjuksköterskor kan få jobba inom äldreomsorgen eller inom sjukvården. Detta är ett bekymmer som borde oroa finansmarknadsministern mycket mer. väljer att prata om arbetslinjen och om att fler ska komma i jobb, men var lite självkritisk, ministern! Varje åtgärd ni har vidtagit har försämrat läget. Varje åtgärd ni hävdar ska sänka arbetslösheten har ökat socialbidragskostnaderna. Det är oroväckande. 50 000 personer i detta land har fått socialbidrag utbetalt . har 50 000 personer fått socialbidrag. Vad gör ministern åt detta? 80 Statsrådet (M): För fem hade vi en regim i som förtidspensionerade ett stort antal hundra människor . Detta var ett slöseri med resurser av nåde. Som väl är har vi inte den regimen . Jag är väl medveten om att det finns problem med socialbidragen i ett antal kommuner. Till stor del beror detta på den ekonomiska kris som hela västvärlden har upplevt . Vi har inte sett maken till en sådan kris sedan depressionen. Regeringens förslag är till exempel, som arbetsmarknadsministern presenterade här , att om man anställer en långvarigt arbetslös ungdom får företagen bara betala . Detta gäller även kommuner. Det är generella typer av insatser som krävs, till exempel utbildning och stöd för dem som står långt från arbetsmarknaden, för att även komma till rätta med kommunernas problem. 81 (S): Min fråga går till kultur- och idrottsministern. De svenska folkbibliotekens roll för landet och för människors utveckling är oomtvistad, men samhälls- och teknikutvecklingen har förändrat bibliotekens roll. Det är upp till varje kommun att utforma sina bibliotek efter intresse och ekonomi. Men vad vill vi egentligen med våra bibliotek i ett globalt kunskapssamhälle? saknar en nationell biblioteksstrategi. Det leder till otydligheter om bibliotekens roll, uppdrag och uppgifter. Det finns ingen samlad bild av vilka samhällsmål biblioteken ska bidra till, ingen sammanvägd uppfattning om vilka hinder och svårigheter som ska övervinnas och framför allt ingen samlande nationell strategi för utveckling. Min fråga till kulturministern blir därför: Tänker ministern ta initiativ till en nationell strategi för våra bibliotek? Och när kan det i så fall ske? 82 Kultur- och idrottsminister (M): fråga gällde biblioteksstrategin, och jag tänkte börja med att beskriva lite grann vad som händer just . Vi utlovade i budgetpropositionen, tror jag det var, 2011 att se över bibliotekslagen. Det har vi också gjort, och en departementsskrivelse kommer att gå ut på remiss . Det kommer att ge svar på en del av de frågor som ställer. Vi har också i den nya skollagen skrivit in att alla skolor ska ha skolbibliotek. Det kom en rapport om att det fortfarande saknas skolbibliotek på sina håll, och det är inte bra. Där finns alltså också ett krav, för inte minst är det viktigt att nå barn och unga. När det gäller en biblioteksstrategi finns det olika uppfattningar om huruvida en sådan verkligen skulle gynna biblioteken eller inte. Bibliotekens roll är stark, den är oomtvistad och den behandlas också i den litteraturutredning som ska läggas fram . Men det är inte säkert att en strategi som ska gälla hela landet skulle gagna biblioteken. 83 (S): Tack, ministern, för svaret! Jag vet att bibliotekslagen har ändrats, men den fungerar ju mer som en ramlag. Alla kommuner ska ha bibliotek, det ska vara avgiftsfria lån, man ska främja läsning och litteratur och så vidare. Men pekade på splittringen inom biblioteksstrukturen. Jag vet också att har fått ett uppdrag med samordnings- och utvecklingsansvar. Det är bra så långt, men det saknas fortfarande en övergripande analys av i vilken sorts samhälle biblioteken ska fungera på lång sikt och hur de kan bidra till en positiv samhällsutveckling. Det bidrar också till brister i resursutnyttjande och sämre effektivitet. Jag undrar om kulturministern inte har reflekterat över varför , och har ansett det vara nödvändigt att ha biblioteksstrategier men inte . 