prot · GZ09100 · 2012-04-19 00:00:00 — Visst har och ett tillsynsansvar för att bestämmelserna verkligen efterlevs, men det räcker inte heller, tycker vi. Det måste förstärkas. menar att barn i sin vardag inte ska behöva utsättas för någon typ av reklam. Reklamen kan vara skadlig, vilket vi aldrig tänker på. Den kan ge dålig självkänsla eftersom du faktiskt inte kan få allt, trots att reklamen riktar sig till just dig på ett sätt som får dig att tro att du kan få det. Får du det blir du enligt reklamen en mer populär person, du blir mer aktiv, får mer glädje i ditt liv, blir rikare och så vidare. Det är en skrämmande marknadsföring till barn och unga just när de börjar forma sina liv. I det skedet av livet ska de inte behöva göra det via reklam. Många är de företag, herr talman, som rent ut sagt är vidriga i sin marknadsföring till barn och unga. De lockar med än det ena än det andra köpet. Köper du en sak så får du något annat gratis. Självklart är det lockande. Barn sätter ju inte dessa försäljningsknep i ett sammanhang utan tror att det är kanonbra att de får något på köpet. De förstår definitivt inte att det är ett försäljningsknep som bara gör företaget rikare. Att företag inte ger bort något utan att vinna på det kan vara svårt för barn att förstå. Det är naturligtvis inte bara barn som råkar ut för dessa lockelseknep, men skillnaden är att barn inte kan besluta över sina egna liv. De är alltid beroende av vettiga vuxna. Barn förstår naturligtvis inte, av den ena eller andra orsaken, varför just de inte kan få en viss pryl. Att återigen, vill jag säga behöva stå i talarstolen och stå upp för barns rättighet att slippa reklam är inte bara bedrövligt utan också sorgligt, herr talman. Att vi i denna kammare inte kan enas om att tillsammans på bästa möjliga sätt starkt agera för att barn inte ska drabbas av reklam som är direkt riktad till dem är, som sagt, bedrövligt. När det gäller vad barn och ungdomar ska äta, hur ser det ut där? Jo, förs en totalt motbjudande marknadsföring av exempelvis snabbmat, godis och läsk. Inget av det är speciellt sunt vare sig för kroppen eller för tankeverksamheten. Är det okej att locka med en leksak eller annat pyssel? Nej, det anser jag inte. Är det okej att hamburgerkedjan i sin reklam lockar med att man vid köp av en barnmeny får en leksak som i sin tur ska bilda en grupp eller en familj? Nej, jag anser inte att det är okej. Är det okej att många barns fysiska och även psykiska hälsa inte utvecklas positivt? Nej, det är naturligtvis inte okej. Ni inom Alliansen anser dock inte, såsom , att regelverket om reklam riktad till barn behöver förstärkas. Ni anser att det vi har är fullt tillräckligt. Men om ni ser er omkring i samhället i medierna, i affärer, i tv, på affischpelare på gator och torg borde ni väl inse att det inte är tillräckligt, utan regelverket måste förstärkas för barnens skull. Till detta säger ni emellertid nej. Det är sorgligt att behöva uppleva det. talare har varit inne på leksaker, herr talman, och även jag vill ta upp det eftersom det är oerhört viktigt. Många i detta samhälle tror att leksaker är helt giftfria. De känner inte till vad de innehåller. Inte skulle väl jag eller någon annan förälder köpa farliga leksaker till våra egna eller andras barn, leksaker som skulle kunna utsätta barnet för allvarlig sjukdom eller skada? Det är svårt att tänka sig att mor- eller farföräldrar, eller andra personer i barnets närhet, skulle köpa leksaker till barnet om de var märkta med texten Cancerframkallande ämnen förekommer bara i liten omfattning i denna leksak. Skulle vi köpa den? Nej, naturligtvis inte. Men det är så det är. Leksaker innehåller sådana ämnen. har länge försökt få till stånd en hårdare lagstiftning när det gäller leksaker och leksakers säkerhet. I rapporten är inte att leka med, som gav ut , finns förslag om totaltförbud mot skadliga ämnen i leksaker. tog fram rapporten i samband med att EU presenterade ett direktiv på området. Direktivet