prot · GZ09104 · 2012-04-26 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2011/12:324 Till Interpellation 2011/12:324 Personal- och närvaroliggare av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2011/12:329 Till Interpellation 2011/12:329 Näringspolitik för jobben av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade arrangemang och resor. (C) Enligt uppdrag 3 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2011/12:FPM133 Instrument vid internationell upphandling KOM(2012)124 till näringsutskottet 4 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Skrivelse 2011/12:148 till finansutskottet 5 § Hushållningen med mark- och vattenområden Föredrogs civilutskottets betänkande 2011/12:CU17 Hushållningen med mark- och vattenområden. 1 (MP): betänkande 17 handlar om hushållning av mark- och vattenområden. Det är ett rent motionsbetänkande, vilket innebär att det inte finns några förslag från regeringen att ta ställning till. I betänkandet behandlas totalt fem yrkanden som på ett ganska snarlikt sätt tar upp frågan om jordbruksmarkens värde och behovet av att skydda den. Här finns även tre yrkanden kring regler för kommuner som arbetar med skydd mot erosion av stränder och ett yrkande som tar upp problem med dricksvattendistribution i områden där markens beskaffenhet gör det svårt att gräva ned ledningar. Slutligen finns det två yrkanden som rör konflikter mellan riksintresset för vindkraft och totalförsvarets riksintressen. Alla dessa frågor tycker jag är av mycket stor vikt. För en miljöpartist är det en självklarhet att ha ett långsiktigt perspektiv i politiken. När vi talar om långsiktighet syftar vi dock inte enbart på behovet av långsiktigt hållbara spelregler för företag, organisationer och medborgare när de till exempel ska ingå avtal eller göra investeringar. Exempelvis kan man ta långsiktiga villkor för investeringar i energiproduktion, som vindkraft med feed-in-tariffer eller kärnkraften med extremt förmånliga försäkringsvillkor. Självklart är det bra om politiker kan skapa stabila spelregler även för den som avser att köpa sig ett hus att bo i. För en miljöpartist betyder dock ett långsiktigt perspektiv så mycket mer. Vi är kanske de enda politiker i riksdag som fullt ut har insett vad det betyder att vi bara har ett jordklot att disponera. Man kan i alla fall lätt få det intrycket när man hör politiker från andra partier tala om hur viktigt det är att exploateringen av jordens resurser sker i en allt snabbare takt för att välfärden ska kunna upprätthållas. Att enorma markområden ödeläggs runt om i världen för att vi ska få bränsle till våra kärnreaktorer eller råvaror till våra mobiltelefoner och andra konsumtionsprodukter verkar de flesta politiker blunda för. På de flesta håll runt om i landet gör politiker från både den röda och den blå sidan vad de kan för att så fort som möjligt hårdgöra så stora ytor som möjligt, och för det mesta är det jordbruksmark man väljer att hårdgöra. Om det sedan handlar om att asfaltera parkeringsytor, bygga motorvägar eller lägga ut betongytor för köppalats och sporthallar kanske inte spelar så stor roll. Det kanske inte heller är oåterkalleligt, men vi lägger i alla fall i snabb takt ett lock över mycket av den bästa åkerjorden vi har i landet. När man tänker långsiktigt, så som vi miljöpartister försöker göra, ser man tydligt att den globala livsmedelsförsörjningen i en inte allt för avlägsen framtid kommer att ha behov även av våra åkerjordar. När man tänker långsiktigt ser man att hårdgjorda ytor skapar stora problem när nederbörden blir alltmer intensiv under vissa perioder. När möjligheten för naturlig infiltration minskar där regnet faller ökar i stället erosionen där vattnet lämnar de hårdgjorda områdena. Växande städer över hela jorden brottas med detta problem. När man som vi miljöpartister tänker långsiktigt ser man även att storskaliga tekniska lösningar innebär ökad