prot · GZ0974 · 2012-02-22 00:00:00 — Vi har också intresse av starka gemensamma institutioner som driver på tydligt. brukade konstatera att i vår värld angår allt alla, och det gäller synnerligen oss européer som har valt att ingå i Europeiska unionen. Den som vill vårda, värna och vurma för Europatanken måste vara tydlig, tidig och trovärdig när dessa värderingar som unionen står på kränks, när länder slarvar med ekonomiska åtaganden, när utlovade nödvändiga reformer uteblir. demokratier ska inte vända varandra ryggen när krisen pågår. Vi ska se till att det är mer samarbete, inte mindre, som tar oss ur krisen tillsammans. 18 (V) replik: Låt mig också i min replik till statsrådet börja med lite beröm. I ambitionen att få ett starkare feministiskt perspektiv på politiken i kan statsrådet räkna med ett starkt stöd från och bör väl se sig om i regeringskretsen när det gäller motståndet mot ett sådant perspektiv. När det gäller arbetsmiljö och mikroföretag är vi helt överens. Vi är också helt överens i synen på vikten av att ta avstånd från den utveckling i som riskerar att leda till minskad demokrati och sämre rättigheter för minoriteter. Men naturligtvis tänkte jag ägna huvuddelen av min replik åt sådant som vi inte är överens om. Det gäller framför allt euron som valuta. Statsrådet säger ganska tvärsäkert att det inte spelar någon roll vilken valuta länderna har, att det inte har någonting att göra med ifall man är i kris eller inte. Det är klart att man kan leda det i bevis genom att säga att det finns länder som inte har euron som valuta som har dålig ekonomi. Men problemet med det resonemanget är att det som har hänt i och i , och som riskerar att hända i , och , är att med euron som valuta påtvingas länderna en politik vad gäller valutan och räntan som är anpassad till helt andra länders förhållanden. Det försvårar naturligtvis återhämtningen. Då är EU:s svar europakten, vilket är mer av samma. Det är en pakt som fortsätter att privatisera vinsterna och socialisera förlusterna, som låter bankerna gå skuldfria och låter skattebetalarna ta notan. Jag har väldigt svårt att se hur man kan få det här resonemanget att gå ihop, hur man kan tänka sig att bekämpa krisen genom mer av det som redan har orsakat krisen. Det är korruption, högerpolitik, en otyglad bank- och finanssektor och euron som valuta som har lett fram till den nuvarande krisen. Därför borde svar vara: Nej till europakten och nej till mer av den politik som har lett till den svåra kris vi ser. 19 Statsrådet (FP) replik: Då kan jag inleda med den fråga där jag och tycks ha något liknande syn, nämligen att vi behöver fler kvinnor på arbetsmarknaden. Först och främst är det ett stort resursslöseri. Sex av tio universitetsplatser i upptas av kvinnor , men det är bara styvt av kvinnorna i många länder som yrkesarbetar. I en del länder är det färre än , och det är något oerhört felaktigt och som gör att många kvinnor hamnar utanför, får sämre pensioner och sämre möjligheter att förverkliga sina livsdrömmar. Det var tack vare den som ett av målen i EU 2020, EU:s tillväxtdokument, faktiskt kom att handla om att kvinnor och män ska arbeta lika mycket. Det hade inte skett om inte alliansregeringen hade drivit på det så pass principfast och tydligt. Det är ingen hemlighet att och har diametralt olika syn på huruvida euron som valuta är ett bra projekt eller inte. Men jag tycker ändå att man ska betona att det är viktigare att se att valet av valuta inte är det som har skapat de problem vi ser i länder som exempelvis eller för den delen i länder som inte har haft euron som valuta men haft politiska och ekonomiska problem. Det handlar mycket om att man har slarvat nationellt. Man har inte gjort de nödvändiga reformer som krävs. Det är också viktigt att lyfta fram att visst kan vi göra mycket på EU-nivå, och det gör vi med den europeiska terminen med sexpack. Det gör att vi får starkare hängslen och livrem för att förhindra kommande kriser. Men det är på den nationella basen som man måste ta ett ansvar. Man måste faktiskt ha ett system där man drar in skatter och motverkar en svart sektor, ett system där fler kvinnor yrkesarbetar, och då måste man ha en fungerande barn- och äldreomsorg. Man måste se till att man vet hur många som arbetar i statlig sektor, vilket har varit ett problem i en del länder, och genomföra nödvändiga och tuffa reformer, kanske också höja pensionsåldern, som ju har varit en het fråga . Det är där huvudproblematiken ligger. 