prot · GZ0977 · 2012-02-28 00:00:00 — Satsa alltså på resurser, och hjälps åt med kommunerna att klara detta! 9 Utbildningsminister (FP): Ungdomar är olika. En del är väldigt studiemotiverade. De vill plugga vidare och gå vidare till . En del vill gå en teoretisk utbildning i gymnasieskolan. Men de tvekar kanske inför att gå vidare till . De vill ha olika dörrar öppna. De vill kunna gå vidare, men de vill kanske också avstå. Några är väldigt teoretiskt skoltrötta och vill gå en mer yrkesinriktad utbildning. En mindre grupp ungdomar är faktiskt, även om denna riksdag ständigt blundar för den gruppen, så våldsamt skoltrötta att gymnasium inte är svaret. Det funkar inte för dem. Vi måste se alla de här ungdomarna. Man kan leva i ett luftslott och säga: Det är så bra om alla blir högskolebehöriga. Ja, det är väl bra, men det finns en grupp som den politiken inte fungerar för. Det är därför vi har haft en våldsam utslagning. Det är därför har högst ungdomsarbetslöshet bland jämförbara länder. Så är det eftersom det är så många som hoppar av gymnasieskolan. Nästan kan man läsa i tidningarna om ungdomar som berättar hur trist det var när de var tvungna att hoppa av för att det inte funkade. En stor grupp hoppar av redan i årskurs 1 på gymnasiet och går ofta rakt ut i arbetslöshet. Ni väljer att inte se dem. Ni talar om att alla ska bli högskolebehöriga. Jag nämnde att en tredjedel i varje årskull inte går färdigt. Det är jättemånga. Men har svar, för har varit lärare och har minsann en pedagogik som funkar. Är det så borde bli generaldirektör för . Om har en pedagogik som fungerar och lärarkår i övrigt inte behärskar den pedagogiken är det naturligtvis ett stort slöseri att är riksdagsledamot. Om svaret finns hos på hur pedagogiken ska läggas upp för att alla ungdomar ska bli högskolebehöriga är det något världsunikt. Det är bara det att i verkligheten är det inte riktigt så. I verkligheten finns det en stor grupp ungdomar som hoppar av, som inte grejar detta. Det är möjligt att det finns en pedagogik som resten av lärarkåren inte har förstått, men i verkligheten är det många ungdomar som hoppar av gymnasieskolan, och det är för den gruppen vi också måste anpassa politiken. Det är inte så att alla jobb kräver högskolebehörighet. Fler jobb kräver det än . Det är ingen tvekan om det. Vi har högre utbildningskrav än vad vi hade förut. Och längre fram är det förmodligen ännu högre utbildningskrav. Men det är inte så att alla arbeten kräver akademisk utbildning och akademisk behörighet. Ni vägrar att se den utslagning ni har skapat. Det går inte att diskutera bara den ekonomiska frågan om gymnasieskolan och frikoppla den från hur gymnasiet är organiserat. Om ni kräver att alla ska bli högskolebehöriga är det klart att ni behöver mer resurser. För socialbidragen blir väldigt stora för dem som slås ut. Vi genomför nu en annan gymnasieskola där fler kommer att kunna gå färdigt. Fler kommer att fullfölja gymnasieutbildningen, även om det är en kortare yrkesutbildning och så vidare. Man går färdigt och får ett slutbetyg och blir anställbar. Då får fler jobb, och färre blir arbetslösa. Då blir det mindre kostnader för kommunerna. har räknat ut att besparingen på grund av gymnasiereformen motsvarar ett antal lärartjänster. Jag ifrågasätter inte den beräkningen. Om man skulle ta ut besparingen just så blir naturligtvis det effekten, men det är inte vår avsikt. Om fler går färdigt gymnasieskolan blir det mindre kostnader för alla de elever som hoppar av. Det är där den stora besparingen ligger. Det ligger också en besparing i att man har färre valbara inriktningar . Då blir det en mindre utmaning för kommunerna att organisera det. Jag har varit kommunalråd . Man kan fråga kommunerna: Vill ni ha mer pengar från staten, eller tycker ni att det är bra att ni får mindre? Det är klart att varenda kommun säger att de vill ha mer pengar från staten. Det ligger i sakens natur att när staten och SKL förhandlar om kostnaderna för en reform tycker SKL att staten betalar för lite. Så har det alltid varit i varenda reform, under varenda regering. Jag var kommunalråd i då det var socialdemokratisk regering. Vi kritiserade alltid regeringen för samma sak. Det ligger i sakens natur att man inte riktigt är överens om det där. Vi följer kostnadsutvecklingen för denna reform noggrant, ihop med Kommuner och Landsting, och ska naturligtvis utvärdera detta när det finns underlag för utvärdering. 