prot · GZ0974 · 2012-02-22 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Tredje vice talmannen meddelade att (MP) avsagt sig uppdraget som suppleant i försvarsutskottet. Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Anmälan om kompletteringsval till försvarsutskottet Tredje vice talmannen meddelade att de grönas riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som suppleant i försvarsutskottet. Tredje vice talmannen förklarade vald till suppleant i försvarsutskottet (MP) 4 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2011/12:FPM114 för förändringar: Vilka lärdomar kan vi dra av de senaste årens erfarenheter KOM(2012)7 till arbetsmarknadsutskottet 5 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2011/12:246 Till Interpellation 2011/12:246 Otrygga anställningar av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2011/12:248 Till Interpellation 2011/12:248 Arbetssökande med rätt till arbetslöshetsersättning av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2011/12:252 Till Interpellation 2011/12:252 Aktivt användande av lönebidrag för människor med funktionsnedsättning av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 6 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2011/12:69 till trafikutskottet /12:74 till socialutskottet Skrivelse 2011/12:71 till finansutskottet Redogörelse /12:RR1 till finansutskottet EU-dokument KOM(2012)55 till socialförsäkringsutskottet 7 § Kommissionens arbetsprogram Föredrogs utrikesutskottets utlåtande /12:UU4 Kommissionens arbetsprogram (KOM(2011)777). 1 (S): EU står inför två stora problem. Det ena är den massarbetslöshet som breder ut sig runt om i som även drabbar vårt land. Det andra är den låga tillväxt som just nu råder i EU. Det är en tillväxt som bedömer vara i genomsnitt kanske 1 ½ procent. En så låg tillväxt gör att det kommer att vara mycket svårt för EU och EU-länderna att hantera dels den massarbetslöshet som råder, dels de skuldkriser som råder. Hur ska vi få ordning på arbetslösheten och ekonomin när tillväxten är historiskt väldigt låg i ? Det är en stor utmaning som står inför. Det behövs tillväxtskapande åtgärder för att vi ska klara framtiden. Vi skulle behöva ha upp den genomsnittliga tillväxten med för att det ska vara realistiskt att klara de utmaningar som EU står inför. Vi socialdemokrater tycker att ett antal saker är viktiga att prioritera i det EU-arbetet. Det första är kampen mot arbetslösheten och att skapa tillväxt. Vi kommer inte att kunna enbart svälta oss ur den kris som råder . Det andra är att jobba med att öka jämställdheten. Ökad jämställdhet ger också ekonomisk tillväxt. Jag ska återkomma till det. Det tredje som vi tycker att EU ska prioritera är att arbeta med utbildning och att skapa ett verkligt livslångt lärande. Det måste växa fram en europeisk arbetslinje som vilar på en europeisk utbildningslinje. För att de människor som kommer i arbete ska kunna stanna i arbete behövs det också ett mänskligt arbetsliv. Det är ett arbetsliv där människor orkar jobba fram till sin pension och där människor jobbar i en miljö som är hälsosam och inte utsätter dem för vare sig faror eller gifter. Jag vill särskilt peka på en konsekvens av de gifter som olika personer på arbetsmarknaden utsätts för i sitt dagliga arbete. Det kan vara lätt att tro att det bara är en angelägenhet för dem som har de farligaste och skitigaste jobben. Men tyvärr stannar gifterna inte kvar på de platserna. De sitter i hår, hud och kläder och följer med resorna till och från arbetsplatserna. Vi är många som garanterat exponeras till och från våra arbeten eller studier. Vi exponeras för de gifter som vi själva inte har kontakt med i vårt dagliga arbete. Men genom att vi möter andra som jobbar i dessa farliga miljöer sprids gifterna till hela befolkningen. Detta är en angelägenhet för hela befolkningen och hela , precis som arbetslösheten är en angelägenhet