20 (V) replik: Problemet är att den politik som statsrådet står bakom i och med anslutning till europakten faktiskt leder till precis det motsatta i många av de länder som har kris . Att en god och barn- och äldreomsorg är en förutsättning för kvinnors deltagande på arbetsmarknaden är vi helt överens om. Men hur ska man kunna tillgodose dessa behov om man skär ned på allt vad offentlig verksamhet heter? Att kvinnor ska ha möjligheten att bestämma över sina egna liv är en målsättning som jag tror att vi är helt överens om. Men vilka ekonomiska förutsättningar finns för det när kvinnor, som i större utsträckning är sjuka och som i större utsträckning drabbas hårdare vid arbetslöshet än män, också får ytterligare försämringar genom de nedskärningar som europakten föreskriver för länder som ska komma i åtnjutande av de stöd som europakten försöker se till att det finns utrymme för? Det är en politik som är kontraproduktiv. Det är en politik som leder till ytterligare försämringar för de grupper som redan har det sämst. Det är inte bara klassmässigt, att vi ser ökade orättvisor i någon sorts självklart samhällsperspektiv och att jämlikheten tar stryk. Det är också en väldigt tydlig antifeministisk politik. Nedskärningarna leder till att kvinnor i större utsträckning får ta ansvar för det som samhället borde ta ansvar för, just det som statsrådet talar om detta som bankerna går skadefria, som avregleringen av finans- och valutapolitiken fortsätter och det demokratiska inflytandet över finanssektorn minskar i stället för att öka. Det nästan enda positiva med kommissionens förslag och det sågar statsrådet är att öppna för en transaktionsskatt som skulle kunna innebära att man frigör resurser för att förhindra ekonomiska kriser . Men bankerna ska i statsrådets värld inte vara med och betala över huvud taget. Bankerna ska hållas skadefria till vilket pris som helst. De som ska pröjsa är skattebetalarna. Det är en dålig politik som regeringen står för. 21 Statsrådet (FP) replik: Vi vidhåller att skattekompetensen ska behållas på nationell nivå. Vi tror inte att en så kallad Tobinskatt är det rätta elementet. Det skulle snarare leda till att det globala kapitalet flyr. Har man inte en sådan skatt på global nivå är den tämligen meningslös. Det finns dock en skillnad på hur partier på höger- och vänsterkanten ser på detta. När det gäller bankerna är den finansiella sektorns risktagande ett stort problem. Det kan jag definitivt hålla med om. Det har inte minst visat sig under finanskrisen som varit mycket påtaglig i . Därför anser vi att den finansiella sektorn ska kunna bära sin rättmätiga del av kostnaden tydligare. Låt mig ta några exempel på vad vi har gjort här i . Vi har infört stabilitetsavgift för banker, vilket har varit vägledande. Avgifterna går in i en stabilitetsfond som skyddar skattebetalarnas pengar och intressen. En annan åtgärd är att vi har höjt kapitaltäckningskraven för bankerna. Ett sådant arbete har påbörjats inom EU, där driver frågan. Det är viktigt att se att man kan göra konkreta och bra reformer. Låt mig återgå till finanspakten och vilket sällskap man vill hamna i. De socialdemokratiska regeringarna i är inte så många , men de flesta har som engagerade Europavänner valt att ansluta sig till finanspakten. Vilka två länder har valt att stå utanför? Jo, på grund av högerkonservativa tories, så kallade backbenchers, och på grund av sin president . Man väljer det sällskap man vill hamna i. Det är för övrigt samma sällskap som har valt då man liksom endast ett annat parti, , vill att ska lämna Europeiska unionen. 