prot · GZ09111 · 2012-05-09 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om frågestund (ändring) Förste vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle statsrådet (M) närvara i stället för utrikesminister (M). 3 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2011/12:Fi15Fi18 till finansutskottet /12:So9 till socialutskottet /12:Fi20 till finansutskottet 4 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2011/12:JuU8 utlåtande /12:AU14 betänkanden /12:UbU13 och UbU14 betänkande 2011/12:KrU9 5 § Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen 2011 Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2011/12:UU10 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen 2011 (skr. 2011/12:105). 1 (S): , , firas runt om i vår världsdel. är det exakt , den dåvarande franske utrikesministern, presenterade den så kallade Schumanplanen, som kan sägas vara inledningen på det samarbete vi nu har inom EU. Det är också därför som den här dagen firas. föreslog att man skulle ha en överstatlig kontroll över kol- och stålindustrin, dels för att den var viktig för att tillverka vapen, dels för att den var viktig för de industrialiserade ekonomierna i . Tanken bakom förslaget var just att fläta samman ekonomierna, inte minst och , så att man blev ömsesidigt beroende och så att risk för ytterligare krig skulle försvinna. hade vi en period där och hade bekrigat varandra vid inte mindre än tre tillfällen . Två av dessa utmynnade i världskrig. Tanken bakom Schumanplanen var just fröet till det fredsprojekt som vi ser i . Det fredsprojektet har fortfarande attraktionskraft. När vi blev medlemmar i 1995 var det fortfarande krig på . bekämpade serbiska, bosniska och kroatiska styrkor varandra. Detta är nu historia. Vi fick ett besked från EU om att nu får möjlighet att bli medlem från . har också , och kandidatstatus. som sådde frö till 1950 är alltså i högsta grad levande och har attraktionskraft. Det är viktigt att komma ihåg detta när vi har många andra problem inom EU-samarbetet. Jag tänker då inte minst på den ekonomiska kris som sköljer över EU:s länder, i synnerhet eurozonen. Vi har haft en global finanskris som har lett till en skuldkris där skattebetalarna har fått städa upp efter marknadens misslyckande, och resultatet är vidgade klyftor och massarbetslöshet. Detta är en viktig del i debatten om vad som hände . Debatten här handlar ju om regeringens EU-skrivelser och om vad som hände i EU . Det övergripande var just krisbekämpningen tillsammans med den arabiska våren. Det är dessa två frågor som jag framför allt kommer att uppehålla mig vid. Sedan kommer andra socialdemokrater under dagens debatt att föra in andra frågor där vi har synpunkter. Den kris som vi nu ser finanskrisen som har blivit en skuldkris är också kulmen på flera decenniers avregleringar av finanssektorn. Vi har återkommande finanskriser och återkommande situationer där skattebetalarna får gå in och täcka upp. brottas många ekonomier i EU just med svaga statsfinanser, men det är inte statsfinanserna i sig som är orsaken till krisen. Man kan måhända kritisera och kanske också politiker för deras sätt att hantera sin statsskuld. Den har varit stor . Men i exempelvis och hade man faktiskt stabila statsfinanser innan finanskrisen sköljde in och man fick gå in och täcka upp för bankerna. I kvarstår fortfarande behovet av räddningsaktioner när det gäller banksektorn. Detta ser EU:s medborgare, och det reagerar de mot. Dagens unga riskerar att bli den första generation som får det sämre än sina föräldrar. Dagens unga drabbas väldigt hårt av den massarbetslöshet som sveper över som en konsekvens av den globala finanskrisen. Detta ser vi också uttryck för i de opinionsavstämningar som har gjorts, i de val som har gjorts och i den regeringssituation som pågår i hela EU. Vi har sett hur borgerliga regeringar i , , och har tvingats lämna in. Borgerliga regeringar som har ägnat sig åt åtstramningspolitik och som har