prot · H00937 · 2012-12-05 00:00:00 — Man har ingen argumentation att luta sig mot, men man genomför ändå det som regeringen föreslår. Det finns ingenting i direktivet som säger att man måste genomföra en sådan lagändring där vi bryter mot våra grundlagsskyddade rättigheter, men det gör man ändå. Sedan påstås det att det skulle kosta pengar. Detta är bara struntprat hela vägen. Jag tycker att med sin erfarenhet och bakgrund från massmedierna borde skämmas att stå här i talarstolen och säga att det inte är något problem att vi bryter mot grundlagsskyddade rättigheter i tryckfrihetsförordningen och i yttrandefrihetsgrundlagen. Hon säger att vi kan göra det utan någon som helst motivering och att det är lika bra ändå. Nästa gång kan ju regeringen säga att skatteutskottet och förra gången tyckte att detta var helt okej och att man kan göra det igen. Då behövs det inte heller någon motivering. Det är ett sluttande plan som är inne på. Det tycker jag är en förfärlig utveckling, och vi behöver säga ifrån om det. 64 (C): I har vi haft en omfattande diskussion om sekretessfrågorna inför vårt yttrande till skatteutskottet just när det gäller EU-direktivet gällande administrativt samarbete i fråga om beskattning. Jag tillhör den minoritet i som, liksom skatteutskottets majoritet, är beredd att godkänna en absolut sekretess för de rapporter och dokument på skatteområdet som upprättar och delger medlemsländerna och dessutom att det införs en absolut sekretess för uppgifter på skatteområdet som andra länder lämnar till . Lagrådet har i sitt yttrande konstaterat att en särskild sekretessbestämmelse om EU-rapporterna torde vara ofrånkomlig och avstyrker inte heller sekretess om det anses nödvändigt för uppgifter inom skatteområdet från medlemsländerna. Regeringen har i propositionen som skäl för sekretess för uppgifter från andra länder anfört att det finns risk att andra länder inte kommer att vara beredda att lämna uppgifter till om vi inte kan utlova att de uppgifter som kommer från dem skyddas i av en absolut sekretess. Som jag ser det är uppgifter och dokument från och andra medlemsländer till om olika former av skatteundandraganden mycket känslig information. Uppgifterna kan användas av företag och enskilda för skatteundandraganden eller för att undanröja bevis om skattebrott. Om vi inte inför detta skydd kommer alltså uppgifterna att kunna utnyttjas för meddelarfrihet som innebär att man kan lämna ut uppgifter som för vissa företag eller personer kan vara värda mångmiljonbelopp skattebelopp som samhället då kommer att förlora. Jag vill alltså tillstyrka regeringens proposition i enlighet med skatteutskottets förslag om administrativt samarbete inom EU i fråga om beskattning. 65 (S): Vi har att ta ställning till genomförandet av det nya EU-direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning. Vi socialdemokrater anser att det internationella samarbetet mot skatteflykt är oerhört viktigt, och vi har jobbat mycket med att få till stånd nya skatteavtal och informationsutbyten. Men vi kan också konstatera att mycket arbete kvarstår vad gäller att bekämpa skattebedrägerier. Det nya handräckningsdirektiv som vi nu har att ta ställning till innebär mer långtgående skyldigheter för medlemsstaterna att lämna uppgifter och utredningar som ska underlätta bekämpningen av skattebedrägerier. Vi tycker att det är bra. Man kan alltså inte neka till att lämna ut uppgifter. Ett uppdaterat informationsutbyte och ett förbättrat administrativt samarbete på skatteområdet inom EU är viktigt för att kunna bekämpa skattefusket. Detta har varit svensk ståndpunkt, och frågan har varit prioriterad av i samarbetet i EU. Men vi vill också peka på vikten av att informationen till och samrådet med måste bli bättre under förhandlingarna. Vi delar naturligtvis mening när det gäller vikten av de svenska principerna om öppenhet och meddelarfrihet och att inskränkningar av meddelarfriheten måste föregås av noggranna överväganden. Detsamma gäller