prot · H00943 · 2012-12-13 00:00:00 — Den skulle presenteras var slut. Det kom ingenting. Så är det på område efter område när det gäller sjöfartspolitiken. Och, som sagt, infrastrukturministern nämnde inte sjöfarten med ett ord. Jag kommer från , där man är väldigt beroende av det här. Där jobbar den rödgröna majoriteten i med att utveckla näringen. Man talar om ett särskilt program för maritima kluster, hur det ska kunna utvecklas ytterligare. av dem som jobbar inom det här området jobbar i . Branschen agerar alltmer självständigt genom Sjöfartsforum. Man har särskilda branschsamtal där rederinäring, fackliga organisationer, myndigheter, universitet och högskolor diskuterar vad man kan göra gemensamt. Men de får ingen respons från regeringen. Regeringen är fullständigt passiv. Jag är förvånad över att de borgerliga riksdagsledamöterna är så passiva och nöjda med utvecklingen. Jag blir oerhört bekymrad när en gammal svensk basnäring lämnas åt andra länder att sköta . Vi vet inte vad det kommer att få för betydelse, men en sak är säker och det är att det blir färre jobb i . Det blir färre jobb inom rederinäringen, färre sjöfartsjobb. Det blir mindre utveckling av miljöpolitiken på sjöfartens område, där det är oerhört viktigt att insatser görs. Jag hoppas att det nästa gång vi har denna debatt kan finnas något förslag från den borgerliga regeringen. I annat fall får vi väl vänta till 2014. (Applåder) I detta anförande instämde , , , , och (alla S). 207 (FP) replik: Det är möjligt att infrastrukturministern inte nämnde någonting om sjöfart, men både och jag gjorde det, vad jag kan komma ihåg. Att anklaga regeringen för att vara passiv är direkt felaktigt. De tar naturligtvis frågan på allvar. Jag känner samma frustration som i den här frågan. Utflaggningen har pågått ett tag, och den har också accelererat. Däremot reagerar jag lite grann mot att tar som exempel. Det finns företeelser i som inte heller tycker är särskilt bra. De bygger mycket på sitt internationella register, och det är bland annat därför som har framgång. Den vägen är vi inte inne på i . Därför är kanske inte ett bra land att jämföra med i det här sammanhanget. Det har funnits en tendens att förminska frågan när det blir en diskussion om tonnageskatten. tyckte jag att breddade diskussionen på att bra sätt, så jag ska inte anklaga honom på något sätt. När det gäller tonnageskatten är en utredning om den utlovad. Den processen pågår, så på den punkten kan vi nog se framtiden an med viss tillförsikt. Vi återkommer ganska ofta till siffran av exporten. Problemet är precis det som är inne på, att det är en svensk basnäring. Vi kan säkert exportera till ändå men då på andra flaggade fartyg. Det finns betydligt fler svenskkontrollerade fartyg än svenskflaggade fartyg. Det finns nästan fem gånger så många svenskkontrollerade som svenskflaggade. Jag tror att det är 500600 fartyg som ägs av svenska rederier. Jag vill inte säga att regeringen är passiv på något sätt. 208 (S) replik: Jag uppfattade inte att talade om någonting som regeringen gör. Det fanns inte ett enda förslag. Jag har talat om tonnageskatten, javisst. lovades att en utredning skulle komma. Jag förstår fortfarande inte varför frågan ska utredas en gång till. Vi är i det läget att om vi vill ha svensk sjöfart måste man agera nu och fatta beslut. Jag har tidigare uppmanat finansministern att sätta sig med rederinäringen och reda ut frågan om den latenta skatteskulden eftersom den diskussionen alltid kommer tillbaka, men det sker inte. Det är problemet. Regeringen agerar inte. Om frågan ska utredas en gång till kommer vi kanske inte att ha någon svenskflaggad sjöfart, och då är ju problemet inte så stort längre. Svensk sjöfart har varit framgångsrik med att skapa rimliga arbetsvillkor för befäl och för sjömän i övrigt på båtarna. Man har varit duktig på att jobba med dubbelskrov för att vi inte ska få oljeutsläpp och liknande. Sjösäkerheten har varit en viktig fråga för svensk sjöfart. Man har alltså