10 (S): Jag vet inte om jag ska känna mig smickrad av utnämning av mig som kommande skolgeneraldirektör. Jag hoppar nog över det. Meningen var inte alls att lyfta fram min egen förträfflighet, utan det jag ville säga var att det går att motivera även studieomotiverade elever att ta de här kliven framåt. Jag var absolut inte ensam om att göra det. Vi var ett helt lärarteam. Det är kanske problem att han sätter likhetstecken mellan skoltrötta elever och icke begåvade elever. Det finns en stor potential bland de studieomotiverade eleverna som man faktiskt kan ta vara på. Det gör man inte genom att säga: Du behöver inte läsa något teoretiskt eller något kärnämne. Det är snarare tvärtom. Försök hitta lusten, för jag lovar dig att den finns! Jag har läst kärlekspoem om harvar, plogar och högtryckstvättar. Jag ska ta med mig dem till nästa gång vi träffas i en debatt. Men jag har ännu inte hört något svar från skolministern om hur han ser på detta, att kommunerna faktiskt säger att det inte går att göra nedskärningar på . Kommande år blir det ännu mer, men pratar vi om 2012. Man säger att det inte går att göra undervisningsgrupperna större än vad de redan är. Det får inte de kostnadseffekter som är ute efter. De här nedskärningarna gör man när studieresultaten sjunker i svensk skola. Var fjärde kille hoppar av, eller får åtminstone inte fullständiga gymnasiebetyg, och ungdomsarbetslösheten slår nya rekord. Då skär man bort ytterligare resurser, ytterligare möjligheter att faktiskt få en bättre gymnasieskola. Jag tycker att det är högst oansvarigt. Det är ytterligare ett bevis på regeringens misslyckade jobbpolitik. kommer kommunerna att försöka skydda verksamheten genom att ta pengar från bland annat äldreomsorgen. Är det rimligt, ? Är det rimligt att äldreomsorgen ska behöva finansiera en statlig gymnasiereform? 11 Utbildningsminister (FP): Jag tror att jag nu har svarat på hur jag anser att besparingen ska tas ut, nämligen i form av minskade kostnader, som blir följden när färre hoppar av. Det är riktigt, som säger, att den effekten inte uppstår första året. Men första året finns det väsentligt färre studievägar för eleverna att välja mellan. Då handlar det inte om de klasser som talar om här, när det gäller samhällsvetenskapligt program. De är i regel uppfyllda. Men i och med att vi har haft en gymnasieskola med väldigt många alternativ för eleverna finns det många små ämnen och små inriktningar med få elever. Det är naturligtvis väldigt dyrt att organisera. När det blir färre valmöjligheter är det lättare att organisera undervisningen. Varenda schemaläggare kan berätta att det är så. Man kan fråga kommunerna: Tycker ni att den här nedskärningen är bra? Det är klart att ingen kommer att svara ja på den frågan. Det är självklart. Alla vill ha mer resurser, också kommunerna. Så fungerar det. Vi följer noggrant utvecklingen, för precis som i alla andra beräkningar av statsbidrag för reformer som införs handlar det om beräkningar och bedömningar. De faktiska effekterna märker man först efteråt. Då måste man naturligtvis vara beredd att granska detta. Var det rätt eller inte? Det jag avslutningsvis är bekymrad över, fru talman, är den brist på självkritik som finns. Vi har haft en gymnasieskola som har skapat en gigantisk utslagning. Det sägs inte ett ord från oppositionen om att den hade brister, utan allt ska vara som det var. Ni yrkade på att den gamla gymnasieskolan skulle vara kvar. Ni yrkar på att exakt samma belopp ska vara kvar, som om det skulle vara lösningen. Men det var de belopp