22 (S) replik: Jag riktar ett tack till för alla de välformulerade orden om allt som vi nog till allra största delen är för. talade väl om allt som är gott och riktigt och som de allra flesta nog önskar sig. Jag undrar dock vad regeringen har gjort när det gäller arbetsprogrammet från kommissionen. lyfte fram i sin replik med att regeringen har drivit på för jämställdheten. Det var dock det enda jag uppfattade att regeringen har drivit i allt som har sagt så här långt. Det är bra att ni driver jämställdhetsfrågorna. Det är ännu bättre att ni tydligen har varit framgångsrika, för hävdar att jämställdheten inte hade funnits med om inte den drivit denna fråga. EU står inför två stora problem. Det är massarbetslöshet och en tillväxt som är alldeles för låg för att klara framtida utmaningar. Vad har den drivit när gäller arbetsprogrammet för att få en kraftigare och mer effektiv politik mot massarbetslöshet och en bättre politik för att skapa en starkare tillväxt i ? Vad har den drivit för att skapa ordning och reda på arbetsmarknaden i och i ? Detta är tre viktiga områden i det fortsatta europeiska arbetet och också i det fortsatta svenska EU-arbetet. Jag är mycket intresserad av att höra vad regeringen har gjort beträffande dessa tre saker. 23 Statsrådet (FP) replik: Som jag nämnde i mitt anförande har Europeiska unionen genomgått en svår ekonomisk kris . En del medlemsländer har haft det oerhört tufft. har man skapat till exempel sexpacken, den ekonomiska terminen med mera. Att få fram olika hängslen och livremmar tillsammans med EU 2020 där man utvärderar länder, vad man gör och hur man kan förbättra sig för att till exempel få ut fler kvinnor på arbetsmarknaden eller komma tillbaka till sunda statsfinanser, är centralt i detta arbete. Här ses som en förebild på många sätt, och här har vi också gjort inspel. Ett annat instrument som vi har tillsammans är förstås kommande långtidsbudget som ska förhandlas klart det närmaste året och presenteras om ungefär . Den löper , . Här måste vi trycka på för att se till att våra gemensamma pengar investeras i framtidssektorer som forskning och utveckling, innovation med mera. står inför en krass verklighet. talade vi om att jobb inom tillverkningssektorn lämnade . Tekoindustrin lämnade för och sedan . ser vi att jobb inom exempelvis innovation, teknik med mera lämnar oss. Här måste vi ta skarpa grepp, och det är viktigt att vi använder de miljarder det handlar om inom den gemensamma långtidsbudgeten för att få en förändring. går av långtidsbudgeten till olika former av jordbruksstöd. Det är ohållbart. Över en tredjedel går till olika regionala projekt, strukturfonder, som ofta är omoderna. Här måste vi få ett stort skifte. Hur jobbar vi då? Jo, vi jobbar med likasinnade länder som tar avstånd från protektionism och vill ha mer frihandel. Det är länder som jobbar med att avreglera sektorer och som inser att man inte får sunda statsfinanser genom quick fix-lösningar utan genom hårt och långvarigt arbete. 24 (S) replik: Jag tackar för åtminstone delar av svaret, . Tyvärr var stora delar av svaret inte svar på frågorna jag ställde. Det handlade om vad som har gjorts och inte vad regeringen vill ska göras och har försökt driva vad gäller arbetsprogrammet. Det innehöll en analys som jag i allt väsentligt delar av hur tillverkningssektor och annat har utvecklats och vilka risker som finns vad gäller andra sektorer. är dock frågan: Vad har den drivit för frågor när det gäller kommissionens arbetsprogram för det här året som vi till största delen har framför oss? Det gäller alltså saker som ska göras, inte saker som har gjorts, när det gäller att komma åt massarbetslöshet, när det gäller att skapa en starkare ekonomisk tillväxt och när det gäller att skapa en arbetsmarknad som fungerar med bra lönebildning, trygga arbetsvillkor och bra och hälsosam arbetsmiljö