prot · H00945 · 2012-12-17 00:00:00 — Vi är alltid beredda att lyssna och diskutera frågor med alla inblandade parter och partier. Vi har sagt att vi är prestigelösa, och hade regeringen varit detsamma hade vi kanske kunnat lösa oenigheterna i förslaget. Jag är den första att beklaga att så inte har skett. Det har inte funnits någon antydan alls till att vilja diskutera eller komma överens från regeringens sida. Friare hyressättning är en annan väl debatterad fråga. Att man ska rätt att få en viss täckning för sin kostnad när man av giltiga skäl hyr ut sin lägenhet i andra hand borde egentligen vara en självklarhet. Ju fler som hyr ut desto större blir utbudet och desto mindre borde risken för ockerhyror bli. Om någon står i valet och kvalet att tacka ja till just det där drömjobbet kan det faktiskt spela en stor roll om man kan ta ut en hyra som täcker de kostnader man anser sig ha. Att flytta och få sitt drömjobb kan annars bli ett mindre lönsamt beslut rent ekonomiskt. I sammanhanget har det framkommit uppgifter om beräkningar om fördubblade hyror. Det är alltid lätt att skrika vargen kommer, men vi ska inte glömma att när det talas om fördubblingar av hyror så talas det framför allt om och . Ser vi till landets tredje största stad skulle det enligt uträkningarna inte alls bli de ökningarna, och på mindre orter skulle ökningarna bli ännu mindre. Jag vill yrka bifall till reservation 5. 143 (M) replik: Det är klart att det vore väldigt lätt att göra sig lite lustig över ett parti vars politik alltid, oavsett fråga, verkar koka ned till att man är rädd för nya grannar. Men jag ska inte ta just de metaforerna vidare utan fokusera på det faktiskt säger sig stå för och vilja på det här området. De säger, precis som alla partier i den här kammaren, att man tycker att bostadsbristen är ett problem. och andra sverigedemokrater skriver motioner och poängterar att det är problematiskt att det är svårt att hyra ut privatbostäder och att det borde bli större möjligheter på det här området. Men efter att ha sagt det gör upp med S, V och MP om att stoppa den del av förslaget som kanske mest skulle öka utbudet och komma till rätta med det som man också, precis som alla andra, säger att man vill uppnå. Jag försöker förstå vad det beror på, om det nu inte bara är en rädsla för nya grannar. har gjort klart att hon inte stöder regeringens förslag när det gäller förändringen i bostadsrättslagen. Jag försökte begripa detta och tittade efter vad sade i . Hon sade då ungefär att har man skäl att hyra ut så får man ange de beaktansvärda skäl som finns, och så är väl problemet löst. Ändå vet vi att det är väldigt många lägenheter som står tomma just för att de beaktansvärda skälen inte har räckt. Bara för att begripa hur resonerar: Tycker alltså att det fungerar bra med de beaktansvärda skäl som måste uppges? Är hon nöjd med den lagstiftningen och tycker att den är fullt tillräcklig för att få ett större utbud till privatuthyrning som hon, precis som alla andra, säger sig vilja ha? Är det bra som det är ? 144 (SD) replik: Jag kan naturligtvis ha missat någonting, men jag kan inte någonstans, varken i utredningen eller i förslaget, läsa någonting om att det skulle vara ett stort problem att bostadsrättsstyrelser säger nej bara för sakens skull. Att påstå att just den här delen skulle vara viktigast i det här förslaget är egentligen som att säga att vi har stora problem med bostadsrätternas styrelser som det är och att de agerar bromskloss. Jag är inte beredd att ställa mig bakom det utan att ha det underlaget. Om det är ett sådant stort problem som man gör gällande borde det väl också ha varit utrett och stå i utredningen och även framgå väldigt tydligt i förslaget. 