prot · GZ0995 · 2012-04-12 00:00:00 — Men vad jag vill föra fram är att vi, liksom andra länder i , borde kunna införa regler i lagstiftningen som reglerar det här och också tydliggör hur man ska tolka samvetsfrihet. Annars blir det ännu svårare att tolka och reglera detta så att man tillfredsställer både rätten till samvetsfrihet och den lagstadgade rätten att få vård och en abort utförd. Det skulle bli enklare om vi hade rätten till samvetsfrihet i svensk lagstiftning än att man i efterhand ska söka hjälp i . Det är vår ståndpunkt. Det finns olika ståndpunkter, och det är en sak. Vi anser att det vore en fördel att ha tydliga regler i svensk sjukvårdslagstiftning. 27 (V) replik: Som vi har konstaterat här är fri- och rättigheter avvägningar. Den enes frihet får inte inskränka den andres rättighet. De här avvägningarna är svåra att göra. Det är det vi diskuterar. Vi diskuterar inte till exempel tidsgränser för abort och liknande. Det är också viktiga frågor, men det är inte de som vi behandlar här. Just gränsdragningen mellan samvetsfrihet och kvinnors rätt till sin egen kropp och rätt till abort är en svår fråga. Majoriteten av medlemsstaterna i och väldigt många länder i har gjort en annan avvägning än vad riksdag har gjort . tillhör de länder som tidigt har lyft fram kvinnans rättigheter till sin egen kropp och också ansett att det är en mänsklig rättighet. Det finns ju länder som anser att kvinnor över huvud taget inte är människor och inte ska ha mänskliga rättigheter. Men är ett föregångsland i det avseendet. Det krockar med dem som har en stark religiös uppfattning att man ska kunna jobba inom vården men ändå inte utföra de saker som kvinnan i har rätt till. Jag tycker att det är rimligt att det här landar i att vi inte ska gå vidare i det här, att vi inte ska se till att kvinnor riskerar att mötas av vårdpersonal som inte tänker utföra det som man kommer för att få hjälp med. Jag vill också fråga om det finns andra yrken där ni tycker att vi borde införa samvetsfrihet, för det finns ju många sammanhang där man av olika skäl kan känna att man inte vill vara delaktig i den ena eller andra verksamheten. Vill ni utvidga det här eller gäller det just kvinnors rätt till sin egen kropp? Är det den viktigaste frågan? 28 (SD) replik: Det var ganska många frågor, så jag hoppas att jag kan komma ihåg alla. säger att abort är en mänsklig rättighet, men ur internationell och juridisk synpunkt finns det ingen grund för att tillgång till abort ska vara en mänsklig rättighet. Det är ingenting som enligt FN:s deklaration är en mänsklig rättighet, utan det är någonting som en del politiker i har formulerat i sin politik. Däremot är det en lagstadgad rätt i att få utföra en abort, och även ganska sent. Om vi nu ska diskutera tidsgränser är det just de sena aborterna som väcker väldigt mycket svåra känslor hos vårdpersonalen i . Jag tror att det ofta är där som man upplever samvetsbetänkligheter, och det påverkar den här debatten. frågade om vi ska utveckla detta till ännu fler yrken. Nej, det som jag pratar om här är specifikt resolution och det som resolutionen uppmanar medlemsländerna till, att införa tydliga regler för samvetsfrihet. Här ska också den avvägning som pratar om göras. Det ska ske en avvägning mellan kvinnans lagstadgade rätt till abort och samvetsfrihet. Vi vill ge regeringen till känna att de ska återkomma med förslag på hur sådana regler ska utformas och där de båda vågskålarna ska finnas med. 29 (V) replik: Det måste vara en missuppfattning. Jag har inte sagt att rätten till abort alltid är en mänsklig rättighet. Jag har talat om att det finnas avvägningar och att vi ser olika på detta. I anser vi att kvinnor ska ha rätt till sin egen kropp. Vi anser att kvinnor ska ha rätt till abort. Det går inte att å ena sidan säga att kvinnor alltid ska ha rätt till abort och rätt att avbryta en oönskad graviditet och å andra sidan säga att man ska se till att all sjukvårdspersonal kan säga nej om de vill. Så