prot · GZ0962 · 2012-01-26 00:00:00 — Lägger vi en massa pengar på billiga och osäkra utsläppskrediter är det lite pengar som förs över till dem, men det görs inga utsläppsminskningar här på hemmaplan. Det är också därför som kan stå här i talarstolen och presentera regeringsförklaringen och säga att det inte kommer några nya klimatåtgärder. Vi ser att utsläppen ökar här och därför att det inte finns någon ny klimatpolitik här på hemmaplan. Därför är det så viktigt att när vi arbetar med andra länder ska vi göra det i form av klimatbistånd. Vi ska inte göra det för att vi vill köpa oss fria från vår faktiska historiska klimatskuld. 129 Miljöminister (C): Rika länder har ett historiskt ansvar. Så är det. Det är oerhört viktigt att säga att vi globalt sett har ett gemensamt ansvar för framtiden men att vi måste differentiera bördan för de åtgärderna därför att det är skillnad mellan fattiga och rika länder. Det är en oerhört viktig nyckel i klimatförhandlingarna för att få ihop de majoriteter som vi så väl behöver i det här sammanhanget. Det är viktigt att hjälpa de fattiga länderna att göra utsläppsminskningar men, precis som jag har diskuterat med miljöminister rätt vid det här laget, de behöver också möjlighet till tillväxt för att kunna klara av sin fattigdom och kunna växa och ge människor ett bättre liv. Då handlar det väldigt mycket om tekniköverföring för att lösa den ekvationen. Det är ingen lätt sak. Det är jättesvårt. Det har visat sig vid utvärderingar av de här klimatprojekten att de är viktiga när det gäller tekniköverföring. Det är otroligt mycket snabbare att använda den vägen än att köra fast i den återvändsgränd som patenträtt och immaterialrätt internationellt har visat sig vara. Vi skulle kunna ägna år åt att diskutera både och ACTA-förhandlingarna, och det har vi ju nästan gjort i ett föregående liv! Tekniköverföring kommer också genom de här klimatprojekten. Det handlar inte bara om det, utan det handlar också om hur man hanterar sådana här projekt och att man hjälper de här länderna att bygga upp den organisation som behövs för att kunna hantera investeringar också från privata företag. Jag vill tacka för en väldigt bra interpellationsdebatt som jag skulle önska att fler deltog i. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2011/12:180 om resultatet av UFCCC:s 17:e partsmöte 130 Miljöminister (C): har frågat mig om jag delar analysen att klimatmötet i låser världen i en färdplan mot en fyragradersvärld och vilka konsekvenser det får för mitt handlande och för de svenska åtgärderna att anpassa vårt samhälle och vår infrastruktur till det förändrade klimatet. Den viktigaste framgången vid klimatmötet i var att EU, genom vår allians med de små östaterna och de minst utvecklade länderna, fick gehör för kravet om en färdplan som stakar ut vägen framåt mot ett globalt rättsligt bindande ramverk som omfattar alla länder och att vi fick ett beslut om en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet. Durbanplattformen är en möjlighetsplattform, och utan den skulle vi stå ännu längre ifrån fördjupade åtaganden än vad vi gör . Jag måste säga att jag instämmer till fullo i oro för att nuvarande ambitionsnivå för utsläppsminskningar innebär att vi riskerar en flergradig temperaturhöjning och beklagar att vi inte nått längre. Den vetenskapliga rapport från som hänvisar till är tydlig på den punkten. , alltså FN:s miljöprogram, drar samma slutsats i sin rapport the Emissions Gap, alltså om att överbrygga utsläppsgapet, där man bland annat pekar på att ambitionsgapet mellan nuvarande åtaganden och behovet av utsläppsminskningar för att hålla tvågradersmålet inom räckhåll är cirka sex till elva gigaton koldioxidekvivalenter. Det är alltså väldigt mycket arbete som återstår innan vi har ett avtal på plats som faktiskt innebär att vi klarar tvågradersmålet med god marginal. Tyvärr får man konstatera att parterna inte var redo att fatta beslut om att fördjupa sina åtaganden i , men jag skulle vilja