prot · GZ09112 · 2012-05-10 00:00:00 — Det vi debatterar , de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation, styr vilka lagrade uppgifter telekom- och internetföretag kan tvingas lämna ut till myndigheterna och när. Detta är inget nytt, utan lagstiftning om detta finns . Att lösa allvarliga brott genom att spåra misstänkta via hur de ringt eller via avlyssning är ett av flera verktyg för utredning som polisen har och självklart behöver även . Dagens ärende handlar om förändringar som den lagstiftning kommer att få som träder i kraft . I lagförslaget finns det vissa förändringar som jag återkommer till. Men det jag tycker är väldigt viktigt är att man förstärker och förtydligar rättssäkerheten och integritetsskyddet. Rättssäkerheten och integritetsskyddet stärks genom att: inhämtning får ske bara i vissa särskilt angivna syften det ställs krav på betydelsen av uppgifterna och i vilket syfte de inhämtas en proportionalitetsbedömning ska göras i varje enskilt fall reglering om underrättelse till enskild vid hemlig tvångsmedelsanvändning ska gälla löpande ska utöva tillsyn över inhämtningen det införs en reglering av hanteringen av överskottsinformation samt bevarande och behandling av inhämtade uppgifter. Vad är det då vi pratar om? Jo, det handlar om att användning av hemlig övervakning kan ske hos polismyndighet eller i underrättelseverksamhet detta efter beslut av myndigheten med en anmälan till . Detta kan användas för att förebygga, förhindra eller upptäcka brott där straffet är fängelse. För att information som man får fram i underrättelseverksamheten sedan ska kunna användas i en förundersökning krävs det tillstånd för hemlig övervakning, vilket prövas i domstol. Hemlig övervakning kan användas i en förundersökning efter prövning i domstol. Hemlig övervakning får användas vid brott som föreskriver fängelse eller längre. Hemlig avlyssning används vid förundersökning efter prövning av domstol. Där gäller att detta får användas bara för brott som föreskriver fängelse eller längre. Avlyssning och övervakning vid förundersökningar får ske enbart om någon är skäligen misstänkt och åtgärden är av synnerlig vikt. Den lagstiftning jag talar om skiljer sig inte stort från dagens regler. Men förtydliganden görs när det gäller information som man får fram i underrättelseverksamheten. har vi sett en ökad brottslighet på nätet. Det gäller framför allt personer som utsätts för hot, förföljelse eller förtal. Det gäller också vuxna som tar kontakt med barn i sexuella syften. Listan kan tyvärr göras lång. Många av dessa brott är grovt integritetskränkande för brottsoffret. Det som finns på nätet finns där för alltid. De flesta av dessa brott har böter i straffskalan, vilket innebär att polisen inte kan få fram vilken person som finns bakom ett namn eller ett IP-nummer. Det tycker vi är ett problem, så utifrån det ändras lagstiftningen så att brottsbekämpande myndigheter får utökad rätt att få fram abonnemangsuppgifter. Abonnemangsuppgifter är uppgifter om namn, telefonnummer och/eller IP-nummer som faktura skickas till. Därefter måste brottet utredas. Det är inte självklart att den som får fakturan har begått brottet. Därför måste man göra en brottsundersökning efter det här. Men man måste ha en möjlighet att veta vart man ska vända sig. Andra uppgifter än identitetsuppgifterna får man inte plocka ut, så man kan inte få andra IP-nummer som är använda. Inte heller kan man få fram vilka andra hemsidor som det kommunicerats med eller som besökts. Detta tycker jag är en väldigt viktig del. Jag vet att mina vänner i Alliansen kommer att ta upp delar av de här frågorna. Vi i Alliansen anser att förslagen är väl avvägda. Att lösa grova brott är viktigt för brottsoffret och för samhället. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 6 (V) replik: Egentligen har jag en huvudfråga till dig, . Jag vet att din partiordförande sade att vi inte ska jaga en hel generation. Jag tror att han med det menade att vi inte ska lägga en massa tid, kraft och resurser på att jaga ungdomar som fildelar. I ditt anförande talade du själv om vikten av att bekämpa grov brottslighet. Det instämmer jag i, för det är mycket viktigt. Men de ändringar som föreslås avseende 6 kap. lagen om elektronisk kommunikation handlar om att man sänker kraven på när man ska få ut känsliga användaruppgifter. Man går ifrån detta med grov brottslighet. I stället handlar det bara om bötesstraff. Då hamnar man i att polisen ges möjlighet att jaga fildelare. Jag tycker att man då hamnar snett eftersom man släpper den mer strikta avgränsningen att det är grova brott som ska bekämpas och går över till att det i princip kan gälla vilket brott som helst. Exempelvis kan en hel generation av fildelande ungdomar känna sig hotade av detta. Tycker verkligen att det här är ett steg i rätt riktning? Anser inte att det här riskerar att leda till att en hel generation nu kommer att jagas av polisen? 7 (M) replik: Det blir en väldigt underlig debatt när detta med abonnemangsuppgifter blir till att få ut känsliga uppgifter. Väldigt ofta har vi våra abonnemangsuppgifter i telefonkatalogen i och med vårt telefonnummer. Vi kan gå in på och få ut uppgifter. Jag kan inte se att abonnemangsuppgifter är känsliga uppgifter. I de allra flesta fall är det väldigt öppna uppgifter. Jag tycker alltså inte att det är att få ut känsliga uppgifter. Dessutom tycker jag att det är oerhört väsentligt att polisen får dessa verktyg för att kunna följa upp de andra delar som pågår på internet och som jag tycker är mycket värre. Det är kränkningarna av yngre som pågår, eller gromningsbrott. Vi vet att folk på nätet emellanåt känner att slussdörrarna är öppna, att man får uttrycka sig precis hur man vill. Detta är oerhört kränkande för många människor. Jag hoppas, om det över huvud taget blir så att polisen jobbar med detta, att det är det man prioriterar. Jag har svårt att se att polisen kommer att prioritera illegal fildelning på bötesnivå, men det är naturligtvis någonting vi får följa. Att vi får ut abonnemangsuppgifter som i många sammanhang är helt offentliga uppgifter tycker inte jag är känsliga uppgifter. 8 (V) replik: Ditt svar tycker jag inte känns betryggande utifrån ett integritetsperspektiv, måste jag säga. Visst är det så att våra IP-adresser är hur lätta som helst att ta reda på; du kan med bara några knapptryck ta reda på vad du har för IP-adress. Men poängen är om polisen kan få ut din IP-adress och veta vad du gjorde på nätet vid vilket tillfälle. Det är då integriteten kränks, och det är detta det handlar om att man ska kunna jaga människor ute på nätet. Sedan finns det en del andra personer man också kan jaga, men den stora risken är att det är en hel generation av fildelare som kommer att drabbas i detta. Det låter bra när du säger att du inte tror att fildelare ska behöva jagas av polisen, men hur vet du egentligen det? Ifall verkligen hade värnat integriteten på nätet kanske ni åtminstone hade kunnat lägga fram några förslag för att skydda fildelare, men så är det inte. Ni har i stället svalt detta rakt av. Ja, det är till och med ert förslag. Jag måste alltså säga att jag utifrån det svar jag nu hörde känner mig mer oroad än tidigare, utifrån ett integritetsperspektiv. Detta ger nämligen polisen alla möjligheter att se vad människor har gjort på nätet. 9 (M) replik: Vad polisen kan begära ut är ett IP-nummer vid ett givet tillfälle och vem som stod bakom detta IP-nummer vid det givna tillfället. Man kan inte fråga vad de har gjort mer och plocka fram all historik, och det är väl det som är den stora skillnaden. Sedan får polisen avgöra om man ska gå vidare med en förundersökning, och utifrån den aspekten kan man komma in på andra delar. Min upplevelse av polisen är dock att man i regel inte prioriterar bötesbrott när man prioriterar vilka brott man jobbar med. Jag har en liten reflexion och en kommentar till det du sade i talarstolen, . Du sade att man ska bejaka den nya