prot · GZ09128 · 2012-06-12 00:00:00 — Med tanke på det som sades måste man sätta det i relation till hur många fler svenskar som det har blivit . Men jag har inte den siffran här. Det var kanske inte så imponerande. Det är inte 200 000 som har kommit från ett utanförskap, utan det är 200 000 nya jobb som har skapats. Hur många av dessa människor som har kommit från ett utanförskap vet faktiskt inte regeringen. Det har man inte räknat på riktigt. Jag tänkte att jag skulle säga ett par saker om den sänkta arbetsgivaravgiften för ungdomar. Den ger ju ingen effekt. Det har man konstaterat. Det har varit ganska många utvärderingar om detta. Sedan kan man alltid diskutera vilken effekt det skulle få om man höjde arbetsgivaravgiften. Det kan man alltid diskutera. Men kom inte och säg att sänkningen av arbetsgivaravgiften har skapat ungdomsjobben. Det har varit tillräckligt många vetenskapliga utredningar och experter som har utvärderat och konstaterat att den inte gav någon effekt. Det andra som jag skulle vilja säga är att jag inte ser allvarligt på krogmomsen. Jag är en stolt servitör och kommer alltid att vara servitör och känner mycket för krogbranschen. Men det innebär inte att jag tycker att det ska vara särskilda subventioner för krogbranschen. Det har jag aldrig tyckt och kommer aldrig att tycka. Det är en mycket stor skillnad. Man ska hantera krogbranschen på många sätt, näringspolitiskt och på andra sätt. Men sänkningen av krogmomsen kommer inte att skapa särskilt många jobb. Det är många av dem som har gjort utvärderingar av detta som är beredda att skriva under på det. har vi haft den , och vi kan inte säga hur många jobb den gav. Branschen sade när jag var aktiv i den att den skapade 10 000 jobb. säger man att den skapar 10 000 jobb. Vi får se hur många det är. 63 Statsrådet (M): Jag ska gärna beröra det som önskade. Bidragen för försörjning har ökat. Kommunerna har problem. Jag håller med om det. Det är uppenbara problem. Jag talar ofta med kommunerna, både enskilt med kommunerna och med SKL. Vi sköt till pengar när det var kris. Vi är beredda att skjuta till pengar igen om det blir kris. Vi förstår deras problem. Detta är, precis som säger, effekten av att vi har en hög arbetslöshet framför allt bland unga. Jag vidgår detta utan problem. Frågan är vad man gör åt det. Vi vill göra det billigare att anställa unga. Ni vill göra det dyrare att anställa unga. Vi vill göra det billigare för branscher som anställer många unga att anställa unga. Ni vill göra det dyrare för dem att anställa unga. Hur kan ni tro att denna politik ska fungera? Eller ska vi göra som ni gjorde tidigare och börja förtidspensionera folk igen? När det var som allra värst var det 140 . har vi pressat tillbaka antalet förtidspensionerade till 400 000. Det är 150 000 färre än när det var som värst. Dessa människor har lyckats få en framtidstro. Jag är även bolagsminister och ansvarar för . Där har jag sett ett antal personer som förut var förtidspensionerade och som får en sysselsättning och har fått en värdighet i livet. Det är jag jättestolt över. Det är en stor skiljelinje mellan oss. Ni tror att man kan anställa ungdomar genom att höja avgifterna. Vi tror att man kan anställa ungdomar genom att sänka avgifterna. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2011/12:417 om bonusar i 64 Statsrådet (M): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att ändra på de rådande reglerna och rådande praxis för hur undantag från regeringens riktlinjer för bonusar medges. interpellation ställs mot bakgrund av mitt svar på en skriftlig fråga i samma ämne. hänvisar till att det i svaret på den skriftliga frågan anges att det finns en möjlighet att göra undantag i de av regeringen beslutade riktlinjerna för bonusar. menar att det inte tydligt framgår av svaret av vem och på vilket sätt sådana undantag kan göras och att det kan gå att tolka som om enskilda tjänstemän på departementet, som utses till ombud för ägaren på bolagsstämman, kan