haft en majoritet som har vilat på högerextrema partier har kastat in handduken. En del har gjort det efter fria val. Vi ser nu att i åtminstone tre av dessa länder för är det fortfarande oklart får vi in socialdemokrater i regeringen. fick vi ett klart valresultat i . Där säger väljarna nej till den åtstramningspolitik som har varit förhärskande. Där vill väljarna ha något annat än massarbetslöshet. Man vill också ha tillväxt, jobbstimulanser och rättvis fördelning. På så sätt blåser en ny vind över . En del kallar det för en protestvind. Andra kallar det för en vänstervind. Men det är helt klart att det är en vind som säger nej till de excesser vi har sett och de konsekvenser vi har sett av decenniers avregleringar av de finansiella marknaderna. Kan man kritisera politikerna för något är det just för att de med öppna ögon har avreglerat . Vad är då receptet? Hollande i säger inte att man inte ska hålla ordning och reda på pengarna. Man måste självklart ha ordning och reda på statsfinanserna. Men det hjälper inte ensamt. Det är också viktigt att de åtstramningar som görs fördelas rättvist. finns det en känsla av att höginkomsttagare och banker de som har slarvat bort pengarna klarar sig medan det är vanligt folk, ungdomar och arbetare som får betala i form av förlorade jobb, sänkt välfärd och sänkt standard. När man tar itu med orsakerna till finanskrisen är det viktigt att man när man håller ordning på finanserna och fördelar kostnadsbördorna också ser till att det görs på ett rättvist sätt. Sedan krävs det stimulans av ekonomin. Det krävs tillväxtåtgärder. Det handlar inte om att vi ska börja konsumera väldigt mycket igen, för det har varit väldigt hög konsumtion, utan det handlar om att investera i sådant som bygger starkt i forskning och utveckling och i grön omställning. Det finns ett enormt behov av att bygga om våra transportsystem med höghastighetståg, och inte minst hela energisektorn behöver ställas om för att klara klimatomställningen. Det går att ha en ansvarsfull politik, men bördorna måste fördelas rättvist, och vi måste också se till att vi stimulerar på rätt sätt. Det går inte att bromsa i uppförsbacke. Det som är så märkligt är inte bara den historiebeskrivning som borgerliga svenska politiker har, inte minst här i betänkandet, om att det är misskötta statsfinanser som är orsaken till det hela, utan det är också detta fokus på att peka finger åt politiker i andra länder: Ni måste minsann sköta era statsfinanser! Då löser sig det här. Det är viktigt, men det är inte hela lösningen. Vi brukar säga att man ska titta på . Det var inte bara besparingsprogram. När jag kom in i 1994 var jag med om att fatta beslut om det första saneringsprogrammet som vi socialdemokrater hade gått till val på och som jag är övertygad om också gjorde att vi vann valet . Detta saneringsprogram innehöll besparingar. Men det innehöll också skattehöjningar. Det var en 5050-mix, och skattehöjningarna gjordes på ett sådant sätt att det upplevdes som rättvist. Bland annat infördes den så kallade värnskatten som vi fortfarande har så att de som hade lite mer kunde bidra med lite mer i saneringsarbetet. Just den rättvisa profilen, att vi fick bära bördorna gemensamt, gjorde också att det fanns en större förståelse för den politik som vi då sjösatte och för att vi gemensamt skulle göra uppoffringar. En annan sak som påverkade då var att vi hade en rörlig krona. Det var en enorm stimulans för oss då, så det handlade inte bara om sanering av statsfinanserna. Det handlade också om stimulanser. De vinster som kom av den rörliga kronan åts inte upp av kompensationskrav som de tidigare devalveringarna hade gjort . En bidragande orsak till att kunde behålla konkurrenskraften var att löntagarna själva valde att föra en reallönelinje. Man valde att inte kräva stora, nominella lönelyft för att kompensera för de vinster som uppstod i takt med att kronans värde sjönk, utan man valde i stället att ha en reallönelinje. Jag