sårbarhet. När en liten båt går på grund och börjar läcka olja går det ganska hjälpligt att ta hand om och begränsa skadorna, men när en riktigt stor båt råkar ut för samma olycka räcker resurserna oftast inte till för att begränsa skadorna. På samma sätt är det med vår energiförsörjning: Om några vindkraftverk står stilla och det faller bort en del energi är det inte så farligt, men varje gång en kärnkraftsreaktor måste snabbstoppas tvingas vi importera kolkraft från kontinenten för att kompensera för bortfallet. Att vårda de mark- och vattenresurser vi har här i landet blir därför en väldigt viktig del i ett långsiktigt arbete med att göra det möjligt för oss att leva med god försörjningstrygghet. Jag brukar föredra att kalla det sårbarhetsstrategi. Jag tycker att detta ingår i en väldigt viktig sårbarhetsstrategi. Det finns alltså, herr talman, många olika motiv till att en av de grönas främsta politiska ambitioner är att arbeta för hushållning av våra mark- och vattenresurser. Det fria, strömmande, friska och ej förgiftade vattnet är faktiskt en av våra främsta proteinkällor. Åkermarken är vår hållbara kornbod, och skogen är en viktig råvaru- och energikälla. Regeringen väljer i betänkandet att luta sig på och Miljömålsberedningen när den besvarar de förslag som riksdagsledamöterna har väckt. Förhoppningsvis kommer regeringen att lägga fram förslag med utgångspunkt i dessa utredningar, som till viss del går i den riktning vi från föreslår. Man kan dock undra: Är det rimligt att en passiv riksdag låter sig nöjas med denna förhoppning? I de flesta demokratier är parlamenten betydligt mer aktiva än så. Där nöjer man sig inte med att vänta på vad regeringen kommer att föreslå , så som majoriteterna i det svenska parlamentet alltid verkar föredra att göra. Därför är jag som vanligt ganska besviken över att partierna här i är så flata. Jag tycker, inte minst med tanke på deltagandet i denna debatt, att man egentligen totalt saknar intresse för en sådan här fråga, som faktiskt är en av de mest avgörande när det gäller vår framtida möjlighet att försörja oss. Tre av mina partikamrater kommer att gå närmare in på dels betydelsen av att värna åkermarken, dels vikten av att totalförsvarets anspråk inte i för stor utsträckning försvårar för andra viktiga intressen. Jag ska alltså lämna frågan lite , herr talman, och nöja mig med att yrka bifall till reservationen i betänkandet. 2 (KD): Vi har att debattera hushållningen med mark och vatten, två mycket viktiga naturresurser som det finns begränsad mängd av. Förvaltarskapstanken är central hos . Att föra över det vi har fått av våra föräldrar till kommande generationer är centralt. Att bruka utan att förbruka det är viktigt. Det är detta debatten handlar om. Vi har egentligen koncentrerat oss på två viktiga frågeställningar, dels kring åkermarken, dels kring vindkraften. Det är viktiga frågor. Jag håller med helt och hållet om att de är väsentliga för vår framtid. Vikten varierar givetvis i olika delar av landet. Men centralt och globalt sett är detta viktiga frågor. och vatten är förutsättningar för vårt dagliga liv, för att få mat från fälten direkt som bröd eller indirekt som biff eller kycklingklubba. De faktiska omständigheterna med klimatförändringen och en ökande världsbefolkning är faktiskt realiteter. Vi beräknas bli nio miljarder . förstörs odlingsbar mark på många ställen i världen. Det sätter fokus på åkermarkens produktionsförmåga av livsmedel och inte minst energi. Enligt den statliga Miljömålsberedningen reser klimatförändringarna viktiga frågor om vilka utmaningar vi har. kommer att möta utmaningar när det gäller produktion av mat, foder, energi och andra nyttigheter samt biologisk mångfald. Hur vi ska använda vår efter 2020 diskuteras i andra statliga utredningar. Det är viktigt att ha miljömålet Ett rikt odlingslandskap för ögonen i debatten. Det finns också andra miljömål, men detta