prot · H00942 · 2012-12-12 00:00:00 — Det var inte riktigt den frågan som ställde. Men när det gäller försäkringsfrågorna var det beslut som regeringen tog riktat till de sjukhus som har utrymme att ta emot försäkringspatienter. Försäkringspatienterna kommer in när det inte är annan verksamhet på sjukhuset. Det har varit mycket kvällsmottagningar till exempel. Man har inte släppt på prioriteringsordningen på grund av det det är vård efter behov som gäller. Så är det ju. Man kan inte ta en försäkringspatient före andra patienter. Det utrymmet har getts till små sjukhus som har kunnat fylla på med försäkringspatienter. Jag har inte besökt något sådant sjukhus här i , för jag vet att det är mest privata sjukhus som sköter den delen. Men jag har förstått att man tar försäkringspatienter på tider när andra patienter inte kommer, för att fylla sin kvot av patienter, för att nyttja lokaler och så vidare. 168 (S) replik: Vi har inte riktigt samma uppfattning, tror jag, om vad syftet med den här lagstiftningen är. Vård som är offentligt finansierad men driven i privat regi har möjlighet att ta emot privatfinansierade patienter. Hur detta ska kunna följas upp, huruvida någon annan stod i kön eller hade större behov, vet jag inte. Jag tror helt enkelt inte att det är så i verkligheten. Lagstiftningens syfte är ju att man har en privat försäkring. Jag konstaterar att tidigare företrädare för den borgerliga Alliansen tycker att den här lagstiftningen ska vara kvar. Jag tolkar också som att hon tycker att lagstiftningen ska vara kvar och att ni är nöjda med den. Man kan tro att jag har gjort upp om min andra fråga med , men det har jag inte alls. Jag hade tänkt ställa frågan om kvinnojourer till och . Jag är lite besviken över att ni inte tycker att det är angeläget att utreda hur vi ska se till att kvinnojourer står till buds oavsett vilken kommun man bor i, att det helt enkelt är en nationell rättighet därmed inte sagt exakt hur detta ska organiseras och därmed inte sagt att alla ideella insatser inte är viktiga, för det är de absolut. Vad vi föreslår är att det tillsätts en utredning som tittar på hur vi ska finansiera kvinnojourer så att det inte är avgörande vilken kommun en våldsutsatt kvinna bor i, för det är det . 169 (FP) replik: Naturligtvis tycker att detta är en oerhört viktig fråga, . Vår jämställdhetsminister har jobbat mycket med just mäns våld mot kvinnor, kvinnors utsatthet, hedersrelaterat våld, trafficking och så vidare. Jag vet också att hon har ett upparbetat kontaktnätverk med kvinnojourerna. Jag vet inte om hon i det här läget har någon sådan slags utredning på gång, men jag vet att hon värnar kvinnojourerna och att hon har tryckt på att samarbetet och samverkan mellan länsstyrelse, socialtjänst och kvinnojourer ska vara väl fungerande. Man ska nyttja varandras kompetenser. Det är vad jag vet så här långt. 170 (MP) replik: Jag vill börja med att säga några ord om den utredning som bland annat har talat om. Inspektionen för socialt arbete skulle ha kommit med sin rapport till utskottet , men blir det . har de lämnat den till , har jag fått förklarat för mig. Utredningen kommer bara att lämna en beskrivning. Den kommer ännu inte att ge svar på de frågor som vi har ställt, utan det blir bara en allmän beskrivning. Svaren om det nu blir några svar över huvud taget kommer vi inte att få förrän . Jag har en fråga. Om man nu ser i det vi får reda på även om det bara är en beskrivning att det inte ger de svar vi vill ha, vilket det inte kommer att göra, undrar jag om är beredd att vänta eller om hon är beredd att vilja arbeta för en lagändring . Det är min ena fråga. Min andra fråga gäller antalet. Vi kan se att det var nio domar och att det är ungefär 20 000 personer som har personlig assistens i . Det blir ungefär en halv promille som har blivit dömda för bedrägerier eller för kriminell verksamhet. Är det verkligen värt alla de försämringar som görs för att komma åt denna promille vare sig den är hel eller halv? Är det värt att göra det på detta sätt? 171 (FP) replik: När det gäller inspektionens rapport, som har lämnats till regeringen , låter det som om vet mer än vad jag vet om innehållet. Jag vet inte att det bara är en beskrivning som inte kommer att ge några svar och så vidare. Jag kan inte svara på det över huvud taget. Däremot kan jag säga något när det gäller lagändring . har gått ut i val och sagt att vi vill förtydliga LSS och 9 a §. Jag har själv väckt motioner om detta. Men jag vill naturligtvis se resultatet av utredningen. 