prot · GZ09117 · 2012-05-24 00:00:00 — Regeringens eget recept för att minska avhoppen, förutom nedskärningarna förstås, har varit dess lärlings- och yrkesprogram. Men varken yrkesprogrammen eller lärlingsutbildningarna i gymnasiet har blivit den succé som regeringen har hoppats på. Lärlingsförsöket instiftades 2008 med ambitionen att fler elever skulle lämna skolan med en fullständig utbildning. blev försöket med lärlingsutbildning permanent, innan ens en första ordentlig utvärdering hade gjorts. visar nu att redan under det första studieåret hade var fjärde elev slutat, och av eleverna i den första kullen fick ett slutbetyg studier. Det är inte något bra betyg för en utbildningsreform som instiftades för att lösa just problemen med avhoppen. Det är rent av ett bottenbetyg för regeringen. När regeringen lade fram sitt förslag om en permanent lärlingsutbildning var flera remissinstanser oroliga för att det skulle bli svårt att kvalitetssäkra den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Krav på bland annat handledarutbildning för de företag som tog emot lärlingar avvisades då av regeringen. Vi i var noga med att poängtera att kvaliteten på den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen måste garanteras. Handledarens kompetens var för vår del helt central, därför att den elev som går på ett yrkesprogram eller en lärlingsutbildning är elev även under den del av utbildningen som är arbetsplatsförlagd. De rättigheter som eleven har i skollagen har eleven lika stor rätt till även på arbetsplatsen. Därför behöver skolorna säkerställa att handledarna genomgår en obligatorisk handledarutbildning för att sedan vara ansvariga för elever som genomgår gymnasial lärlingsutbildning. Gymnasieskolans yrkesprogram och lärlingsutbildning är i grunden bra inslag i det svenska skolväsendet. Det är självklart bra om en tätare samverkan mellan arbetsliv och skola kan främjas och fler unga människor kan gå från skolan ut i arbetslivet tillräckligt förberedda och rustade med rätt kompetens. Slarvigt genomförda reformer riskerar däremot att försämra snarare än förbättra relationen och kopplingen mellan arbetslivet och skolan. Utbildningsvägarna får aldrig vara återvändsgränder och leda till stängda dörrar. Vägen till arbetslivet och karriären är inte spikrak för de flesta. Yrken som sjuksköterska, förskollärare, lantmätare, skogsmästare har tidigare haft en yrkesbas bland dem som först gått yrkesförberedande program och sedan varit yrkesverksamma innan de började med sina högskolestudier. Undersköterskor har kunnat bli sjuksköterskor, barnskötare har kunnat bli förskollärare och skogsarbetare har kunnat bli skogsmästare. Den naturliga vidareutbildningen och karriärmöjligheten är nu på väg att försvinna eftersom behörigheten att läsa vidare är självklar i regeringens nya gymnasieskola. För att motverka att dörren helt stängs för elever på yrkesprogrammen har till exempel Landsbygdsdepartementet avsatt resurser för ett skogligt basår. Genom att gymnasister från andra program kan läsa skogliga ämnen ska de kunna bli behöriga till skogsmästarprogrammet. Det regeringen tar bort från den ena delen får en annan myndighet anstränga sig för att återskapa. Ni hör själva hur tokigt det låter. har antalet sökande till gymnasiernas yrkesprogram minskat . Särskilt drabbade är industri- och handelsprogrammen som sett att sökandeantalet minskat med . Svensk industribas hotas därmed likaväl som en stor grupp unga som bara hamnar allt längre från arbetsmarknaden. Om vi vill ha hög kvalitet i gymnasieskolan måste det vara enkelt för den byggelev som vill gå vidare och bli byggingenjör att göra det eller för den elev från industritekniska programmet som vill läsa till maskiningenjör att göra det. När den dörren stängs flyr också eleverna dessa utbildningar. Vi i är de första att beklaga detta. har flera viktiga motioner i betänkandet om gymnasieskolan, men för att inte förlänga debatten väljer jag att inte nämna alla våra förslag här. Vi står givetvis bakom dem, men för tids vinnande yrkar jag härmed bifall till enbart reservationerna 5, 7, 8, 9 och 13. 