peka på att vissa framsteg även rörande ambitionsnivån ändå nåddes. Ambitionsgapet till två grader erkändes av parterna det är väl bra att man har sjukdomsinsikt och en arbetsplan lanserades för att identifiera och utreda olika möjligheter för att minska gapet och öka ambitionsnivån. kommer att verka för att EU är ledande i detta arbete som är ett viktigt steg på vägen mot att höja parternas åtaganden. Som jag redan betonat i mitt svar till i interpellation 2011/12:175 ska visa ledarskap såväl nationellt, som inom EU och internationellt. Vi tar vår del av ansvaret för att begränsa utsläppen genom vårt nationella mål att minska utsläppen till 2020 och genom arbetet med Färdplan för noll klimatutsläpp till 2050. Det behövs en noggrann analys, sektor för sektor, där en rad möjliga åtgärder undersöks. har fått i uppdrag att göra ett underlag för en svensk färdplan för att uppnå visionen om att inte ska ha några klimatutsläpp netto till 2050. De ska både visa vad som är möjligt i olika samhällssektorer och beskriva vägar dit, inklusive styrmedel. Arbetet med att anpassa samhället till ett successivt förändrat klimat i behöver stärkas och samordnas, även i en värld där temperaturhöjningen understiger två grader. Grundläggande är fortsatt uppbyggnad, förmedling och samordning av kunskap, både nationellt och regionalt. Regeringen har därför inrättat ett nationellt för klimatanpassning vid jag rekommenderar ett besök som ska fungera som en nod där kunskapen samlas och utvecklas och förmedlas till olika delar av samhället. Ett stort ansvar vilar också på kommuner, länsstyrelser och myndigheter ansvariga för samhällets infrastruktur. Regeringen har förtydligat uppdragen till flera myndigheter och anslagit särskilda medel till anpassning på lokal och regional nivå. Regeringen har därmed kommit en bra bit på vägen mot att skapa förutsättningar för att klimatanpassa samhället även om ytterligare insatser med säkerhet kommer att bli aktuella. 131 (S): Det känns oroligt inte bara efter den här eftermiddagen, men kanske ännu mer oroligt nu när vi haft möjlighet att debattera med under frågestunden och även haft interpellationsdebatter om klimatomställningen med och . Det är inte helt lätt att känna trygghet i och den ledarskap; hon hävdar i sitt svar att ska fortsätta att visa ledarskap. Som socialdemokrat ser jag klimatomställningen som något som tjänar oss väl. Den stärker vår konkurrenskraft. Den bygger broar till jobb och välvärd. Den räddar vår planet. Den visar, inte minst fattiga och mer utsatta länder, att vi kan ta vårt ansvar. Världen kan inte vänta på att vi ska ta det ansvaret. Låt mig koppla tillbaka till min oro över det som säger och vad som faktiskt blir resultatet. I svaret till mig säger till exempel att ett avtal ska vara på plats som klarar tvågradersmålet med god marginal. Efter mötet i tyckte hon att det var helt underbart jag kan inte citera henne exakt men hon tyckte att det var helt underbart och hon var mycket glad att det hade kommit på plats. Man kan jämföra det med andra bedömare av resultatet av klimattoppmötet i . Jag delar förvisso åsikten att om man över huvud taget inte hade fått ett avtal på plats hade det varit ett katastrofalt misslyckande. Däremot delar jag inte bedömning att det är underbart. Det gör inte heller , , och en del andra, utan de är ganska bekymrade och menar att man låser världen vid en fyragradersökning. Då säger att det ska komma ett avtal på plats som klarar tvågradersmålet. Jag vet inte riktigt varifrån hon hämtar det vetenskapliga underlaget. Det som finns är IPPC:s fjärde rapport, och där talas det snarare om att utsläppen måste börja minska absolut . Det som man skrev på i innebär att det ska börja gälla först . Till det kan kopplas de olika bilder som ger i andra uttalanden. Till exempel talas det om nettoutsläpp till 2050 genom att ta ansvar och visa ledarskap på hemmaplan. Det är inte helt enkelt att hänga med i detta. har, utifrån vad regeringen lagt fram, fattat beslut om