innebär att medlemsstaterna inte får fatta beslut om hårdare lagstiftning än vad direktivet säger. För att vara tydlig och tala klartext innebär det att EU sätter den så kallade fria rörligheten för varor före barns säkerhet. Att det är viktigare att leksaker kan säljas runt om i EU utan kontroll än att sätta barnens hälsa i fokus är sorgligt. när direktivet är antaget tror kanske många att loppet är kört, men det är det inte. Vi kan förändra. om någonsin är det för konsumentmakt. När det inte finns lagliga krav på att vi ska upphöra med skadliga leksaker då kan du och jag, herr talman, ställa krav. Vi kan kräva märkning och vägra att köpa leksaker som inte uppfyller de krav som vi tycker är rimliga. Tillsammans kan vi också ställa krav på regeringen att den ska göra allt, och jag menar verkligen allt, både när det gäller den svenska lagstiftningen och i det internationella arbetet, genom att som ges lyfta upp frågan om barns bästa, barns säkerhet och barns framtida hälsa. Det är inte okej att låta leksaksindustrins krav på vinst gå före barns säkerhet. Tillverkares, leverantörers och importörers vinstintressen får aldrig vara viktigare än barnens hälsa. Det är sorgligt att allianspartierna och även Socialdemokraterna valt att inte stödja förslag att bli tuffare och gå hårdare fram när det gäller krav på leksaksindustrin. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation 11. 5 (M): har väl en fråga väckt så stort engagemang som den om bluffakturor. En räkning dimper ned utan att någon tidigare kontakt tagits över huvud taget, en försäljare ringer upp och påstår att det finns ett avtal och att det nu är dags att betala, eller så kommer en faktura som egentligen bara är ett erbjudande om man läser det finstilta. Många är utsatta. Somliga har kraft och ork och invänder mot fakturaskojarna, precis som man ska. Andra varken vågar eller orkar det. Man är rädd att hamna i kronofogdens register och betalar hellre än riskerar att bli bedömd som icke kreditvärdig. Så ska det förstås inte vara. Blufföretagare och bedragare ska sättas dit, och hederliga företagare ska kunna driva sina företag. Här i berör frågan flera utskott. , till exempel, hanterar frågor om kreditupplysning, justitieutskottet hanterar de rent polisiära frågorna och bedrägerilagstiftningen och vi från civilutskottet hanterar den rent civilrättsliga lagstiftningen. Frågan är komplex och berör många områden. har justitieministern markerat att hon ser mycket allvarligt på dessa brott, senast nu i samband med det så kallade Helsingborgsmålet. , herr talman, har alliansföreträdare från både regeringen och haft täta kontakter med många olika företrädare från berörda branschorganisationer om bluffakturefrågan. Jag kan konstatera att den linje som alliansregeringen driver har en bred förankring hos majoriteten av de inblandade parterna. Det borde dessutom reservanterna i frågan, både socialdemokrater och sverigedemokrater, veta. Hela utskottet har till exempel fått ett brev från Näringslivets delegation för marknadsrätt, NDM, som beskriver konsekvenserna av om det skulle införas krav på skriftliga avtal. Låt mig återge ett par meningar ur deras brev. Att införa krav på skriftliga avtal eller ångervecka vid distansförsäljning kan vid första anblicken verka attraktivt, men sådana förändringar skulle på ett menligt sätt försvåra och fördyra. NDM vill uppmana riksdag att som lagstiftare tillse att de medel som finns för brottsbekämpning inom detta område i stället utnyttjas till fullo. NDM har 23 näringslivsorganisationer som medlemmar. Har Socialdemokraterna och över huvud taget läst brevet eller lyssnat på dem? Det finns en stor risk i den iver som somliga har att visa potens och handlingskraft och därmed att man verkligen är villig att ta tag i detta stora och svåra problem. Därmed är man också beredd att driva krav på alltifrån ångervecka för små företag till krav på skriftlig bekräftelse vid telefon- och distansköp. Det är förslag som lite så där