145 (M) replik: När man har lyssnat på debatten och på flera av mina meddebattörer som också har gett väldigt konkreta exempel på människor som vill hyra ut sin bostadsrätt men som får nej från föreningen, just för att det inte lever upp till det ganska hårt ställda kravet på beaktansvärda skäl, och som har uppfattat det mer eller mindre som ett veto från bostadsrättsföreningen, då är det intressant att ställa den frågan till alla dem som menar att det här inte är ett bekymmer. Det var ett väldigt tydligt svar från : Det är inte ett problem. Att sitta i ett läge där man kanske har två lägenheter, har flyttat ihop och vill hyra ut den ena men får nej är inget bekymmer i värld. De som av någon anledning är borta från och får nej från sin förening när det gäller att hyra ut har uppenbarligen inte heller några problem i värld. Inte heller andra varianter där människor som just har blivit nekade att hyra ut trots att det bara leder till att lägenheten står tom är något bekymmer. Inget av detta är ett bekymmer i värld. Då är det tyvärr svårt att se någon annan anledning än att man är lite rädd för att man inte riktigt vet vilka det är som vill flytta in och att det är det som det kokar ned till. Min fråga kvarstår: När och andra hör de här exemplen om att det inte räcker till, ser hon inte problemet? 146 (SD) replik: Jag vill börja med att poängtera att om det är så tydligt så borde det framgå både i förslaget och i utredningen. De förslag som tar upp om att prova att bo ihop med sin sambo eller flytta utomlands under en viss begränsad tid ingår i de beaktansvärda skälen. Ska vi hitta ett bekymmer är det absolut i så fall ett bekymmer att man inte följer det regelverk som finns. Men det har inte framgått att det är ett bekymmer som det ser ut . Det finns ett regelverk som säger att om du har beaktansvärda skäl så ska du kunna åberopa dem, och ska du också kunna få lov att hyra ut din bostadsrätt i andra hand. Det vi säger här nu är att det finns ett stort problem med det, och då borde det ha framgått. Då hade man kanske kunnat resonera och agera olika. Jag tror nog att man får se det i ett lite större sammanhang än att säga att allting kokar ned till att man är rädd för vilka grannar man ska få. Det handlar ju inte bara om vilka grannar man får, utan det handlar om vilket ansvar man tar för bostadsrättsföreningens omgivning över huvud taget. Det är trots allt så att en bostad som man äger själv vårdar man också på ett helt annat sätt. Därför är det kanske en lite större fråga än bara vilka grannar man får. 147 (C) replik: Det är möjligt att det blir lite favorit i repris här. Det har som bekant blivit så att har anslutit sig till oppositionen i kanske den mest avgörande delen av det här förslaget, nämligen den som i hög grad begränsar människor möjlighet att fatta egna beslut om sina egna tillgångar. efterlyser samtal, men hon vet att Alliansen inte arbetar så. Vi läser de förslag som kommer in och de motioner och yrkanden som finns, och så försöker vi tolka politiken utifrån dessa ställningstaganden. När det gäller politik vet vi väldigt lite om de förslag och viktiga frågor som verkligen berör människor. har själv motionerat och sagt att det måste bli enklare och mer lönsamt med privatuthyrning. Ändå sällar sig till den skara som anser att en bostadsrättsförening utan att ange skäl ska få lov att säga nej till en person som vill hyra ut en bostad. Vi kan bara spekulera i vilka motiv en förening kan ha till det, och jag tänker inte dra den tankegången längre i det här fallet. Huruvida det blir ekonomiskt fördelaktigt att hyra ut sin bostad vet vi inte. Det kommer säkert att variera från fall till fall. Sannolikt har det varit mer lukrativt att hyra ut tidigare på en svart marknad. På vilket sätt menar att det kommer att bli enklare när ni vill försvåra för den som vill hyra ut? 148 (SD) replik: Jag förstår att det är en dröm för övriga partier att kunna stå här i talarstolen och skylla allt på . Det har ni förmodligen väntat på väldigt . Men man kanske också måste ta sitt eget ansvar och se sin del i det hela. Det är inte jag som ska bära hundhuvudet för att förslagen inte går igenom. Det är faktiskt Alliansen och till viss del oppositionen i övrigt som själva har valt att inte göra allt som står i deras makt