inte bara för den som är arbetslös utan också för alla som är i arbete. Det är viktigt för oss socialdemokrater att EU har en social och ekonomisk utveckling. EU får inte innebära en social avveckling. Därför är det viktigt för oss att det är ordning och reda på den europeiska arbetsmarknaden. Det är kunskapslinjen och utbildningslinjen som ska leda till att vi i konkurrerar med omvärlden med kunskap och kompetens och inte genom låga löner, försämrade arbetsvillkor och allt farligare miljöer. Jämställdheten är viktig för oss socialdemokrater. Jämställdheten angår också hela arbetsmarknaden precis som arbetslösheten och miljöfrågorna i arbetslivet. Jämställdhet leder till tillväxt. Om det var ett jämställt arbetsliv i EU som helhet där lika många kvinnor som män andelsmässigt hade arbete och en avtalsenlig lön skulle det innebära en tillväxt för EU på . som är ett av de mest jämställda länderna inom EU har också en bit kvar till denna jämställdhet. För oss skulle jämställdheten innebära en bnp-ökning på . Där har vi ytterligare ett exempel på hur hela samhället vinner på att det blir bättre i samhället. Jämställdhet är inte bara en angelägenhet för dem som är åsidosatta. Det är en angelägenhet för hela samhället. Med detta yrkar jag bifall till den socialdemokratiska reservationen. Jag ser fram emot en god debatt om arbetsprogram . 2 (MP): Europeiska unionen står inför den största utmaningen på en mansålder, heter det i inledningsmeningen i det dokument där kommissionens arbetsprogram beskrivs. En korrektare formulering hade varit att tala om den största utmaningen någonsin och då inbegripa inte bara den akuta ekonomiska krisen utan även den mer långsiktiga klimat- och resurskris som dagens ohållbara ekonomiska system gett upphov till. Dokumentets underrubrik Att skapa europeisk förnyelse hade klingat mer trovärdigt om man vågat föra in de perspektiv som ett meddelande från kommissionen 2009 faktiskt förde upp på dagordningen och som bar titeln att mäta framsteg i en föränderlig värld. I det meddelandet slår kommissionen fast behovet av att utarbeta komplement till bnp, bruttonationalprodukt, som förmår spegla sociala och miljömässiga förändringar. Man ställer i utsikt att återkomma med mer konkreta förslag. Därför är det givetvis en stor besvikelse att inte något om detta återfinns i nu föreliggande arbetsprogram för kommissionen. Vi gröna är övertygade om att en ekonomi i balans förutsätter ekosystem i balans. En ekologisk omställning skapar massor av nya gröna jobb inom energieffektivisering, förnybar energi, kollektivtrafik och så vidare och visar hur kampen mot arbetslösheten och klimatförändringarna i hög grad sammanfaller. Det är glädjande att kommissionen framhåller hur satsningar på energieffektivisering kan frigöra stora resurser för investeringar i bland annat förnybar energi och där skapa miljontals nya arbetstillfällen. Att dra ned på resursslöseri, i stället för på barnbidrag och pensioner, är ett smart sätt att åstadkomma balans i ekonomin. Vindkraft, solenergi och flertalet andra förnybara energikällor skapar också förutsättningar för en mycket mer decentraliserad ekonomi än de megakoncerner som fossilsektorn och kärnkraften givit upphov till. Därför är det givetvis positivt att kommissionen skriver att man tänker föreslå en strategi för att påskynda utvecklingen av förnybar energi såväl på EU:s inre marknad som i grannländerna i södra . I den bästa av världar och det är väl den vi vill bygga skulle rent av kunna bli till det mare nostrum, vårt gemensamma hav, som det var och binda samman i stället för att särskilja. Ett öppet med en integrerad arbetsmarknad får emellertid inte bli till förevändning för att försämra löntagarnas villkor. EU-rättsfall som och visar att hänsynen till den inre marknaden på ett olyckligt sätt fått företräde framför fackens möjligheter att hävda rimliga arbetsvillkor för sina