kan man inte lagstifta. Man måste bestämma sig för vilken av dessa rättigheter och vilken av dessa principer som ska väga tyngst. Det blir omöjligt att säga att alla har rätt till abort och rätt att få hjälp med en spiral på en vårdcentral spiral som av många med religiös uppfattning anses som mord på blivande barn om man har sådana regler som gör att två anställda barnmorskor kan säga att de inte vill befatta sig med detta. Det är alltid en avvägning mellan friheter och rättigheter och vilken princip som ska väga tyngst. Min absoluta uppfattning är att rätten att avbryta en graviditet och rätten att använda de preventivmedel som finns för att slippa avbryta en graviditet väger tyngre än att en barnmorska ska kunna säga nej. Det finns ju möjlighet att välja ett annat yrke. Man kan inte bli militär om man är pacifist. Det är samma sak här. Det är orimligt att bli barnmorska om man inte kan arbeta med alla sorters preventivmedel och avbrytande av oönskade graviditeter. 30 (SD) replik: Jag har fått många starka reaktioner från personer som arbetar inom vården om att de är oroliga för att många i är kritiska till samvetsfrihet. De undrar också vad de har för rätt att åberopa samvetsfrihet just för att de ställs inför svåra etiska situationer i vården. Jag tycker att det är beklagligt att inte kan ta hänsyn till både vårdpersonalens rättigheter och kvinnans rättigheter utan helt bortser från att vårdpersonalen behöver vissa rättigheter i sitt svåra yrke som de ska utföra. Om tror att mycket vårdpersonal kommer att säga nej till att utföra den här typen av uppgifter bör hon kanske fundera över om vi ska börja diskutera de etiska frågor och dilemman som finns i den abortlagstiftning vi har i där aborter tillåts så sent. Det är dessa situationer som upplevs som svåra av vårdpersonalen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) Föredrogs betänkande 2011/12:KU15 Författningsfrågor. 31 (MP): Dagens tredje betänkande från handlar om författningsfrågor och institutionella frågor. Jag tänkte i första hand tala om korruption. När det gäller korruption slår vi oss ofta för bröstet i och tycker att vi är lite bättre än många andra länder. Det stämmer i viss utsträckning. Vi har mindre korruption i än i många andra länder. Vi har en rad lagar som är bra på detta område, men vi sticker nog framför allt ut åt andra hållet när det gäller lagstiftning. Det bevisas av att en rad internationella organ kritiserar för att vi har en svag lagstiftning. Kanske beror det på att vi har varit ganska befriade från stora korruptionsskandaler och problem i den riktningen. De som har mer erfarenhet på detta område har antagligen lärt sig att hantera frågorna i större utsträckning och har också utvecklat en lagstiftning inom de områden där det är viktigast. En fråga som vi redan har haft uppe är whistleblowers. Det är ett skydd mot korruption, och vi måste stärka skyddet för dem som påtalar oegentligheter för myndigheter. behöver en lagstiftning på detta område. Det har vi inte , men det har vi tagit initiativ till i . Vi är inte framme i en ny lagstiftning , men vi har påbörjat processen och kommer förhoppningsvis inom snar framtid att få en lagstiftning på plats. En annan fråga handlar om regler för partiernas finansiering. Det har vi diskuterat ganska mycket , men ännu har vi inte tillsatt någon utredning eller verksamhet på statlig nivå som har tagit tag i frågan och visar att vi är på gång att göra något åt det pinsamma att vi är ett av de få demokratiska länderna i och världen som inte har en fungerande lagstiftning på detta område. Jag tror att det flesta inser att det är problematiskt att man ska kunna ge pengar till partier utan att det finns någon reglering av om de som ger pengar kan kräva något tillbaka och så att säga betala för politiska beslut. Så ska vi inte ha det. En tredje fråga, som även internationella organ har påtalat att brister i när det gäller korruptionsbekämpning, handlar om karenstider för ledande politiska