så att människor inte jobbar med livet som insats och inte heller riskerar andra människors hälsa när de reser till och från sina jobb. Det vi ser är en arbetsmarknad där villkoren, lönerna och miljön riskeras och urholkas. Vi ser exempel på närmast oändliga underentreprenörskedjor som är svåra att följa upp vare sig det gäller om de betalar rätt löner, erbjuder den arbetsmiljö och de arbetstider som lagstiftningen säger eller hanterar farliga ämnen på det sätt man ska. Det här är faror och problem inte bara för dem som har dessa jobb i eller någon annanstans i EU utan för oss alla i hela samhället. Vad har regeringen gjort och drivit? 25 Statsrådet (FP) replik: Många av de saker som lyfter fram och som kopplas till kommissionens arbetsprogram har en nationell kompetens. EU har en rådgivande funktion, och kommissionen driver på, men medlemsstaterna har huvudansvaret. Här har jobbat mycket genom att marknadsföra vad som tog oss ur den finansiella kris som hade . Vi gjorde det genom att skapa sunda offentliga statsfinanser, genom att avreglera en del fält och genom att lyfta frågor som exempelvis att fler måste arbeta längre. demografiska modell ser ut som en uppochnedvänd pyramid med många äldre och få yngre. Här måste vi också ta konsekvenserna. Därför värnar vi till exempel om en öppnare invandring till så att människor från andra delar av världen lättare kan komma hit och söka arbete. Att bekämpa arbetslöshet och förhindra att den biter sig fast är en stor utmaning framför allt för enskilda medlemsstater. Där måste de olika instrumenten bli starkare. När det gäller exempelvis finanspakten och utstationeringsdirektivet som kommer att vara högaktuella i vår i denna kammare jobbar vi med att få ett tydligt svenskt perspektiv. Vi värnar den svenska modellen där arbetsmarknadens parter är huvudansvariga. Vi delar den syn som de flesta partier i denna kammare tycker är central och viktig. Här gör vi inspel på många olika fält. Det är en viktig sak att lyfta fram i denna institution. Det är viktigt att komma ihåg att när det gäller att få tillbaka tillväxten i och när det gäller att investera i rätt sektorer är det ett arbete som länderna till stor del måste göra på hemmaplan. Kommissionen ger rekommendationer och granskar hur vi lever upp till EU 2020-målen. Där ligger bra till på de flesta fronter. Länderna måste själva ta ansvar. Det är där vi ser huvuddelen av bristerna. 26 (MP) replik: Jag vill inledningsvis tacka för klarspråket när det gäller den mycket oroande utvecklingen i . Jag har lite svårare att instämma när nästan sätter likhetstecken mellan bnp-tillväxt och välståndsutveckling. Det pågår intressanta initiativ runt om i både på nationell nivå och på EU-nivå för att ta fram komplement till det gamla fyrkantiga bnp-begreppet som ju skapades av sovjetiska ekonomer . Jag tänker på det brittiska systemet development commission, jag tänker på den franska och jag tänker på kommissionen för livskvalitet som den tyska förbundsdagen har tillsatt. Där ingår 34 medlemmar hälften politiker, hälften forskare. har ett projekt som heter tillväxt där man tittar på att få fram komplement till det gamla bnp-begreppet. Det skulle vara intressant att höra en kommentar från statsrådet när det gäller värdet av att den aktivt deltar i det arbetet. 27 Statsrådet (FP) replik: Det är ingen hemlighet att liberala politiker och gröna politiker har olika syn på hur tillväxt skapas och kanske också på marknadsekonomi och kapitalism. Därmed inte sagt att denna regering inte väljer att lyfta fram en ambitiös miljö- och klimatpolitik. Det centrala är hur vi kan ställa om till en grön ekonomi, framför allt hur vi kan vara mer resursaktiva. Genom det danska ordförandeskapet har vi en möjlighet som vi inte får missa. En av huvudprioriteringar är hur gröna jobb ska kunna skapas. Det är också kopplat till den långtidsbudget som vi lyfter fram där man pratar om en grön omställning. Det är viktigt att det blir en reell omställning