jobbat med många viktiga frågor. Jag menar att vi tappar den kompetensen och det kunnandet om vi inte bibehåller svensk sjöfart. Därför är det angeläget att komma till rätta med den här frågan. När det gäller de danska fartygen är 608 danskflaggade. Sedan finns det naturligtvis även andra fartyg i . Det är alltså en stor näring. Jag anser att ni, , måste agera mot er egen regering så att det händer någonting på området. Det har det inte gjort vad jag kan se. 209 (FP) replik: Låt oss ta detta med tonnageskatten ytterligare ett varv då. Frågan har utretts, men man har konstaterat att den inte är komplett. Det är alltså inte fråga om att börja om från början, utan den utredningen kommer. Det vet jag att den gör. Att branschen själv agerar och tillsammans med fack och andra kommer på gemensamma lösningar är oerhört bra. Det står inte i motsatsställning till regeringens agerande. Tittar vi på vad regeringen gör för att skapa förutsättningar för sjöfarten att få en större roll i transportsystemet är den viktiga frågan om inre sjöfart på väg att lösas. Där har vi i haft ett undantag , och ingen har egentligen tagit tag i det , vilket visar att regeringen faktiskt agerar i vissa frågor. Det handlar kanske mer om transportsätt än om flaggning, men det måste skapas ett regelverk så att det finns förutsättningar även för närsjöfart i . Det är ett exempel på en sådan fråga. Både och jag vet att de två huvudfrågorna är tonnageskatten och bemanningen. I har man löst det med ett internationellt register. Det har vi haft en diskussion om i , och vi är tämligen eniga om att vi inte ska ha ett svenskt internationellt register. Frågan får lösas på något annat sätt. Där har parterna ett stort ansvar för att frågan ska lösas på den nivån, så att man får samma resultat. Det är de två frågorna som måste lösas för att vi ska bli konkurrenskraftiga gentemot andra länder. talar vi om danskflaggade fartyg. Menar att de 608 danskflaggade fartygen ligger utanför det internationella danska registret? 210 (S) replik: Det är bra att erkänner detta med tonnageskatten. Jag måste säga en gång till att det inte är en ny utredning som behövs. Men regeringen bereder för att ta fram ett nytt utredningsförslag. Det innebär att vi inte kommer att ha någon sjöfart i om frågan ska utredas . Det går så oerhört fort . Det är en väldig acceleration på den utflaggning som sker i . Det tycker jag att regeringen bortsett från . Det är ett faktum. Parterna kommer att lösa frågan om bemanningen. De kontakter jag haft med visar att man är ganska övertygad om att man kommer att lösa det tillsammans med redarna. I den frågan behöver vi politiker inte agera, utan de kommer att hantera den. Den andra frågan däremot är en tydlig politisk fråga. Att ha samma konkurrensvillkor för svensk sjöfart som andra sjöfartsnationer i har borde vara en självklarhet. Man behöver inte krångla till den frågan så mycket som man gör från regeringens sida. Jag anklagar inte för det, men jag noterar att regeringen inte agerar. Regeringen talar om att ta fram en sjöfartsstrategi. Man presenterar ingen sjöfartsstrategi när man sagt att det ska göras. Man lägger frågan i långbänk, eller vad man nu vill kalla det. Det händer ingenting, och det är allvarligt för svensk sjöfart . 211 (S): I detta ärende som debatteras har jag två motioner rörande den gotländska färjetrafiken. I den ena motionen, T9, lyfter jag fram den faktiska färjetrafiken till och från . I den andra motionen, T10, lyfter jag fram behovet av en reservhamn. Angående motionen om reservhamn har jag stor förhoppning om att frågan löses inom ramen för det som trafikutskottet skriver i sitt ställningstagande på s. 86 och 87 i betänkandet. Jag kommer att följa frågan och förbehåller mig rätten att på nytt återkomma i ärendet. I regeringens proposition som detta betänkande behandlar skriver regeringen på s. 18 under 3:6: Väl fungerande godstransporter är en nödvändig förutsättning för samhällets utveckling, regionernas konkurrenskraft och