medlemmar. För är inte bara kampen för den yttre miljön viktig, utan vi betraktar också en människovärdig arbetsmiljö som en omistlig del av det goda samhället. Det är bra att kommissionen lyfter upp frågan om löneskillnader mellan kvinnor och män, men i övrigt är jämställdhetsperspektivet märkligt frånvarande. Och det är direkt pinsamt att frågan om funktionshindrades möjligheter på arbetsmarknaden helt utelämnats. lägger stor vikt vid värnandet av den svenska modellen och betonar att den öppna samordningsmetoden på arbetsmarknadspolitikens område inte får utvecklas i riktning mot ökad styrning och kontroll från EU-institutionernas sida. Jag yrkar bifall till reservation men ansluter mig i övriga delar i allt väsentligt till utskottsmajoritetens ställningstagande. 3 (SD): Från sida påpekar vi alltjämt att EU tar alltmer makt i anspråk på de nationella parlamentens bekostnad. I klartext hävdar vi alltså att ger eller tvingas ge upp del för del av den svenska självständigheten och kontrollen över vårt eget land. Det EU-ärende vi har att behandla, Kommissionens arbetsprogram , utgör knappast heller något undantag. Tvärtom visar det här arbetsprogrammet i stället alldeles bortsett ifrån vilka avgörande effekter det så kallade Lissabonfördraget redan har på EU:s makt över de nationella parlamenten glasklart att EU:s ambitioner inte alls stannar vid ett samarbete i stora och gränsöverskridande frågor. I stället för att behandla traditionella samarbetsfrågor, som miljösamarbete, handelsutbyte eller andra stora övergripande frågor, behandlar kommissionens arbetsprogram frågor som till exempel en gemensam ekonomisk styrning och samordning, en gemensam skattepolitik, en gemensam arbetsmarknadspolitik och en fortsatt väg mot en utökning av unionen till att även omfatta delar av . Dessutom handlar det om hur ska ges ökade befogenheter att snabbare, och mer eller mindre på dess egna villkor, ange den fortsatta så kallade integrationen, med andra ord maktöverföringen, i . Det är, fru talman, med andra ord inte precis några små frågor vi här i nu behandlar, utan det är politikens, demokratins och självständighetens innersta väsen och kärnfrågor. Ändå förväntar jag mig besynnerligt nog inget annat än en lättjefull inställning till värdet av att såväl diskutera detta som att inta en väsentligt mer radikal och tydlig svensk hållning mot EU:s makthybris. i stort sett samtliga partier är ju redan överens om att värdet av att få ingå i EU:s lilla maktklubb är så mycket större än värdet i att det svenska folket ska ha rätten och möjligheten att självt få avgöra hur man vill forma samhället. Av den anledningen ger man sig inte heller när folket, enligt riksdagsmajoritetens uppfattning, röstade fel i frågan om skulle gå med i eller ej. I stället propagerar man för nödvändigheten att genom europakten måste vara med och diskutera den ekonomiska annektering EMU-medlemskapet faktiskt kräver av medlemsstaterna. Men det är inte nog där. I stället är man också positivt inställd till att EU redan under innevarande år presenterar ytterligare förslag på det man kallar en reformering av den ekonomiska politiken i EU. Man invänder förvisso, med en svag majoritet, mot EU:s krav på att införa en finansiell transaktionsskatt på EU-nivå, men man invänder däremot inte mot EU:s krav att via energiskattedirektivet ange den svenska energiskattens minimiutformning och satser. Man är också, även om man inte så gärna erkänner det utåt, positivt inställd till att EU lägger sig i svensk arbetsmarknad. har vi det välkända och redan implementerade utstationeringsdirektivet, som innebär att arbetare från andra länder kan komma till och pressa ned de svenska lönerna genom att de undantas från svenska kollektivavtal. Till detta har vi också arbetstidsdirektivet, vilket anger villkoren för arbetsdeltagande. I kommissionens arbetsprogram föreslås vidare att svenska skattemedel ska användas