uppkastat i luften och inte genomanalyserade vid första anblicken kan tyckas vara verkningsfulla. Men frågorna måste ändå ställas: Är detta åtgärder som underlättar eller försvårar för de företag vi vill värna? Blir det lättare eller svårare att vara en hederlig företagare med sådana förslag? Den återkommande frågan blir om bluffakturor skulle försvinna om de blir ännu mer olagliga än de redan är . I stort sett alla branschföreträdare har pekat på att det i dagens snabbrörliga företagsliv ofta sker affärstransaktioner. Leverantörer är beroende av underleverantörer som i sin tur är beroende av olika kringtjänster. Om man i varje steg, eller i vart fall ett par av dem, skulle bli tvungen att förhålla sig till att ett avtal inte blir slutgiltigt förrän efter det att en ångerperiod löpt ut eller en skriftlig bekräftelse inkommit, skulle förstås effektiviteten i näringslivet minska snabbt precis som vi har fått reda på. Vad händer i slutändan? Jo, det blir försämrad lönsamhet och förlorade jobb. Det vill inte jag och medverka till. Sex av partier har precis samma uppfattning i frågan. Alliansregeringens politik mot bluffakturor är i stället mycket tydligt inriktad på att genom ett stärkt och mer fokuserat rättsväsen göra livet så surt som det bara går att göra för de kriminella människor som valt att ge sig på småföretagare. kommer justitieministern att lägga fram ett förslag om skärpning av bedrägerilagstiftningen. arbetar med att ta fram en skarp strategi mot bedrägerier. Där överväger man att skapa en nationell samordning mot bluffakturor. Detta är det enskilda förslag, nationell samordning mot bluffakturor, som näst intill samtliga inblandade parter har efterfrågat. pågår dessutom ett arbete med att sammanställa ett informationsmaterial för att samla ihop kunskap om vilka regler som gäller och hur man som drabbad kan göra för att ta till vara sina rättigheter. Många småföretagare har vittnat om svårigheterna som finns med att inte riktigt veta vilka rättigheter man har och vart man ska vända sig. Det vill vi nu hjälpa dem med. Alliansregeringen arbetar målmedvetet, fokuserat och långsiktigt för att svenskt företagande ska få de allra bästa förutsättningarna. Organiserad brottslighet, kriminella nätverk och fakturaskojare ska bekämpas. Men hederliga företagare ska inte låsas in i krångligare regelverk som försvårar i stället för att underlätta att driva företag. Slutligen vill jag säga några ord om reservationen om leksakers säkerhet. Det är en fråga om ett fullharmoniseringsdirektiv inom EU som några talare har tagit upp. Direktivet har betytt högre säkerhetskrav och ökat ansvar på både tillverkare, importör och distributör. Fullharmonisering innebär, precis som har sagts tidigare, att EU:s stater inte får besluta om fler begränsningar än direktivet säger. Säkerhetsnivån får inte höjas inte heller sänkas. Vi ska hålla oss inom de ramar som finns. Detta tar inte reservanterna i frågan hänsyn till utan vill att i EU-arbetet ska kräva ännu fler åtgärder. Jag tycker att det är svårt att finna trovärdighet hos ett par av reservantpartierna. Det är partier som själva tar avstånd från EU-samarbetet och det arbete för barns säkerhet och hälsa som görs inom samarbetet. De vill nu att EU ska göra ännu mer. Det är fråga om partier som vill lämna själva gemenskapen. Det, herr talman, är inte politiskt hederligt att säga nej till samarbete i ena sekunden för att i nästa sekund kräva att den organisation man vill lämna ska fatta ännu fler överstatliga beslut. Det går inte ihop. Inkonsekvens är bara förnamnet. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 6 (S) replik: Vi är överens med om att frågan om bluffakturor är viktig och allvarlig, och det brister i många avseenden. De omsätter 1,2 miljarder , och det finns luckor i lagstiftningen som gör det möjligt för oseriösa företagare att skicka bluffakturor och tjäna pengar på dem. Ni är ändå inte beredda att göra något åt frågan. Ni nöjer er med det som finns, polisiära åtgärder och annat arbete som görs. Det är bra. Det som görs nu är bra men räcker inte. Varför är ni inte beredda att se över möjligheten att eventuellt ha en ångervecka eller ångerrätt även för småföretagare? Som jag sade tidigare i mitt anförande är de rädda att hamna i register. Då får de inte kredit. Det blir värre och värre för dem, och sedan betalar de. De som tjänar på detta är de oseriösa företagarna. Varför är ni inte beredda att se över helheten genom att tillsätta en utredning för att se över bristerna? 7 (M) replik: Jo, jag tror att vi är överens om problemet. Sedan är frågan hur vi botar den sjukdom vi ser. berättade i sitt första anförande noggrant om vad representanten för hade sagt om den stora utbredningen av bluffakturor. Om man från Socialdemokraternas sida lyssnar noga på i den frågan, varför fortsätter man inte och lyssnar på vad de säger i nästa fråga, till exempel vad som ska göras? Jag kan läsa upp vad man sade från Svensk Handels sida under den hearing vi hade i utskottet. De hade tre förslag på åtgärder. Det viktigaste var: Lagför de kriminella. Säkerställ att polis och åklagare utreder brotten. Tillsätt en aktionsgrupp som består av representanter för de inblandade, det vill säga ekobrott, åklagare, skattebrott och andra. vill inte ha någon ångerrätt. De vill se till att man gör en nationell samling, att man utreder brotten ordentligt och att man jobbar tillsammans systematiskt för att komma åt detta. Det ställer vi upp på. Min fråga är: Varför gör inte Socialdemokraterna det? Varför lyssnar man inte på Näringslivets delegation för marknadsrätt? De har skrivit ett brev till hela utskottet, med 23 olika näringslivsorganisationer som vädjar till oss: Gör inte detta! 8 (S) replik: Som jag sade är det bra att vissa åtgärder har vidtagits, och de kanske kan göra det något bättre. Men det har visat sig att det inte räcker. Polisiära åtgärder och åtgärder från åklagares företrädare är bra så ska det också vara när det har gått så långt. Men problemet är att varken polis eller åklagare har resurserna för att utreda detta. Det tar tid och ork för en småföretagare att göra en polisanmälan och allt jobb med det, och det kostar. De är rädda. Då betalar de hellre. Jag har träffat ordföranden i , som har jättemånga medlemmar. De har frivillig ångerrätt för sina medlemmar. De tycker att det är bra, och det skadar inte affärerna. Seriösa företagare drabbas inte. Men de icke seriösa drabbas när man har ångervecka och kan skicka tillbaka varorna. För dem som är seriösa ska det fungera. Vi vill att man ska tillsätta en utredning för att se över dessa brister, och det kan vara ett komplement till det som finns . Det är jätteviktigt att oseriösa företagare som tjänar 1,2 miljarder på detta stoppas. Det räcker inte med det som finns , utan något mer måste göras. Därför behöver vi en utredning för att se vilka åtgärder vi kan vidta. 9 (M) replik: finns det nya regler för register. Det innebär att myndigheten ska ta bort uppgifter som är missvisande. Det gäller också bluffakturor, som då inte är tillgängliga för kreditupplysningsföretag och kreditgivare. Dessutom har kreditupplysningsbranschen enats om att vid kreditupplysningar ta bort alla uppgifter från bolag som finns på Svensk Handels svarta lista. Det bestämdes i novemberdecember 2011. Justitieministern kommer att se över bedrägerilagstiftningen. Det ska bli en samlad nationell samverkan, och det kommer skarpa förslag från om att vidta åtgärder riktade mot bluffaktureföretagare. Det är väldigt mycket som är på gång. Ska vi i det läget säga att vi vill införa en ångerrätt så att ett företag kan ångra någonting som man själv säger att man inte har ingått? Berätta för oss alla här: Hur ska man ångra ett avtal som inte har ingåtts? Om man inte känns vid att man har ingått ett avtal, hur ska man då kunna hävda att man ångrar detta? Eller om man som alternativ säger att man tydligen hade gått med på ett avtal, kan man då hävda ångerrätt? Smarta bedragare anpassar sig efter en sådan lagstiftning. Om ångerrätten skulle vara ringer de och säger: är det att betala, eftersom du inte har ångrat dig inom den tid du hade ångerrätt. Mitt förslag, Alliansens förslag och sex partiers förslag här i är att vi ska värna de skarpa förslag till lösningar som finns. Var rädd om den företagsamhet vi har. Krångla inte till regelverket så att det blir värre. 