84 Kultur- och idrottsminister (M): Nej, vi har inte ändrat i bibliotekslagen. Däremot kommer det förslag på vissa ändringar, och det är de förslagen som ska gå ut på remiss. har precis, som påpekar, ett nytt samordnat ansvar, vilket också är någonting som har efterlysts länge från bibliotekens sida. Jag kommer att träffa den nya riksbibliotekarien för att diskutera hur långt arbetet gått, vad som kommer att hända härnäst och de behov som hon ser finns. ska se över bibliotekens ställning, och det är angeläget att det finns bibliotek, men de behöver inte se likadana ut. Behoven är olika i glesbygd, i storstad, i norr och i söder. Det här ska kommunerna även fortsatt avgöra, tycker jag. Men en viktig princip är den som gäller om avgiftsfriheten, och den kommer jag att försvara. 85 (M): Min fråga går till EU-minister . Efter en lite lugnare period på finans- och kapitalmarknader börjar stormarna blåsa igen, och den här gången är det väldigt mycket och i viss mån som återigen står i fokus. Det belyser återigen att den europeiska krisen ännu inte är över utan att vi behöver vidta ytterligare åtgärder för att komma till rätta med den sviktande konkurrenskraft som jag menar har präglat . Ett bevis på detta är att när man tittar på sammantagna ekonomiska frihet bedöms vara ungefär lika ekonomiskt fritt som och . Men det finns även andra saker än avregleringar som kan lämna viktiga bidrag till att få förnyad konkurrenskraft i . En sådan sak är EU:s långtidsbudget som ju EU-ministern ansvarar för i den . Min fråga till statsrådet är helt enkelt: Hur går förhandlingarna, och hur ser det ut för möjligheterna att få till stånd den modernisering och effektivisering av EU:s budget som vill se och som stärker tillväxtkraften som vi inte släpper fram vare sig nya EU-skatter eller kraftigt ökade utgifter? 86 Statsrådet (FP): Man kan inleda med att konstatera att det inte är ett nytt eller en ny EU-fond som kommer att få ekonomi på fötter. Det handlar väldigt mycket om hemläxan vi har, alltså vad vi gör på hemmaplan. nämnde själv flera reformer som är viktiga att göra. Framför allt handlar det om att se till att många marknader i länder avregleras. De reformer som gjorde kopieras nu friskt, inte minst i . har en otroligt ambitiös agenda där. Det är ett land där taxinäringen, advokatnäringen, bensinstationer och till och med julrean är starkt reglerade av politiker och inte av en fri marknad. Det finns verkligen reformer att göra där. Jag tycker också att det är viktigt att lyfta blicken lite på europeisk nivå. Vi har den fantastiska inre marknaden med 500 miljoner konsumenter som tillsammans kan uträtta stordåd. Men då måste den bli bättre. Här har vi också enorma hemläxor att göra. Den digitala marknaden, tjänstemarknaden med mera måste vi få mer fart på. 87 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag delar helt statsrådets åsikt om vikten av att få till stånd förändringar i de nationella regeringarna vad gäller avregleringar. Här tror jag att har mycket att erbjuda i form av erfarenheter. Om vi tittar på den gemensamma europeiska kartan ser vi att det även här finns saker vi kan göra, inte bara i form av reformen av den inre marknaden, som är viktig. Vi behöver också få en budget som stärker EU:s konkurrenskraft och som handlar om rätt saker forskning och infrastruktur, alltså saker som har ett tydligt europeiskt mervärde. Här vill jag understryka vikten av mervärde, för vi som nettobetalare får också annars stå för notan för saker som vi faktiskt skulle kunna göra bättre själva eller inte göra alls. De tre prioriteringar som regeringen har lyft fram är att hålla efter utgifterna, säga nej till EU-skatter och att få till stånd en modernisering av viktiga utgiftsområden som jordbrukspolitiken och sammanhållningspolitiken. Min fråga till statsrådet är: Hur bedömer statsrådet läget i förhandlingarna, och vilka förutsättningar finns för att se svenska framgångar inom det här området? 