för att få igenom de förslag som man tror är de bästa för . Man väljer från Alliansens sida att utesluta såväl som i försöken att få igenom sina förslag. Det viktigaste här verkar vara att inte ha med att göra. Det verkar vara viktigare än och överordnat att försöka få igenom det man tror är bäst för . Jag anser inte att det är att ta ansvar. När det gäller bostadsrättsföreningarna menar jag att förslaget strider mot ägarprincipen. Det blir ingen direkt skillnad mot ägarlägenheter. Det försvårar styrelsearbetet, det försvårar skötseln av fastigheter, och föreningens karaktär kan påverkas i oförutsedd riktning. Jag menar det har jag också motionerat om att man skulle se över regelverket. Jag tycker att man skulle göra det enklare att hyra ut i andra hand. Det är därför jag stöder de övriga förslagen. Jag tycker att dessa förslag leder till det. Däremot ser jag inte just den här delen som jag väljer att inte föreslå bifall till som den springande punkten i detta förslag. Som jag har sagt tidigare finns det beaktansvärda skäl som man kan hävda. Då tycker jag att man ska göra det också. Har vi ett problem med styrelser som inte följer de regelverk som är uppsatta får man såklart ta tag i det sedan. 149 (C) replik: Tack, , för svaret! Det är möjligt att vi ägnade för mycket tid åt procedurfrågorna i inledningen, men jag kan ju konstatera att det råder olika uppfattningar inom om hur man ska se på andrahandsuthyrningen. I det svar som jag fick visar det sig att äganderätten för privatpersoner inte står speciellt högt i kurs hos . partikamrater har ju motionerat stick i stäv mot ambitioner om att förenkla. Det är tråkigt att inte sakkunskapen som finns i civilutskottet väger tyngre i ert parti. Jag begär inte att ska försvara dessa herrar när de säger att det här strider mot den demokratiska tradition som systemet med bostadsrättsföreningar bygger på och kan sägas inskränka föreningsfriheten. Jag kan slutligen konstatera, utan att ställa någon ytterligare fråga, att individens rätt inte står högt i kurs hos . Men jag frågar kanske ändå: Varför ska ett nekande till andrahandsuthyrning kunna beslutas utan att man som bostadsrättsinnehavare får lov att veta skälen? 150 (SD) replik: Jag kan egentligen inte säga på vilket sätt du menar att det går stick i stäv med herrarnas motion, som du nämnde. På frågan om vi ser olika på andrahandsuthyrning i är svaret ja, det gör vi. Jag tror inte att är överens i alla sina frågor heller. Därför sade jag också i mitt anförande att vi har varit väldigt ambivalenta i detta. Ett samtal hade kanske kunnat leda till att saken retts ut. Sedan har jag faktiskt glömt vad du frågade om. 151 AMINEH KAKABAVEH (V): Det betänkande som debatteras nu handlar om ett lagförslag angående privat uthyrning av bostadsrätter som regeringen har lagt fram i budgetpropositionen . Enligt propositionen ska det införas en särskild lag gällande när en privatperson hyr ut en egen bostad. Vidare föreslår regeringen att hyresvärden ska ha rätt att genom hyran få ersättning för sina kostnader för bostaden. Vi i tillsammans med Socialdemokraterna och har en gemensam reservation som innebär att förslagen ska avslås. Vi i har även motivreservationer som avstyrker regeringens samtliga förslag. Däremot lyfter jag fram våra tre reservationer, det vill säga nr 1, 4 och 6. Vi i menar att bostadsbristen är svår, för att inte säga katastrofal, i stora delar av . Trångboddhet och otrygghet breder ut sig. Följden blir att människors livssituation försvåras. Deras drömmar om frihet inskränks. Bristen på bostäder är även bekymmersam ur ett sysselsättningsperspektiv, eftersom många tvingas tacka nej till arbete. Det har vi tagit del av genom olika rapporter , dagarna, månaderna och åren. Särskilt hårt drabbade är landets ungdomar. Cirka en kvarts miljon unga vuxna som saknar eget boende kommer att drabbas av regeringens förslag. Var femte ung vuxen är orolig för att inte kunna få ett eget boende. Var fjärde person i åldrarna bor hemma hos sina