invånarnas villkor. Regeringen anser att transportsystemet måste stärkas för att bättre kunna bidra till näringslivets konkurrenskraft och dess möjligheter att växa och utvecklas i alla delar av landet. Särskilt viktigt för näringslivet är funktionella stråk och noder för godstrafiken samt goda förutsättningar för persontransporter för arbetspendling och tjänstenäringar, däribland besöksnäringen. På s. 75 under 6:3 skriver regeringen vidare: Regeringen anser att det är av stor betydelse att färjetrafiken till och från även fortsättningsvis ger god tillgänglighet som tillfredsställer behoven hos medborgare och näringsliv i regionen. Och slutligen i årets regeringsförklaring skriver regeringen: ska ha ett starkt och hållbart transportsystem. Ett transportsystem som gör det lättare att resa mellan hem och arbete eller skola och lättare för företagen att leverera sina produkter. Ett transportsystem som gör det enklare att leva. Ett transportsystem som binder samman hela landet. Trots alla vackra ord i propositioner och regeringsförklaringar upplever vi på att vi inte ges likartade förutsättningar för att utvecklas infrastrukturellt som andra delar av landet. I propositionen kan vi läsa om utbyggd järnväg med tåg som går flera . Vi kan läsa om ett väl utbyggt vägnät, om säkra motorvägar med mera i all förhoppning om att underlätta för människor och gods att förflytta sig snabbt, tryggt, säkert och miljömässigt hållbart. Detta gäller uppenbarligen hela utom . Det är så vi upplever det. Jag vet att jag har sagt det tidigare i denna kammare, men utifall någon ännu inte har uppfattat det så tar man sig till och från på två sätt, via flyg och färja. Våra flygförbindelser är ett nödvändigt komplement men kan aldrig ersätta färjetrafikens kapacitet för resor och frakttransporter. Färjetrafiken till och från fyller samma funktion som väg- och järnvägstransporterna gör i andra delar av landet. För och dess invånare, för turismen och det gotländska näringslivet är färjetrafiken en naturlig och avgörande del av de nödvändiga kontakterna och kommunikationerna med det svenska fastlandet och vår omvärld. Därför skulle det vara skönt om vi kunde få komma i hamn med vår färjetrafik där vi faktiskt slipper dessa ständiga orosmoln som hopar sig över och havet varje gång vi står inför en ny avtalsperiod. Som en del i detta har regeringens egen myndighet i sin rapport 2012:5 vänt sig till regeringen och tagit upp hanteringen av Gotlandstrafiken och att den inte följer de principer som satts upp för övrig upphandlad trafik. I rapporten nämner man bland annat att Gotlandstrafiken inte uppfyller tillgänglighetskriterierna. har en enligt tillgänglighetsmodellen acceptabel tillgänglighet genom det kommersiella flyget till och från . Färjetrafiken ger däremot möjlighet att resa med bil och är en förutsättning för effektiva godstransporter till och från . Utifrån det säger att den växande anslagsandel som finansierar Gotlandstrafiken dock inte kan betraktas som stöd till interregional kollektiv persontrafik, utan är i själva verket stöd till trafik som ersätter en fast förbindelse till . Trafiken till bör därför, enligt Trafikanalys, i första hand ses som en ersättning för en fast förbindelse och metodmässigt hanteras mer i linje med andra infrastrukturfrågor, det vill säga snarare som ett infrastrukturobjekt. Trafikanalys bedömer därför att den finansiella styrningen bör förändras i den riktningen. Det ligger i linje med det som såväl riksdag som regering tidigare uttalat, att färjetrafiken mellan och fastlandet ersätter de vägar och broar som samhället ställer till förfogande utan kostnad i övriga landet. Det motiverar att insatser görs av staten för att motverka de transport- och konkurrensnackdelar som har. Stödet till Gotlandstrafiken är i grunden en satsning som förbättrar konkurrenskraften så att även kan bidra till en del av den svenska tillväxten. Denna trafik måste därför ges långsiktiga och stabila förutsättningar, och Trafikanalys föreslår att