för att motverka de effekter på sysselsättning som strukturomvandlingar har för vissa europeiska länder. Det kommer även att diskuteras hur anställningstryggheten ska försämras i och med EU:s intentioner att införa något av en flexicurity i unionen. Man föreslår dessutom, vilket också välkomnar, i ledet av EU:s öppenhetstänk även ett ramverk för att på europeisk nivå reglera ungdomsarbetslösheten där bland annat ungdomar förväntas söka arbete över hela unionen. Tillsammans med EU:s idé om att medborgarna i medlemsländerna ska bli trespråkiga blir den logiska följden av detta troligast att de svenska ungdomarna kommer att tvingas söka arbeten utomlands alternativt att tvingas avstå de ekonomiska skyddsnäten. Till det här, fru talman, har vi också det faktum att EU vill utöka unionen till att omfatta även delar av och och därigenom, inte minst, decimera redan näst intill obefintliga inflytande ytterligare. För att sedan finansiera uppbyggnaden av dessa samhällsstrukturer föreslår EU en ny förordning om Europeiska socialfonden, ESF. Inledningsvis innebär detta för del en utökad medlemsavgift på . Det troliga är emellertid att denna sammanföring medför så stora sociala problem att den ekonomiska belastningen ändå inte blir det största problemet. Det är därför oerhört viktigt att EU:s planer på att utöka sin finansiering genom en transaktionsskatt och en momsbaserad EU-beskattning inte bara begravs utan att utvidgningsplanerna också permanent stoppas. och har redan nog med problem att hantera. I denna mening är det därför högst anmärkningsvärt att utrikesutskottet särskilt understryker vikten av att fortsatt värna ett öppet med en fortsatt utvidgning. Av någon anledning ska till vilket pris som helst dras ned i fördärvet ju snabbare, desto bättre dessutom. Att kommissionen i sitt meddelande framhåller sin särskilda ställning som lagstiftare, med syfte att öka sin redan starka särställning troligast på ministerrådets och bekostnad, välkomnas följaktligen av riksdag eftersom det så att säga effektiviserar och förenklar lagstiftningen på EU-nivå. Jag hoppas att det med all önskvärd tydlighet framgår att min inställning till detta maktöverförande tankegods som EU nu under bara ett verksamhetsår presenterar ligger på ett väldigt skeptiskt plan. Det är ju lite det som är syftet med dagens debatt, det vill säga att utreda inställning till de inrikesfrågor som behandlas och kommer att behandlas och tas över på EU-nivå. Låt mig därför klargöra att mitt och mitt partis syn på Europafrågor är genomgående och principiellt att besluten och makten över ska utgå från det svenska folket. Det är i ironins namn just vad som står i regeringsformens första paragraf. Ändå vet vi att åtminstone av ärenden redan härrör från Europeiska unionen och att detta antal stadigt kommer att öka. Vi vet också att EU, bortsett från detta verksamhetsår, i linje med regeringens idéer har fört fram tankar om att höja pensionsåldern inom EU:s medlemsländer, där delar av pensionsfinansieringen inte minst ska ligga på privat nivå. Vi vet att det så kallade Erasmussamarbetet troligtvis kommer att leda till att en kvot av svenska ungdomar kommer att tvingas slutföra sina utbildningar i andra EU-länder. Vi vet att EU går vidare med att samordna de sociala trygghetssystemen. Vi vet att EU planerar att slutföra systemet av beskattning av handeln. Därefter kommer EU:s nästa fördrag att planeras och verkställas. Om inte har bytt sammansättning i denna kammare kommer det garanterat att medföra att unionen ytterligare så att säga integreras och att ytterligare makt överförs från till . Gårdagens meddelande om att EU:s axelmakter och nu har slutit ett avtal om att samordna skattepolitiken är i detta sammanhang förstås en god fingervisning om vad som komma skall, om vi inte i demokratins namn sätter ned foten ordentligt och begär ett svenskt utträde ur Europeiska unionen. Med de orden avrundar jag mitt anförande om kommissionens handlingsprogram med att yrka bifall till reservation. Jag önskar också avslutningsvis föra till protokollet att den sista meningen i vår reservation inte är korrekt och att vi alltså inte utöver det vi har anfört i vår reservation i övriga frågor i allt väsentligt ansluter oss till utskottsmajoritetens demokratifientliga ställningstagande. I detta anförande instämde (SD). 