minns mycket väl en genomgång som , LO:s dåvarande ekonom, hade med oss Europaparlamentariker, där han förklarade hur LO själva hade kommit fram till att det bästa för deras egna löntagare var att inte kräva de stora, nominella kompensationerna som man hade gjort tidigare. I stället hade man ett måttligt lönekrav som stämde överens med linjen att man då i stället skulle kunna få mer i lönekuvertet realt. En viktig del i saneringen var alltså att svenska löntagare, inte minst under LO:s pådrivande kraft, valde den så kallade reallönelinjen. Jag tror inte att det hade varit möjligt om inte löntagarna, och andra, hade sett att bördorna fördelades rättvist, att det saneringsprogram som vi tog beslut om här i faktiskt var ett saneringsprogram där alla fick vara med och bidra och där de som hade mer bidrog med mer. Det som är problemet i är att många känner att några smiter från notan banker, höginkomsttagare och andra och att det är vanligt folk, unga, som får betala priset i form av en hög massarbetslöshet. Då hjälper det inte att prata om sunda statsfinanser. Då måste man också ha en rättvis fördelning, och då måste man också ha åtgärder som skapar tillväxt, framtidstro och nya jobb. Här tycker jag att regeringen har en alldeles för ensidig beskrivning av utvecklingen i EU . Det handlar inte om att krisen inom EU har påverkats av osunda statsfinanser. Det är en finanskris som har blivit en skuldkris som har lett till att skattebetalarna får ta över de förluster som har skapats av en marknad som har varit alltför oreglerad. Jag tycker att det är viktigt att ha synsättet att det faktiskt krävs sunda statsfinanser, en rättvis fördelning, tillväxtåtgärder och också marknader som fungerar bättre, en reglering av banksektorn och att man också ser till att inte sådana här finanskriser uppstår framöver. Det är någonting som regeringen borde driva i det fortsatta arbetet inom EU. Det har gjorts en del inom EU för att reglera bankerna, men det återstår alldeles för mycket. Bankerna är underbeskattade, och ett uttryck för det är debatten om skatt på finansiella transaktioner som vi är öppna för att diskutera men som regeringen har stängt dörren för. Vi kan tänka oss andra alternativ, men det viktiga är att också banksektorn är med och bidrar till saneringen och till de kostnader som skattebetalarna får ta. Det är också viktigt att EU arbetar på global nivå. Globaliseringen leder till en enorm konkurrens om löner och andra arbetsvillkor. Då är det viktigt att EU vid de globala organ som finns också värnar löntagarnas rättigheter och agerar på ett sådant sätt att vi inte får en omfattande social dumpning och att vi också får rättvisa handelsvillkor. En annan del i det, som är mer Europabaserad, är just diskussionen om det sociala protokollet. Vi socialdemokrater vill ha ett socialt protokoll, och vi vill att nästa gång det blir en större fördragsförändring driver den frågan. Vi kommer även att tillsammans med andra socialdemokrater inom EU driva den frågan i nästa Europaval 2014. Så några ord om . Vi har haft en kamp för demokrati, frihet och mänsklig värdighet som har sköljt över . Diktaturer har fallit, och vi ser nu också att det börjar hållas fria och öppna val i flera nordafrikanska länder. Tyvärr är inte utvecklingen positiv i alla länder. Det ser till exempel bra ut i men inte lika bra i . måste vi komma ihåg att EU på resan fram till detta i många stycken har, åtminstone i flera medlemsländer, bedrivit en kontraproduktiv politik. Många har länge hållit diktatorer under armarna i utbyte mot stabilitet, olje- och gasleveranser samt hjälp med att stoppa flyktingströmmar. Detta förhållningssätt måste nu en gång för alla läggas på historiens skräphög. Det är viktigt att EU nu tar den möjlighet som finns att se till att demokrati och mänskliga rättigheter utvecklas söder om i , för är på något sätt . Det är det hav som skiljer vårt välstånd från nordafrikanernas fattigdom, deras arbetslöshet och brist