som var i den skolan. Det var då en tredjedel slogs ut . Hur ska lösningen kunna vara att ha det precis som det var förut? Det är ju det här problemet vi försöker lösa nu med den nya gymnasieskolan. Det är många ungdomar som slås ut. har en mycket hög ungdomsarbetslöshet jämfört med andra länder. Det är faktiskt inget, , som har kommit med den här regeringen. Det fanns också under den tidigare regeringen, med den gymnasieskola som fanns då. Det är för många som tillåts hoppa av gymnasieskolan och som slås ut. Vi behöver en mer flexibel gymnasieskola som passar också de ungdomar som inte vill bli akademiker. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2011/12:207 om avskaffande av tvångssterilisering 12 Socialminister (KD): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder så att frågan om avskaffande av tvångssterilisering ingår i den aviserade propositionen Ändrad könstillhörighet förslag till ny lag. lämnade sitt betänkande 2007. Utredningen föreslog en ny lag för ändring av könstillhörighet och att lagens nuvarande krav på sterilisering ska ersättas av ett mer långtgående krav på kastrering. har därefter utrett frågan ytterligare, och överlämnade myndigheten en rapport till regeringen där man föreslog vissa ändringar i lagen, bland annat att kravet på sterilisering ska avskaffas. Beredning av de lämnade förslagen pågår inom . 13 (MP): Tack så mycket för svaret! Ska jag tolka svaret från ministern som att den beredning som har hållit på i ungefär ska fortsätta även efter april ? Då har den hållit på . Ska de personer som väntar på könsbyte men som inte vill sterilisera sig inte få svar före sommaruppehållet? Hur länge ska de i så fall få vänta? 14 Socialminister (KD): Jag ska först säga att i , alltså 2011, fick regeringen utredning och remissvar från . Vi har haft dem . Den plan som jag har är att det i den proposition som finns med i propositionsförteckningen till där tiden för avlämning är angiven till april månad kommer att finnas skarpa förslag när det gäller sådant som rör de nuvarande kraven på att en person som underkastar sig den här behandlingen och som vill korrigera sin könstillhörighet måste vara ogift. Det kravet ska upphävas. Det andra kravet handlar om att man måste vara svensk medborgare. Det ska upphävas. I propositionen avser jag också att markera tydligt att regeringen har för avsikt att återkomma till frågan om att ta bort kravet på sterilisering. Jag ska förklara varför det här inte är fullt så enkelt som man först kan tro. Det är nämligen så att om man bara bestämmer sig för att ta bort kravet på sterilisering i den här lagstiftningen kommer det att innebära att de personer som det här rör kommer att möta annan lagstiftning där de av myndigheter kommer att få avslag eller ett nekande besked. Då kommer det här att landa i en rättslig prövning där de här personerna sannolikt kommer att överklaga. Det kommer att gå till nästa rättsliga instans och prövas där. Och därefter kanske det går vidare. Det här kommer att skapa en väldigt stor rättsosäkerhet och en osäkerhet för de här personerna kring vad som ska gälla. Därför är min avsikt och min önskan att vi kan komma så långt som möjligt med att hitta de uppenbara brister som kommer att finnas i lagstiftningen i övrigt och som kommer att göra det svårt för de här personerna. Jag vill identifiera de bristerna och kunna justera lagstiftningen där också. Jag har försiktigtvis sagt att jag tror att en sådan här lagstiftning kan träda i kraft . Det är just för att vi ska hinna lägga saker och ting till rätta. Alternativet blir att de här personerna kommer att kastas in i en situation med ständiga rättsliga processer och den osäkerhet som det innebär. Och det kommer sannolikt att ta än till . Då tycker jag att det är viktigt att vi tar itu med de brister som vi enkelt kan se. Sedan kommer vi säkert att upptäcka mer, men vi ska ta itu med det som vi kan se och kan lägga till rätta för att skapa största möjliga säkerhet och största möjliga trygghet för de personerna. 