den del av utgiftsområdet Trafikavtal som rör Gotlandstrafiken flyttas till utgiftsområdet Väghållning. Anslaget används bland annat till statlig väghållning som innefattar vägplanering, drift, broar som ersätter färjor och så vidare. Enligt Trafikanalys innebär förslaget således att Gotlandstrafiken bör flyttas till utgiftsområde 22, anslag 1:1 Väghållning, eftersom anslaget till väghållning ger mer handlingsutrymme vad gäller alternativa sätt att stödja Gotlandstrafiken, och enligt Trafikanalys bör Gotlandstrafiken behandlas i linje med övriga insatser för att stärka infrastruktur i den meningen att Gotlandstrafiken fungerar som en ersättning för en broförbindelse. Att hantera Gotlandstrafiken inom en större anslagspost gör det också lättare att inom anslaget hantera variationer i kostnader för Gotlandstrafiken. När det gäller den nya avtalsperioden för färjetrafiken till och från arbetar mycket riktigt med detta, men det har inte varit helt komplikationsfritt. I senare del av arbetet blev det känt att arbetade med ett upphandlingsunderlag där de ville föreslå en sänkning av dagens överfartshastighet i Gotlandstrafiken från . Det motsvarar en hastighetssänkning på . Tidsmässigt innebär det att Nynäshamnsturen från , den turen som är tillbaka i , i stället är tillbaka i runt . En tidigareläggning av avgången från skulle ge stora konsekvenser för godstransporterna till fastlandet. Dagens i bastrafiken har varit mycket positivt för utveckling. En försämring i färjetrafiken genom detta skulle stå helt i motsats till de stora investeringar som görs på förbättrad infrastruktur i övriga landet. skulle med detta bli det enda länet i landet som tvingats backa in , och det är givetvis helt oacceptabelt. Detta medförde starka protester från olika håll, och har beslutat att förlänga sitt upphandlingsarbete och jobbar utifrån att se över förutsättningarna för andra alternativ, exempelvis direktupphandling, inköp av fartyg i statlig regi och så vidare. Jag konstaterar att trafikutskottet välkomnar detta, men jag och gotlänningarna liksom många andra slappnar inte av förrän vi ser ett tydligt och lugnande besked från i frågan och att det visar på tydliga underlag från där dessa frågor är belysta. Regeringen måste ta sitt ansvar i detta och ge tydliga direktiv till om man menar något med alla dessa vackra ord som regeringen faktiskt tar upp i propositioner och regeringsförklaring. Ingen begär att det enskilda statsrådet ska agera ministerstyre, men regeringen kan kollektivt fatta beslut som delges det egna verket så att de är på det klara med vad som gäller, om regeringens ambition inte är att försämra för och dess rätt till likvärdiga förutsättningar som övriga landet när det gäller vår ersättning för väg, järnväg och bro till och från . Med detta yrkar jag bifall till reservation 22 i trafikutskottets betänkande TU2. 212 (MP): Vi är några stycken från miljö- och jordbruksutskottet som väntar på vår debatt och som tycker att ni har pratat väldigt länge . Ändå går jag upp i talarstolen och förlänger debatten. Det är kanske lite konstigt, och det är möjligt att jag kommer att ångra det eller . Men just nu känner jag i alla fall att jag faktiskt vill gå upp här och prata om ert betänkande, om trafikutskottet och om klimat. Vi i miljö- och jordbruksutskottet kommer säkert att prata massor om klimat vid behandlingen av vårt betänkande sedan. Det kommer att vara fina mål och siffror, idéer och principer. Sedan sitter ni här och bygger motorvägar som om klimatet var någonting som man kunde göra lite som man vill med. Det är ganska frustrerande. Vi har fina klimatmål, men det är inte alltid de får genomslag i infrastrukturpolitiken. Där kan man i stället utgå från glada prognoser som att man tror att biltrafiken kommer att öka si och så mycket och att vi då behöver si och så många motorvägar. När man sedan har byggt de där motorvägarna, vet ni vad, då ökar biltrafiken därför att man byggde de här motorvägarna inte så förvånande. I stället