10 (MP) replik: Jag känner inte alla företrädare för allianspartierna lika väl som jag tror att jag känner . Jag tror ändå att jag kan utgå från att alla företrädare för allianspartierna här månar om nästa generation. Jag är ganska övertygad om att ni allesammans tycker att vi ska göra vad vi kan för att barnen ska fredas från obehag av olika slag, till exempel de kemikalier som jag pratade om i mitt anförande. Jag menar inte att den lagstiftning som har genomförts skulle vara negativ på något sätt. Det innebar naturligtvis, som påpekade, att man hamnade på en högre nivå när det gäller kraven på produkter. Och det är bra. Men tyvärr är det fortfarande så att mycket små mängder en miljondel av en miljarddel räcker för vissa kemikalier. Det är så små mängder att de är praktiskt taget omöjliga att detektera om de skadar. CMR-ämnena, som jag nämnde, särskilt de reproduktionsskadande, är väldigt allvarliga. Om vi nu vill jag utgår från att vi vill, även allianspartierna att det ska bli bättre måste vi bli smartare som land. Många röstade för att vi skulle gå med i EU för att kunna påverka EU. Det var lite så man tänkte. Då förstår inte jag riktigt varför ni är så rädda för att spela spelet mellan riksdag och regering på ett smart sätt. Varför kan ni inte ställa upp på att vi här i ställer krav så att regeringen, era kompisar, när de är nere och förhandlar på regeringsnivå kan tala om att de har en jobbig riksdag bakom sig? Varför ska vi lägga oss platt här? Vi måste ju se hela strukturen. Ska vi komma någonstans måste arbetet innebära att vi här är en press på regeringen. 11 (M) replik: Jag tror att har alldeles rätt i detta. Det finns nog inte något parti eller någon ledamot av riksdag som inte vill våra barns bästa. I det här sammanhanget vill jag säga att jag gärna skulle gå i armkrok med och kräva att vi använder konsumentmakt när det gäller att välja produkter som vi köper, och verkligen tala om att vi kräver produkter på våra hyllor som vi tror på. Men här gäller det också att vara lite realistisk. Jag har förståelse för som står bakom den här reservationen, för hans parti har ändå sagt att de accepterar att är med i EU och tycker att vi kan påverka där. Det finns två partier som säger att vi ska lämna den här gemenskapen för att de tycker att det inte är bra att vara där men som ändå menar att ska kräva att EU ska göra ännu mer och fatta ännu mer beslut. Det tycker jag är väldigt inkonsekvent. När vi behandlade ärendet om leksaker och säkerhet markerade utskottet i texten att vi förutsatte att konsumentministern i de samtal hon har när hon är i EU också tar upp frågorna om leksaker, kemikalier och säkerhet. Det har utskottet gemensamt ställt sig bakom, och jag står fortfarande fast vid det. Jag tycker att det var en väldigt bra ordning att utskottet gjorde den markeringen. 12 (MP) replik: Sedan vi tog den här lagstiftningen och implementerade den har det tillkommit kanske 250 nya produkter i handeln och kanske 6 miljoner nya kemiska substanser, som ofta finns med fast i extremt små mängder. Verkligheten förändras , och då känns det så svårt att vi inte ska orka arbeta för att flytta fram positionerna. Vi vet mycket mer än vad vi visste . Kunskaperna när det gäller kemikaliers farlighet för vår hälsa, vår fortplantning, vår framtid, kommande generationer och sjukdomar växer . Jag tycker att det är en lite märklig argumentation som använder sig av. Att vissa partier som står bakom reservationen inte är intresserade av att ska vara ett medlemsland i EU har väl inte med saken att göra? Och det har väl åtminstone