93 (SD): Jag har tidigare konstaterat att andelen elever som lämnar med ofullständiga betyg har blivit allt fler. Enligt Skolinspektionen 2009 är det dessutom så att hälften av gymnasieeleverna inte når godkänt i alla kurser. Så många som en tredjedel når inte tillräckliga resultat för att studera vidare på högskolan. Många ungdomar väljer att hoppa av skolan . Det är klart att det är en mycket allvarlig situation. Det sätter stor press på gymnasieskolan. Det sätter stor press på hela skolsystemet, men framför allt väldigt stor press på samhället. Jag tror att de flesta av oss vet att vi inte behöver gå speciellt långt tillbaka i tiden, , för att hamna i då möjligheten att etablera sig på arbetsmarknaden var helt annorlunda än den är . Man kunde hoppa av skolan . Man kunde ändå få ett jobb, och man kunde ändå hitta sin plats i arbetslivet. Det är klart att det blir betydligt lättare då. Så är det inte . Vi vet att konkurrensen på arbetsmarknaden är stor, har ökat och att det krävs en genomförd gymnasieutbildning för att kunna erhålla ett arbete med några få undantag. Vi befinner oss i en situation då andelen ungdomar som inte genomför sin gymnasieutbildning ökar. Jag menar att man inte behöver vara någon sorts raketforskare för att inse att situationen är allvarlig och kräver åtgärder. Jag har sagt detta tidigare, och jag säger det igen det blir mycket upprepningar ibland: Jag och är positiva till den genomförda gymnasiereformen. Jag tycker att det är bra med en tydlig uppdelning mellan yrkesprogram och högskoleförberedande program. Vi måste säkerställa att våra ungdomar tar sig igenom gymnasieskolan, annars kommer de aldrig att få en grund att stå på. Det är en rättighet som också ska gälla dem som inte kan eller vill bli akademiker. Annars är jag helt säker på att ungdomsarbetslösheten och utanförskapet kommer att växa än mer. Om vi ska säkerställa att alla ungdomar tar sig igenom gymnasieskolan innebär det inte att alla måste ta exakt samma väg. Då är vi helt fel ute. Jag menar att det spelar ingen roll hur mycket man beklagar sig på den rödgröna sidan. Verkligheten är att många ungdomar inte vill studera vidare efter gymnasieskolan. De har efterlyst en yrkesinriktad gymnasieutbildning, en utbildning som ger dem jobb när gymnasieskolan är avklarad. Därför är det helt logiskt att man delar upp gymnasieskolan som , det vill säga att det finns två vägar. Jag menar också att ungdomsarbetslösheten till viss del beror på en sorts överteoretisering som har skett av gymnasieskolans olika program. Idén om att alla ska ges högskolebehörighet har varit en katastrof för både ungdomarna och arbetsmarknaden. Vi ser resultaten . Ungdomar på yrkesprogrammen har fått undermålig undervisning med alltför få inslag av praktik och alltför mycket teori i sina praktiskt inriktade program. har regeringen genomfört några, som jag ser det, välbehövliga förbättringar. Visionen om att alla elever ska vara exakt likadana, att alla elever helst ska bli akademiker, har frångåtts. Än en gång: Alla kan inte och alla vill inte bli akademiker, lika lite som att alla kan eller vill bli hantverkare eller hundrameterslöpare för den delen. Det finns dock fortfarande mycket att önska. Tyvärr har många gymnasieskolor svårt att hitta praktikplatser till elever på yrkesprogrammen. Matchningen mellan utbildning och näringsliv är långt ifrån perfekt. Kanske är det nödvändigt med en översyn av yrkesprogrammen för att försäkra oss om att utbildningarna motsvarar efterfrågan och så att utbildningarna också leder till jobb. Jag menar dock att det inte bara är yrkesprogrammen som behöver ses över. Även på de högskoleförberedande programmen kan det göras förbättringar. Ett