172 (MP) replik: Jag tolkar det som att är beredd att vänta . Då vet jag det. Jag ska ta upp någonting som jag känner. tror jag i och för sig inte att är den starka kraften just i detta, men ni ingår ändå i Alliansen. Du talade om att reformen från början var humanistisk. Ja, absolut det håller jag helt och fullt med om. är egentligen frågan om Alliansen tycker att den har blivit alltför humanistisk eftersom man inte har någonting emot de förändringar man gör. Förändringarna är försämringar; det går inte att komma ifrån. Omtolkningen av grundläggande behov är till exempel någonting som tycker är helt i enlighet med intentionerna i den lagstiftning som vi gjorde när reformen togs. Detta är min andra fråga: Håller med om den tolkning som har gjort utifrån domen att detta håller sig till intentionerna i reformen? 173 (FP) replik: Först och främst handlar det om konklusionen som gjorde om mitt förra svar om lagändring . Jag har inte sagt någonting om det. Jag vill se svaret och delrapporten nu och diskutera det först och främst med mitt eget parti. Sedan har vi ett allianssamarbete. När det gäller det som du tog upp nu kan jag säga så här: Det är min och uppfattning att den dom som kom 2009 och som man oftast lutar sig emot inskränker rättighetslagstiftningen oerhört mycket. Jag har själv haft kontakt med . Du refererade till det möte vi hade i utskottet, men jag har också träffat på egen hand. Då får jag signalen att nålsögat har blivit mindre. Detta är ingen lätt fråga. Men jag håller inte med om att Alliansen skulle få någon annan syn på rättighetslagstiftningen. Varenda talare som har varit uppe här så långt har talat om vikten av LSS och att det är en rättighetslagstiftning som vi ska värna. Du skakar på huvudet, , men jag talar bara om vad jag har hört. Jag tycker att det är tydligt att detta är en rättighetslagstiftning som vi vill behålla. Om man tittar på de procentuella delarna av fusket och den promille som du talar om har det ändå skett. Det har varit mycket om detta i medierna, och det har slagit hårt på personer som har en funktionsnedsättning. Någonstans känner man att lagstiftningen inte ska behöva fara illa av att sådana här bedrägerier begås. Man måste naturligtvis försöka hitta sätt att motverka dem. Så ser jag på det hela. 174 (KD): Det är alltid lite klurigt, och kanske till och med ibland tveksamt, att ange något som viktigare än någonting annat. Men jag vill säga att ansvarsområde tillhör det som skapar trygghet när allt annat sviktar runt den enskilda människan. När sjukdom trycker på eller uppstår akut, när hälsan sviktar på grund av ålder, när funktionshinder lägger hinder i vägen, när man saknar inkomst för livets nödvändigheter och nödtorft i dessa delar av livet kan vi se att det är en grundförutsättning att vi har en väl fungerande hälso- och sjukvård, en äldreomsorg och en socialtjänst som tar ansvar. Det är därför som den debatt som vi nu har är oerhört viktig. Regeringens ambitioner allt sedan valet har varit att sätta fokus på kvalitetsfrågor, kompetensutveckling och valfrihet inom den sociala sektorn. Jag är som kristdemokrat glad över att dessa utvecklingsfrågor har varit i fokus. Jag gläds också åt att det parallellt med dessa utvecklingsfrågor finns en resursutveckling generellt för hälso- och sjukvården gått i rätt riktning. I budgetpropositionen, som vi har fått ta del av, kan man utläsa att vi har gått från av bnp till hälso- och sjukvården till att , i