befattningar. Inom ett område har vi i karenstid när det gäller övergång från en verksamhet till en annan, och det är . Direktionen i har en karantän, och man kan inte gå från riksbankschef till bankchef . Då måste riksbanksfullmäktige i så fall ge dispens, och det är en möjlighet. Här har vi alltså en karantänlagstiftning som gäller. Jag tycker liksom Greco i att en sådan lagstiftning borde införas i lite större omfattning. Vi har många exempel på att detta är problematiskt allt från när han avgick som näringsminister till som gick till JKL strax efter sin avgång. har det kommit ytterligare exempel. Riksåklagaren tyckte att övergången från Försvarsdepartementet till var problematisk i något fall eftersom man kunde misstänka att tjänsten var ett slags betalning för att personen hade deltagit i arbetet med att få fram ett avtal som gynnade . En utredning som och har genomfört för och som heter Svängdörr i staten pekar på att detta antagligen inte skulle vara särskilt dyrt, vilket har varit ett argument emot detta. Har man en ordning med ett begränsat antal befattningshavare som har skyldighet att tala om när man går från en hög statlig tjänst som statssekreterare eller minister till en privat tjänst, och ett organ som har att bestämma om det är problematiskt eller inte i regel är det inte det berör det i praktiken ganska få människor. De fall det handlar om gäller förtroendet för politiska beslut och om att minimera intressekonflikter och på så sätt minska risken för korruption. Jag tycker att det skulle stärka svensk demokrati och korruptionsarbetet i om vi kan få till en lagreglering på detta område. Jag stöder därför reservationen. Det är synd att vi än så länge inte har fått med oss fler. Det finns en lång rad frågor i betänkandet som jag inte tar upp . Det gäller till exempel statsskicket och monarkins vara eller icke vara. Jag tror att flera av er kommer att diskutera de frågorna. Jag tycker att monarkin kanske inte är ett bra system långsiktigt, men så länge det finns ett starkt stöd för den hos svenska folket tror jag att det är rimligt att monarkin får finnas kvar. Däremot är det skönt att vi har avskaffat dess politiska betydelse i allt väsentligt. (forts. 11 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. Vi övergår nu till dagens frågestund och jag hälsar statsråden välkomna. 33 (S): Jag vänder mig till arbetsmarknadsministern med mina frågor. Regeringen har misslyckats med att bekämpa arbetslösheten. regerande är arbetslösheten högre än när den moderatledda regeringen tillträdde. Man har genomfört jobbskatteavdrag som enligt forskarna inte har några mätbara effekter på arbetslösheten. Man har gjort de arbetslösa fattiga, men långtidsarbetslösheten ökar. Fas 3 är snart landets största arbetsgivare. Inte någon av regeringens åtgärder har gett den önskade effekten. Regeringen har även genomfört den ineffektiva, dyra och av forskarna utdömda halveringen av arbetsgivaravgiften för ungdomar. Arbetslösheten bland unga ökar. erkänner statsministern att den åtgärden varit verkningslös. Delar arbetsmarknadsministern statsministerns uppfattning att sänkningen av arbetsgivaravgiften är verkningslös? Om så är fallet, vad tänker arbetsmarknadsministern göra för att fler unga ska få jobb? Om arbetsmarknadsministern inte delar statsministerns uppfattning, vilken är då regeringens hållning och vad får det för konsekvenser att regeringen är så splittrad i centrala arbetsmarknadsfrågor? 34 Arbetsmarknadsminister (M): Jag delar inte uppfattning. Tvärtom har sysselsättningen ökat med ungefär 240 000 personer. Trots den allvarliga lågkonjunkturen har vi förmått hålla sysselsättningen på en hög nivå. Dessutom har utanförskapet minskat med ungefär 165 000 personer. När vi kommer in på ungdomsarbetslösheten vill jag säga att det är en angelägen fråga för regeringen. Där har vi ett brett batteri av åtgärder. Det är viktigt att det blir billigare för arbetsgivaren att anställa en ung person. Det Socialdemokraterna föreslår är att det ska bli dubbelt så dyrt att anställa ungdomar. De vill höja arbetsgivaravgiften för ungdomar med 16 miljarder. På vilket sätt kan det leda till att fler unga får jobb? Regeringen tycker att det ska vara enkelt och billigt att anställa ungdomar. Sedan ska vi satsa ännu mer på en bra skola så att alla ungdomar får chansen att förverkliga sina livsdrömmar. 