inte med eget partis arbete att göra? Jag tycker att ni från regeringspartiernas sida borde kunna arbeta för att få till stånd förändringar. Varför ska vi lägga oss platt och säga att nivån räcker? Att ni vill avslå de här försöken att flytta fram positionerna och inte ställer er bakom de motionsförslag som finns åtminstone något av yrkandena, för det finns ju fyra olika yrkanden med lite olika nivå tycker jag visar att man kan vara tveksam till huruvida ni verkligen vill gå vidare när det gäller att nå ett mål med en nolltolerans beträffande åtminstone CMR-ämnen. Är det så att ni faktiskt, verkligen vill? Det skulle jag vilja fråga. 13 (M) replik: vet ju, precis som övriga här inne i salen, vad ett fullharmoniseringsdirektiv är. Det betyder att man får anpassa sig efter det. Det är inga skärpningar och inga sänkningar. Det är precis så det är. Man kan tycka vad man vill, men så är det. Vi är alla besjälade av att våra barn inte ska utsättas för gifter. Det är oerhört viktigt. Därför hade utskottet meningen där man skickade med budskapet att man förutsatte att konsumentministern i de sammanhang i EU där hon finns med och representerar vårt land driver frågan hårt också fortsättningsvis. Det tror jag mycket väl visar vilken vilja vi har. Sedan handlar det inte bara om leksaker när det gäller vad våra barn är utsatta för. Visst leker barn med leksaker. Men jag har haft barn, och jag har barnbarn. Det roligaste de hade var att gå i plastskåpet hemma i köket, med alla byttor, som inte alls är leksaker, eller min verktygslåda, att få öppna den och sortera hammare, skruv och annat. Kemikalier finns på många andra ställen inte bara i leksaker. Det är viktigt att gå vidare så att vi får en så giftfri värld som möjligt, inte bara på ett enda område. 14 (SD) replik: står här i talarstolen och ger sken av att skulle vilja införa krav på skriftligt godkännande av avtal. står också i talarstolen och insinuerar att vi inte skulle ha läst skrivelsen angående att införa skriftlig bekräftelse. Jag skulle därför vilja fråga om själv har läst min reservation eller motion. Jag har nämligen inte ställt mig bakom detta. Min motion och reservation handlar om 14 dagars ångerrätt. Där skulle jag också vilja fråga: Om är så emot ångerrätt, menar då att branschens initiativ om en veckas ångerrätt också är felaktigt? Jag vill påtala att jag tycker att lagen om leksakers säkerhet är bra. Jag struntar inte i att det är ett fullharmoniseringsdirektiv. Jag säger däremot att om det finns en möjlighet att få till stånd en skärpning genom att motivera detta ur ett miljöhänsynsperspektiv, då tycker jag också att vi ska använda den möjligheten. Enligt borde vi inte ha rätt att uttala oss i frågor eftersom vi är emot EU. Ska jag då inte kunna ha synpunkter på de förslag som beslutas där, bara därför att jag är emot EU? Ska jag till exempel inte kunna ha synpunkter på restaurangmoms bara därför att jag är emot det? Jag tycker att man har rätt till sina åsikter, oavsett om man är för eller emot ett förslag. Jag utgår från att i någon mening kanske är emot att sitter i . Skulle det innebära att inte ska ha synpunkter på vår politik? Jag tror att vi hamnar lite snett då, måste jag säga, och då finns det kanske inte någon större mening med att vi har något här i kammaren. 15 (M) replik: I mitt anförande tog jag upp att Näringslivets delegation för marknadsrätt har skrivit till oss i och också vilka synpunkter de hade och vad de bad oss om. När den som hävdar att man lyssnar på organisationerna och har satt sig in i områdena också säger vill göra det branschen ber oss om tycker jag att det är lite konstigt, när man får ett så klart budskap, att man inte är lyhörd för det. Det var det jag försökte säga när det gällde just det brevet. Jag har i min hand en utskrift från hemsida. Där kräver man ett utträde ur Europeiska unionen. Man vill alltså inte vara med i EU. Det accepterar och respekterar jag. Alla tycker ju olika självklart ska man kunna göra det.