förslag som kommer från Socialdemokraterna som jag tycker är bra gäller att elever som har lätt för sig i skolan och som snabbt tillägnar sig kunskap ska ges möjlighet att läsa enskilda ämnen på högskolenivå. Det är ett bra förslag. Ett system med tydligare uppdelning mellan dels yrkesinriktade, dels studieförberedande program kräver naturligtvis att man senare i livet kan ångra sig. En person som har valt ett yrkesprogram måste naturligtvis få möjlighet att läsa in de ämnen som eventuellt saknas för att kunna sadla om och läsa vidare. Annars ser jag problem med reformen. Då krävs till exempel ett väl utbyggt komvux. Det är bland annat därför som har valt att skjuta till medel. I vårt fall handlar det om ungefär 9 000 extra platser på komvux. Det här kräver också en bra studievägledning. Det är inte så lätt att göra bra och genomtänkta val som tonåring. Då krävs att man får den hjälp man behöver för att göra de valen, även om man senare ångrar sig vilket jag i och för sig tror att de flesta gör. Det är samma sak där. Vi har valt att tillföra medel till studievägledning i hela utbildningskedjan, det vill säga grundskola, gymnasieskola och komvux. Problemet med gymnasiereformen är inte gymnasiereformen som sådan utan snarare att den är underfinansierad. Jag beklagar det. När man nu gör något som är så pass bra vore det beklagligt om reformen till viss del fallerar på grund av glädjekalkyler. Jag hoppas verkligen att man kan tillföra de medel som saknas. Jag tror på reformen. Det är bra jobbat, även om det fortfarande finns saker som kan förbättras. Jag vill yrka bifall till följande reservationer de är inte så många den här gången, bara fem: 3, 18, 19, 20 och 21. (forts. 10 §) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 8 § Beslut om ärenden som slutdebatterats UU11 Strategisk exportkontroll Punkt 1 (En ny krigsmateriellagstiftning, de mänskliga rättigheterna, ett demokratikriterium m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (S) 3. res. 2 (MP, V) 4. res. 3 (SD) Förberedande votering 1: 36 för res. 2 19 för res. 3 253 avstod 41 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 101 för res. 1 36 för res. 2 171 avstod 41 frånvarande Kammaren biträdde res. (M) anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Huvudvotering: 153 för utskottet 100 för res. 1 55 avstod 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 19 FP, 16 C, 18 KD För res. 1: 99 S, 1 - Avstod: 21 MP, 19 SD, 15 V Frånvarande: 13 S, 7 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 2 (Exportkrediter, m.m.) 1. utskottet 2. res. 4 (MP, V) 3. res. 5 (SD) Förberedande votering: 37 för res. 4 19 för res. 5 252 avstod 41 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 251 för utskottet 36 för res. 4 20 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 100 M, 19 FP, 16 C, 18 KD För res. 4: 21 MP, 15 V Avstod: 19 SD, 1 - Frånvarande: 14 S, 7 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 3 (Enskilda länder och regioner) 1. utskottet 2. res. 7 (V) Votering: 271 för utskottet 36 för res. 7 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 100 M, 19 FP, 16 C, 19 SD, 18 KD, 1 - För res. 7: 21 MP, 15 V Frånvarande: 14 S, 7 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 4 (Små och lätta vapen samt ett internationellt vapenhandelsfördrag m.m.) 1. utskottet 2. res. 9 (SD) Votering: 252 för utskottet 19 för res. 9 36 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 100 M, 19 FP, 16 C, 18 KD, 1 - För res. 9: 19 SD Avstod: 21 MP, 15 V Frånvarande: 14 S, 7 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 5 (Europeiska försvarsbyrån, EU:s uppförandekod m.m.) 1. utskottet 2. res. 11 (SD) Votering: 251 för utskottet 19 för res. 11 37 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 100 M, 19 FP, 16 C, 18 KD För res. 11: 19 SD Avstod: 21 MP, 15 V, 1 - Frånvarande: 14 S, 7 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 