redovisningen , notera att hälso- och sjukvårdens andel av bnp nu är . För den som vill höra det i kronor handlar det om att vi har vandrat från 250 miljarder till hälso- och sjukvården till att , , ha 318 miljarder till svensk hälso- och sjukvård. Det är ett plus på 68 miljarder . Det är något som jag verkligen välkomnar som kristdemokrat att kvalitetsarbetet går parallellt med resursutveckling. kan man höra något annat, men jag vill ändå påminna oss om det. Inom hälso- och sjukvården finns en rad viktiga reformer. Vårdgarantin och kömiljarden har vänt på siffrorna. , under tidigare regeringars tid, var det så att sex av tio patienter fick stå och vänta. är det nio av tio som får chansen till ett läkarbesök inom vårdgarantins tid. Vi kan läsa i betänkandet på s. 49 om resultaten av verksamhet gällande vårdgaranti och kömiljard. Då noterar jag med glädje att hela 16 av landets 21 landsting nu kan se till att av patienterna får vård , vilket är den förbättrade vårdgarantin. av patienterna får alltså vård inom den förbättrade vårdgarantin när det gäller besök hos läkare, behandling och operation eller både besök och behandling. Detta är för mig en viktig förbättring, och jag tror faktiskt inte att det egentligen finns någon som vill tillbaka till det gamla. Patienterna ska inte sitta i väntrum utan de ska tas emot i vårdrum. Det är det besked Alliansen har givit, och det är det besked som jag som kristdemokrat vill ge här i debatten. Patientsäkerhetsarbetet har utvecklats efter det att Alliansen tog över ansvaret på . Det är nödvändigt. Det har varit ett försummat område, ett område där man har blundat med ett öga och ibland med båda. Hur har vi kunnat leva med att vi har ca 100 000 vårdskador och hela 3 000 för tidiga dödsfall när huvuddelen av dessa olyckor i sjukvården är undvikbara? Det är inte acceptabelt. Därför är den överenskommelse som har gjorts och den som kommer att göras mellan regeringen, SKL och våra landsting oerhört viktig. Vi får ett prestationsbaserat patientsäkerhetsarbete. Det handlar ibland inte om annat än handhygien, rutiner i sjukvården och kunskapsuppbyggnad. Jag gläds åt att förbättringar har skett, och jag välkomnar dessa. Jag kan i detta sammanhang inte låta bli att kommentera det som har varit förstasidesnyhet i går och i en rad medier: den dåliga städningen på sjukhusen. För mig är det en självklarhet att det ska vara rent och att vi ska undvika smittspridning på sjukhusen. Allt annat är fullständigt oacceptabelt. Det vill till att vi är tydliga, och jag drar mig inte heller för att säga att ansvariga kanske som denna borde skämmas en aning när man kan konstatera att och en rad bensinstationer här i har renare toaletter än på en del vårdavdelningar. Det är inte något som duger. Det är dags att göra om och göra rätt. I det avseendet får vi aldrig glömma att det är patientens säkerhet, och dessutom trivsel, i sjukvården som ska vara i fokus. Några har berört frågan om brist på vårdplatser. Det finns en motion bland alla som tar upp bristen på vårdplatser. Det råkar vara en kristdemokratisk motion. Den motionen från oss kristdemokrater har fångat att man på vissa delar av sjukvården har en situation där brist på vårdplatser skapar en risk för patientsäkerheten. Jag välkomnar den skrivning som finns på s. 44 i utskottsbetänkandet. Utskottet konstaterar: Bristen på vårdplatser kan få stora konsekvenser för patientsäkerheten. Att åtgärda brister i tillgången på vårdplatser är i första hand landstingens ansvar. Enligt utskottet är det viktigt att vårdplatssituationen inom sjukvården hålls under uppsikt . Det är en aktiv notering av det som många patienter och många inom vårdpersonalen lyft fram. Vi ska se till att ha en dialog med våra ansvariga ute i landsting och regioner. Beslutet om värdighetsgarantin enligt propositionen om värdigt liv i äldreomsorgen var för mig ett oerhört viktigt beslut och en milstolpe i utvecklingen av en ny och kvalitetsfokuserad äldreomsorg. Jag har sagt det förut