är just i den här debatten viktigt. Eftersom mark och vatten är begränsande resurser för expansion måste de förvaltas på ett klokt och långsiktigt sätt. Varje kommun har skyldighet att i en översiktsplan redogöra för hur man tänker utnyttja mark och vatten. Staten har genom länsstyrelserna att efter hushållningsregler bedöma hur den bästa användningen regionalt, mellankommunalt och kommunalt kan ske. I den nya har denna samordning stärkts, och ett större helhetsgrepp måste tas. Det är inte att undra på att det blir en intensiv debatt kring hur vi ska använda den goda åkerjorden och att man vill klassa den som ett riksintresse. Även om det kan vara en framkomlig väg att använda sig av begreppet riksintresse är det de facto tyvärr lätt att det blir ett byråkratiskt virrvarr. Låt mig tala lite grann om begreppet riksintresse. Det är något som varje länsstyrelse och varje myndighet har att besluta om. Därför blir det ofta konflikter. Som SKL framhåller är problemet att varje myndighet har sina egna bedömningsgrunder när de pekar ut områden av riksintresse. Det är brist på samordning och gemensamma kriterier, och riktlinjer gör att systemet inte blir förutsägbart, transparant eller rättssäkert. Att klassa åkermarken som riksintresse är, som jag ser det, ingen framkomlig väg. Men hur kan man då skydda åkermarken ? Hur kan man skydda de väsentliga bitar som är långsiktiga och som vi måste ta hänsyn till i vår framtid och som är viktiga för vår försörjning? Låt mig få lyfta fram det exempel som i ger. Man har en nollvision för byggande på jord av klass 810, den jord som man kan säga ligger i den sydvästra delen av , där det finns stark konkurrens från en expansiv . Det blir diskussioner. Många kommuner vill expandera, men är många kommuner ganska små. skriver i en nyligen utkommen och reviderad skrift, Skånska åtgärder för miljömålen Regionalt åtgärdsprogram för miljökvalitetsmålen 20122016: Hänsyn till jordbruksmarken behöver bli större i den fysiska planeringen med strävan att uppnå en nollvision för konsumtion av för bostadsutbyggnad i . All bostadsutbyggnad i bör istället ske inom tätortsområdena genom hållbar förtätning. Det har också att göra med hur vi utnyttjar kommunikationerna. Att ha effektiva kommunikationer innebär att vi på ett bättre sätt kan bo på ställen som kan passa bättre, på ställen där man kan komma ut i naturen på annat sätt än att bara gå ut på ett stycke vindpinad gammal åker. Genom samordning av översiktsplaner, avvägning mot hushållsbestämmelser och en hållbarhetssyn kan man åstadkomma något som både reservanterna och jag eftersträvar. Om vi däremot tittar på försvaret kan det synas vara en mer besvärlig nöt. Försvaret har monopol på riksintressen med hänsyn till försvaret, och det är överordnat allt annat. Här kan vi återigen se att begreppet riksintresse inte är helt rättssäkert. Försvaret har under resans gång bytt argument för utvidgning av skyddsområdet till 4 mil från radarproblem och utbildning av utländska piloter till flygsäkerhet. Jämför man med , som har så många vindkraftverk på av yta, är det uppenbart att man gör olika bedömningar. Energiminister säger att det är viktigt att man har en samexistens med försvaret. Man får en bättre dialog. Därför menar vi att den beredning som pågår inom beträffande avvägningen är viktig. Vi får vänta på den, och förhoppningsvis kommer den snart. Därför är inte en sådan utredning som föreslås i en av reservationerna nödvändig. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 3 (MP) replik: inledde med att ansluta till mitt försök att sätta in jordbruksmarkens betydelse i ett globalt sammanhang. Jag uppskattar det. Jag är över huvud taget mycket positiv till anförandet från . Det finns ju en motion från en kristdemokratisk ledamot som har en stark inriktning just på att prioritera skyddet av åkermarken. Avslutningen med förhoppningen att regeringen ska komma med positiva förslag som kan stärka mark- och vattenresursernas status är vi överens om. Egentligen skulle jag kanske inte behöva komma med någon replik. Men jag vill ändå, när jag har chansen, ge företrädare för regeringen möjlighet att utveckla sin inriktning åt det håll som vi från står för. har vi fått en ny rapport som ger ytterligare vatten på kvarnen och säger att avsmältningen går fortare än vad vi har planerat. När vi bygger vårt samhälle och utnyttjar åkerjorden till att bygga våra samhällen som sväller ut även om det rapporterade om från låter väldigt bra innebär det att vi bygger ut samhället i ett åtminstone hundraårigt perspektiv eller i ett perspektiv . En fråga är då: Hur viktigt tycker man från sida det är att vi tar globala hänsyn och tänker på vad som händer när vi bygger vårt samhälle och disponerar den som vi har? Det är en första fråga. 4 (KD) replik: Jag tror att vi i mångt och mycket är överens när det gäller de här frågorna. Skillnaderna oss emellan kanske har att göra med vilka metoder som ska tillämpas. De här planfrågorna hör hemma på och mellankommunal nivå. Här finns ett arbete för länsstyrelserna att göra, så att de verkligen tar tag i saken, tittar på och inser att det finns en risk som gäller vattenhöjningar och så vidare. Det måste de ta hänsyn till i sin planering. Vi ser att det byggs väldigt nära kuster och stränder. Det är en risk som vi absolut måste ta i beaktande. Det finns en hel del statliga utredningar som gör det. På riksnivå är vi nog helt överens om de här farorna, men det har kanske inte sipprat ned till den kommunala nivån fullt ut, vilket gör att man kanske inte alltid vill se eller ibland vill blunda för problematiken, för det finns kanske andra intressen som står emot. 5 (MP) replik: Då får jag hoppas att regeringen i sitt beredningsarbete lyssnar ordentligt på , så att vi får bra förslag. Den andra lilla detalj jag tänkte fråga om var jämförelsen med . Det är ju inte bara man kan titta på. Det finns många andra länder som har kommit betydligt längre än vi när det gäller vindkraftsutbyggnad, till exempel och . Då är den konflikt som vårt svenska försvar vill göra gällande inte alls av samma dignitet. För säkerhets skull vill jag fråga, så att jag har tolkat det hela rätt. Jag förstod att man från sida tycker att det här är en överdriven konflikt och att den borde gå att lösa till andra intressens förmån att försvaret försöker hävda ett för stort och för starkt revir. Är det på det sättet? 6 (KD) replik: Jag anser absolut att man bör ha betydligt bättre balans när det gäller hur försvaret lägger sina planer. Att man helt plötsligt lägger en 4 mils död hand över många redan existerande vindkraftverk är mycket märkligt. Det skapar en rättsosäkerhet och en risk för stora förluster för dem som har investerat i vindkraft. Vi har ju ett planeringsmål med vindkraft. Det är också av stort intresse att vi kan uppnå det. Här kan det bli väldiga begränsningar. I försvarets inlaga skyller man lite på att man inte har dialog och så vidare, men problemet är att försvaret har en imperativ inställning: Antingen får man lov att bygga, eller så får man inte lov att bygga. Flyttar man verket kan man få bygga, men av vilken anledning? Det är väldigt svårt. Därför uppskattar jag energiministerns syn på det hela, där hon säger att det måste bli en bättre dialog mellan försvaret och vindkraftsindustrin. 