4 (V): Jag vill börja med att säga att det finns mycket i utskottsbetänkandet som är ganska sunt, som bygger på en skepticism mot att EU tar åt sig alltför mycket rättigheter att bestämma, tar åt sig alltför mycket möjligheter att använda ekonomin på ett expansivt sätt. Det finns ett motstånd från det svenska parlamentet mot att nedskärningspolitiken blir alltför omfattande, eftersom utskottet inser att det också kan få kontraproduktiv verkan, nämligen att man låser fast sig i en recession. Det finns alltså delar i utskottets resonemang som kan ansluta sig till. Men jag vill självklart ändå yrka bifall till reservation 4. Anledningen är att den stora skillnaden mellan utskottsmajoriteten och går i synen på krisen, dess orsaker och vilka metoder som ska användas för att bekämpa den ekonomiska krisen. Orsakerna menar jag är en otyglad bank- och finanssektor, en högerpolitik som redan i sig har rivit isär samhällen, korruption i många fall men inte minst den skandalösa utformningen av euron som valuta, som har inneburit att centralstyrningen har skett på ländernas bekostnad och som har lett till att vi har en situation där ränte- och valutapolitiken bestäms i utifrån i huvudsak ekonomiska situation, vilket är förödande för , , , , och många av de länder som står inför problem. möter man det med sämre pensioner, lönesänkningar och nedskärningar av fackliga rättigheter sådant som även Alliansen åtminstone i ord brukar säga sig vilja bekämpa. Det är fel väg. EU lägger sig nu till och med i lönebildningen, vilket var nästan otänkbart för . Då var det tydligt att EU inte skulle ha med lönebildning och arbetsmarknadsfrågor att göra på det sättet. Det är tydligt att det finns ett demokratiförakt bakom de åtgärder som diskuteras. Demokratin ses som ett problem. Folkvalda politiker som kan avsättas eller väljas om är inte en lösning för Europeiska unionen i tider av kris, utan då vill man ha teknokrater som fattar de avgörande besluten, antingen teknokrater som tar ansvar i regeringsställning eller också teknokrater i form av eller , som ingen väljare kan välja bort. Det är ett mycket större problem i sin förlängning än vad den ekonomiska krisen riskerar att vara. Om demokratin inte längre ses som handlingskraftig i tider av kris, då kommer inte uppslutningen bakom demokratin att vara självklar heller. Detta är på europeisk nivå motsvarigheten till den enda vägens ekonomiska politik. Den är lika fel i som den var i 19911994, när yttrade orden om den enda vägens ekonomiska politik . I stället finns det naturligtvis möjligheter att välja en annan väg. Men då krävs det att man bekämpar arbetslösheten på riktigt. Då krävs det att man tar sysselsättningsfrågorna på allvar. Då duger det inte med nedskärningar. Det är tvärtom så att när allt färre får rimliga villkor vid arbetslöshet och sjukdom, då kommer också efterfrågan på varor och tjänster att sjunka ytterligare, och så kommer vi att ha den negativa spiral som leder till att vi inte får efterfrågan som ger jobb. Det är det vi har förstått i historiskt sett. Det är därför vi har hållit uppe konsumtionen även för den som har varit sjuk. Det är därför vi har sett till att ha det som på ekonomspråk kallas automatiska stabilisatorer, nämligen en hyfsad socialförsäkring, en sjukförsäkring och en a-kassa som gör att människor faktiskt slipper att lämna hus och hem när de drabbas av den olycka som det innebär att bli långvarigt sjuk eller arbetslös. Så har vi kunnat hålla uppe efterfrågan