sekretessbestämmelsernas utformning. Som sagt: Vikten av att uppmärksamma den långtgående svenska meddelarfriheten under förhandlingsarbetet kan inte nog understrykas. Det är därför som vi ger regeringen ett tillkännagivande om att regeringen bör redovisa noggranna överväganden i fråga om inskränkningar i meddelarfriheten och sekretessbestämmelsernas utformning under förhandlingsarbetet. har i sitt yttrande konstaterat att detta inte är det enda exemplet på långtgående sekretessbestämmelser, vilket vi nu också fick bekräftat av tidigare talare. Det är inte heller inskränkningarna i meddelarfriheten som utgör ett resultat av olika EU-rättsakter. Vi ser fram emot att kommer att initiera en systematisk översyn av vilka inskränkningar av detta slag som genomförts och på vilka grunder det har skett. Då blir det möjligt att göra en grundligare analys av de överväganden som har gjorts i detta och andra ärenden för att få en överblick. Som sagt: Vi ger regeringen ett tillkännagivande och visar därmed att vi stöder kritik av att regeringen inte tillräckligt uppmärksammat hur olika EU-rättsakter påverkas av den svenska meddelarfriheten. Jag yrkar bifall till propositionen. 66 (FP): Vi skriver i vår avvikande mening från allianspartierna i att det är olyckligt att direktivet från början har utformats så att det innehåller en absolut sekretess. Det ska undvikas så ofta som det bara går. Det tycker jag som liberal, och det är vi överens om i Alliansen, och även bredare än så här i , tror jag. Men har vi detta direktiv på plats här, och då är frågan: Hur ska man tolka denna del som gäller tystnadsplikten? Det skriver vi också om i vår avvikande mening. I direktivet står det så här: De rapporter och dokument som utarbetats av kommissionen och som avses i denna punkt får endast användas av medlemsstaterna för analysändamål men får inte offentliggöras eller göras tillgängliga för någon annan person eller något annat organ utan kommissionens uttryckliga samtycke. Det är alltså pudelns kärna. Hur ska man då tolka detta? Ska man tolka detta som att tystnadsplikten har företräde framför meddelarfriheten? Ja, det är väl ingen orimlig tanke att det är så. Har någon annan uppfattning? Ska det inte tolkas så? Ska det tolkas tvärtom? Om det ska tolkas på det sättet att tystnadsplikten har företräde är regeringens förslag fullt rimligt utifrån direktivet. pratar också om de 68 förändringar som har skett, och han har sagt i medier tidigare och säger nu lite slängigt här att de alla är inskränkningar. Den slutsatsen kan absolut inte dras. Då är det ingen mening med att gör någon analys av dessa förändringar i lagstiftningen, för KU:s ordförande vet tydligen redan att det är inskränkningar. Det går inte att säga det . Några av dem är det säkert. Några kanske också är förbättringar, och andra är följdändringar som sker. Det är den analysen vi ska göra, och det är väldigt bra att vi ska göra det och se över det. Det är viktigt att från se till att regeringen i förhandlingarna i EU alltid försvarar meddelarfriheten och andra delar av offentlighetsprincipen. Jag måste också fråga , då det finns en uppenbar risk att det han vill genomföra leder till böter: Kan du på något sätt garantera att vi inte får böter av EU för att vi inte genomför direktivet i dess helhet? 67 (MP) replik: Jag skulle gärna vilja svara med en motfråga: Om en uppgift läcker från kommissionen, vilket händer dagligdags, betyder det att de inte genomför det direktivet där man säger att det råder sekretess? Jag bedömer inte att det är så. Att det läcker uppgifter i olika länder och också i är någonting som man får leva med. Om en uppgift i är belagd med sekretess betyder inte vår meddelarfrihet att den inte är belagd med sekretess. Det betyder inte att den är offentlig. Det betyder inte att man som journalist eller medborgare kan gå till myndigheten och be att få ut den och att de stämplar ärendet och säger: Ja, här får du det är visserligen belagt med sekretess, men vi har ju meddelarfrihet. Så fungerar det inte. Jag tycker att det är en förväxling som ni gör. Jag tror inte heller att det går att påstå att sekretesskyddade uppgifter läcker mer i än nere i eller i andra länder. Det är olika typer av lagstiftning. I många länder har man en lagstiftning om whistleblowers, men det har vi inte i . I har vi ett meddelarskydd. Det har delvis samma karaktär, men det betyder inte att sekretessbelagda uppgifter blir offentliga eller att de är öppna för var och en. Det är någonting annat. 