och säger det gärna igen att de besked vi får i denna proposition borde ha kommit ännu tidigare, men det är bra att de kom nu när vi fått en minister som satt fokus på detta. Det handlar om synen på äldre, människosyn. Och det är tydligt att det handlar om att äldre ska få leva ett värdigt liv och känna välbefinnande och att det finns en värdegrund i omsorgen av våra äldre. Under mina som kommun- och landstingspolitiker har det varit en ständigt återkommande debatt jag påstår att det har varit i hela landet om patienter, pensionärer, olika vårdbehövande som ramlar mellan stolarna, som man brukar uttrycka det. Därför är den satsning som görs på de mest sjuka äldre en hörnpelare när det gäller att lyckas nå ett stycke på väg mot en organisation och ett arbetssätt som innebär att ingen längre hänger i luften eller hamnar mellan stolarna när kommunens och landstingens intressen går åt olika håll. Satsningen på de mest sjuka äldre, med som äldresamordnare, är uttryck för den vilja regeringen visat i dessa frågor. Man har prioriterat dem genom att inte bara markera det viktiga i denna fråga utan också avsatt pengar, 4,3 miljarder, för detta utvecklingsarbete. Jag vill till slut beröra ytterligare en fråga. Den handlar om gårdsförsäljningen. Två statliga utredningar har analyserat och sökt finna lösningar. Men i båda fallen har man kommit fram till att det inte skulle vara möjligt att behålla Systembolaget och det försäljningsmonopol vi nu har om vi genomför de framlagda förslagen om gårdsförsäljning. Problemet är att vi inte klarar det EU-rättsligt, vilket bland annat justitiekanslern framfört i sitt remissvar. Grundproblemet när det gäller gårdsförsäljningen är inte att bönder på , eller skulle få sälja några liter lokalt producerat vin. Tvärtom, det skulle vara okej också för min del. Men jag är inte beredd att riskera den folkhälsopolitik som vi har byggt på solidaritet och Systembolagets monopol. Därför har jag varit kritisk till de utredningsförslag som funnits i luften. Jag är mycket glad över att regeringen till slut har stannat för samma uppfattning. Eftersom hittillsvarande förslag om gårdsförsäljning inte går att kombinera med Systembolagets monopol på försäljning av alkohol kommer dessa inte att genomföras. Det är ett tydligt och välkommet besked som statsrådet lämnade . Det är ett besked som visar på att regeringen inte tänker spela bort den betydelse Systembolaget har för att ge service men också för att ge oss en bättre hälsa och trygghet för de hundratusentals barn och ungdomar som växer upp i missbruks- och riskbruksmiljöer. Jag välkomnar de här beskeden, som redovisas i betänkandet. Frågorna om assistans och hemlöshet kommer min kollega att beröra i sitt anförande. Jag yrkar bifall till förslaget i socialutskottets betänkande SoU1. 175 (V) replik: pratar om kvalitet, kompetens och valfrihet. Då kom jag osökt att tänka på att inför förra valet var ute och frågade hur de olika partierna såg på specialistutbildningen för sjuksköterskor. Jag tror att utlovade att det skulle hända något, men jag kan ha fel. Du kommer ihåg det bättre själv, tror jag, . Det handlar om både kvalitet och kompetens. Det är så viktigt därför att det handlar om kvalitet i hälso- och sjukvården. Jag tror att det är av vårdpersonalen inom äldreomsorgen som har specialistutbildning på området. Det innebär att kvaliteten kunde ha varit bättre. Det behövs specialistutbildning inom psykiatrin, och det behövs inom en massa olika områden. Andelen specialistutbildade sjuksköterskor har sjunkit oroande mycket och ligger långt under den nivå som den borde vara på. hade den sjunkit från . säger att andelen borde vara . Det borde vara betydligt fler, de som finns går i pension, och det kommer inte tillräckligt många nya. En av anledningarna är att sjuksköterskorna ofta får bekosta utbildningen själva. En specialistsjuksköterska tjänar i genomsnitt mer än en sjuksköterska, så det tar att fixa det här. Man får avstå i lön om man bekostar det själv. går