skulle infrastrukturpolitiken behöva utgå från klimatmålen, att man började med att titta på vad det är för infrastruktur vi behöver för att klara vårt klimatmål. Då kanske det inte finns utrymme för att öka vägtrafiken år . Då kanske man måste tänka på ett annat sätt. Då behöver vi en bättre klimatstyrning. Vi behöver mer ordning och reda i klimatpolitiken helt enkelt. I har man löst det här genom en särskild klimatlag, där man över partigränserna har enats om en lagstiftning där man sätter upp långsiktiga mål men också en utsläppsbana för hur man ska nå de långsiktiga målen någonstans i fjärran som annars är lätta att skjuta framför sig. Sedan måste man hålla sig till dem. Man får välja själv, beroende på vilket parti man representerar, vilka åtgärder man tycker är bra, men man kan inte tulla på målet. Det påminner egentligen ganska mycket om den svenska budgetlagstiftningen, det finanspolitiska ramverket, där man har vissa ramar. Man kan inte gå med minus hur mycket som helst utan det måste någonstans gå ihop i slutändan, men sedan får man fylla sin budget med vad man vill. Vi skulle behöva samma sak på klimatområdet. Vi skulle behöva ett klimatpolitiskt ramverk med tydliga mål, utsläppstak, som blir styrande för infrastrukturpolitiken. Först då, tror jag, kommer vi att ha en chans att verkligen klara klimatmålen, om klimatpolitiken blir något som måste genomsyra alla politikområden. Därför, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation nr 5. För övrigt, som representant för , anser jag att man borde bygga fyrspår hela vägen mellan och . I detta anförande instämde (MP). 213 (S): I går, , var det hundratals förälskade par över hela som gifte sig, antingen för att de tog det säkra före det osäkra och hittade ett bra datum att komma ihåg eller för att det helt enkelt var en magisk unik sifferkombination. Så här dagen efter den stora kärleksdagen, bröllopsdagen framför andra, och i en riksdagsdebatt som tar upp frågor om cykling, passar väl inget bättre än några rader ur den klassiska cykelsången : It wont be a stylish marriage, I cant afford a carriage, But youd look sweet upon the seat Of a bicycle built for two. Det känns förstås lite udda att tala om cykling när snön ligger i drivor över hela landet, precis som flera har sagt före mig. cykeldebatter har varit när korna har släppts ut på grönbete. är det andra tider. Hemma i sprang jag härommorgonen över för att hinna med . Och jag lovar att i när ägnat åt att skicka kanon efter kanon med snö över och var inte cykel min första tanke. Men det är den å andra sidan många andra dagar . Det finns många snöfria dagar det lovar jag. Eftersom jag är en av de riksdagsledamöter som brinner särskilt för cykling och väckt motioner i frågan är det extra viktigt för mig att gå upp i talarstolen . Alla svenskar även tomten hörde jag förut som väljer cykeln framför bilen är hjältar. Luften blir renare, bullret måttligare och svenska folket friskare. En fråga inom det här området som uppenbarligen inte nått sin fulla politiska mognad är cykling över . , tidigare , beslutade för att förbjuda all cykeltrafik på bron. Det har inte varit populärt. Förslagen om hur den hårt trafikerade även skulle kunna rymma cyklister har duggat tätt. Ett av de mest kreativa förslagen som dåvarande kläckte var att utforma en cykelväg som ett balkongräcke över . Förslaget slängdes i papperskorgen, men det plockades upp av Barometerns redaktion . I en tidningsartikel säger sig det svenska Cykelfrämjandet vara lyriskt över balkonglådeförslaget och menar att upplevelsen att susa ned från högbrodelen skulle bli sjukt fett. Självklart var Barometerns nyhet om planer ett förstaaprilskämt. Det visar dock på att frågan om en lösning för cyklande Kalmarbor och ölänningar och en del av de nästan tre miljoner turister som besöker regionen behöver komma till ett lyckligt avslut. Då räcker inte en avgiftsbelagd cykelfärja, även om den cykelfärjan heter precis som jag. (Applåder) I detta anförande instämde (MP). 