15 (MP): Det jag får höra nu är någonting som gläder mig väldigt mycket. Det jag hör, och det jag väl anade innan också, är att det inte är kört. Man har redan nu bestämt sig för att ta bort kraven på att vara gift och att ha svenskt medborgarskap för att sedan återkomma om steriliseringskravet. Det upplever jag som en dörr som inte riktigt har funnits där . Dörren står lite mer på glänt just . Jag vill bara i det här inlägget säga att det finns en del länder som har tagit bort steriliseringskravet, bland annat . Där har man gjort kopplingen mellan mänskliga rättigheter och tvångssterilisering. Då är min fråga: Kan ministern också se de kopplingarna? 16 Socialminister (KD): Jag skulle först vilja säga att dörren inte bara står på glänt, utan den är öppen. Vi kommer från regeringens sida att lägga fram förslag som innebär att kravet på sterilisering upphävs. Det jag ville försöka förklara var att det kan finnas en och annan som tycker att den här lagstiftningen måste komma på plats eller från . Jag har inga skäl att se till att det tar än nödvändigt utan vill skapa en så trygg och väl fungerande lagstiftning som möjligt för alla de personer som vill se en ny lagstiftning och som är i behov av att lagstiftningen faktiskt fungerar i praktiken. tar också upp frågan ur ett MR-perspektiv. Det är ingen hemlighet att har fått kritik av bland annat kommissionär för mänskliga fri- och rättigheter och i en del andra sammanhang också. Jag vänder mig lite grann mot ordet tvångssterilisering. Krav som ställs för en viss annan medicinsk behandling är förstås någonting som vi i normala fall säger nej till. Det hörs ibland i den svenska debatten krav på att personer som till exempel ska få sin lungcancer behandlad måste sluta röka. Det är klart att det är önskvärt att de slutar röka, men det kan inte vara så att vi i måste kvalificera oss för en viss typ av medicinsk behandling. Här finns möjligen paralleller till steriliseringsfrågan. Jag är väl bekant med det resonemanget och tycker förstås att det ligger en hel del i det. Det tycker jag att vi kan lämna bakom oss. Vi är i samtliga fyra partier i regeringen överens om att den nuvarande lagstiftningen på det här området ska avskaffas. Det gäller att göra det på ett sätt som kan gå så snabbt som möjligt men med säkerställande av att lagstiftningen i praktiken kommer att fungera på det sätt som vi önskar för de personer som berörs. 17 (MP): Det blir ett väldigt kort inlägg. Jag kan bara säga att verkligen noga kommer att följa den här utvecklingen för att se att det inte blir fördröjningar. Vi är naturligtvis väldigt måna om att det här hanteras så snabbt som det går, men med kvalitet. 18 Socialminister (KD): Underbart är kort, heter det. Tack för ett intressant meningsutbyte! Vi får säkert tillfälle att komma tillbaka, om inte annat i samband med att propositionen avlämnas. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2011/12:244 om apotek i glesbygden efter avregleringen 19 Socialminister (KD): har frågat mig om jag avser att ta några initiativ som kommer att garantera apoteksverksamhet i glesbygden även när avtalet om apoteksombud upphör . Apoteksombuden har tre huvudsakliga uppgifter. Apoteksombuden är ombud för försäljning av vissa receptfria läkemedel från lager, receptförmedlare samt paketförmedlare av receptförskrivna och receptfria läkemedel som inte finns i lager hos ombuden. I samband med omregleringen gav regeringen i uppdrag att följa och analysera den geografiska tillgängligheten till receptbelagda och receptfria läkemedel. I en delrapport har myndigheten jämfört antalet apoteksombud före reformen med antalet apoteksombud efter reformens ikraftträdande. fanns det totalt ca 840 apoteksombud och hade antalet ombud minskat till 755, en minskning med 85 ombud eller . Antalet ombud har även minskat sett över en längre tidsperiod. har antalet ombud minskat från 963 till nuvarande nivå, en minskning med över 200 ombud eller i relativa termer . Enligt