88 Statsrådet (FP): Långtidsbudgeten som förhandlas ska ju löpa , och jag är väldigt glad över att ha ett starkt förhandlingsmandat från väldigt många partier i denna kammare att driva modernisering, reformering och satsa på rätt saker som ger europeiskt mervärde. När kommissionen presenterade sitt förslag sade man att det här inte är en revolution, men jag skulle säga att det här är ren och skär konservering. går av budgeten till jordbruksstöd, och det är inte stor skillnad i kommissionens förslag. Den andelen måste ned. Förutom att jobbar i en likasinnad grupp som företräder tre femtedelar av unionens medborgare där ingår , , , alltså de stora länderna med tyngd i EU jobbar vi också i en ny grupp som har kommit till när det gäller att få ned jordbruksstödet. Här har vi bildat en allians med länder som , och andra länder i Öst- och som också vill att direktstöden pressas ned, för de är oerhört skadliga för konkurrenskraft. Vi kommer aldrig att kunna konkurrera med om vi inte genomför de svåra, tuffa och nödvändiga reformer som vi måste göra . EU och förhandlingarna mellan och 89 (MP): Jag vill ställa en fråga till EU-minister om EU:s inställning till förhandlingarna som kommer att ske mellan och . Jag besökte över påsken de västsahariska flyktinglägren i i . lyckades jag ta mig in i de ockuperade områdena, och jag har vid båda dessa tillfällen lagt mig vinn om att tala med alla marockaner, regimtrogna västsaharier, självständighetsaktivister och alla däremellan. Slutsatsen av båda mina besök är att det är väldigt bråttom att komma till skott med folkomröstningen. är det enda landet i som aldrig avkoloniserades. I stället utsattes det för en ockupation, och den pågår än . Men enligt Haagdomstolen har ingen historisk rätt till området. Att ockupationen ändå består beror väldigt mycket på och det ständiga stöd som har gett i den här frågan. Jag skulle vilja veta: Vad är EU:s inställning med tanke på att också har en framträdande plats i EU-samarbetet? 90 Statsrådet (FP): Jag delar mycket av beskrivningen som ger. är onekligen sista koloni. Det största problemet är att det västsahariska folket inte fullt ut fått säga sin mening om hur de vill att det egna territoriet ska styras. Det finns flera spår som löper parallellt, och FN-spåret är nog trots allt viktigare än EU-spåret. , om jag inte missminner mig, löper mandat ut. Det är säkerhetsrådet som beslutar, och där sitter tyvärr inte med, men vi driver väldigt hårt att det ska bli en tydlig människorättsprofil i deras nya mandat. Det här kommer troligen att förlängas med i taget. Vi sitter inte i säkerhetsrådet, men vi försöker på olika sätt att påverka att det ska gå i rätt riktning. När det gäller om EU har en gemensam position är det här en typisk fråga där många EU-länders åsikter spretar åt olika håll, där exempelvis röstade nej till fiskeavtalets förlängning för sedan. 91 (MP): Tack, det var bra att få veta det, för på utskottet hade vi en text uppe där vi föreslås ställa oss bakom EU:s arbete i den här frågan. Det kan jag då naturligtvis inte göra utifrån det svar jag nu har fått, för det pågår alltså inget gemensamt arbete. Det som jag upplever är att vi har fått mycket påtryckningar från väldigt många olika håll. Det sägs att det pågår positiva diskussioner och att vi inte ska lägga oss i processen utan låta den ha sin gång. Men de påtryckningarna kommer i huvudsak från , medan Polisario säger precis tvärtemot. För dem är det inte acceptabelt att de det blir en folkomröstning, om man gör som vill, bara ska få lov att rösta om autonomi eller fortsatt ockupation. Det måste finnas en folkomröstning där också självständighet är ett av alternativen, annars har man verkligen inte någon form av självbestämmande. Jag skulle vilja att är väldigt tydligt i sin hållning när det gäller Västsaharafrågan och att vi inte låter oss påverkas av och andra större länder i . 92 Statsrådet (FP): Som jag nämnde tidigare handlar det om flera olika brickor när det gäller ett nytt löpande avtal mellan och . En ny handlingsplan är på gång och diskuteras, men länder glider åt olika håll. Jag nämnde också i mitt tidigare inlägg att fiskeprotokollet, som antogs och som har röstat nej till, nu har fortsatt att gälla. Vi var inte tillräckligt många länder som kunde se till att detta blev stoppat. Det finns starka, olika intressen. Jag tror att det är viktigt att vi parallellt med att vi får försöka vara den klara och tydliga rösten i EU trycker på vad gäller FN-spåret. Det finns andra länder som står något närmare , men vi är faktiskt tämligen ensamma. Vi känner till Bakerrapporten tidigare som bland annat pushade på. Får vi ingen tydlig koppling till det globala spåret tror jag aldrig att vi kommer att lösa frågan. EU kan vara en pusselbit i detta, men vi måste också få upp detta på global nivå. Därmed var dagens frågestund med regeringen avslutad. Vi tackar deltagande statsråd och ledamöter. 