tekniken. Ja, det ska man absolut. Du sade också att det är bra med fildelning. Ja, det tycker jag också, men jag tycker inte att det är bra med illegal fildelning. Jag tycker att man måste ha respekt för dem som har skapat ett verk. Om de inte vill att deras verk delas tycker jag att det är väldigt viktigt att vi visar den respekten. Den nya tekniken och möjligheten att ha kontakt med människor över hela jorden är dock helt fantastisk, och självklart ska vi alltid bejaka den. 10 (FP): Vi ska nu prata om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av detsamma. Detta är saker som per definition är lite lätt obehagliga. Det innebär att vi också på detta område på det elektroniska torget och i det elektroniska samhället måste reglera när, var och hur polisiära myndigheter och andra myndigheter ska få kliva in och skapa den balans som är så viktig mellan människors rätt till frihet, rätt till trygghet och skydd för integriteten. Detta står mot varandra. När man lyssnade på från kändes det som att internet, telefonkommunikation eller kommunikation i största allmänhet är något som ska vara helt laglöst. Så är det inte. Det är extremt reglerat, alltifrån hur man får trycka skrifter till vad man får säga i kammare eller på torget. Man får inte maskera ansiktet hur som helst om man ska demonstrera. Det finns mängder av regleringar, som vi har för att se till att vi har ett rättssäkert samhälle som balanserar olika intressen. Det är det som är integritet. Integritet är inte en enskild position där man kan säga: Jag är för integritet. Ja, det är väl alla? Integritet i praktiken handlar om balans. Vi håller på att diskutera omregleringen av dagens regelverk, som är för otidsenligt och för rättsosäkert. Begreppen behöver förtydligas, och vi ser nu till att tuffa regelverk blir huvudarena när man ska avgöra dessa svåra och mycket viktiga ärenden. Det innebär också att det som huvudregel blir domstolar som blir arenan att polisens i praktiken lite för fria förhållningssätt snävas in. Det tycker vi liberaler är väldigt viktigt. Det ska också erkännas att det faktiskt, vilket var uppe i replikskiftet , finns brott som de facto begås på nätet eller elektroniskt som också måste upp och lagföras men som inte når upp till den höga, strikta reglering som krävs för att vi ska kunna gå in och kontrollera och dessutom avlyssna telefonsamtal. Min slutsats är dock, precis som sades när vi lagstiftade om Ipred det var uppe då att vi rimligen måste komma fram till att polisen ska ha möjlighet att ta reda på uppgifterna vem som har en viss adress, på samma sätt som polisen kan kolla upp andra uppgifter vid misstanke om brott. Här låter det som att polisen ska kunna börja trakassera människor hur som helst. Det är dock noga reglerat när polisen får börja utreda brott; det får de inte göra för att de känner för det hur som helst. Det är väldigt tydligt i bland annat . Jag tycker att det kommer fram bra i diskussionen här att det finns människor som kränks väldigt mycket. Inte sällan är det unga människor som får sina liv kanske förstörda av det som händer, eller om det finns sjukt äckliga gubbar som håller på och jagar småflickor, för att ta det vanligaste exemplet. Lösningen kan inte alltid vara längre och hårdare straff för att vi ska komma upp till att kunna använda oss av denna kontrollmöjlighet. Jag menar att om det är unga som håller på och förstör livet för andra ska det upp och klarläggas. Vi ska säga: Så här gör du det är inte tillåtet, och eventuellt är det ett brott. Då ska personen kunna dömas. Det kan ju inte vara så att den gapigaste eller mest brutala personen ska få härja på internet och att vi andra ska kliva tillbaka. Vad är det för frihet? Det är inte frihet; det är våldets anarki står här och förespråkar, tillsammans med andra som tycker att frihet är laglöshet. Jag tycker faktiskt att detta är häpnadsväckande, och rätt okunnigt om hur verkligheten ser ut och hur unga människor kan drabbas på internet när inte polisen kan