Tillväxtanalys kan nedgången ha flera olika orsaker. En del ombud kan ha försvunnit genom att ombudets huvudsakliga verksamhet, till exempel en dagligvarubutik, har lagts ned. Detta kan i sin tur vara orsakat av ett minskat befolkningsunderlag, minskad köptrohet, dålig lönsamhet eller att tidigare butiksägare slutat och att det då inte har funnits någon som velat ta över verksamheten. En del tidigare apoteksombud kan också helt ha avvecklat sin ombudsfunktion. kan dessutom en del ombud ha upphört att vara apoteksombud och enbart vara OTC-försäljningsställen, och det kan också tänkas att etablering av ett lokalt apotek i något fall har påverkat befintlig ombudsverksamhet. Det kan vidare heller inte uteslutas att det finns vissa fel i statistiken, till exempel att några ombud enbart finns registrerade som OTC- försäljningsställen trots att de har kvar funktionerna som receptförmedlare och paketförmedlare. Eftersom försäljning av receptfria läkemedel numera är tillåten även utanför apoteken kan ombudens betydelse för tillgängligheten till dessa läkemedel i viss utsträckning ha förändrats genom etableringen av nya försäljningsställen för receptfria läkemedel, OTC. I många små orter, där inga nya OTC-försäljningsställen har tillkommit, är dock ombuden de enda försäljningsställena för receptfria läkemedel. I många gles- och landsbygder är nätet av apoteksombud därför fortfarande av stor betydelse för den geografiska tillgängligheten till både receptbelagda och receptfria läkemedel. De flesta nya apotek har etablerats i områden eller på orter där det funnits apotek och där tillgängligheten i de flesta fall redan innan varit relativt god. Ett fåtal apotek har etablerats på orter där det tidigare saknats apotek. Tillgängligheten till apotekstjänster i många gles- och landsbygder är därför även fortsättningsvis starkt beroende av nätet av apoteksombud. En förutsättning för att ombuden ska kunna ses som fullvärdiga komplement till apoteken är dock att omfattningen av ombudens service inte försämras. har ett uppdrag att fram till behålla befintliga apoteksombud i den utsträckning det behövs för att upprätthålla en god läkemedelsförsörjning på orten. I samband med omregleringen konstaterade regeringen att de apoteksombud som då fanns skulle finnas kvar . är nu på väg att löpa ut, och regeringen har mycket riktigt utvärderat det fortsatta behovet av ombudsverksamheten. Resultatet av denna utvärdering kommer att framgå av statens ägaranvisning till som antas på bolagets årsstämma . 20 (S): Grundläggande samhällsservice i glesbygd där apoteken ingår är en hjärtefråga för mig. Jag tackar ministern för svaret, men föga förvånande känner jag mig inte helt nöjd med det. Jag vill lyfta upp några glesbygdsperspektiv som visar på följder av den borgerliga regeringens privatisering och utförsäljning av apoteken. När avregleringen av apoteksmarknaden, med full fokus på privatisering, skulle ske sjöngs det lovsånger om att det skulle innebära bättre tillgänglighet och lägre priser. Det var den borgerliga regeringens ursäkt för att privatisera och sälja ut . står många människor med privatiseringskvittot i handen och konstaterar att det varken blev billigare eller mer tillgängligt med medicinerna. Livet har lärt mig att i valsituationer finns det oftast ett pris som ska betalas, och just nu betalas priset för utförsäljningarna av människor som bor och lever i glesbygden, människor som fått sämre tillgänglighet till och högre priser på mediciner. När det gäller de högre priserna är det viktigt att påminna statsrådet och regeringen om att det var de själva som beslutade om ett påslag på recepten för att privatiseringen så att säga skulle få en extra skjuts framåt. Då är det inte konstigt att människor känner sig lurade och svikna. Den borgerliga politiken verkar helt enkelt inte riktigt vara till för oss som bor utanför . Jag bor i . till folkmängden är det en mycket liten kommun, men till ytan är den lika stor som och tillsammans. Vi har till