fatta sådana beslut. I svaret på den skriftliga frågan redogjorde jag för AB:s tillämpning av regeringens riktlinjer för anställningsvillkor för ledande befattningshavare. Årsstämman i har beslutat att godta styrelsens förslag till ersättningsriktlinjer för bolaget. Dessa innehåller en öppet redovisad och motiverad avvikelse från regeringens ersättningsriktlinjer vad gäller tillämpningen av regeringens riktlinjer i . tillämpning av regeringens riktlinjer sker inom ramen för principen följ eller förklara. Som ansvarigt statsråd har jag, genom regeringsbeslut, regeringens bemyndigande att företräda staten som ägare på bolagsstämman i vissa statligt ägda bolag. Med stöd av detta bemyndigande förordnar jag genom beslut ett befullmäktigat ombud som företräder ägaren och utövar rösträtt för staten som aktieägare på bolagsstämman i ett specifikt bolag. som ombudet förordnas fastställer jag en instruktion efter vilken ombudet har att rösta och agera på den aktuella bolagsstämman. I fråga om att ta ställning till ett förslag från bolagets styrelse som medför en avvikelse från regeringens ersättningsriktlinjer har instruktionen, innan det att den fastställs, beretts inom . Ägarens beslut på bolagsstämman som medför att en avvikelse från regeringens ersättningsriktlinjer godtas föregås således av en för normal berednings- och beslutsprocess. Mot denna bakgrund avser jag inte att vidta några åtgärder för att ändra på principerna för tillämpningen av regeringens ersättningsriktlinjer. 65 (S): Jag tackar finansmarknadsministern för svaret. Jag har skrivit denna interpellation av två skäl. Dels tycker jag att det finns en rent konstitutionell fråga som gäller detta. Dels tycker jag att det finns en rent politisk fråga. Jag tänkte kortfattat beröra båda. Det som regeringen har bestämt när det gäller avvikelser står i riktlinjerna, nämligen att styrelsen ska redovisa de särskilda skäl som finns för att i ett enskilt fall avvika från regeringens riktlinjer. Finansmarknadsministern har pekat på hur det har gått till. Jag tycker att det är intressant rent konstitutionellt, vilket har tagits upp tidigare, när man gör sådana avvikelser. I betänkande 2006/07:KU10 skriver man om detta när det gäller regeringskanslibeslut. Ett enigt utskott skrev : Beslut i ärenden som innebär ställningstagande i frågor av politisk natur bör alltid fattas i regeringsbeslutets form. Det innebär alltså att beslut ska fattas kollektivt av regeringen av det skälet att regeringen kollektivt har fattat beslut om riktlinjerna. Gör man avvikelser från dem i detta fall kan man diskutera om det är rätt beslutsgång. Det andra som jag vill ha finansmarknadsministerns syn på är en ren politisk fråga. Om man har gjort riktlinjer och om det finns särskilda skäl, är det då något som pekar på att man inte skulle vilja ha dessa särskilda skäl också eller året därpå, eller är detta något som är av tillfällig art detta år? I så fall är det bara att inse att ett riktlinjebeslut när det gäller bonusar för inte har så stor betydelse i detta fall om man vill ha undantag. Då blir det mer ett slags dubbelmoral från regeringens sida när man först säger utåt till svenska folket att vi inte ska ha bonusar i statliga bolag. Men sedan när man redovisar särskilda skäl gör man undantag och tillåter bonusar i alla fall. Det tycker jag klingar lite falskt. Men jag är beredd att höra vad finansmarknadsministern har att säga just om dessa saker. 