utreda brott. Jag tycker att det är polisen som ska utreda brott i vårt land. Det ska inte vara någon annan. Det ska inte var någon privatdetektiv, det ska inte vara och det ska inte vara jag. Det ska vara polisen. Jag vill säga att arbetet med lagpaketet har varit komplicerat. Avvägningarna är många, och jag tycker att vi har hittat en bra balans. Det är människovärdet vi någonstans vill värna, där man balanserar effektivitet, integritet och trygghet. Historien är lång. Detta började med Beredningen för rättsväsendets utveckling. Det kom ett delbetänkande 2005. har ett delbetänkande som vi också har plockat upp. Vi har hållit på . Det är inte så att vi har kommit på att vi nu ska ändra något och att det inte är berett. Det är väldigt väl förankrat i fem partier i riksdag. Jag tycker att det visar hur komplext det är när man ser alla de lagar vi måste ändra. Vi har valt att jobba med rättssäkerhet och integritet på ett mycket bra sätt i det här landet. Då ändrar man lagstiftningen. Det handlar om , och det är . Det är internationell rättslig hjälp i brottmål när det är gränsöverskridande. Det är elektronisk kommunikation, som nämndes förut. Det handlar om hur vi ska utreda särskilt samhällsfarliga brott det är ju inte alla som håller på med lite förtal på internet, utan en del håller på att planera ganska obehagliga saker som att spränga något eller mörda massor av människor. Allt det där går vi igenom i propositionen och får stöd för i betänkandet. Vi är också tydliga med att de avvägningar som har gjorts klarar vår egen regeringsform, , FN:s konvention om de medborgerliga fri- och rättigheterna, och det är viktigt. Men vi har också med allt om offentliga ombud, detta om rapporter till , den breddade uppgiften för . Vi reglerar när uppgifterna ska få sparas, hur länge de ska få sparas och när människor ska underrättas. Det här finns med för att hitta en balans i ett så här komplicerat ärende. Det är väl balanserat. Slutligen, herr talman, kan vi konstatera att det nu pågår en slutspurt i så kallade största gangstermål i . Här vet vi att dessa uppgifter har spelat en mycket stor roll i den våldsspiral som rullas upp i . Man har kunnat inhämta och bearbeta elektronisk information. Det kommer förhoppningsvis att leda till att färre människor drabbas av mycket våldsam brottslighet. Det innebär också att de personer som har begått brottsligheten, hoppas jag, blir inlåsta ganska länge, för det är oacceptabelt. Vi värnar integritet, vi skyddar människor. Men det är svårt, för det är väl självklart så att ingen vill att vi ska ha dessa regleringar om de inte behövs. Jag tycker att propositionen är välformulerad och att vi har redovisat de krav vi har på garantier för integritet och medborgerliga rättigheter i övrigt. När liberalerna kan stå bakom detta tillsammans med resten av regeringen och Socialdemokraterna är vi ärliga med en sak, att framtiden kommer att möta nya utmaningar. Vi har hållit på att reglera det här området , och vi kommer att reglera det till, för internet och ny teknik är ingen frizon. Det är inget High Chaparral där du gör vad du vill. Vi måste uppnå en balans och skapa ett fritt rum där alla får tillgång, inte den som är mest våldsam, mest kraftfull och som tänker begå värst brott. Jag yrkar bifall till betänkandets förslag till beslut och till propositionen. 11 (V) replik: sade någonting väldigt sant i sitt anförande, i alla fall en sak, att det handlar om avvägningar, helt enkelt vad som ska väga tyngst. Det är väldigt lätt att säga att jag är för integritet. Det kan vem som helst säga. Och jag instämmer i att det är viktigt att göra avvägningar från fall till fall. Vi i tycker att teleavlyssning är ett stort intrång i en människas integritet, men om det handlar om misstanke om väldigt grova brott ska polisen efter beslut av åklagare kunna avlyssna grova brottslingars telefoner. Det är också någonting som används alltmer av polisen. Det är ett exempel. Men den generella avlyssningen, registreringen