nästa kommun i där det också finns ett apotek. Efter privatiseringen tillhör de inte samma firma, men det finns i alla fall ett apotek i närmaste kommun. I finns kommunmedborgare som har mer än till tätorten . Avståndet blir alltså till nästa apotek. Med det perspektivet på vardagen är det inte underligt att vi undrar över hur det ska se ut på medicin- och apotekssidan . Det känns inte helt tryggt när statsrådet till säger att den borgerliga regeringen ska verka för att vi även fortsättningsvis ska ha god tillgång till läkemedel och att det också ska gälla dem som bor utanför de större tätorterna. Kruxet är att varken jag eller andra som bor i , eller på andra orter i glesbygden, riktigt vet om statsrådet anser att det är en större tätort och därmed omfattas av ambitionen att det ska finnas ett apotek även för oss. Det var inte alltid bättre förr, det vill jag säga, men jag har mötts av en skylt på en apoteksdörr med budskapet Stängt på grund av personalbrist. fanns det möjlighet att använda sig av personal från närmaste apotek för att täcka upp ifall någon var sjuk eller borta av andra orsaker. Den möjligheten verkar i utförsäljningens spår nu vara en utopi. Samordning och samverkan tycks inte riktigt fungera. Det är klart att det inte gör. Det är en självklar konsekvens av konkurrensen och av att det är olika företag som driver apoteken. Då hjälper det inte att säga, även om statsrådet säkert kommer att göra det, att det ska finnas utbildade farmaceuter på plats. Människor blir sjuka och den borgerliga regeringen har förstört samverkansformen. liksom när jag skrev min interpellation är vi väldigt nyfikna och undrar hur statsrådet och den borgerliga regeringen ser på tillgängligheten till mediciner och apotek även i glesbygd, där det kan vara mellan apoteken. Därför kvarstår min fråga. 21 FINN (M): Jag får börja med att tacka för en intressant och viktig interpellation i ett ämne som verkligen berör, nämligen tillgänglighet till apotek för att få läkemedel. Jag får även tacka statsrådet för svaret. Det var bra att vi i kammaren fick tydliggjort att myndigheten har lämnat en rapport till socialministern, som han tagit till sig. Det framgår av svaret att man tillsammans med den interna utredning som görs beträffande kommer att kunna leverera ett svar. Det sker i samband med att statens ägaranvisningar till antas på bolagsstämman . Jag tror att det ligger i framkant vad gäller hur vi ska se på apoteksombuden när treårsperioden har upphört. Låt mig komma tillbaka till det som jag tycker antyds i interpellantens inlägg, att det hos Socialdemokraterna och övriga rödgröna partier finns en allmän negativ hållning till omregleringen av apoteksmarknaden. Låt oss därför titta tillbaka i tiden lite grann. Det sägs i socialministerns svar bland annat att minskningen av apoteksombuden har varit ganska dramatisk om man går . Under många socialdemokratiska år med monopol minskade alltså apoteksombuden. Och vad värre var, de faktiska apoteken minskade. Sedan reformen trätt i kraft har antalet apotek ökat med en tredjedel. Det är den utveckling som förutsågs när andra länder, exempelvis som hade gjort en apoteksomreglering, analyserades. Mycket riktigt har reformen blivit framgångsrik när det gäller tillgängligheten. har av svenska folket sitt apotek inom tjugo minuters räckhåll. Det är naturligtvis en viktig siffra att fundera över. Så var det inte när Socialdemokraterna kramade sitt tidigare apoteksmonopol. Innan reformen som omreglerade apoteken trädde i kraft minskade tillgängligheten till vanliga apotek . Den trenden har, som sagt, helt vänts till det positiva, vilket är viktigt att komma ihåg. I ljuset av detta kan man säga att det uppstår personalbrist när vi får allt fler apotek. Det är en riktig iakttagelse och i grunden en positiv observation. Det innebär nämligen att fler farmaceuter kommer att behöva utbildas. Vi kommer att ha fler duktiga, läkemedelskunniga människor som erbjuder kunderna bättre assistans och kortare kötider.