att ska vara fritt från nettoutsläpp . Det betyder ungefär 60 procents utsläppningsminskningar. Det kan jämföras med Socialdemokraterna, som tycker att borde vara det mål vi riktar oss mot. EU tycker att vi borde ha 8095 procents minskningar. talar om klimatutsläpp och ibland om nettoutsläpp. Det är inte riktigt samma sak. Det är en ganska stor skillnad i ambitionsnivå, och frågan är vad som egentligen gäller. Vidare talar om en fossilfri fordonsflotta. beslut är att vi ska vara oberoende av fossila bränslen till 2030. Det är faktiskt lite skillnad på orden och vad som är ambitionsnivån. Beträffande ledarskapet vill jag fråga: Vad är det egentligen som gäller, , i fråga om regeringens klimat- och miljöpolitik? Är det verkligen att visa på ledarskap när vi inte ser några resultat av era ansträngningar? 132 (C): Det är en intressant interpellation ställt till . Frågan är om var en framgång eller inte. till att klimatförhandlingarna riskerade att braka ihop totalt var det definitivt en framgång. Som skriver i sin interpellation skulle det annars ha blivit ett tredje misslyckande beträffande att få till stånd en överenskommelse om ett klimatavtal. Man kan säga att det är en framgång i form. Framgången i sak, innehållet, återstår att skapa. Då kan man alltid säga att var ett misslyckande eftersom det inte fanns något innehåll. Innehållet återstår att skapa, och har man kommit överens om att staka ut vägen och att få ett globalt rättsligt bindande ramverk, som alltså omfattar alla länder. Vi har varit i närheten av att alla commitat sig att verkligen ha en plan framåt. Sedan återstår det att fylla den planen, det åtagande som gjorts gemensamt, med innehåll. Man ska inte underskatta framgången i form. Tittar vi på vad som hände i , på det senaste mötet Cancúnmötet var däremellan, men förändringarna var inte särskilt stora, även om det hände en del positiva saker ser vi att förväntningarna var stora . Då var G77-gruppen intakt. Det som hände i var att EU, tack vare ledarskap i allmänhet och ett gott ledarskap från , lyckades splittra G77-gruppen och liera sig med önationerna. Därmed blev stående med svartepetter, och man kunde komma fram till resultat, visserligen på övertid men ändå. Risken fanns att det hela skulle braka ihop totalt. Orsaken till att vi inte nådde framgång i , som blev ett stort misslyckande, var att G77-gruppen inte gick att splittra. Jag tror därför att just framgången i form underlättar framtida förhandlingar så att vi kan få riktigt bra avtal och nå tvågradersmålet. Det måste vi göra. I annat fall måste vi vidta mycket stora anpassningsåtgärder, och det blir dramatiska förändringar i ekonomin och i samhället såsom vi känner det . Där har pekat på att det är billigare att nu vidta åtgärder för utsläppsminskningar än att vänta på klimatförändringar. 133 (V): Den rapport som miljöministern delvis lutar sig mot, Bridging the emissions gap, tycker jag är väldigt spännande. Man tittar på den klimatpolitik som förs . Vad kan vi förvänta oss för att uppnå tvågradersmålet? konstaterar att det är ett spann på sex till elva gigaton, men som jag läser detta är det ännu mer. Det saknas minskningar i världen på tolv gigaton för att vi över huvud taget ska nå tvågradersmålet. Vi är väldigt långt från en lösning. Man varnar också i rapporten för dubbelräkning av så kallade offsets. Offsets är ett annat ord för CDM, billiga utsläppskrediter. Återigen: Ska vi ha en trovärdig klimatpolitik måste vi börja göra utsläppsminskningarna på hemmaplan. Det handlar inte bara om att vi då verkligen vet att utsläppsminskningarna blir av, utan det handlar om att vi måste ställa om våra samhällen, precis som sade här tidigare. Det är billigare att göra utsläppsminskningarna än att vänta på att någonting ska hända . tog upp en viktig fråga, färdplanen till 2050. Det är viktigt med språket här. Är det nettoutsläpp man pratar om eller en färdplan för noll klimatutsläpp, som säger i interpellationssvaret? Om man säger att det ska vara