66 Statsrådet (M): Tack för interpellationen. Jag tycker att sådana här frågor är väldigt viktiga. Jag och har diskuterat dem förut, och jag tror att vi har i princip samma syn på frågan. har drygt 400 dotterbolag. Många av de dotterbolagen är vilande, många har ingen verksamhet och har kanske en anställd och så vidare. Om man skulle tillämpa riktlinjerna på de 400 bolagen silar man i princip mygg och sväljer kameler. De personer som då berörs kan inte påstås vara ledande befattningshavare i koncernen. Vad man är ute efter är att hitta de personer som just är ledande befattningshavare i koncernen. har tillämpat en princip som jag tycker är rimlig. Man har rankat personerna i bolaget i viktighetsordning. Sedan har man dragit ett streck och sagt: Här definierar vi ledande befattningshavare. Några av dem är dotterbolagschefer, och några är det inte. Man säger: Här vill vi ha ett bonusförbud, men inte på övriga. Jag tycker att det är ett pragmatiskt och bra sätt att få en god träffbild på de människor man vill ha en träffbild på. Alternativet är att man kan stoltsera med någonting som har en dålig träffbild. Man kunde eventuellt råka ut för att det är väldigt viktiga personer i koncernledningen som kommer utanför. Men man råkar hitta en dotterbolagschef i något perifert land och kanske i ett perifert bolag som inte har någonting med företaget att göra. Då kan man som plakatpolitik säga: Titta vad duktiga vi är som lyckats få tag i alla dotterbolagschefer! För mig är det viktigaste att hitta de personer man är ute efter. Bonus hör inte hemma bland ledande befattningshavare. Då gäller det att hitta en bra metod för detta. Det tycker jag att har gjort. 67 (S): Tack för svaret, finansmarknadsministern. Vi kanske återkommer lite grann om de rent konstitutionella frågorna, om finansmarknadsministern har några synpunkter på den delen och hur regeringen har diskuterat i det fall som jag inledningsvis pekade på. Jag hör vad finansmarknadsministern säger vad gäller bonusar. För mig framstår det som att man har en princip, och sedan gör man undantag. Det uppfattas på något sätt utåt som att man är ståndaktig när man gör principen. Men sedan godkänner man avsteg i det enskilda fallet eftersom det inte passar med principen. Jag begriper hur man resonerar om ledande personer och så vidare. Eftersom det är ett helstatligt bolag och man kan föra en diskussion med koncernledning, är det inte möjligt att inledningsvis bestämma var man drar gränsen? Koncernledningen bör ha en kontroll på sina dotterbolag och vilka som har ledande personer och vilka som inte är det. Om man gör en indelning från början slipper man hålla på med undantag i ett bonussystem. Man kan vara rak och tydlig när man säger var bonusar inte utgår och var bonusar kan utgå eftersom det inte är ledande poster. Man kan göra en sådan statuerande del redan inledningsvis i stället för att säga att det inte ska vara bonusar. Sedan får man falla till föga på bolagsstämman och säga: Här finns det nog skäl att man inte ska ha det förbudet, och så får man göra undantag. Jag eftersöker lite mer renhet och tydligare snitt. Man ser detta och läser om det i medierna. Även om jag begriper hur det ser ut blir det en signal utåt i svenska samhället som inte hänger ihop med vad man säger och har sagt för att dämpa bonusuttaget på ledande poster. 68 Statsrådet (M): Om vi börjar med den konstitutionella frågan är det jag läste upp våra tjänstemäns bedömning av det konstitutionella läget. När nu tar upp frågan med mig är jag naturligtvis beredd att göra en djupdykning i frågan och återkommer gärna om detta. Jag kan inte frågan, kort och gott. Men i och med att läser upp detta från KU är jag mer än villig att borra i frågan och återkomma. När det gäller den andra frågan finns det nog skäl för oss att diskutera med var strecket ska dras. Om man har en gradskala på personer och drar strecket lägre ned kommer åtminstone fler dotterbolagschefer med. Det finns säkert skäl för oss att ta upp frågan med inför nästa års bolagsstämma. Jag tror inte på att ha en princip som innefattar alla dotterbolagschefer. Det blir enligt min uppfattning ett slags plakatpolitik. Man träffar människor som man absolut inte kan definiera som ledande befattningshavare. Då riskerar man att få ett löjets skimmer över det hela. Däremot kommer jag att diskutera med att inkludera fler personer i gruppen ledande befattningshavare än vad har. Om man gör det kommer till exempel chefen på förmodligen med, vilket inte är med . Där kan jag hålla