på framtidshopp. Det är mycket större än det som finns i , även om vi också har problem. Vi socialdemokrater har också pekat på de utsiktslösa försöken att genom fler patrullbåtar, flygövervakning och högre staket stänga ute dem som vill jaga en bättre framtid på andra sidan . Den enda långsiktiga lösningen är att vi ser till att får utveckling och framtidstro. Då går det inte att fortsätta med den handelspolitik som EU har, där man diskriminerar många av produkter, inte minst på jordbruksområdet. Ett viktigt bidrag till en positiv utveckling i borde vara att slopa de handelshinder som finns inom jordbrukspolitiken och i övrigt och på så sätt ge en stimulans till ekonomisk utveckling, vilket i sin tur främjar demokrati och mänskliga rättigheter. några ord om en del av som har varit uppe i debatten. Jag tänker på . Där har det framställts av som att vi skulle ha samma uppfattning när det gäller erkännandefrågan. Men det stämmer inte. Vi tycker att de folkrättsliga förutsättningarna för att erkänna finns här och . säger att det kan göras om man har nått fram i förhandlingar och haft en folkomröstning och annat. Men den linjen har redan prövats. Det är ju det som har varit argumenten för att inte erkänna . finns det folkrättsliga experter som också ger stöd för vår linje om att det går att här och erkänna . Den frågan kommer upp skarpt när ett betänkande just ska behandla de här erkännandefrågorna. Där handlar det också om erkännandefrågan när det gäller . diskuterar vi EU-skrivelsen som har varit. Jag ser fram emot en diskussion där vi socialdemokrater kommer att argumentera för ett erkännande av . Men det här tricksandet, att säga att vi kan erkänna om de och de och de förutsättningarna är uppfyllda, håller inte. Det är inte seriöst. Skulle fatta ett sådant beslut skulle regeringen direkt kunna säga: Jaha, men då behöver vi inte göra någonting, för ni har ju olika utgångspunkter. Det framgår inte minst av det särskilda yttrande som har. Jag hoppas självklart att regeringen och regeringspartierna tar intryck av det som folkrättsexperter och andra säger om och det som flera partier nu säger här i , att vi skulle kunna erkänna , enligt de folkrättsliga principer som föreligger. Jag ser fram emot och hoppas på en tillnyktring från regeringspartierna på den punkten och att vi kan få ett positivt beslut när det gäller både och när vi behandlar betänkandet . Hur som helst finns det mycket att säga om EU-skrivelsen. Vi socialdemokrater kommer att återkomma till flera andra delar under dagens debatt. Det handlar om miljöfrågan, som är väldigt stor, jordbrukspolitiken, arbetsmarknadspolitiken, asylpolitiken och annat. Jag ser fram emot en intressant debatt om EU-frågorna , på , där den ursprungliga fredstanken i högsta grad är levande. Inte minst bevisar kommande medlemskap det. Det handlar om närmandet från , , och förhoppningsvis också . Men det finns också andra saker som inte fungerar så bra, det som handlar om ekonomi och massarbetslöshet. Även relationerna till omvärlden, , behöver förbättras. Det finns mycket att diskutera. Jag ser fram emot en fortsatt debatt. 2 (MP): Tack, , för en intressant exposé över situationen! Jag vill börja med att tala om . Där var tydlig. Socialdemokraternas ingång i frågan är väl känd. Man har en förhoppning om ett erkännande inte bara av utan också av . Det välkomnar vi från sida. När det gäller tycker jag att fokus måste ligga på att det ska till nya förhandlingar . Och en signal från den svenska , om att vi vill verka för ett erkännande, är ett sätt att sätta press på berörda regeringar att gå med på en folkomröstning. Det är det mest väsentliga och grunden för ställningstagande i frågan. Det duger inte med en folkomröstning om fortsatt ockupation eller autonomi under marockanskt styre. Därför är det synd att vi inte har en majoritet . Men det var välkommet att höra av Socialdemokraternas företrädare att det är ambitionen och inte egentligen på utan rätt snart. Vi