föräldrar. Många bor i andra hand. Hur möter egentligen regeringen denna situation? Regeringens och bostadsminister svar på detta är tyvärr inget annat än en bestraffning för dessa hundratusentals ungdomar som är i behov av en egen bostad. Ni borgerliga partier, med stöd av , vill underlätta andrahandsuthyrning genom att göra uthyrningen mer lönsam för den som hyr ut och dyrare för den som hyr i andra hand. På så sätt gör ni ungdomarna och dem som har behov av att hyra i andra hand beroende och sätter dem i ett ojämlikt maktförhållande. Jag tycker att landets hundratusentals ungdomar och studenter är värda en bättre framtid med tryggare boendeformer samt en trygg tillvaro än det ni borgerliga partier erbjuder . Med högerregeringens förslag kommer det att bli möjligt att sätta en högre andrahandshyra. Den som till exempel hyr ut sin bostadsrätt ska nämligen få ta hänsyn till bostadens marknadsvärde när hyran sätts, något som inte har varit tillåtet i . Enligt Fastighetsägarna betalar andrahandshyresgäster i snitt mer i hyra än vad förstahandshyresgäster gör. rapporterar om beräkningar som visar att i kan förslaget ge fördubblade andrahandshyror när de börjar gälla . Exempelvis kan hyran för en etta höjas från dagens till . Det här är orimligt. Frågan är hur ni borgerliga partier och egentligen tänker. Regeringen har ju föreslagit sänkta löner för ungdomar, och varken ungdomars löner, studiemedel eller andra bidrag höjs i takt med de tänkta höjda hyror som lagförslaget medför. Jag undrar på vilken planet ni egentligen lever. är hyresnivåerna på andrahandsmarknaden högre än vad som är tillåtet. Det är alltså dessa ockerhyror som regeringen med stöd av SD nu kommer att göra lagliga. Ofta är andrahandshyresgäster dessutom unga människor med relativt låga inkomster. De kommer knappast att gynnas av de nya reglerna. Dessutom kommer regeringen att avskaffa rätten att via beslut i hyresnämnden retroaktivt få tillbaka en hyra som har varit för hög. Detta leder till ett försämrat skydd för hyresgästen. Att hyra i andra hand innebär redan nu att man som hyresgäst befinner sig i beroendeställning gentemot hyresvärden, och att ta bort det här skyddet är helt oacceptabelt. Enligt min och uppfattning ska utvecklingen gå i helt motsatt riktning, och i stället ska man överväga skarpare sanktioner i fall med oskäliga hyror. menar att bostadsbristen måste tas på stort allvar. Vi har i vår budgetmotion föreslagit att det ska införas ett statligt stöd för att stimulera byggande av miljövänliga hyresrätter av god kvalitet och med överkomliga och förhandlade hyror. Stödet ska riktas till tillväxtorter och till orter där bostadsbristen är särskilt stor. Med satsning är målsättningen att det ska byggas ca 20 000 hyreslägenheter . Detta är investeringar som kan lösa de långsiktiga bostadsbehoven som förslaget skapar fler jobb. Det skulle kunna vara framtid. För att möta den akuta bostadsbristen avsätter vi också närmare 500 miljoner av investeringsstödet för att kunna bygga om befintliga kontorslokaler till hyresrätter. Jag har svårt att se vitsen med förslaget om ändrade regler för andrahandsuthyrning. Om regeringen verkligen har ambitionen att få fram fler bostäder krävs andra åtgärder än att bara underlätta för bostadsrättsinnehavare att hyra ut i andra hand. Vi vet att ca satsas i ränteavdrag och ROT-avdrag. Om de pengarna avsätts till att stimulera nybyggnation blir det fler hyresrätter för ungdomar och studenter. Varför väljer regeringen att lägga av skattebetalarnas pengar på ränteavdrag och ROT-avdrag men inte till byggande av hyresrätter? Man undrar verkligen. Det finns olika sätt att se till att fler bostäder byggs. Vi vet också att till exempel i och i flera andra städer i finns ett stort antal tomma kontorslokaler som kan byggas om till hyreslägenheter relativt snabbt. Det är ett faktum att de finns. Vi pekar också ut ett antal konkreta platser där man kan markanvisa och sätta i gång bostadsbyggandet ganska omgående, till exempel i . Detta