35 (S): frågade jag inte om arbetsmarknadsministern delade min uppfattning. Det vet jag att arbetsmarknadsministern inte gör. Jag frågade om arbetsmarknadsministern delade statsministerns uppfattning att den åtgärden är resultatlös. Att ungdomsarbetslösheten är ett stort gissel för samhället kunde vi läsa om i tidningen så sent som där konstaterar att regeringen är resultatlös när det gäller ungdomsarbetslösheten. Min fråga har inte fått något svar. Jag tycker att den kräver ett svar. Delar arbetsmarknadsministern statsministerns uppfattning att den åtgärden inte fungerar? Om arbetsmarknadsministern gör det, vad tänker man i så fall göra för att minska ungdomsarbetslösheten? Om arbetsmarknadsministern inte delar statsministerns uppfattning, vad får det för konsekvenser att regeringen är så splittrad i centrala arbetsmarknadspolitiska frågor? 36 Arbetsmarknadsminister (M): Som utgångspunkt delar jag alltid statsministerns uppfattning. Regeringen har samma uppfattning i den här frågan, det vill säga att det är viktigt att bekämpa arbetslösheten så att alla som kan arbeta ska få göra det. Särskilt viktigt är det för våra ungdomar. Låt oss komma ihåg att av de arbetslösa ungdomarna är mer än hälften heltidsstuderande. Vi talar om ungdomar mellan . En del går i , en del går i gymnasieskolan, en del går på universitet och högskola. Det är ett bekymmer, , vad gäller de ungdomar som slutat skolan utan godkända betyg. För dem erbjuder vi nu en möjlighet att gå tillbaka till skolan. De får ett förhöjt studiebidrag på som en motivering för att de ska gå tillbaka till skolan. Det tillsammans med att det är billigare att anställa och att vi inför lärlingsutbildningar i gymnasieskolan är några exempel på hur vi angriper ungdomsarbetslösheten. Svaret på frågan är att regeringen har en enad hållning. Det här är viktiga frågor, jobblinjen ligger fast, och jag delar statsministerns uppfattning att vi ska prioritera att alla som kan arbeta ska få göra det. 37 (M): Vi har gått igenom en finanskris och är just nu också inne i en skuldkris i . har vi sett att sysselsättningen ökat mycket starkt, och vi har sett ett minskat utanförskap. Men vi ser också ett stort samhällsproblem, nämligen en hög ungdomsarbetslöshet. Det finns de som i den politiska debatten nu talar om att avveckla många av de reformer som redan har gjorts för att öka ungas sysselsättning. Jag skulle vilja fråga arbetsmarknadsministern hur hon vill utveckla fler reformer för att vi ska minska ungdomsarbetslösheten. 38 Arbetsmarknadsminister (M): Det är ett mycket angeläget område. Jag tror att det är mycket viktigt och det visar också forskningen att vi gör bryggan från skolan till arbetslivet bättre. Vi måste förstärka lärlingsutbildningarna, för det skiljer från länder som , , och . Lärlingsutbildningarna måste vara ett inslag även i . inför vi mer praktik i gymnasieskolan med lärlingsutbildningar där ungdomarna är halva tiden i skolan och halva tiden på en arbetsplats. Sedan är det viktigt att även näringslivet gör mer genom att ta emot ungdomar på praktikplatser. Det behöver alltså vidtas flera olika åtgärder. Där är skolan den absolut viktigaste delen, men det är också viktigt att arbetsgivarna inser att det är möjligt att anställa en långtidsarbetslös person. Som exempel kan jag nämna för att om man anställer en ungdom som länge varit borta från arbetsmarknaden kostar det arbetsgivaren, med de stöd vi har möjlighet att ge, ifall en ungdom får ett särskilt anställningsstöd. Det finns alltså många drivkrafter för arbetsgivarna att faktiskt anställa dessa ungdomar. 