68 (FP) replik: Hur ska det som står i direktivet tolkas, ? Ska det tolkas på något annat sätt? Jag upprepar: får endast användas av medlemsstaterna för analysändamål, men får inte offentliggöras eller göras tillgängliga för någon annan person. Ska det tolkas som att vi i detta fall kan ha meddelarfriheten kvar, eller ska det tolkas på det sätt som regeringen gör och som har fått okej av Lagrådet att man i detta fall sätter tystnadsplikten först? Jag håller med om att direktivet i sig är olyckligt utformat och att det ska vara absolut sekretess som råder på detta område. Men det är inte den frågan vi har att hantera här. Den hanterades tidigare inom EU. Frågan är om har någon annan tolkning av detta. Och kan garantera att vi inte kommer att få några böter om det blir som han vill? 69 (MP) replik: Min tolkning av den formulering som läser upp är att vi i har en skyldighet att införa sekretess på informationen och rapporterna från kommissionen. Vi kan tycka att regeringen borde ha agerat på ett annat sätt, men i och med att direktivet är skrivet som det är skrivet får vi räkna med att det blir sekretess även om uppgifterna är sammanställningar av triviala saker som inte har direkt koppling till någon enskild person. Det får man acceptera. Men något mer behöver inte göra, som jag ser det. Ingen kan ställa ut någon garanti för någonting mer än att man får göra sin tolkning och en bedömning av hur läget är. Jag gör bedömningen att det är helt onödigt att vi lägger in meddelarfriheten och en inskränkning av den i frågan. Det kommer varken att göra från eller till när det gäller genomförandet av direktivet. Det genomför vi fullt ut ändå. 70 (FP) replik: Jag har svårt för den tolkning som gör att vi inte skulle bryta mot direktivet. Man får hoppas att det är på hans sätt, om hans linje nu skulle gå igenom. Men det står uttryckligen att detta inte får offentliggöras eller göras tillgängligt för någon annan person eller något annat organ utan kommissionens uttryckliga samtycke. Om man inte tar med denna del i den lagstiftning som vi har att ta ställning till i riksdag borde det rimligen kunna tolkas som ett brott mot direktivet. Därmed riskerar vi också böter. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 23 §.) 17 § Vissa frågor om underhållsstöd Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2012/13:SfU3 Vissa frågor om underhållsstöd (prop. 2012/13:16). 71 SHADIYE HEYDARI (S): Jag yrkar bifall till S-reservationen nr 1. debatterar vi vissa frågor gällande underhållsstödet, som är en viktig fråga för många ensamstående föräldrar och framför allt för barnet. är ca 50 000 barn med om en skilsmässa. En del barn har också föräldrar som aldrig har levt ihop. Man kan säga att det är cirka en halv miljon barn i åldrarna som har särlevande föräldrar. Föräldrar är underhållsskyldiga för sitt barn tills det fyller eller längre om barnet fortfarande går i skolan. Efter en separation bor barnet antingen växelvis eller stadigvarande hos en av föräldrarna. Då ska den andra föräldern betala underhållsbidrag. Föräldrarna kan komma överens om ett lämpligt belopp eller beräkna det efter regler. Stödet uppgår till per barn och månad. Syftet med underhållsstödet är att förbättra barnets uppväxtförhållanden. Om föräldern inte kan betala underhållsbidraget eller betalar kan gå in och betala i form av underhållsstöd. Klyftorna har ökat i samhället. För , som har gott rykte ute i världen, är det oacceptabelt att så många barn lever med fattiga