på varor och tjänster, vilket har gjort att samhället trots nedåtgående, dåliga konjunkturer ändå har kunnat hålla uppe ett mått av efterfrågan som har lett till nya jobb. Detta överges nu fullständigt på europeisk nivå. Vill man bekämpa rasismen det vill många, fast inte alla är det viktigaste man kan göra att se till att klyftorna inte ökar ytterligare, för när klyftorna ökar, då kommer de enkla, antiintellektuella problemlösarna fram som påstår att det är invandrarnas fel, som påstår att det är något yttre hot som ligger bakom de ökande klassorättvisorna. Vi vet att det inte är sant. Men vi vet att grogrunden för rasismen alltid ökar i tider av kris. Då måste man särskilt se till att de åtgärder som görs inte ytterligare drar isär samhället. Man måste i stället försöka hålla ihop samhället och se till att de försämringar som måste till i tider av kris också bärs solidariskt. Jämställdhet och jämlikhet är inte bara vackra ord. De måste också innebära något i praktisk handling. När utskottet talar om vikten av kvinnors deltagande på arbetsmarknaden och när man talar om vikten av jämställda villkor men inte kritiserar de försämringar som leder till att kvinnor i större utsträckning ses som reservarbetskraft, då är man inte riktigt konsekvent. Kraven på hållbar utveckling måste leda till investeringar, måste leda till att man satsar på nya, gröna jobb som också kan vara en väg ut ur krisen. Det krävs en annan politik. Dessutom måste respekten för fackliga rättigheter återupprättas. Det finns många som kommer att säga goda saker i debatten, och det finns några som redan har gjort det. Jag tycker att i allt väsentligt sade bra saker, och jag tycker att sade bra saker. Problemet för de två partierna är att de inte är tillräckligt konsekventa. Om ni menar allvar med fackliga rättigheter och en arbetsmarknad som bygger på rättvisa, då har ni tillsammans med oss möjligheten att se till att inte ratificeras i riksdag förrän vi har ett socialt protokoll på plats. Säger ni ja till det har vi som minoritet makten att förhindra en fördragsändring med kravet på ett socialt protokoll. Vi i räcker ut handen till Socialdemokraterna och för att tillsammans med oss förhindra att EU fortsätter utan att se till att fackliga rättigheter tas på allvar. Fina ord räcker inte! Dessutom måste jag säga: Den socialdemokratiska reservationen är mycket välskriven och tar upp bra saker. Men att bedöma den i samma andetag som man diskuterar europakten och från Socialdemokraternas sida är beredda att ställa sig bakom den europakt som just motverkar mycket av det man säger sig vilja stå för, det är fullständigt obegripligt för mig. Det rimliga vore i stället att man förstärkte kritiken mot den politik som riskerar att leda till ytterligare orättvisor på arbetsmarknaden, ytterligare klasskillnader och ännu mindre jämställdhet mellan kvinnor och män. Det är det stora problemet med kommissionens arbetsprogram likaväl som med politiken i många EU-länder. Det är högern som styr. 5 (M): Vi ska debattera utrikesutskottets utlåtande över arbetsprogram . Det är ett dokument som täcker många viktiga frågor allt från klimatfrågan, kampen mot den organiserade brottsligheten till asyl- och migrationsfrågor och mycket annat. Men framför allt handlar det, förståeligt nog, om hur och EU ska tackla den djupa ekonomiska krisen. Mycket talar för att också 2012 kommer att bli ett turbulent år för den europeiska ekonomin. I kristider ställs ofta viktiga frågor i syfte att omvärdera sakernas tillstånd. Det är naturligt och bra. Men risken är också stor för att man tar de korta vägarna och de snabba genvägarna. Trots de stora möjligheter till förbättringar som finns, finns också risken att man i sin iver gör fel och fort. Kriser kan därför utgöra en grogrund för farliga förenklingar och politisk populism av värsta sort, i värsta fall också för politisk extremism och till och med våld.