med om att det ser lite märkligt ut att den personen inte är ledande befattningshavare. Där säger att man har två nivåer mellan den personen och koncernchefen, och därför är det inte ledande. Om man drar ned snöret för var man drar gränsen kommer man att innefatta den personen. Förutom detta vill jag säga att jag har tämligen rent samvete i den här frågan. Vi kämpar hårt mot bonusar även där vi inte är allena saligrådande. Vi har lyckats helt och hållet i , trots att vi bara äger 37 ½ procent av rösterna. Vi har inte lyckats i Nordea. Där söker vi allianser med olika ägargrupper. Jag kan bara konstatera att våra finska kolleger har en annan syn på detta än vad vi har och även de bankägda fondbolagen. Däremot försöker vi även på bolagsstämman förklara vår syn och få med så många som möjligt på vår linje, men än så länge har det inte lyckats just i det bolaget. 69 (S): Jag har ingen synpunkt när det gäller det konstitutionella. Jag konstaterar att om finansmarknadsministern går tillbaka och tittar på vad som är skrivet kan vi väl återkomma . Jag tyckte att det hängde ihop med det här till viss del när det gäller hur det har varit. Man kan väl se på vilket sätt det är. Det emotser jag en respons på . När det gäller den andra delen tolkar jag det också som att det blir ett samtal med om gruppen ska utökas. Det finns en poäng med det. Där bonusen finns och får ett utfall pressar det också upp löner på dem som har fasta löner högre upp. Det får på så sätt en rekyleffekt. Chefen över den som har bonus vill ju inte ha sämre betalt än den som har bonus, utan det blir förhandlingar om fasta löner. Det är så det fungerar i praktiken. Det kan vara en poäng i att utvidga kretsen. Jag tackar också för att finansmarknadsministern tar det på allvar och tar med det i kommande diskussioner, så får vi se vad resultatet blir. 70 Statsrådet (M): Tack för en bra debatt. Jag tycker att frågan är väldigt viktig. Förutom att vi ska fortsätta vår strama linje vad gäller bonus för de statliga bolagen ska vi också se till att man har rimliga pensionsvillkor och avgångsvederlag. Där de inte finns ska dessa omförhandlas så att de är i linje med våra riktlinjer. Detta är ett arbete som är ständigt pågående. Det finns nu ett fåtal exempel bland de statliga bolagen där man till exempel har pensioner som är väl generösa. De försöker vi nu förhandla om. På bonussidan har vi kommit så långt som man kan komma rent principiellt, även om man i till exempel skulle kunna komma lite längre med antalet människor. Vi tar frågan på största allvar, och vi återkommer gärna till med detta. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2011/12:381 om lokalisering av statliga myndigheter 71 Statsrådet (KD): har frågat näringsministern om hon avser att motverka dagens utveckling och se till att fler statliga myndigheter lokaliseras ute i landet för att stärka den regionala utvecklingen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Alla beslut om hur förvaltningen ska organiseras vägleds av att förvaltningens organisation ska vara tydlig, ändamålsenlig och kostnadseffektiv. Myndigheterna ska ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet på ett effektivt och rättssäkert sätt. För att uppnå detta kan myndighetsstrukturen behöva förändras. Det sker främst genom att existerande verksamheter ombildas. Framför allt har regeringen arbetat för att effektivisera den statliga förvaltningen genom att slå samman myndigheter. När en myndighet bildas genom överföring eller sammanslagning av uppgifter från andra myndigheter, måste regeringen naturligtvis ta hänsyn till befintliga verksamheter när man beslutar var myndigheten ska lokaliseras. Det handlar bland annat om att ta till vara den befintliga personalens kompetens och erfarenhet så att myndighetens kompetensförsörjning inte äventyras. Det är enligt regeringens mening också viktigt att överväga om statliga myndigheters lokalisering i ökad utsträckning kan få en spridning över landet. Det handlar