det att få bidrag från hälso- och sjukvården, men det gäller oftast då man är väldigt illa ute och inte klarar verksamheten utan specialistsjuksköterskor. har lagt närmare 1 miljard på att specialistsjuksköterskor ska kunna få av lönen medan de utbildar sig. undrar jag om det var så att du, , lovade att något skulle hända på det området. När sker det i så fall? 176 (KD) replik: har ganska bra minne, och det finns också de som hjälper dig. Jag skulle vilja säga att jag fortfarande har uppfattningen att om vi ska klara svensk hälso- och sjukvård med hög kvalitet och med trygghet för patienterna är det viktigt att den personal som finns känner att de har kompetensen och den rätta utbildningen. Det finns en fara i att vi inte kommer att ha ett tillräckligt antal specialistutbildade sjuksköterskor för olika enheter i sjukvården. Det var därför vi gav signaler om att vi vill se en förbättring när det gäller de ekonomiska förutsättningarna för sjuksköterskor att få en specialistutbildning. Detta behandlas i betänkandet. Det finns en skrivning, som jag nu får ta ur minnet eftersom jag inte hittar den rätta sidan, där vi markerar att det finns en fara med detta, både vad gäller patientens trygghet och sjuksköterskerekryteringen i allmänhet. I betänkandet sägs att huvudansvaret i första hand ligger på landstingen. Jag har personligen samma ambition som tidigare, nämligen att få en förbättring av de ekonomiska villkoren för sjuksköterskor när det gäller specialistutbildning. Det är angeläget för denna yrkesgrupp. Framför allt handlar det emellertid om att de tusentals patienter som uppsöker en vårdcentral eller öppenvårdsmottagning eller behandlas på en vårdavdelning ska känna tryggheten i att den personal som finns haft möjlighet att skaffa sig adekvat utbildning när det gäller den behandling man får. Varje personalgrupp måste känna att de har en viss rimlig förutsättning. För sjuksköterskornas vidkommande hoppas jag att vi kan få en förbättring till stånd. I första hand är det landstingens ansvar. Klarar inte landstingen det kan det bli nödvändigt med andra insatser. 177 (V) replik: Jag konstaterar att så länge det är ett landstingsansvar kan man abdikera från det nationella ansvaret. Vi i tycker att man ska ta ett nationellt ansvar. Därför har vi avsatt drygt 900 miljoner för att sjuksköterskor ska kunna gå en specialistsköterskeutbildning av lönen. tog upp patientsäkerheten. Det är viktigt. Alldeles för många blir vårdskadade. 3 000 människor dör. Vi måste se hur vi kan få ned antalet ordentligt. Det har gjorts och görs en del av regeringen. Det kan jag instämma i. Jag var inne på tidigare. Den här frågan handlar inte bara om hygien och rutiner jag minns inte det tredje som nämnde utan den handlar naturligtvis också om en sjukvård som har tillräckligt med resurser. I har de haft så många som fem dödsfall kopplade bland annat till bristen på vårdplatser och resurser. har de stora sparbeting framöver. Det är ytterst farligt för patientsäkerheten när landstingens ekonomi blir alltför dålig. I har de också ett effektiviseringskrav på sig. Man kan inte tänka sig att höja skatten, men ändå ska det effektiviseras med 1 ½ procent. Effektiviseringskraven är lurigt fixade genom att man räknar upp priser och löner i primärvården med 40 miljoner och sedan lägger ut en effektivisering på 1 ½ procent. Därefter tar man tillbaka 37 ½ miljoner men inte från alla vårdcentraler utan bara från de offentliga utförarna. De privata drabbas inte av det. Där kan man snacka om konkurrensmöjligheter och sätt att bedriva verksamhet på, men så är det också borgerligt styrt. har lagt en vårdplatsmiljard i sitt budgetförslag. Vad vill egentligen regeringen och göra för att vi ska få tillräckligt med vårdplatser och slipper se fem döda på grund av vårdplatsbrist? 