noll klimatutsläpp tolkar jag det som att man inte får tillgodoräkna sig mark- och landanvändning, som gör , och inte heller tillgodoräkna sig uppköp av billiga utsläppskrediter. Tyvärr får vi inte något svar på detta. I rapporten talar man om att världen egentligen borde sikta på en målsättning att begränsa temperaturhöjningen till , alltså inte ett tvågradersmål. Även tvågradersmålet kommer sannolikt att leda till irreparabla förändringar av våra ekosystem. I bestämde man att man ska undersöka det vetenskapliga underlaget tror jag att man sade för möjligheten att ha temperaturstabilisering som en målsättning. Jag undrar helt enkelt vad som hände med den visionen. Det känns som att den har försvunnit. Är detta någonting som och driver, att man ska skärpa den målsättningen från två grader ned till ? 134 (FP): Det är naturligtvis vanskligt att ge sig in i en debatt som är giganternas kamp om den bästa klimatpolitiken. Jag skulle dock vilja ta fasta på den fråga som jag ställde till statsrådet under frågestunden och som följer upp nu: Vilken är den allra viktigaste miljöfrågan i hela världen just nu? Jag tycker att svaret gavs av presidenten i går i State of the Union-talet. Han nämnde i stort sett inte miljöfrågorna över huvud taget. Det är andra frågor som står i förgrunden för debatten i många av världens länder. Vad kan vi bidra med från ? Jag är helt övertygad om att är på rätt spår när hon säger att vi är på väg mot någon form av katastrof om vi fortsätter så här. Det kan vi vara överens om. Sedan har vi lite olika frågeställningar i de tre debatterna om den svenska klimatpolitiken och dess resultat, men det är ändå samma fråga: Vi måste göra någonting. Vi måste hålla fast vid en bra klimatpolitik med ren luft och rent vatten i och göra mer här hemma. Men det är klart: Om vi inte får stopp på sådana saker som användandet av kol och förbrukningen av olja i världen står vi oss ganska slätt även om vi är väldigt duktiga här hemma. Därför är det så otroligt viktigt att vi ser till att många andra länder i världen får tillgång till energiteknik. Det är nyckelfrågan för att kunna minska utsläppen rejält med si eller så många ton, men där är vi absolut på fel väg. Jag tycker att ofta har intressanta diskussioner om vad som är ekonomisk utveckling. Det kan också vara biologisk avveckling när man har ekonomisk utveckling. Det är ingen särskilt partipolitisk ståndpunkt, utan någonting som vi alla har ansvar för: att vidta åtgärder som är effektiva. Jag tror aldrig att mitt lilla parti kommer att kunna mäta sig med eller i deras kamp för att vara bäst när det gäller visioner. När det gäller resultaten tror jag däremot att det är väldigt viktigt att vi alla når stora framgångar gemensamt. hade ett litet seminarium där vi diskuterade skogen tillsammans med företrädare för många andra partier. Ordföranden i energiutskott deltog. Man kan se den otroliga betydelse som skogen har, inte bara i , för koldioxidsänkorna och så vidare. Men framför allt är avskogningen av stora delar av världen ett ohyggligt miljöhot. Vi skulle kunna göra något som inte har med våra egna målsättningar att göra, men där vi tar ansvar och hjälper till med teknik. Kunskapsöverföring är en ohyggligt viktig fråga. Jag tror att statsrådet har väldigt många goda möjligheter att påverka, kanske inte så mycket efter som inför det stora miljömötet i , + 20. 135 Miljöminister (C): Ärade ledamöter och ärade åhörare! Vi har tidigare diskuterat frustration, och frustrerande känns det. I stort sett varje vetenskaplig rapport som kommer pekar på att situationen förvärras när det gäller klimatfrågan. Isarna smälter snabbare och vattennivåhöjningarna blir större än vi trott. Det påverkar matproduktionen mer än vi trott innan. Sjukdomar sprids på ett annat sätt än vi trott innan. Så är det . Jag har gjort fem klimatförhandlingar, fyra som EU-parlamentariker och en som svensk miljöminister. Det är oerhört frustrerande att bära med sig denna kunskap, sitta i de här lokalerna