7 (MP): Först vill jag tacka för att jag har fått tillfälle att delta i debatten om civilutskottets betänkande CU17 för att argumentera för min motion ett riksintresse. Sedan vill jag yrka bifall till reservation. Jag ska ge lite bakgrund först. Jag har under varit bonde i med mjölkproduktion. Det kanske delvis förklarar min vördnad för jorden. Sambandet mellan jord och växtlighet står åtminstone för mig helt klart. Och det blir inga växter utan fotosyntesen. Därför är våra åkrar ingenting mindre än gigantiska solfångare. Med detta i minnet vill jag gå in i resonemanget om själva åkermarken. Runt jordklotet finns en mycket tunn hinna, en absolut livgivande hinna som vi kallar matjord. I varierar graden av matjord, men vanligt här i är ett spaddjup, säg . I svensk åkerjord finns det mellan 100 och 3 000 miljoner bakterier och många meter av svamphyfer. Den biomassa som utgörs av markens mikroorganismer kan i vissa fall överstiga växtligheten ovanför markytan. Dessa mikroorganismer lever av förna, det vill säga döda men inte helt nedbrutna växtdelar. Av detta bildas en stabil fraktion, humus, som består till mer än hälften av kol. Därför är humusbildning i åkerjorden ett viktigt bidrag i kampen mot klimatförändringar, men det är en annan debatt i ett annat utskott. Vår åkerjord ska naturligtvis i första hand förse mänskligheten med mat. Möjligtvis vill vi också kunna använda åkrarna till energiproduktion. Vi noterar att jordens befolkning ökar och att jordens bördigaste åkerarealer minskar för att bytas ut mot mindre bördiga nyodlingar av till exempel regnskog. Åkerarealen per capita på jorden minskar alltså, och dessutom tappar den i bördighet. I denna situation försvinner prima åkerjord för alltid eller i alla fall nästan för alltid och exploateras för att asfalteras eller bebyggas. Detta sker inte bara i utan runt om på jorden. Ofta är dock klimatförändringarna orsaken till torka, översvämningar och erosion. Försaltning är ett annat hot mot odlingsjorden. Oron över situationen sprider sig. har bildat ett nätverk för att skydda världens åkrar. Här i finns den ideella organisationen . I kan vi än så länge låta andra länder producera mat och foder på sin åt oss, men det ökar vår sårbarhet. För tillfället har vi råd, men bland annat av nämnda skäl anser vi i att ska öka självförsörjningsgraden när det gäller livsmedel, och då behövs . När det gäller bevarandet av har vår generation ett odiskutabelt ansvar för att överlämna förutsättningar för kommande generationer att föda sig. När den billiga fossila energin sinar kommer helt andra krav att ställas på samhället och på vår livsmedelsförsörjning. Det går då inte heller att lita till import från andra länder och från deras åkerjord, utan vi i måste förlita oss på egna resurser. Då återkommer åkermarkens absolut centrala betydelse. I det skenet är värnet av åkermarken av odiskutabel fundamental betydelse. Skyddet som finns finns dels i och i , men det skyddet har visat sig otillräckligt. Jordbrukets intressen väger lätt mot parkeringsplatser. Den svenska åkermarken måste klassas som riksintresse. var inne på den det vill säga att vi inte äger marken utan förvaltar den åt kommande generationer, måste vara vägledande. Det har funnits en utredning, , som har haft i uppdrag att överväga frågan om som riksintresse. Utredningen har tyvärr avfärdat en sådan lösning. Bland annat mot bakgrund av vad jag har anfört anser vi att situationen är av sådan allvarlig karaktär att frågan om förstärkt skydd av måste upp till förnyad prövning. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation. I detta anförande instämde (MP). 8 (MP): Jag vill först ta upp det som sade, som gläder mig väldigt mycket, och även hänvisa till statsrådet . Det krävs en bättre dialog mellan försvaret och, i det här fallet, vindkraftsanhängarna. Jag hoppas att det blir så , för är det tyvärr ganska ansträngt på just det området. Vi kan även titta på Vätternbombningarna, som Försvarsmakten gör. Den dialogen har tyvärr inte varit speciellt bra, som säkert känner väl till. , om vi backar tillbaka , hade Försvarsmakten en väldigt god relation till sina medborgare. är det tyvärr väldigt ansträngt. Och det är lite grann av den anledningen som vi nu står här och diskuterar. i vår historia har varit så långt från krig som . har den säkerhetspolitiska situationen förändrats radikalt i vår omvärld. Den hotbild som finns är inte i första hand av militär natur. Men trots att