skulle ge ytterligare ett par tusen hyreslägenheter utöver vad som redan är projekterat. Området runt nya i börjar växa fram, och vi har också där lagt fram konkreta förslag på att bygga 5 000 nya forskar- och studentbostäder med överkomliga hyror. Varför är det omöjligt? Varför tänker ni inte långsiktigt i frågan? Att bostadsbristen har tillåtits gå så långt är en skandal. är berett att ta ansvar för att byggandet kommer i gång på allvar. Genom att bygga bostäder som människor har råd att bo i ges möjlighet att kombinera jobb eller studier med ett eget boende. På så sätt skapas framtidstro i vårt land. Det är unga värda. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservationerna 1, 4 och 6. 152 (KD): Det är alltid intressant att höra hur man enligt ska lösa problemen inom bostadspolitiken. Ett sätt kanske kan vara att man investerar sin riksdagslön i ett bostadsbyggnadsföretag. Då löses säkert problemet. Vi har att behandla civilutskottets betänkande om privatuthyrning av bostäder. Det är ett viktigt betänkande, och det är en del av regeringens politik att få till stånd en fungerande bostadsmarknad. Att den så kallade marknaden för våra bostäder inte har en marknadsmässig funktion råder det bred enighet om i kammaren. Det kan vi tolka på lite olika sätt, men det är konsekvensen av det hela. Det råder heller ingen tveksamhet bland svenska folket och marknadens parter, till exempel och Fastighetsägarna, om att det är en dåligt fungerande marknad. På en fungerande marknad ska det vara balans mellan utbud och efterfrågan. Så är inte fallet. Vi behöver bygga mer, och det har vi talat om . Vi talade om det framför allt när vi behandlade vår budget under CU1. På en fungerande marknad måste det finnas en lönsamhet. Det finns det bara delvis, främst för byggande av bostadsrätter. Även där är det för få aktörer. Konkurrensen är dålig. Men för ett stort antal så kallade svarthandlare finns det en lysande marknad för att hyra ut bostäder. På en fungerande marknad ska det finnas transparens vad gäller regelverk och prissättning. Regelverket för byggande är komplext, och det är inte föremål för dagens debatt fast man lätt skulle kunna tro det. Prissättningen är ineffektiv. Det främjar en stor svart marknad med handel av kontrakt av upplåtelser på andra olika sätt. Det är kontrakt i första hand, andra hand, tredje hand och så vidare. Om detta kan man läsa i rapporter som behandlar just hur bostadsmarknaden fungerar. Framför allt i stora städer finns det en utbredd svart marknad. Det finns statistik fastän oppositionen säger att den inte finns. Det är uppenbart att hotet mot marknaden är framför allt den svarta marknaden. Vi måste se dagens betänkande som ett sätt att sprida ljus över denna skumraskhantering och få fram rätt pris och transparens. Ser vi till vad oppositionen har att komma med kan vi möjligtvis ana att de har förstått en del av problemet, dels att det finns en stor svart marknad, dels att det finns ett antal lägenheter som skulle kunna hyras ut . Lägenheter efterfrågas verkligen. Men vad gör oppositionen åt problemet? Vad har de för idéer och tankar? Jag har inte hört något. Att komma till en ort där man inte känner någon eller har kontakter när man har fått ett intressant jobb och snabbt behöver lösa sin bostadssituation är inte enkelt. Det finns ett otal vittnesmål om hur duktiga människor, ambitiösa studenter och forskare och så vidare blir uppskörtade på den svarta bostadsmarknaden. Det finns också många som har en bostadsrätt, villa eller ägarlägenhet som har fått ett jobb utomlands, behöver flytta, ska separera och så vidare och som vill hyra ut . De har inte råd att ha ett dubbelt boende. Det är uppenbara problem. Det här ställer till med ineffektivitet på den svenska arbetsmarknaden och är en black om foten för arbetslinjen. Därför är det här betänkandet viktigt, som en del av lösningen för att få en bättre bostadsmarknad. Förslaget i betänkandet ger möjlighet till transparens och en kostnadstäckande rättvis