om att noga pröva om nya myndigheter kan lokaliseras utanför storstäderna, i första hand till länscentrum eller andra större orter. En utgångspunkt vid ett sådant övervägande ska vara att myndigheterna ska ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Exempel på myndigheter där huvudkontoret lokaliserats dit där ledningen för verksamheten tidigare funnits är Arbetsförmedlingen som har sitt huvudkontor i och Lantmäteriet där huvudkontoret finns i . Själva verksamheten i dessa myndigheter är däremot fortsatt spridd över hela . Ett exempel på en ny myndighet är Statens servicecenter, som påbörjade sin verksamhet . Den består till största delen av befintliga verksamheter i och med en liten filial i . En väl fungerande statlig förvaltning har stor betydelse för utveckling och den regionala tillväxten. Det sker dock främst genom att ge förutsättningar för den privata sektorn att utvecklas, genom god service och tillgänglighet, genom rättssäker myndighetsutövning och genom stöd när det behövs. När en myndighet etableras eller ombildas prövar regeringen var verksamheten ska lokaliseras. Då ska givetvis alla relevanta faktorer vägas in. 72 (S): Jag tackar ministern för svaret! Frågan om statlig närvaro ute i landet har flera olika aspekter. Jag skrev min fråga till näringsministern utifrån aspekten vad statens förvaltningsnärvaro ute i landet betyder för småföretagare. Svaret från statsrådet är att statlig förvaltning måste vara tydlig, ändamålsenlig, kostnadseffektiv och rättssäker. Det har jag inga problem med. Om jag minns rätt skrev jag i min interpellation att jag håller med om att staten ska vara effektiv och rättssäker. Jag har fått brev från ett antal statsanställda vid i . Sektionen kommer förmodligen att läggas ned, och 21 anställda kommer att förlora sina jobb. Hur förklarar man nu den ombildning som görs i myndigheten? Säger man att de inte är tydliga, ändamålsenliga, kostnadseffektiva eller rättssäkra i beslutsfattandet? Det går inte att förklara nedläggningen på det sätt som statsrådet framför här. Det är något annat som ligger bakom beslutet, och det är något annat som ligger bakom trenden i att förlägga alla statliga myndigheter till stora städer. Det mesta hamnar faktiskt här i . Det blir också ett Stockholmsproblem. Det är bra att växer. Det är bra att kan konkurrera i ett europeiskt perspektiv. Men det blir problem också för när växtkraften späds på med statliga jobb som flyttar hit utifrån landet. Det är svårt att förklara detta för de anställda. Det råder ett mode bland dagens generaldirektörer att förlägga all verksamhet till . Det är ungefär, fru talman, som att det är mode att männen inte ska raka sig utan spara till skägg. Det är samma sak med detta mode. Det finns ingenting som säger att statsförvaltningen blir mer effektiv om den förläggs till . Det finns ingenting som säger att förvaltningen blir mer kostnadseffektiv om den förläggs till , inte heller att verksamheten blir mer rättssäker i . Tycker ministern något annat? Tycker ministern att verksamheten blir mer rättssäker i än i , , eller ? Är det där problemet ligger? Jag tror att det är ett mode bland generaldirektörerna att förlägga verksamheten till tyvärr. Regeringen utövar ingen motkraft eller politisk vilja att uttala att staten ska vara representerad i hela landet. 73 Statsrådet (KD): Det är självklart intressanta och viktiga frågor att diskutera principer för lokalisering av statlig verksamhet. Det gäller att komma ihåg att vi har fått färre myndigheter . En stor del av minskningen har skett med hjälp av sammanslagningar, effektivisering och liknande. En del beror på att vi har krympt antalet myndigheter och försökt att skapa effektivare strukturer. Det har varit för att spara skattebetalarnas pengar. Vi vet också att vi har ordningen i att varje myndighet själv bestämmer hur man vill organisera sig. Det kan innebära att det fattas beslut som och jag inte gillar, men vi har den ordningen därför att i annat fall ska