178 (KD) replik: När det gäller vårdplatsernas betydelse för patientsäkerheten deklarerade jag tidigare och upprepar gärna: Jag tycker att frågan är oerhört viktig. Patientskador är egentligen det mest ovälkomna och orimliga vi har i sjukvården, alltså att man får skador som man blir behandlad för någonting annat. Det är helt orimligt. I vissa landsting kan vi nog se att antalet vårdplatser är ett bekymmer. En del läkare säger till mig att de får söka vårdplatser och ibland göra inläggningar där det inte finns rätt kompetens hos dem som behandlar och ger omvårdnaden. Det ger dessa effekter. På s. 56 i betänkandet har vi gemensamma skrivningar. Även om ni, , har en egen budgetmotion, som är lite egen, har vi gemensamma skrivningar om att bristen på vårdplatser kan få stora konsekvenser, att det är som har ansvaret och att vi måste följa frågan . Vi ska ge riktlinjer och ange målsättningar. En tydlig målsättning är att inte låta vårdplatserna bli ett hinder i patientsäkerhetsarbetet. När det sedan gäller resurserna tror jag inte att det är rimligt att vi tar över landstingens och regionernas ansvar. Jag är inte för att skapa ett storlandsting som heter . Jag tror fortfarande att och mina partikamrater i är de som bäst avgör det i , på samma sätt som våra partikamrater i , län, Smålandslänen , , . Jag vill inte ha en situation där vi tar över det ansvaret, men låt oss aldrig tveka att tala om vad som är grundläggande. I det här fallet vill jag påstå att det är landstings- och regionpolitiker som har det grundläggande ansvaret att göra resursavvägningen. Inriktningen är: Låt aldrig patientskador bli någonting accepterat i sjukvården! 179 (S) replik: Jag vill börja med att ge en eloge för att han stod upp när det gällde beslutet om gårdsförsäljning. Jag inser att den frågan har tröskats många varv, och det är viktigt att ta ställning när det handlar om försäljningsmonopolet för Systembolaget. Där har vi precis samma uppfattning. Jag vill också säga att för att vara ett kristdemokratiskt anförande var det riktigt bra. Nog med ros. Med anledning av fråga om specialistsjuksköterskorna undrar jag om kunde förtydliga sig lite grann. Det duger inte riktigt att ha en personlig uppfattning när man företräder majoriteten och till och med ersätter socialministern. Frågan är om vi kan förvänta oss att staten tar ansvar för betalningen av specialistsjuksköterskeutbildningen. Sedan kommer min lilla följetong som kanske har förberett sig för. Jag hoppas att ingen missförstår mig , vilket skedde i ett tidigare replikskifte där det framställdes som att jag bara såg nackdelar med kömiljard och vårdgaranti. Jag understryker därför för ungefär sjunde gången att vårdgarantin infördes av en socialdemokratisk regering. Jag tyckte att det var ett mycket bra beslut. Jag tycker också att kömiljarden i grunden har varit ett bra styrmedel. är jag dock bekymrad över de undanträngningseffekter som vi får rapporter om. Det går inte att vifta bort dem och säga att det finns lite olika uppfattningar. Det finns ganska samstämmiga uppfattningar hos professionen läkare, vårdförbund, och patientorganisationer som säger att det finns undanträngningseffekter. Jag blir bekymrad när jag uppfattar att jag har en nyanserad uppfattning om att det finns för- och nackdelar medan majoriteten, som sitter på verktygen och gör överenskommelser med sig själv, bara ser fördelar med hur kömiljarden fungerar, inte uppmärksammar undanträngningseffekterna och inte har en strategi för att hantera dem. 180 (KD) replik: Jag får inleda med att tacka för elogen och berömmet. Det är i och för sig alltid farligt med bamsekramar, för man kan slukas av dem. Men man ska inte vara annat än lite generös när vi debatterar så här på kvällskvisten. När det gäller specialistsjuksköterskornas utbildning ges i betänkandet besked om hur vi formulerar oss beträffande vikten av att få kompetens och utveckling för sjuksköterskorna i sjukvården samt att rekryteringen gör att vi kan ha kontinuitet. Det är landstingens ansvar. Det står tydligt i skrivningarna. Det är landstingens huvudansvar. Det innebär att om vi säger att det är landstingens huvudansvar vet vi också var bollen ligger.