11 § (forts. från 9 §) Författningsfrågor (forts. KU15) 94 (SD): Före frågestunden sade vår ordförande många lovvärda saker om utskottets arbete i författningsfrågor. Där har jag ingen annan uppfattning i stort utan kan instämma i det han säger. Men jag yrkar bifall till tre reservationer som vi har avgett. Den första gäller frågan om vårt medlemskap i unionen. Jag anser att möjligt bör inleda förhandlingar om ett svenskt utträde ur EU. Jag är positiv till ett mellanstatligt samarbete mellan fria demokratiska europeiska nationer när det gäller gränsöverskridande frågor som brottsbekämpning, miljöarbete och handel, men jag anser att unionens detaljstyrning och krav på likriktning och EU:s alltmer överstatliga karaktär urholkar demokratin och begränsar de svenska medborgarnas inflytande över sin egen vardag. Vikten av ett utträde gör också att jag inte kan ställa mig bakom den nuvarande bestämmelsen i regeringsformen om att är medlem i EU. Den andra reservationen gäller frågan om en minskning av antalet riksdagsledamöter. har ju förändrats väldigt snabbt sedan införandet av enkammarriksdagen, både ekonomiskt och teknologiskt, när det gäller möjligheter till kommunikation. När man då ser att i förhållande till landets folkmängd har en väldigt stor folkrepresentation i jämfört med andra länder väcker det frågan om det verkligen är befogat att ha det. Det har hävdats att det krävs relativt många riksdagsledamöter för att alla delar av landet ska tillförsäkras en god representation i , men man bör ändå tänka på att tillgången till internet innebär nya möjligheter till interaktiv kontakt oberoende av geografiska avstånd. De geografiska avstånden har inte samma betydelse längre som de hade . En minskning av antalet ledamöter skulle kunna medverka till att de folkvalda blev mer kända ute i landet. Det skulle också kunna medverka till att minska administration och kostnader. Därför tycker vi att det är en bra sak om den frågan kan prövas. Det tredje gäller behörighetsvillkor för statsråd och ledamöter av . Där gäller frågan intressekonflikter. Handlar intressekonflikten om vilket fotbollslag man ska hålla på i en landskamp är det kanske inte så kinkigt, men det är inte så länge sedan som vi i över huvud taget inte hade en regel som gällde dubbla medborgarskap. Jag minns ett i hockey i där en av våra bästa spelare inte fick vara med just därför att han också hade amerikanskt medborgarskap. Vi tycker inte att det finns någon anledning att gå tillbaka till huvudregeln att man har enbart ett medborgarskap, men vi tror att det är väldigt viktigt för väljarna att de vet att när det gäller riksdagsledamöter och statsråd ska inte den typen av intressekonflikter kunna uppstå. Därför menar vi att krav på enbart svenskt medborgarskap bör gälla för statsråd och riksdagsledamöter. Sedan kan man naturligtvis alltid diskutera om behörighetskravet ska avse ett visst antal år eller om det ska finnas där permanent. Men det är en annan sak. 95 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1 som handlar om det svenska statsskicket. Min uppfattning är att det är ett väldigt ålderdomligt och odemokratiskt system att ämbeten ska gå i arv. Vi har inte längre systemet skomakare bli vid din läst och dina barn ska också där vara. Vi får faktiskt välja våra yrken. Vi väljer våra företrädare och vi bör också välja den som är vår högsta företrädare. högsta ämbete, statschefen, bör givetvis väljas. Det är fullkomligt orimligt att det ska vara bestämt redan från början vad barnet som föds ska ha för uppdrag som vuxen eller , beroende på hur länge företrädarna lever. Självklart ska detta utredas. Vi bör ha ett demokratiskt statsskick som på allvar faktiskt låter människor välja sina företrädare. Det är ålderdomligt, och vi är ett av få länder som fortfarande behåller systemet. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 1. lyfte i sitt anförande fram reservation nr 6 om tidskarantän för statsråd och höga statstjänstemän. Med anledning av den debatt som har förts om bland annat vapenhandeln med och vapenfabriksuppbyggnad där har också frågan aktualiserats om höga tjänstemäns övergång från positioner inom Försvarsdepartementet och vidare in i försvarsindustrin. Vi tycker därför att det finns anledning att se över frågan om eventuell tidskarantän. Frågan bör utredas. Därför stöder också den reservationen. Jag yrkar alltså bifall till reservationerna 1 och 6. 96 (S): Jag har med anledning av det här betänkandet fastnat för tre punkter som jag tänkte kommentera. Mina kommentarer föranleds av att det finns en rad motioner på dessa områden, och jag känner ett visst behov av att klarlägga vårt partis inställning till dessa frågor. Det handlar för det första om monarkin, för det andra om förhållandet till Europeiska unionen och för det tredje om karens för högre tjänstemän, till exempel statssekreterare och även statsråd som har nämnts i debatten . Först var det frågan om monarkin. I samband med grundlagsförändringarna reglerades villkoren för den svenska konungen i hans egenskap av statschef. I den så kallade kom man över blockgränserna överens om principerna. Det är principer som fortfarande gäller. Därigenom tonades betydelsen av republikfrågan kraftigt ned eftersom den hade varit satt under kraftig debatt . Kungens makt blev i detta sammanhang så gott som totalt beskuren. Kvar fanns i princip bara representativa uppgifter. Mot den bakgrunden finns ingen orsak att aktivt driva kravet på republik så länge som det inte heller finns något brett folkstöd. Successionsordningens principer, det vill säga att kungatiteln fortfarande ärvs, förändrades dock inte i samband med Torekovsöverenskommelsen. Grundlagarna, inklusive successionsordningen, är det fundament som vår demokrati bygger på. Därför kan inte grundlagarna ses som vilket politiskt område som helst, enligt vår uppfattning, i ett läge där dagspolitiken styr och där tvära kast och ändringar sker med små politiska marginaler. Grundlagar ska ändras med försiktighet, eftertanke och breda majoriteter. Det finns ingen anledning att tycka annat än att vår nuvarande grundlag, inklusive villkoren för statschefen, har tjänat landet väl. Vi ser därför ingen anledning att lägga fram förslag till radikala förändringar av systemet som reglerar statschefens villkor. Det finns heller ingen anledning att lägga en död hand över olika förslag till förbättringar och förfiningar av systemet som inte strider mot de ursprungliga grundprinciperna. En sådan förbättring är att göra redovisningen av anslaget som statschefen får till sitt förfogande mer öppen. Anslaget ska täcka både helt offentliga utgifter, till exempel kostnader för de kungliga slotten, och rent privata utgifter för kungafamiljen. Däremellan finns ett antal utgifter som hamnar i en gråzon mellan det rent privata och helt offentliga. Det finns ingen anledning att kräva en offentlig redovisning av strikt privata utgifter som anslaget används till och givetvis inte heller att begränsa insynen i det som är helt offentligt. Men vi menar att det finns anledning att se över den gränsdragning som sker, och det är optimalt att säkerställa legitimiteten i systemet genom en sådan förändring. Med anledning av en socialdemokratisk motion har därför tillkännagivit för regeringen att en översyn ska göras av den överenskommelse om redovisning av anslaget till de kungliga hovstaterna som 2006 träffades mellan regeringen och . Syftet är att göra redovisningen öppnare. Vi tror att både allmänhet och kungahus tjänar på en öppnare redovisning av fler uppgifter. Sedan var det EU-frågan. EU är i grunden ett samarbetsprojekt sprunget ur insikten om nyttan av att undvika nya krig på den europeiska kontinenten. Att projektet i så måtto fungerat har visat sig i samband med upplösning. Det är ett tydligt bevis. De krav som ställdes för medlemskap i blev ett mål för många av de stater som tidigare direkt eller indirekt styrdes från . Så har också regionen efter ett turbulent 1990-tal utvecklats mot mer av fred och demokrati. Annat går inte att påstå.