föräldrar. Underhållsstödet fyller en stor lucka. är det ca 220 000 barn som får underhållsstöd. Det är många. Flera av dem lever under svåra förhållanden. Underhållsstödet, som infördes , höjdes och då med bara . Detta ersätter bidragsförskottet, som infördes . För oss socialdemokrater är detta att föräldrarna har ett arbete den enskilt viktigaste insatsen för att ge alla barn bästa möjliga uppväxtvillkor. Men också familjepolitiken har stor betydelse för att alla barn ska få goda uppväxtvillkor och de bästa förutsättningarna för att förverkliga sina drömmar. Vi vill ha en familjepolitik som bidrar till bästa möjliga start i livet för alla barn. Vi ska inte göra skillnad på barnen, utan det ska gälla alla barn. Vi vill fortsätta att utveckla den familjepolitiska modell som vi har i . I vår kommittémotion om familjepolitiken redovisar vi en mängd insatser som skulle kunna göras för att förbättra situationen för många familjer. Det är med oro jag ser på den ökande arbetslösheten och de försämringar av den generella välfärdspolitiken som har skett , vilket har ökat klyftorna i det svenska samhället. Enligt växer nästan 250 000 barn i upp med fattiga föräldrar. Det är inte acceptabelt. Vi vill ha goda uppväxtvillkor för alla barn så att alla, inte bara några, kan växa upp och förverkliga sina drömmar. Den politik regeringen driver gör dock att utvecklingen går åt helt fel håll. Klyftorna fortsätter att öka. Inget barn ska behöva växa upp i fattigdom och skämmas för att inte ha råd att delta i fritidsaktiviteter eller skolresor. En solidarisk omfördelning mellan dem som har och dem som inte har barn är en viktig del av den generella välfärden. En aktiv jobbpolitik är en förutsättning för att man ska kunna ha något att fördela. Bristen på jobbpolitik har gjort att allt fler står utan arbete. När arbetslösheten ökar drabbas både enskilda och hela samhällsekonomin. Värst blir det naturligtvis för dem som redan tidigare hade det tufft ekonomiskt. I regeringens proposition Vissa frågor om underhållsstöd skulle regeringen kunna lägga fram förslag om förstärkt underhållsstöd och om hur stödet till ensamstående skulle kunna utvecklas. Men i stället väljer regeringen att enbart lägga fram ett antal korrigeringar i nuvarande system som främst handlar om hur avbetalningen av underhållsstödet ska regleras. Vi har inget emot förslagen, men vi tycker att regeringen är för passiv. Bland de familjer som är mest utsatta för fattigdom finns de som är ensamstående med barn. Underhållsstödet har inte höjts , och det är hög tid att de ensamstående föräldrarna får ta del av de ekonomiska satsningarna. Vi har därför i vårt budgetalternativ föreslagit en höjning av såväl barnbidraget med som underhållsstödet med . Tillsammans skulle förslagen bidra till att stärka barnfamiljernas ekonomi, och därmed också bidra till att färre barn växer upp under knappa ekonomiska förhållanden. Situationen för ensamstående föräldrar handlar också om hur det omkringliggande samhället fungerar alltifrån tillgången till barnomsorg till hur arbetsmarknadsinsatser utformas. Det är andra familjemönster än , och de stödsystem som finns kring ensamföräldrar behöver utvecklas för att möta nya tiders krav och utmaningar. Mot den bakgrunden föreslår vi att regeringen återkommer till med förslag om ett reformerat underhållsstöd. Med detta yrkar jag bifall till S-reservationen 1. 72 (M): Vi har att besluta om ett förslag i ett betänkande som rör ett förtydligande i socialförsäkringsbalken. Det gäller betalningsskyldigheten vid anstånd med betalning av underhållsstöd. Det gäller således ett förtydligande i 19 kap., att betalningsskyldigheten ska fullgöras med en avbetalningsplan. Om en avbetalningspost ej är betald i rätt tid måste den betalningsskyldige komma i fatt med betalningen efter senast ; annars förfaller hela skulden till omedelbar betalning. Det anförs i propositionen att det inte framgår av bestämmelserna för vare sig betalningsskyldighet eller anstånd när förfallotiden