av helt vanliga människors vanor på internet, är det som vi vänder oss emot. Jag räknade upp FRA, Ipred, ACTA på global nivå och senast datalagringsdirektivet. Det är alla exempel på det som vi tycker leder till en form av övervakningssamhälle. I det här fallet tycker vi, precis som Datainspektionen, att ifall nu bara bötesbrott ska räcka för att man ska få hämta ut information om människor är det oproportionerligt. Det kommer att leda till en stor risk för att polisen kommer att lägga resurser på att jaga människor som i princip begår väldigt ringa brott, när de borde lägga sitt fokus på den grova brottsligheten. Det är därför som vi är emot ändringarna i lagen om elektronisk kommunikation. 12 (FP) replik: Naturligtvis kan man vara emot detaljer i det här och tycka att vi ska reglera annorlunda. Jag har full respekt för det. Jag vill bara säga att mitt anförande gick ut på att frågan är beredd . Det är liksom ingenting som någon kom på och skrev en proposition, utan frågan är prövad under en mycket . Därmed har också beredningen varit ytterst seriös, tycker jag. När det gäller balansfrågan kan jag bara konstatera att i stort sett alltid säger nej. Varenda gång vi har en debatt i den här frågan säger nej, nej, nej och med samma argument. Men det är bra att du erkänner att den som är misstänkt för att systematiskt mörda små barn ska kunna telefonavlyssnas. Det är ett steg framåt. Så måste jag i alla fall tolka ditt inlägg. Men några gränser i övrigt vet jag inte om ni är beredda att dra, för varje gång som vi har ändrat den här gränsen och utökat möjligheterna till telefonavlyssning har varit emot det. Men någon massmördare ska kunna avlyssnas. Det är ett steg framåt från . Här är det balans. Vi hörde på inläggen här att det finns de som tycker att det här är för menlöst. Propositionen är en strömskena som vi försöker gå på. Vi balanserar människovärde, integritet, effektivitet och rättssäkerhet. Någon tycker att det är helt menlöst, att här behöver det blåsas på. hade ju ett sådant inlägg här : Här ska det registreras mer. Ni säger att här ska det inte registreras. Ursäkta, jag är en tråkig mittenpolitiker. Jag försöker balansera. Det är en liberal tradition att väga argument mot varandra, att hitta balans i samhället och se till att det blir så öppet, så tryggt och så fritt som det bara är möjligt. Men det går ju alltid att angripa varenda detalj och säga att det är för lite eller för mycket. Jag konstaterar att tycker att det är för mycket. tycker att det är för lite. Och jag är väldigt nöjd, . 13 (V) replik: Jag tycker nog att i den här frågan ligger närmare är . Det är lite av en ytterlighetspolitik som man bedriver när man vill registrera alltmer av vad människor gör på internet. Även om det har sin grund i polismetodutredningen förstår jag inte poängen med att polisen ska få ut abonnentuppgifter när det handlar om ringa brott och när vi vet att en och en halv miljon människor fildelar. Det är dessa människor som kan drabbas av de ändringar som och andra , tyvärr, troligen kommer att rösta för. Du talade med stor entusiasm och trovärdighet, , om att komma åt äckliga gubbar på nätet, hatbrott och sådana saker, och det ska man verkligen ta på stort allvar. Men det jag tycker att du och många andra glömmer bort i den här debatten är utgivarna och vad de har för ansvar. Allt fler tidningar går mot modererade kommentarsfält och inlägg, alltså att man ser att det inte är något angrepp på någon person innan man släpper ut det eller att man snabbt som attan i efterhand rensar bort attacker på enskilda. Det tycker jag är helt rätt. Vi måste se till att de som lägger upp hemsidor och de som har tidningar på nätet tar ett större ansvar. Man kan inte ropa på polisen och tro att polisen ska lösa allting. Jag tror nämligen inte att det här kommer att leda till något större verktyg för polisen. I dagens säger från att de har den information som de behöver när det handlar om att bekämpa barnporr och andra hemska saker på nätet. 