39 (M): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Jag tror att det är oerhört viktigt att arbetslinjen fortsätter att utvecklas. har haft stor ungdomsarbetslöshet , och den kommer inte att lösas med någon enskild åtgärd. Många av de åtgärder som arbetsmarknadsministern presenterar låter lovande, men jag skulle ändå vilja lyfta upp en sak som jag tycker att det vore viktigt att arbetsmarknadsministern kommenterade. Det finns på den svenska arbetsmarknaden en del avtalsområden som öppnat upp för lärlingsanställningar. Regeringen har aviserat att en utredning pågår om lärlingsprovanställning. Jag skulle därför vilja veta ifall arbetsmarknadsministern anser att man kommer att kunna införa en sådan anställningsform. 40 Arbetsmarknadsminister (M): Vi kommer mycket riktigt att få förslag på hur ungdomar ska kunna erbjudas anställning som lärlingar ute på företagen, med ett utbildningsinnehåll. Å ena sidan vill vi att ungdomarna ska gå tillbaka till skolan och få det förhöjda studiebidraget på . Å andra sidan vill många ungdomar komma ut och jobba. De både kan och vill visa vad de går för. Då är det viktigt att vi har en annan anställningsform, denna lärlingsprovanställningsform. Vi kommer alltså att få förslag om det , och ambitionen är att kunna genomföra den . På så sätt har vi ännu fler verktyg i verktygslådan utbildning, praktik, lärlingsutbildning. Vi sänker trösklarna in, gör det billigare att anställa och ser till att det också finns en arbetsrätt som stöder detta så att det exempelvis blir enklare att visstidsanställa. Det gör att fler ungdomar kommer in på arbetsmarknaden. 41 (MP): Mina frågor går till finansmarknadsminister och berör många kommuner och det kommunala utjämningssystemet. Finansmarknadsministern och jag har haft en dialog om detta tidigare, men jag saknar fortfarande besked. Just sitter man i många kommuner i vårt avlånga land och gör sin budget . De vet inte hur de ska räkna, för regeringen förhalar beslut, besked, vad som gäller. Det innebär att kommunerna kanske till och med måste avskeda folk eftersom regeringen inte ger besked om när det nya utjämningssystemet kommer att börja gälla. Mina frågor till finansmarknadsministern är mycket enkla: När kommer regeringen att föreslå att det nya systemet kommer att gälla? Finns det någon tid över huvud taget? Om inte, hur kan ni försvara er gentemot kommunerna? 42 Statsrådet (M): Ett kommunalt utjämningssystem är per definition ett nollsummespel hälften förlorar, hälften vinner. råkar det vara så i just det här förslaget att väldigt många fler vinner än förlorar. Det kanske är av kommunerna som vinner och som förlorar. Men det är fortfarande ett nollsummespel. Det betyder att vinner lite grann och förlorar ganska mycket. Det naturliga är då förstås att det i av remissvaren från kommunerna står att detta är bra och i att det är dåligt. finns det några andra remissinstanser som har ett övergripande synsätt och inte tittar exakt hur det går för den egna plånboken. Ett sådant exempel är Statskontoret, där man allvarligt ifrågasätter systemets karaktär vad gäller tillväxtpotential i . Detta måste vi ta på största allvar. Frågan bereds därför fortfarande i . 43 (MP): Jag är väl medveten om att det är ett nollsummespel och att det är som vinner och som förlorar. är det en tillfällighet, tycks det, att de verkar vara moderatstyrda kommuner i som på detta sätt bromsar eller förhindrar att man får besked. Jag säger inte att jag vill att det som utredningen föreslår ska gälla från , men regeringen borde komma med ett besked om när det nya systemet ska börja gälla. Det är det som landets alla 290 kommuner vill veta. Vad regeringen sedan lägger fram för proposition är regeringens ensak, men när börjar det nya systemet gälla? Är det 2013, 2014 eller 2015, eller kommer det inget alls? Det beskedet vill landets kommuner ha, så att de kan klara sin ekonomi, vilket borde vara av intresse för finansmarknadsministern. 