inträder i dessa fall. Det finns alltså all anledning att få en lagändring som klargör att skulden ska betalas i delposter enligt en avbetalningsplan. Om detta verkar vi vara överens, men debatten har i och för sig bara en talare rört sig om så mycket mer än om detta förtydligande i socialförsäkringsbalken. Den har rört sig mer om innehållet i flera motioner som också ska behandlas . Det finns en kommittémotion från Socialdemokraterna där man begär ett tillkännagivande om en reformering av underhållsstödet, då de mest utsatta för fattigdom är ensamstående med barn. Det är helt rätt att ensamstående med barn, framför allt kvinnor och i synnerhet om de är utlandsfödda, är mer ekonomsikt utsatta än andra grupper. Det är vi nog alla rörande överens om och om att vi måste arbeta för att avhjälpa detta. Alliansregeringens olika åtgärder och förslag i flera budgetar har varit inriktade på att åtgärderna inom familjepolitiken ska nå de människor som är mest i behov av stöd. Alliansregeringen har föreslagit och har beslutat om höjning av flerbarnstillägg, höjt särskilt bidrag för hemmavarande barn och att bostadsbidrag beviljas för lägre bostadskostnader än . för försörjningsstöd har höjts. I årets budgetproposition föreslås en höjning av grundnivån i föräldrapenningen . Att förslaget gäller just grundnivån innebär att det är de unga och de som inte arbetat upp en SGI, sjukpenningsgrundande inkomst, som ska nås av dessa höjningar. Det är således ett tydligt fördelningspolitiskt förslag. understryker i sitt ställningstagande beträffande de familjepolitiska stödens betydelse för de mest utsatta barnhushållen att utskottet inte heller utesluter att det även framöver kommer att finnas behov av satsningar på denna grupp. Det finns ett tillkännagivande i budgetpropositionen att regeringen avser att återkomma vad gäller att förbättra för särlevande föräldrar på olika sätt. Mer om detta ska vi debattera då vi debatterar hela budgeten. Vi har en utredning, , som i sitt betänkande Fortsatt föräldrar om ansvar, ekonomi och samarbete för barnets skull konstaterar att det finns ett flertal problem förknippade med särlevande på grund av att det finns två parallella system. Utredningen betonar att det är föräldrarna som har det yttersta ansvaret för sina barn, oavsett om förhållandet mellan föräldrarna upphör. Att skaffa barn är ett livstidskontrakt. Det är inte tillräckligt uttalat, tycker jag och många med mig. Underhållsstödet är till för att försäkra barnet en rimlig försörjning. Underhållsstödet är ett förskott från staten för uteblivet underhåll. Underhållsstödet ska täcka hälften av ett barns normalkostnad inklusive barnbidrag. Jag anser inte att underhållsstödet ska användas som ett fördelningspolitiskt instrument som ska kompensera för låga inkomster. Det finns andra politiska medel att använda för detta, som jag nämnde förut. Flera utredningar med mera visar att det finns problem med återbetalningen. Ofta har de bidragsskyldiga byggt upp stora skulder och har problem med återbetalningen. Skulle underhållsstödet höjas är det de bidragsskyldiga som faktiskt i stor utsträckning kommer att finansiera detta, och det i sig kan vara konfliktökande. Utredningen visar att föräldrar har för liten kunskap om reglerna, och det har medfört att underhållsstödets nivå på blivit alltför normerande för vad som för ofta anses utgöra ett maximibelopp för ett barns underhåll. Enligt de civilrättsliga reglerna i skulle många barn vara berättigade till ett större underhållsstöd vid civilrättsliga avtal om reglering av underhåll. Utredningen pekar på att så många som av barnen skulle få mer i underhållsstöd om underhållet reglerades civilrättsligt. Förbättringen skulle, enligt , framför allt gynna barnen i de lägsta inkomstklasserna där av barnen skulle få ett större underhållsstöd. Det är viktigt att systemen ses över. Utvecklingen i vårt samhälle är att många fler barn upplever en separation och att allt fler barn lever med särlevande föräldrar. utgör de 