14 (FP) replik: I vår argumentation i både proposition och betänkande är vi tydliga med att när det gäller grövre barnporrbrott är det inget problem . Men det här handlar om gromning, förtal, olaga hot och den typen av förföljelser som förstör livet för mängder av unga människor, och står på deras sida. Vi tycker att alla ska ha tillgång till internet, inte bara den som är störst, fränast och värst utan också människor som utsätts för hot. Vi ser det som en del av samhället, och vi älskar verkligen ny teknik. Men sade förut att vi ska bejaka den. Det är ungefär som att säga att jag bejakar bilen, men vi har inga trafikregler, eller att vi har uppfunnit yxan, så nu kan vi använda den utan att vara olagliga. Det är ju jättekonstigt. Om man utsätts för ett brott, oavsett om det är i kammaren, på eller på internet, har jag ingen annan lösning än att det är polisen i vårt land som ska lösa det. Det är en del av det liberala samhällskontraktet att vi tror att detta sköter myndigheterna, och vi har kommit ifrån tiden när det var öga för öga, tand för tand och vi trodde på våldsmonopolet. Då måste polisen ha den möjligheten. Dessutom blir det motsägelsefullt när säger att vem som helst kan ta reda på en IP-uppgift , så det kan ju inte vara så svårt. Det är väl anonymiteten i det här som ytterst är ute efter. Ska internet vara till för alla är det viktigt att polisen vid misstanke om brott kan bekämpa det. Vi tycker olika. Jag tycker att fildelning är dåligt, och jag tycker att snatteri är dåligt. Jag tycker att det är fel att inte hålla sig till upphovsrättsinnehavarnas regler. Jag tycker också att det är fel att stjäla småsaker på Åhléns. Jag tycker att båda sakerna är fel. Polisen kommer aldrig att ägna sig åt att jaga dem som stjäl dubbeldajm eller felaktigt laddar ned två filmer. Men det är väl ändå rimligt att de kan utreda båda brotten? 15 (C): debatterar vi, och ska fatta beslut om, ett antal viktiga frågor. Jag trodde inte att det här skulle bli en fildelningsdebatt. Det är inte riktigt det som betänkandet handlar om, men det finns tydligen en del som har för avsikt att debattera fildelning i stället. De frågor som vi fattar beslut om är viktiga för att polisen ska kunna utreda brott, men de är också viktiga för att öka rättssäkerheten. Precis som föregående talare var inne på har det här behandlats och utretts i en rad olika utredningar . Jag kan också berätta att jag själv satt med i en politisk referensgrupp 20062007. Vi försökte ta reda på i vilken omfattning som polisen använder den här typen av uppgifter. Det är inte så svårt att titta på hur polisen får ut trafikuppgifter enligt regler. Vi får en skrivelse från regeringen. Där står hur ofta man har använt den här typen av uppgifter och om det har varit effektivt. Vi kan tycka att vi ska förbättra detta, och det pågår också. Det är inga problem. Men det finns ytterligare en lag, nämligen lagen om elektronisk kommunikation, och polisen kan få ut precis samma uppgifter genom den lagen. Det är två olika lagar, men man kan få ut samma uppgifter. Då försökte vi ta reda på hur ofta polisen använde sig av lagen om elektronisk kommunikation för att få ut den här typen av uppgifter. Svaret var att det inte fanns någon sådan statistik. Varje polismyndighet sköter det här för sig, och det förs ingen statistik över det totala. Till slut fick vi fram en bedömning. Det var inget säkert resultat men en bedömning att polisen hade fått ut ungefär 8 000 uppgifter . Då ska man komma ihåg att fick polisen ut ungefär 1 000 uppgifter enligt regler, det vill säga det som vi får den årliga skrivelsen om. Åtta av nio gånger som polisen får ut den här typen av uppgifter finns inte med i den årliga skrivelsen. Vi som satt i den politiska referensgruppen hade alla samma syn: Det här är inte rättssäkert. Åtta av nio gånger som de här uppgifterna kommer ut går polisen direkt till teleoperatören och får ut uppgifterna. Det görs ingen rättslig prövning för att de ska få ut dem.