och förhandla och se hur det diskuteras om agendafrågor och detaljer fram och tillbaka. Så blir det inte färdigt det finns inget resultat på bordet vid det schemalagda datum då konferensen ska avslutas. Hälften åker hem. Man sitter och efter, och efter. Skarorna tunnas ut bland dem som sitter kvar. Men även i det här akuta skedet är det ändå fortfarande detaljfrågor och agenda som diskuteras i den där alla samlas, som den ena vetenskapliga rapporten efter den andra kommer. må det väl förlåtas om man , efter att ha varit vaken , tar till ett extra starkt ord. Det var inte många miljöministrar och över huvud taget inte många delegater kvar i det läget. I alla fall får vi ihop ett ramverk som gör att vi kan förhandla vidare. Vi får den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet, som betyder så oerhört mycket för de fattiga länderna. Jag är fullt medveten om att detta inte är idealiskt, att åtaganden fattas och att det är otroligt mycket arbete kvar. Men det är ändå bättre att se en väg framför sig än att befinna sig i en absolut återvändsgränd, vilket hade varit fallet. I det läget tycker jag fortfarande att jag hade rätt att uttrycka mig som jag gjorde. Det gäller särskilt som vi efteråt har haft debatt om dessa frågor där jag har sagt att de vetenskapliga rapporterna visar på att läget förvärras. Vi kan kanske rikta uppmärksamheten mot problemet i stället. Skogsfrågorna och teknikfrågorna är oerhört viktiga. är ett av de få länder i världen som har ökat antalet skogskubikmeter fiber . Jag har diskuterat dessa frågor med till exempel den kinesiske miljöministern, den indiske miljöministern och med afrikaner. Där är skogsfrågorna väldigt viktiga. Det gäller också till exempel . Jag ska ta ett exempel i detta inlägg på hur viktiga skogsfrågorna är. Det gäller den mark i världen som är produktiv skogsmark, det vill säga där man ska odla och där det inte finns några känsliga områden. Om vi på hälften av den marken brukade som i skulle de kolsänkor som blir där innebära att skogen skulle ta upp alla de ökade utsläpp som vi ser framför oss i de vetenskapliga rapporter som tynger oss så mycket när vi diskuterar den här frågan. Så stor betydelse har skogsfrågorna. 136 (S): Jag kan ha full förståelse för att man en sen natt efter långa och tunga förhandlingar inte använder de mest nyanserade orden för resultatet av förhandlingarna. Det har jag absolut förståelse för. Jag kan också dela frustrationen som beskriver här. Det är klart att vi känner en frustration. Det är inte kunskap vi saknar. Vi har vetenskapliga underlag. Vi vet vad världen står inför. Ändå klarar vi av olika skäl inte av att göra mer. Det är klart att det är en frustration. Däremot återupprepar jag min kritik som gäller och regeringens ansvar. I denna frustration ligger att vi vet att alla måste göra allt de kan, och alla gör inte allt de kan. Min uppfattning är att inte heller vi i gör allt vi kan. Det har jag mindre förståelse för. Jag har mindre förståelse för att, som jag uppfattar det, som miljöminister försöker blanda bort korten. Det ger också en oro. Om man blandar bort korten om definitioner, vilka mål som egentligen gäller och så vidare blir det än svårare att följa upp resultatet. Vi behöver resultat i och i världen. Om vi ska tala om resultat kan man enkelt gå in och titta på enbart den svenska utvecklingen. Man kan titta , när vi hade borgerlig regering och en centerpartistisk miljöminister. Man kan fortsätta 20072010, som vi har statistik för. Det är fortfarande en borgerlig regering och en centerpartistisk miljöminister. Här hemma i , där vi själva kan påverka, har vi under den tiden ökat våra koldioxidutsläpp med . Det är resultatet. Man kan också i statistiken gå in och titta . När vi här i leddes av en socialdemokratisk regering minskade koldioxidutsläppen med . Det är statistik och fakta, och det är jämförbara siffror. Jag menar att man i de internationella klimatförhandlingarna och här hemma måste ta ansvar för vad man säger, och