och inte ett traditionellt jordbruksstöd med förgröningsstämpel utan förändring av innehållet. Där kan vi spela in. Det gör vi också väldigt tydligt. Det måste vara reella ambitioner. Det är bra att kommissionen har tagit fram ett meddelande som man kallar för ett flaggskepp för resurseffektivitet och en färdplan för ett resurseffektivt . Där finns det flera förslag som man bör lyfta fram när det handlar om att få en grönare ekonomi. Man har också jobbat med revidering av en handlingsplan för hållbar konsumtion och produktion och en hållbar industripolitik. Den väntas komma . Då får vi säkert tillfälle att diskutera det här i kammaren. Det är centralt att det finns med. Det gröna danska ordförandeskapet i tror jag kan vara en bra grund för detta. Vi har klimatutmaningar i som inte bara präglar industripolitiken utan också röst i världen. I vår är det Riomötet. Det kommer att följas upp. 28 (MP) replik: Vi skulle säkert kunna ha en diskussion om begreppet kapitalism. Vi gröna gillar marknadsekonomi, och sätter inte likhetstecken mellan det och kapitalism. Vi kan tvärtom se hur vår tids kapitalism genom sin alltmer oligopolistiska koncentrerande struktur hotar en vital marknadsekonomi. Min fråga var väldigt konkret och begränsad till bnp-begreppet som styr så mycket av den ekonomiska politiken. Vi gröna vill naturligtvis, precis som ni liberaler, ha tillväxt när det gäller förnybar energi, kultursektorn och en massa andra sektorer. Håll kvar vid min fråga om bnp-begreppet. Förutom de länder jag nämnde har faktiskt en intressant utveckling när det gäller att hitta komplement till det gamla bnp-begreppet inte något totalt alternativ eftersom bnp-begreppet spelar en viss roll i en del sammanhang. Vi skulle då antagligen få en annan ekonomisk diskussion än vad vi har haft här och kommer att få i liknande debatter. Vad man mäter är det man får. Tycker och alliansregeringen att det är viktigt att delta i debatten om att hitta komplement till bnp? 29 Statsrådet (FP) replik: Det är viktigt med en grön omställning och att fokusera mer på hållbar konsumtion. Det är också viktigt att fortsätter att ha ledartröjan när det gäller den ambitiösa politiken på klimatfältet. Det är också viktigt att se att världen förändras. Vi jobbar mycket med likasinnade länder, exempelvis utvecklingsländer och öriken, när det gäller att forma en global allians för en sundare och mer hållbar global miljöpolitik. Det är ett viktigt spår. Vi måste också inse att vi inte lever i den bästa av världar. Vi lever i en värld där vi måste ta hänsyn till vad som sker i andra länder. Att fördjupa sig i en bnp-diskussion kan vara intressant, men det handlar också om att se hur kan vara konkurrenskraftigt gentemot . Det kan vi vara genom att få en starkare grön dimension i industripolitiken. Man kan inte bortse från etablerade begrepp. Många EU-länder är låsta i en veta-bäst-attityd. Vi har varit världsbäst på att producera medicinsk utrustning och bilar och på att bygga de högsta husen i världen. görs det på andra håll i världen. Vi ska då konkurrera med att få med en grön dimension. Vi måste också se att det är en verklighet där halkar efter. Bnp-begreppet i sin klassiska form är nog en av många utmärkta baser. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 8 § om framtidens belysning Föredrogs näringsutskottets utlåtande /12:NU16 om framtidens belysning (KOM(2011)889). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 12 §.) Föredrogs socialutskottets betänkande 2011/12:SoU10 Äldrefrågor. 