regeringen detaljstyra varje myndighets inre arbete. Det är en ineffektiv modell. Vi försöker jobba efter ett antal principer, och jag har redovisat dem i mitt interpellationssvar. Vi gör en seriös prövning när nya myndigheter etableras. Om två myndigheter slås samman till en ny myndighet är det ur praktisk synpunkt och kompetensförsörjningssynpunkt samt i fråga om hushållning av skattebetalarnas pengar rimligt att den nya myndigheten skapas på samma ställe som de andra två myndigheterna fanns på. Det finns inga enkla svar på dessa frågor. Vad betyder statens närvaro i olika delar av ? Vi ska komma ihåg att det första och det viktigaste är att staten erbjuder en rättssäker, effektiv och bra service till medborgarna. arbete påverkar företagens utvecklingsmöjligheter. Men det är inte bara fråga om var finns rent fysiskt utan också vilken service som de facto ges. Hur fungerar verkets hemsida och telefonrådgivning? Det är minst lika viktigt. Jag håller med om att det finns ett värde i att bygga upp kompetenskluster i olika delar av . I finns en hel del myndigheter som jobbar med pensionsfrågor, finansfrågor och liknande frågor. Det kräver till exempel hög kompetens på it-området. Där är den stora frågan hur myndigheterna kan försörjas med den it-kompetens de behöver. Men det skapar ett nyttigt kluster. I finns ett kluster med trafikfrågor. Jag bor nu i , och där finns och . Det skapar ett nätverk, ett kluster, av kompetens. Om en ny verksamhet ska etableras med anknytning till detta är det rimligt att utnyttja kompetensen. Det innebär också att det finns kompetens i som man måste bygga vidare på. Vi måste nyansera diskussionen. Jag är själv västerbottning. Jag är från inland. Jag känner mycket väl igen diskussionen. Jag brukar också ha en viss förkärlek för att gå tillbaka till fakta. Låt oss titta på mängden statsanställda som andel av befolkningen i olika län. Då ligger inte högst upp. kommer faktiskt först på femte plats. Det län i som har högst andel statsanställda är . Därefter är det mitt gamla hemlän. är trea, och är fyra. Över rikssnittet, av befolkningen som är anställd av staten, kommer också . Det är snarare och sydöstra som är underrepresenterade i den här uppställningen. Det här indikerar att det inte är så enkelt som att säga att alla är i . Det är klart att mycket är i . råkar befinna sig i . Det är svårt att utlokalisera ut i landet. Jag håller med om att det är viktigt att tänka på dessa aspekter. Jag håller också med om att det ibland går mode i saker och ting. Ett mode är att man gärna vill vara i och gärna på ett fåtal gatuadresser. 74 (S): När man skulle slå ihop tolv myndigheter till fyra på ett område sade man att alla fyra ska finnas inom armbågsavstånd i . Självklart måste en del myndigheter finnas i . Det säger sig självt. är ju huvudstaden. Men det finns många jobb. Jag nämnde här ett brev som jag har fått från anställda på Transportstyrelsen. Det finns ingen anledning att flytta jobben någon annanstans, till exempel till storstäderna. Det är det minsta de behöver. Den andra aspekten som gjorde att jag skrev interpellationen är att de statliga myndigheter som finns ute i landet är stora kunder för en hel del småföretagare ute i kommuner där statsförvaltningen finns närvarande. Staten upphandlar varor och tjänster för ungefär 110120 miljarder. Det är stora summor pengar. Om all verksamhet hamnar på väldigt få ställen i kommer de flesta företagarna på just de ställena att ha möjlighet att vara med och dela på den här stora kakan. Om man sprider ut verksamheten får de företag som finns ute i landet också chansen att ta del av dessa jobb. Det handlar kanske om taxiverksamhet, hyresverksamhet, lokalvård eller låssmedsverksamhet. Det kan handla om många olika företag som staten köper tjänster och varor av. Därför är det viktigt att vi har en politisk vilja att sprida ut detta så mycket som möjligt. Det är självklart att man inte i detalj ska styra var myndigheterna ska ha sin verksamhet.