214 (FP): I det betänkandet som vi har behandlat finns en motion jag har väckt om Norrbotniabanan. Norrbotniabanan är en viktig nerv för och , ja, för hela , för stärkt konkurrenskraft, tillväxt och kompetensförsörjning. lämnade nya förslag till TEN-T. Där lyfts Botniska korridoren där delen och ingår fram. EU:s tydliga budskap är att Botniska korridoren är mycket viktig för att knyta ihop och säkra transporterna. Jag föreslår i min motion att man bör utse en statlig förhandlingsperson för att få med en precis uppfattning om möjligheterna till medfinansiering och fortsatt planering av Norrbotniabanan. Jag ser med tillförsikt fram emot åtgärdsplaneringen, och jag utgår från att Norrbotniabanan är med i den diskussionen. Därför yrkar jag bifall till min motion 2012/13:T250. 215 (C): En mycket viktig satsning för och skogs- och gruvnäringen är att slutföra byggnationen av Botniska korridoren. Det är ett infrastrukturstråk som efter ansökan från regeringen med och i spetsen nu prioriteras som ett viktigt stråk för av . Jag vet också att nuvarande infrastrukturminister lägger ned energi i frågan. fattas järnväg innan Botniska korridoren är ihopbyggd på sträckan UmeåLuleå, den så kallade Norrbotniabanan. Beslutet från att ge TEN-T-status till Botniska korridoren innebär att Norrbotniabanan kan få en medfinansiering. Det här är en extremt viktig faktor och framgång vad gäller tillskott av medel. Med tanke på de resurser som redan nu satsats i form av pengar och arbete är det av största vikt att arbetet inte stannar av. Jag är väl medveten om att den infrastruktursatsning som regeringen nu gör är stor, och jag tycker inte heller att man ska ställa ett objekt mot ett annat. Därför behövs mer pengar till infrastrukturpåsen. En möjlig finansieringslösning för Norrbotniabanan och andra viktiga infrastruktursatsningar, till exempel , är att intäkterna från försäljningar av statliga bolag skulle satsas på infrastruktur. I stället för att skriva ned statsskulden kan en del av pengarna ges tillbaka till skattebetalarna genom att just bygga till exempel fler järnvägar. får industrierna i norra förlita sig på stambanan, som är byggd . Stambanan har tvära kurvor och branta lutningar, vilket gör att hastigheten är låg. Enkelspåret gör risken för störningar stor. Stambanan har dessutom nått kapacitetstaket och duger inte som ett effektivt och långsiktigt hållbart alternativ för godstransporterna i norra . Norrbotniabanan skulle också halvera restiden efter med betydande regionförstoring som följd. För exempelvis del skulle arbetsmarknadsområdet växa från dagens 80 000 personer till över 300 000 personer. Därför är det viktigt att regeringen inleder diskussioner med berörda regioner och intressenter, till exempel , för att skyndsamt hitta finansieringslösningar för Norrbotniabanans förverkligande. Som läget är nu saknar en motpart att diskutera med, vilket är olyckligt, särskilt när viljan att hitta en lösning från den regionala sidan är stark och det finns en öppenhet att överväga många olika typer av finansieringslösningar. Av den anledningen vill jag yrka bifall till min motion T301. Jag vill att regeringen utser en förhandlingsperson för Norrbotniabanan och ser över möjligheten att hitta finansiering till infrastrukturobjekt, till exempel Norrbotniabanan och , via försäljning av redan utpekade statliga bolag. 216 (M): Alliansledamöterna i norra driver givetvis på för att Norrbotniabanan ska förverkligas. I den ambitionen är vi helt eniga. Tillsammans med kamrater från alla partier driver vi på så gott vi kan. Det är bra att regeringen jobbar så pass hårt i frågan som man gör. Infrastrukturministern har i kommit långt med att få in Botniska korridoren, där Norrbotniabanan är en del, i det som förhoppningsvis kommer att bli ett färdigt . Det skulle möjliggöra medfinansiering med av byggkostnaden. Det arbetet är oerhört viktigt. Jag delar den frustration som mina vänner från just har varit uppe och gett uttryck för, mina allianskamrater .