tycker att det är oerhört viktigt att sända en signal till de västsahariska ungdomarna om att icke-våld lönar sig. Vi ser alltför många konflikter runt om i världen där de som är under press, de som är under ockupation, eller ibland direkt tar till våld. Det är aldrig önskvärt. Även om tillåter ett visst mått av självförsvar och försvar av eget territorium handlar det i grunden om att med fredliga medel försöka lösa de konflikter som uppstår. Vi vet att organisationen som kämpar för frihet från ockupation i lade ned vapnen i utbyte mot en folkomröstning . Just kopplingen mellan och är väldigt tydlig. vet vi att FN har upprättat en röstlängd som också inkluderar en stor mängd av de marockaner som bor i området, vilket inte är helt oväsentligt. För det är oerhört viktigt att en typ av ockupation inte avslutas med ett förtryck av ett annat folk. Folkrättsprofessor deltog i ett seminarium här för inte så länge sedan. Denna expert menar att det inte finns något som hindrar från att erkänna . Vi erkände Kosovo, trots att de inte hade kontroll över hela sitt territorium. Och i fall kan man ändå säga att det finns ett visst mått av kontroll, i alla fall över en del av territoriet. När det gäller EU:s förhållande till sina grannar är det oerhört viktigt att lyfta upp inte bara idén om ömsesidig utan också om att partnerskapet handlar om jämlika parter. Det handlar om att vi faktiskt har en långsiktig strategi att verka för fred och rättvisa med våra grannar. Just när det gäller är det oerhört viktigt att inte ska kunna fortsätta att tjäna på att ha situationen som den är i området. Från det vill jag övergå till ett annat område, den här gången i . Det handlar om och dess ockupation av . Vi har en reservation gemensamt med Socialdemokraterna och . Den handlar just om situationen i de ockuperade områdena. Vi vet att beslutade om en massiv utbyggnad av de folkrättsligt illegala bosättningarna, alltså de ockupationsbyggnader som fortsätter att göra livet surt för människor som lever under ockupation och detta främst i den del av de ockuperade områdena som av majoriteten av omvärlden ses som en naturlig huvudstad i ett fritt när det har blivit en medlem av FN. , som är den här självklara huvudstaden i det fria , måste kunna fortsätta att vara det. För vi ser att när det gäller bosättningspolitiken har inte tillräckligt kraftfullt verkat inom EU för att se till att lämplig EU-lagstiftning kommer på plats för att motverka finansiella transaktioner till stöd för dessa illegala bosättningar. Vi ser att omvärlden rör på sig. Vi hade ett val i , där vi har en ny fransk president, , som i sitt valmanifest, ett 60 punkter långt manifest, slår fast vad han tänker driva. I punkt 59 har han utlovat att stödja erkännandet av som en stat. I ljuset av detta, när en av EU:s större och mäktigare medlemmar från presidenthåll har tagit ställning på detta sätt, är det oerhört viktigt att också kan stötta denna ambition. Jag vill också tala om den olösta konflikten om . Vi vet att det finns ett antal konflikter som FN bevakar väldigt noga. När skapade en lista över de konflikter som är viktiga att lösa för att inte äventyra världsfreden var nummer ett på den listan Palestinafrågan. Men det finns en annan fråga som också är oerhört viktig och som finns i en del av världen som oftast har betecknats som en krutdurk. Vi ser hur med en allt aggressivare ton har hanterat frågorna i sina södra områden, däribland . Vi vet också att stater som fick sitt erkännande och oberoende efter inte alltid har kunnat leva i fred sida vid sida. En av dessa frågor handlar just om konflikten om . Den inte bara undergräver stabiliteten och utvecklingen i och regionen , den är också en källa till oro för grannländer i området. EU, som har ett ansvar för sina yttre gränser, har just denna fråga på sitt bord. Då är det glädjande att se att faktiskt har lyft upp den här frågan ett antal gånger. En sådan gång var för precis , , då antog en resolution