hyra som både uthyraren och hyrestagaren kan beräkna. Regelverket är klart och enkelt, och avtalsprincipen gäller. Det går att få hyran prövad hos hyresnämnden. Det innebär att om man har ingått ett avtal över kan man inte bli uppsagd, det vill säga utkastad vilket hävdas i debatten. Parterna har fått en bättre likaställning. Betänkandet ligger också i linje med föreningslagen. Det måste vara bättre för en förening att ha ett fullt hus med legala kontrakt än ett hus med svarta bostäder som står halvtomt. Föreningen kan hindra en andrahandsuthyrning om man vill, om det finns bärande skäl, och givetvis efter prövning. är det ju en regel att man inte hyr ut. Betänker man oppositionens förslag, med frånvaro från kreativa förslag, att på kort sikt avhjälpa problemet på en icke fungerande andrahandsmarknad går det ut på att skydda dem som har en bostad och inte dem som saknar en bostad. Jag yrkar således avslag på oppositionens reservationer och bifall till reservation 2. Om någon förhoppningsvis ändrar sig överlämnar jag betänkandet om uthyrning av privatbostäder som en julklapp åt den del av svenska folket som inte har någon andrahandsbostad. 153 Statsrådet (KD): Det verkar som att vi i alla fall är överens om en sanning, och det är att vi har byggt för lite . Det är också sant att regeringen steg för steg försöker ta bort hindren för bostadsbyggandet ta bort hindren på bostadsbyggandets hinderbana. Vi har en ny plan- och bygglag. Vi håller på med en översyn av plangenomförandeprocessen. Vi har ett utredningsförslag om kommunala tekniska särkrav. Vi har ett förslag på remiss om skärpt bostadsförsörjningslag med regional dimension. Vi har nya strandskyddsregler. Bättre kreditgarantier har tagits. Vi har sänkt skatter på byggande och boende, och senast i budgetpropositionen sänkte vi skatterna ytterligare för att bygga och bo. Listan kan göras lång. anförande var märkligt i det ljuset, eftersom hon gav intryck av att ingenting händer. Jag skulle vilja påstå att varje seriös bedömare som studerar vad regeringen gjorde under den förra mandatperioden och framför allt gör under den här mandatperioden kan jämföra det med exempelvis den socialdemokratiska regeringsperioden 20022006. Man kommer då att upptäcka en häpnadsväckande skillnad i aktivitetsnivå. Det är också intressant att höra tala om att subventionerna avskaffades 2006/07 och att bostadsbyggandet då dök i , trots att vi i denna kammare har upprepat de samband som inte finns på det sätt som redogör för. Bostadsbyggandet sjönk 2007 i , , och . Borttagandet av subventionerna i har inte det samband som gör gällande. Att påstå detta blir lite löjligt i det långa loppet. Alla talar om bostadsbristen. Det gör även regeringen. Men vi utmanar också de regler som finns genom att titta över dem för att försöka se till att vi kan börja montera bort krångel och hinder för ett ökat bostadsbyggande. Vi har förslag på gång. Vi har förslag som diskuteras, och det kommer att komma mer. Om vi ska få i gång bostadsbyggandet måste vi våga ifrågasätta, göra om, ta bort, förändra men också väga intressen för och emot. Debatten om uthyrning av privatbostad tycker jag är ett lackmustest på den politiska viljan och förmågan att just fatta beslut, våga väga av, våga ta ställning och inte bara följa minsta motståndets lag. tillhör de huvudstäder i som växer kraftigast. Befolkningsökningen motsvarar nästan två fullsatta per dag. I medierna hör vi berättas om företag som oroar sig för att det blir svårare att hitta arbetskraft i därför att det är svårt att hitta en bostad snabbt. Det är klart att det måste byggas mer i , , och på många andra ställen i landet. Men som flera andra har påpekat löser det inte den akuta situationen. Flera olika åtgärder måste till. har vi ett förslag om underlättande av privatuthyrning av bostäder på vårt bord. Åtskilliga är de, inte minst unga, som flyttar runt i osäkra och tillfälliga andrahandslösningar, i mer eller mindre grå eller svarta kontrakt. tog upp det problemet.