6 Kammaren biföll utskottets förslag. UU14 Nytt värdlandsavtal med Organisationen för det globala nätverket för vattenfrågor samt ändringar i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall Kammaren biföll utskottets förslag. UU15 Nytt värdlandsavtal med för demokrati och fria val () samt ändringar i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall Kammaren biföll utskottets förslag. NU22 Tredje inremarknadspaketet för el och naturgas vissa genomförandeåtgärder Punkt 2 (Övervakningsplan för samriskföretag) 1. utskottet 2. res. 1 (SD) Votering: 288 för utskottet 19 för res. 1 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 100 M, 21 MP, 19 FP, 16 C, 15 V, 18 KD, 1 - För res. 1: 19 SD Frånvarande: 14 S, 7 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 3 (Allmänt om elmarknadens funktion) 1. utskottet 2. res. 2 (V) Votering: 291 för utskottet 15 för res. 2 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 100 M, 20 MP, 19 FP, 16 C, 19 SD, 18 KD, 1 - För res. 2: 15 V Frånvarande: 14 S, 7 M, 5 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 4 (Elområden) 1. utskottet 2. utskottets förslag till beslut med godkännande av motiveringen i res. 3 (S) Votering: 170 för utskottet 98 för res. 3 38 avstod 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 M, 19 FP, 16 C, 18 SD, 18 KD För res. 3: 98 S Avstod: 21 MP, 1 SD, 15 V, 1 - Frånvarande: 14 S, 8 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 5 (Anslutning av små elproduktionsanläggningar) 1. utskottet 2. res. 6 (S, MP, V) Votering: 172 för utskottet 134 för res. 6 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 M, 19 FP, 16 C, 19 SD, 18 KD, 1 - För res. 6: 98 S, 21 MP, 15 V Frånvarande: 14 S, 8 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 6 (Kommunala energibolag) 1. utskottet 2. res. 7 (S, MP, V) Votering: 172 för utskottet 134 för res. 7 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 M, 19 FP, 16 C, 19 SD, 18 KD, 1 - För res. 7: 98 S, 21 MP, 15 V Frånvarande: 14 S, 8 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 9 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde SfU13 Förtydligande av arbetsgivares ansvar för sjuklön Kammaren biföll utskottets förslag. AU12 Samverkan mellan kommuner om samhällsorientering, m.m. Punkt 1 (Nämndemäns medverkan i kammarrätten) 1. utskottet 2. res. 1 (S, MP, V) Votering: 172 för utskottet 134 för res. 1 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 M, 19 FP, 16 C, 19 SD, 18 KD, 1 - För res. 1: 98 S, 21 MP, 15 V Frånvarande: 14 S, 8 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 3 (Ytterligare mål i samhällsorienteringen) 1. utskottet 2. res. 2 (SD) Votering: 286 för utskottet 20 för res. 2 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 S, 99 M, 21 MP, 19 FP, 16 C, 15 V, 18 KD, 1 - För res. 2: 1 S, 19 SD Frånvarande: 14 S, 8 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD (S) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. JuU24 Ökad säkerhet i 1 (Säkerhetskontroll i domstol) 1. utskottet 2. res. 1 (S, V) 3. res. 2 (SD) Förberedande votering: 117 för res. 1 19 för res. 2 170 avstod 43 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 174 för utskottet 113 för res. 1 19 avstod 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 1 S, 99 M, 21 MP, 19 FP, 16 C, 18 KD För res. 1: 97 S, 15 V, 1 - Avstod: 19 SD Frånvarande: 14 S, 8 M, 4 MP, 5 FP, 7 C, 4 V, 1 KD Punkt 2 Kammaren biföll utskottets förslag. 