om behovet av en EU-strategi för området Sydkaukasien. I resolutionen som benämns 2009/2216 går att läsa följande: gläder sig över den dynamiska takten i förhandlingarna om konflikten i , vilken illustreras av de sex möten mellan presidenterna i och som hölls 2009 i Moskvaförklaringens anda. Det går vidare att läsa: stöder helhjärtat Minskgrupps medlingsinsatser, de grundläggande principerna i Madriddokumentet och uttalandet från ordförandeländerna i i samband med uppmanas att visa mod och politisk vilja att övervinna de återstående stötestenarna för ett avtal. Vidare går det att läsa något som kanske är ännu viktigare i den här resolutionen: är mycket bekymrat över att hundratusentals flyktingar och internflyktingar som flydde från sina hem under eller i samband med kriget i är fördrivna och nekas sina rättigheter, bland annat rätten att återvända, äganderätten och rätten till personlig säkerhet. Parlamentet kräver i detta avseende att armeniska styrkor dras tillbaka från alla ockuperade territorier i och att internationella styrkor sätts in och organiseras i överensstämmelse med samt att nödvändiga säkerhetsgarantier ges , vilket kommer att trygga säkerheten för befolkningen i och ge de fördrivna personerna möjlighet att återvända till sina hem. Det här är en resolution från som säger väldigt mycket. Ändå: Vad har hänt ? Vad har hänt med de förhoppningar som har funnits på Minskgruppen? Vad har hänt med de förhoppningar som har funnits på det internationella samfundet? Vi kan se tillbaka, fru talman, på att erkändes Khodjaly som ett folkmord av . Det är en sak som har hänt . Men vi vet också när vi tittar tillbaka på de vi har bakom oss att det utifrån den resolution där det under punkt 10 slogs fast att anser att ståndpunkten att inbegriper alla de ockuperade azerbajdzjanska områden som omger snabbt bör överges inte har hänt särskilt mycket. Den förhoppning om att det fanns en idé om hur en fredlig lösning skulle komma till stånd kan man säga har grusats. Därför utformade och dess utskott för utrikesfrågor ett nytt betänkande, ett betänkande som handlade om rekommendationer till rådet, kommissionen och Europeiska utrikestjänsten om förhandlingarna om associeringsavtalet mellan och . Det har siffran 2011/2315. Det röstades igenom i utskottet. Där tas återigen de viktiga bitarna upp för en varaktig, hållbar fredlig lösning för en av krutdurkar. Jag ska citera ur det, fru talman, för det är intressant att jämföra de olika beslutsunderlagen, vad man kom fram till i parlamentet för exakt och vad man har diskuterat och antagit i utskottet . Här handlar det om att den olösta konflikten om undergräver stabiliteten och utvecklingen i och regionen . Det är ungefär likalydande med det tidigare. Men sedan rätar utskottet upp det hela och skriver: Ockupation av territorier som tillhör ett tredjeland är ett brott mot folkrätten och står i motsättning till grundprinciperna i den europeiska grannskapspolitiken, vilket äventyrar hela projektet med det östliga partnerskapet. Det finns djupt oroande rapporter om att armeniska trupper sysslar med olaglig verksamhet på ockuperat azerbajdzjanskt territorium, närmare bestämt regelrätta militära manövrar, förnyelse av vapen och personal och befästning av försvarsställningar. skärper tonen när det gäller den här frågan. Det handlar om en fråga som har gått i stå och som man tidigare, i alla fall för exakt , tyckte var nära någon form av lösning, att parterna hade börjat sätta sig vid förhandlingsbordet, att det faktiskt fanns en möjlighet till någon form av fredlig lösning. Jag är orolig för att de olika parterna har börjat se att det inte finns så mycket hopp från omvärlden. Det är det som oroar mig. Det är den typen av oro som faktiskt ytterligare försvårar läget i ett område där vi hör vapenskrammel från gentemot , från gentemot . Den typen av vapenskrammel har lidit alltför mycket av . som stat förknippas ofta med brist på demokrati och mänskliga rättigheter.