450 000500 000. av dessa barn lever växelvis med sina föräldrar, och den andelen ökar. Det är en positiv utveckling, anser jag. Det visar sig nämligen att barn ofta mår bra med detta system att bägge föräldrarna tar ett ansvar. bereds inom regeringen och beräknas komma till eller . Många av problemen skulle undvikas med mer kunskap hos föräldrarna. Mer kunskap, hjälp och vägledning kanske borde en instans inrättas som ansvarar för detta? Jag kan ändå tycka att det är lite märkligt att man i en motion anför att hela systemet ska reformeras med tanke på det som pågår och bereds och som kommer till bord. I andra motioner anförs att beräkningen av inkomst ska vara mer dagsaktuell än det system som används . Vi har en utredning om månadsuppgifter som bland annat har föreslagit att uppgift om utgiven ersättning och förmån i inkomstslaget tjänst ska kunna lämnas . Betänkandet har varit ute på remiss och bereds inom . Det finns all anledning att avvakta den utredningen. I en annan motion anförs att utebliven skolgång ej ska påverka skolpengen. kan ett förlängt underhållsstöd ges till barn som fyllt och som studerar på heltid. Underhållsstödet kan beviljas till juni månad det år barnet eller ungdomen fyller jag tror inte en 19-åring uppskattar att bli nämnd som barn. Betalningen sker efter 18-årsdagen direkt till den unge. Jag kan bara konstatera att även här finns en utredning, , som har i uppdrag att bland annat analysera de nuvarande bestämmelserna om indragning av studiehjälp på grund av otillåten frånvaro. Det finns även här anledning att avvakta utredningen som kan ge vägvisning även om underhållsstöd, framför allt när utredningen faktiskt ska redovisa sitt uppdrag , det vill säga om lite drygt . Avslutningsvis yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 73 SHADIYE HEYDARI (S) replik: Det är glädjande att och tycker att det är dags att se över systemet. Som jag sade tidigare får 220 000 barn underhållsstöd, och 250 000 barn lever med fattiga föräldrar. Det här är en viktig fråga för många. Det finns barn som inte har råd att delta i fritidsaktiviteter. Vet du vad det kostar att köpa fotbollsskor eller träningskläder eller att delta i någon danskurs? Avgifterna är höga. Alla barn har inte råd att vara med, och många får därför vara hemma. Det är det som bekymrar mig. Vi ska inte ha ett sådant samhälle, det är vad det handlar om. Det är dags att se över detta. Jag tycker att du som själv är mamma borde engagera dig ännu mer i frågan. Vi ska avvakta tills alla dessa utredningar är klara, men hur tar det? Vi ska inte behöva vänta i ett eller till. Det är dags att vi ser över detta, och det är dags att man kommer tillbaka med ett bra förslag och säger: Självklart kan vi höja stödet så att barnen får det bättre. Vi har sagt att vi vill höja barnbidraget med och underhållsstödet med så att de här barnen kan leva ett vanligt liv som alla andra barn. 74 (M) replik: Shadiye, du var inne på att klyftorna av någon underlig anledning har ökat . Jag kan inte riktigt hålla med om det, därför att det finns undersökningar som visar att den absoluta fattigdomen inte har ökat. Ni hänvisar ofta till och deras sätt att räkna. De har ju en egen modell för att räkna där de tar med försörjningsstöd. Det är faktiskt så ironiskt att om man höjer för försörjningsstödet kan den relativa barnfattigdomen öka. Jag tycker inte att man bara ska titta där, för det finns andra felkällor, till exempel att barnen bara är skrivna på en adress har fått i uppdrag att titta på detta och då blir det den förälderns inkomst som räknas. Där har vi ett problem. har också detta att det räknas som bara en inkomst när det gäller människor som jobbar på andra sidan en gräns det kan vara , eller, som i mitt fall, . Här finns alltså felkällor. Tittar man på den absoluta barnfattigdomen ser man att den tenderar att minska, tack och lov. Det tror jag att vi är överens om. Du säger också att det tar tid att reformera. Ni vill reformera det, och det tar också tid.