10 § (forts. från 7 §) Gymnasieskolan (forts. UbU15) 94 (V): Vad ska jag bli när jag blir stor? Den frågan har vi nog alla funderat över inte bara som små utan säkert också som vuxna. När jag gick på mellanstadiet drömde jag om att bli läkare. När jag gick på högstadiet ville jag bli journalist. När jag läste upp mina betyg på komvux var det för att komma in på lärarutbildningen. Min mamma jobbade på innan gick i konkurs. ska hon börja på en omvårdnadsutbildning. Saker och ting händer i livet. Därför är det viktigt med en utbildningspolitik som håller dörrar öppna och erbjuder flera möjligheter. Med den borgerliga regeringen har utbildningspolitiken tagit en annan riktning. Man tvingas att redan som elvaåring staka ut sin väg. Vi vet att ingen elvaåring klarar att göra detta på egen hand. Elever som har välutbildade och välbeställda föräldrar är de som kommer att ha fördelar, något vi ser resultat av . Den grundläggande tanken om en likvärdig skola för alla är som bortblåst. I stället har högeralliansen en elitistisk och trångsynt politik som innebär ökad sortering och utslagning. Den nya gymnasieskolan är ett stort steg tillbaka. Man tar ingen hänsyn till den omvärld vi befinner oss i. finns det helt andra krav från arbetslivet, och det finns framför allt helt andra krav från eleverna när det gäller hur deras liv och framtid ska forma sig. Med sin fyrkantiga och föråldrade samhällssyn skapar högerregeringen en gymnasieskola som inte är anpassad till vare sig samhällets eller elevernas behov av kunskaper och färdigheter. anser att fler elever måste få möjlighet att nå målen i gymnasieskolan. Såväl grund- som gymnasieskolan måste ta ett större ansvar för elevernas lärande. Regeringen lägger däremot hela ansvaret för måluppfyllelsen på eleverna själva genom att höja behörighetskraven till gymnasieskolans högskoleförberedande program utan att erbjuda eleverna mer och bättre hjälp. De nya behörighetsreglerna kommer inte att leda till att eleverna får bättre kunskaper eller att fler elever når målen. Däremot ökar sorteringen och utslagningen. anser att det går att ställa höga krav om eleverna får tillräckliga förutsättningar. Vi vill hålla fast vid ambitionen att ge alla elever i gymnasieskolan så goda kunskaper som möjligt och anser därför att alla nationella program ska ge grundläggande högskolebehörighet. Alla vill inte bli akademiker och kommer inte heller att bli det, men varför ska man tvingas bestämma det redan ? Att få behörighet att studera vid högskola innebär inget tvång. Det innebär en möjlighet för människor att välja själva. Regeringen vill inte ge alla gymnasieelever den möjligheten utan vill sortera eleverna och bevara akademin åt eliten. Regeringen säger sig vilja uppvärdera yrkesutbildningarna, men i själva verket visar man stort förakt för de elever som väljer ett yrkesinriktat program: De är skoltrötta, vet inte vad de vill och ska därför inte behöva bry sina hjärnor med sådant som samhällskunskap eller svenska. Trots att den nya gymnasieskolan bara har ett knappt läsår på nacken har elevernas signaler varit tydliga. Söktrycket på yrkesprogrammen har rasat, för att nu inte tala om lärlingsprogrammen, där varannan elev hoppar av på grund av missnöje med kvaliteten. anser att en modern gymnasieskola inte ska dela upp elever utifrån den föråldrade principen om de har ett gott läshuvud eller inte och därmed tidigt låsa in ungdomar i ett fack. Vi arbetar därför för en gymnasieskola som inkluderar alla och ger alla samma möjligheter. Därför måste alla program på gymnasieskolan ge eleverna förmåga att ta initiativ och lösa såväl teoretiska som praktiska problem, att tänka kritiskt, att ifrågasätta etablerade sanningar och att kunna arbeta både självständigt och tillsammans med andra. Det handlar om kunskaper som är nödvändiga i arbets- och samhällslivet, och som en bonus ger de även möjlighet att studera vidare. Lösningen är inte att ge gymnasieeleverna sämre kunskaper utan mer resurser och fler lärare för att alla ska nå de kunskapsmål som redan finns. Enligt statistik från har av dagens gymnasieelever planer på att börja läsa på högskolan. På omvårdnadsprogrammet är det av eleverna som har sådana planer. Det är endast naturvetenskapsprogrammet som har en högre andel elever som tänker läsa vidare. Det innebär att många kanske