man måste definitivt ta ansvar för konsekvenserna. Det gäller den klimatomställning som vi behöver men också klimatförändringen. Om det nu är så att numera delar min och också andras uppfattning , Världsnaturfonden och andra att det man kom fram till i låser världen i en färdplan mot en fyragradersvärld måste man ta ansvar här på hemmaplan. Det handlar inte bara om att se till att resultaten, de faktiska utsläppsminskningarna, blir faktiska utsläppsminskningar. Man måste också ta ansvar för vad det får för konsekvenser för vårt land och för världen. Där har en del att svara på. Jag skulle uppskatta om vi kunde få ett litet svar på det som är andra delen i min frågeställning i interpellationen, nämligen handlandet när det gäller klimatförändringarna och dess konsekvenser. 137 (C): Det har varit en intressant interpellationsdebatt med många deltagare. Jag tänkte resonera lite vidare på det tema som lyfte fram om att vidta de åtgärder som är mest effektiva. För mig och är det självklart och den uppfattningen tror jag att många delar att en av de mest effektiva åtgärder man kan vidta för både klimat och ekonomi är att energieffektivisera. tycks det inte uppfattas som lika handlingskraftigt att spara energi som att tala om att vi nu skaffar ny produktion av energi. Tyvärr har vi haft en sådan historia i att vi har varit väldigt inriktade på produktion. Energieffektivisering är och kommer att vara oerhört viktigt för att klara klimatproblemen och inte minst för att kunna göra klimatinvesteringar i tider av ekonomisk oro. Det innebär också en ekonomisk fördel för den som gör investeringen. Vem som än räknar på det, och också om det är en kommun, är det rent företagsekonomiskt väldigt lönsamma investeringar. Ändå blir de inte gjorda. Man kan fråga sig om det är någon paradox där, att det historiska arvet gör att vi inte ser det som lika kraftfullt. Vi kanske behöver söka nya styrmedel. kommer det att vara ett seminarium här i som och arrangerar om vita certifikat. Det är ett sätt att på marknaden få driv och effekt i energieffektivisering. Oavsett om det handlar om att spara uppvärmningsbehov i bostäder eller att spara kylbehov i bostäder som andra har i andra delar av världen är energieffektivisering både klimatmässigt, energimässigt och ekonomiskt en väldigt smart åtgärd. 138 (V): Jag tycker precis som att vi är inne på en väldigt farlig väg. Detta är tyvärr en färdplan mot kanske en fyra graders temperaturhöjning. Vi har uppskattningsvis tolv gigaton ytterligare utsläppsminskningar som måste göras . Det fina med det hela är att det inte är någon omöjlighet att lösa dessa problem. Det är precis som bland annat var inne på, men jag tycker inte att jag riktigt ser den handlingen hos regeringen. Det gäller investeringar som måste göras här på hemmaplan. Vi ska samarbeta med andra länder. Det gör vi med nya klimatpengar i form av klimatbistånd. Men här på hemmaplan ska vi investera mer pengar i förnybar energi och hållbara transporter. Det handlar om att hjälpa människor till en hållbar livsstil och energieffektivisering och att hjälpa kommuner, landsting och småföretag att ställa om med ett klimatinvesteringsprogram. Det är bra att vi nu har haft en lång debatt. Jag hoppas att vi kan fortsätta att ha debatter så att vi kan finna fler lösningar. Det går att lösa denna stora utmaning. Det ser skrämmande ut . Jag vill att återigen ska bli ett land som tar på sig ledartröjan i klimatarbetet. Jag tycker inte att det finns där . måste jag lämna debatten. Jag ska hem till mina barn. Jag tackar för debatten. 139 (FP): Också jag tycker att det är värdefullt med olika interpellationer i miljöfrågor, bland annat av anledningen att jag tror att det är viktigt för framtiden att frågan ligger högt på dagordningen. Jag vill gärna instämma med på en punkt: Det ska vara lönsamt att energieffektivisera. Det är nyckelfrågan för många människor. Man kan göra detta av olika orsaker. Själv installerade jag bergvärme för ett stort antal år sedan.