44 Statsrådet (M): Det är av intresse för mig, regeringen och att vi har ett väl fungerande kommunalt utjämningssystem. Jag har viss förståelse för att man som lokalredaktör på en tidning i glesbygden driver den egna kommunens intressen. Jag har också viss förståelse för att man gör det som lokalpolitiker. Men när vi kommer till och framför allt regeringen måste vi ta mer övergripande hänsyn. Om det är så att den remissinstans som har gått mest på djupet i detta säger att tillväxtpotentialen riskerar att minska dramatiskt med det föreslagna systemet, vilket också överensstämmer med våra egna slutsatser, måste vi ta det på allvar. För kommunerna är det förstås så att gällande system råder tills annat påkallas. Men jag lovar att vi ska komma fram med ett förslag så fort som möjligt. Jag förstår att kommunerna väntar ivrigt. 45 (FP): Jag vill ställa en fråga till EU-minister . hölls ett val i , granne till . In i det sista var det oklart om NLD:s representant över huvud taget skulle få ställa upp i valet. Men den här gången var det inget aprilskämt, utan man genomförde ett parlamentsval. Notera dock att det är ett fyllnadsval till ett stort parlament med över 600 ledamöter. Resultatet är på marginalen kring vad NLD:s representanter kan få gehör för. Men det är ett positivt steg som regim har tagit, trots att de har befunnit sig i diktaturställning . Det är väldigt intressant att få höra regeringens bedömning av situationen i , eftersom detta med all sannolikhet kommer att påverka ställningstaganden i EU snart, när man omprövar den så kallade common position. 46 Statsrådet (FP): Jag tror inte att var den enda person som jublade när Aung blev folkvald med sitt parti for Democracy. Det som är viktigt att förstå är att man inte ska ropa hej förrän man kommit över bäcken. Det stora lackmustestet för utveckling blir förstås de stora valen 2015. Trots att vi erkänner den historiska framgången det var 1990 som det var flerpartisystem i landet senast, och vi vet hur Aung och hennes parti har lidit under dessa år finns det stora problem. Vi har fortfarande många politiska fångar. är ett av de länder i världen som kränker press- och yttrandefriheten allra mest. Etniska minoriteter förtrycks och kränks. Det är gigantiska utmaningar. Vi ska erkänna den demokratiska framgången, men som ledamoten själv påpekade är detta bara en liten del av landets kommande demokrati. Vi får följa detta oerhört noga. 47 (FP): Jag tackar statsrådet för svaret. Det som oroar mig lite grann är att både och vissa europeiska länder, även enskilda statsråd, redan nu har talat om att man ska börja lätta på sanktioner. Någon har till och med föreslagit att man ska upphäva samtliga sanktioner. Jag vill varna för en sådan inriktning så efter detta fyllnadsval, eftersom det är ett litet antal platser det handlar om, precis som statsrådet säger. Det påverkar inte situationen för de politiska fångarna eller medierna och definitivt inte för den demokratiska oppositionen. Jag skulle gärna vilja höra en kommentar om sanktionerna mot . 48 Statsrådet (FP): Det stämmer att inte minst EU tillsammans med och flera andra har haft oerhört tuffa sanktioner. Det kommer man att fortsätta med på många fält. Men sanktionerna har lättat . När vi såg vissa öppningar 2010 upphävdes en del sanktioner mot militärregimens ledarskikt. Jag håller med ledamoten om att man ska vara oerhört försiktig. Det gäller inte bara sanktioner mot , utan det är ur ett globalt perspektiv. Man måste alltid lyssna noga på vad den legitima demokratiska oppositionen i landet vill ha. Aung har inte uttryckt någon tydlig vilja. Det är också väsentligt att oppositionen i inte bara består av for Democracy. Det finns flera andra partier, som är väldigt oorganiserade och extremt svaga. Det är viktigt att ha ett brett perspektiv. Jag tycker att det är viktigt att vara försiktig. Vi ser en del öppningar, men man får inte fatta några förhastade beslut. Exempelvis vill Asean, som organiserar länder i , lätta på alla sanktioner, och det tycker jag är totalt fel väg att gå.