känner sig tvingade att välja ett högskoleförberedande program trots att de också är intresserade av ett särskilt yrke. Utifrån den sociala struktur som råder på de olika nationella programmen är det lätt att konstatera att den sociala snedrekryteringen på högskolan kommer att öka med regeringens nya gymnasieskola. Regeringen hänvisar till att man ska ha rätt att läsa in högskolebehörigheten inom ramen för ett yrkesprogram, men det är ett betydligt sämre alternativ än att gå ett högskoleförberedande program. Elever på yrkesprogram måste utnyttja det individuella valet eller ett utökat program för att läsa in de poäng som krävs för att få högskolebehörighet. Ändå kommer de inte att kunna konkurrera om studieplatser på högskoleutbildningar eftersom de inte ges någon möjlighet att läsa kurser som ger meritpoäng. De får även mindre utrymme att läsa in den särskilda behörighet som krävs för många högskoleutbildningar. Även de som läser in högskolebehörighet inom vuxenutbildningen får svårt att konkurrera om platser eftersom de hamnar i en särskild kvotgrupp i urvalet till högskolan. Varför ska dessa elever behöva gå en omväg och läsa mer? Varför inte ge alla rätten till en fullständig gymnasieutbildning? Till skillnad från regeringen anser vi i att kunskap är en demokratisk rättighet och därför ska vara till för alla. För är allas rätt till kunskap det viktigaste målet med utbildningspolitiken. Kunskap ger makt, och en bra skola är därför ett led i strävan mot ökad jämlikhet och minskade sociala klyftor. Alla ska ha samma möjligheter att skaffa sig kunskap och att utvecklas efter sina egna förutsättningar och oavsett bakgrund. Skolan spelar en betydande roll för att ge alla en grund att stå på och för att ge eleverna de redskap som behövs för att utvecklas i skolan men också i resten av livet. Vi vill ha en skola som även tillåter eleverna att drömma, en skola som hjälper eleverna att förverkliga sina drömmar och en skola som tillåter eleverna att göra andra val i livet än dem som de drömde om när de var små. Jag vill ha en skola full av möjligheter, inte en skola full av hinder. Därför yrkar jag bifall till reservation 5. Det går inte att låta bli att i det här sammanhanget också ta upp frågan om gymnasieskolornas marknadsföring. I går kunde vi i Ekot höra att det läggs betydligt mer pengar än vi tror på just marknadsföring. Vd:n för den stiftelse som driver Vackstanäs Gymnasiet i uttryckte sig på följande sätt: Av de pengar man får för att bedriva undervisning lägger man en del på marknadsföring. I ljuset av detta är det absurt att elever ska tvingas betala för skolmaten, som ju är grundläggande för att man ska orka med en hel dag i skolan. 95 (M): I den första delen av debatten kände jag att det fanns små tendenser till ett annat tonläge. Det kände jag när jag lyssnade inte minst till , som tog upp en del saker som enligt hennes ord var bra med den nya gymnasiereformen och som man kunde se positivt på. Jag tyckte att även hade en del formuleringar som tydde på något av ett nytt tonläge. Det man kunde bli bekymrad över då är hur det skulle bli med debatten: Det måste ju bli stuns i den. Därför var det skönt att i sedvanlig ordning kom med kraftfulla uttryck och kategoriska uttalanden. Det blir säkert en spännande debatt även . När man ser på samhället i stort och kanske särskilt på skolan är det lätt att man inskränker sig till att titta på ett par saker och bestämmer sig för en förklaringsmodell till varför problem och bekymmer ser ut som de gör. I skolans värld kanske man ofta fastnar för att det är läraryrkets sjunkande status som är problemet. Om man bara löser det löser sig allt annat automatiskt. Det kan också vara något annat som ordningsproblem eller kommunalisering. Man hittar sina favoritförklaringar och pratar bara om det. Jag tror att det är allt detta. Det är massor av saker som har skapat den situation som vi ser .