det inte föreligger något invasionshot mot svenskt territorium syftande till ockupation av hela eller delar av vårt land är försvaret fortfarande i sin huvudsakliga struktur utformat för ett sådant hot. Vi menar att beredskapen för att möta andra icke-militära hot måste förändras radikalt. Hoten mot det svenska samhällets säkerhet kan inte längre mötas med militära medel utan måste motverkas på en lång rad andra sätt. Hit hör cyberhot, terrorism, miljöhot, klimatförändringar, narkotika- och drogrelaterad brottslighet, ekonomisk brottslighet, allvarligare dataintrång, sabotage med mera. Dessa hot ter sig betydligt mer konkreta än de traditionella militära hoten från andra stater. De flesta håller nog med om den beskrivning som jag har målat upp. Trots detta vill Försvarsmakten behålla av yta för just det svenska försvaret. Den ytan är lika stor som den var under trots att hotbilden ser helt annorlunda ut. av yta är ungefär lika stor yta som . Det är helt oacceptabelt att Försvarsmakten i det här fallet ska lägga beslag på en sådan stor yta av diffusa försvarspolitiska skäl. Försvarsmakten påstår gång på gång att de vill ha den här ytan på grund av det är ett riksintresse utan att lägga fram något bevis för att det är på det sättet. Därför skulle det vara bra om vi fick en nyanserad och preciserad bedömning av hur mycket mark som Försvarsmakten faktiskt behöver. Försvarsmakten fattade ett beslut som innebar att man ville ha så kallade stoppområden kring tio militära flygplatser. Åtminstone förefaller det sannolikt att Försvarsmakten kommer att utpeka dessa stoppområden som just riksintressen. Enligt Försvarsmaktens beslut riskerar vindkraften att på flera sätt påverka riksintresset för totalförsvaret negativt. Det är enligt vår uppfattning för stora ytor som Försvarsmakten gör anspråk på för att det nu ska vara godtagbart med en slentrianmässig uppskattning där man för säkerhets skull också drygar ut det med god marginal. Med nya och ökade anspråk på användning av markområden ter det sig som motiverat med en mer, som jag sade, preciserad och snävare syn på vad som i dessa sammanhang kan anses ligga i begreppet rikets säkerhet. anser att kraven för att mark- och vattenområden ska klassas som av avsevärd betydelse för totalförsvaret ska skärpas. Varje sådant område måste motiveras på ett tydligare sätt för att i fortsättningen kunna klassificeras som riksintresse. När två riksintressen står mot varandra kan det inte vara rimligt att Försvarsmakten ska ha tolkningsföreträde när det gäller vilket riksintresse som ska gälla. Det kan inte vara ett orimligt krav att regeringen ska återkomma till med ett förslag som skärper kraven för att mark- och vattenområden ska få anses vara av avsevärd betydelse för Försvarsmakten. Därmed, herr talman, yrkar jag bifall till vår reservation. I detta anförande instämde , och (alla MP). 9 (MP): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen. I mitt politiska engagemang finns det en stark drivkraft att vilja göra rätt i ett långsiktigt perspektiv. Det handlar om att leva med vetskapen om att jag promenerar här , och andra kommer efter mig, med respekt för att förfäder har promenerat före mig. Det har för våra förfäder, historiskt, inte alltid varit en lätt sak att samla ihop tillräckligt med resurser för att äta sig mätt. När vi människor gick från att vara samlare till att vara brukare av marken var det steget inte heller enkelt. Det handlar om att skapa möjligheter till , att plocka sten, att bryta upp jord och skapa ett fungerande system med händer och kropp. Människans utveckling med hjälp av våra tekniska landvinningar har gett oss fantastiska möjligheter att få tid att göra andra saker än att ständigt arbeta för att stilla hunger. Vi som bor på den rikare delen av jorden kan sitta i soffan och se på en film. Vi kan läsa en bok, nödvändig eller onödig, strunt samma! Vi kan segla i en båt byggd för nöje.