30 (S): Jag står självklart bakom samtliga S-reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1 i betänkande SoU10. satt och stod vi, ungefär samma konstellation, här och debatterade äldreomsorg. Upprinnelsen var då en medborgerlig upprördhet över uppmärksammade fall av vanvård och misskötsel av gamla på äldreboenden. Det handlade vid det tillfället om Carema. Det framkom med all önskvärd tydlighet att det inte var så enkelt. Enigheten var stor om att bristerna sannolikt var både fler och större. Vi var också många som uttryckte att ambitionerna inte varit höga nog. Det var en väckarklocka för oss alla. har medellivslängden i ökat med , och kommer en femtedel av dem som bor i att vara . Det är en utmaning att klara en vård och omsorg av hög kvalitet för alla äldre på lika villkor, oavsett bakgrund, i takt med att de äldre blir allt fler. Frågan om hur vi ska finansiera välfärden är en genuint politisk fråga. Det går att utveckla gemensamt finansierad vård och omsorg av hög kvalitet för alla äldre. Det handlar om politiska prioriteringar, och det handlar om kraft. Vi vet att det är en utmaning. Vi socialdemokrater har bestämt oss för att anta den även . Som äldre ska man aldrig behöva förlita sig på anhöriga för att få en god omsorg. När hälsan sviktar och man inte kan klara sig hemma på egen hand ska , vården och omsorgen finnas där. Äldre med vårdbehov är inte någon enhetlig grupp, och äldreomsorgen måste därför skifta fokus från ett vårdperspektiv till ett inflytandeperspektiv där individens ökade krav på oberoende och självständighet är själva utgångspunkten i vården och omsorgen. Äldre ska ha verklig valfrihet och i högre grad än kunna bestämma vad de vill ha utfört under sina hemtjänsttimmar. måste hemtjänst och insatser på äldreboende utvecklas så att de också rymmer det som gör livet värt att leva. Åren 20072010 avsattes sammanlagt i stimulansbidrag till kommuner och landsting med syfte att höja kvaliteten i omsorgen och vården av äldre personer. Det omfattade ursprungligen sju prioriterade områden: rehabilitering, socialt innehåll, demensvård, läkemedelsgenomgång, förebyggande arbete, kost och nutrition samt läkartillgång. fick medlen en mer prestationsinriktad utformning, och ett led i ambitionen var att stimulansbidrag ska kopplas till prestationsbaserade mål. Området läkartillgång utgick, och antalet områden blev sex. Därefter har man avsatt lite ytterligare medel, och sammanlagt har avsatts . har satsningen avslutats, och ska utvärdera och återkomma om . förväntas man återkomma. Jag har två huvudinvändningar. De är ekonomiska och demokratiska. Det är nämligen lite svårt att inte sätta dessa i satsning i relation till kostnader för äldreomsorg eller varför inte i relation till skattesänkningarna som uppgår till . Det är lite smått provocerande att tänka på att den sänkta krogmomsen ger krogsektorn mer än vad äldreomsorgen har tillförts . Det handlar som bekant om att välja i politiken. Utan att överdriva kan man lätt konstatera att äldreomsorgen knappast har stått i fokus för ekonomiska satsningar. När man säger det brukar svaret komma som ett brev på posten, eller hur man ska säga , nämligen att resurser inte löser allt. Det är också sant. Men om vi ser på dagens äldreomsorg, och när vi möter människor som har olika relation till verksamheten, är ändå bilden ganska tydlig. Tiden är knapp. Minuterna för en dusch är nogsamt uträknade, och det är inte alltid självklart att man kan ta den individuella hänsyn som man skulle vilja i den dagliga omsorgen. Hur är det med demokratin? Jag tänker på den alltmer konsekventa linjen att göra upp med SKL. Vi är mycket tveksamma till det. Borde inte vara det forum där vi diskuterar och debatterar politiken och beslutar i öppenhet, med kritik och medhåll från både talarstol och annat håll? Dessa ständiga överenskommelser under bordet med SKL är ett växande problem som i viss mening faktiskt hotar demokratin och minimerar debatten i detta fall om äldrepolitiken till kortsiktiga överenskommelser som låter bra i pressmeddelanden men som föga förändrar verkligheten. Ett exempel på just överenskommelser snarare än en öppen debatt och långsiktiga spelregler tycker jag är regeringens sätt att hantera lagen om valfrihet. Pengar ges till SKL för att kommunerna ska genomföra en lagstiftning som inte är obligatorisk, men de har bilan hängande över sig: Om ni inte gör som vi vill blir det lagstiftning.