prot · H00932 · 2012-11-28 00:00:00 — Men det anser jag inte heller vara önskvärt. väljer vi i stället att lägga in Säkerhetspolisen och i exakt samma lagstiftning som gäller för regeringens, och Försvarsmaktens möjlighet att inrikta signalspaning. Det innebär bland annat att syftet med signalspaningen är mycket begränsat. För polisens del handlar det framför allt om att kartlägga strategiska förhållanden avseende internationell terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen. Vidare får inte inriktningen avse endast en viss fysisk person, och om sökbegreppet som används det är oftare sökbegrepp än ord är direkt hänförligt till en viss fysisk person, till exempel ett telefonnummer, krävs det att det handlar om något av synnerlig vikt. Men det är fortfarande inte så, som det kan ha låtit i vissa andra inlägg här , att det är FRA själv, eller att det kommer att bli själv eller själv, som bestämmer när man får använda signalspaning. Nej, för varje inriktning krävs en ansökan och ett tillstånd av Försvarsunderrättelsedomstolen. Givetvis finns det regler för när Försvarsunderrättelsedomstolen ska ge ett sådant tillstånd. Man ska titta på flera olika saker, men jag skulle vilja nämna två. Det ena är att syftet med inhämtningen inte skulle kunna tillgodoses på ett mindre ingripande sätt. Finns det andra metoder att få tag i nödvändig underrättelse ska man använda den andra metoden. Det andra är att Försvarsunderrättelsedomstolen ska se till att proportionalitetsprincipen , det vill säga att inhämtningens värde ska vara klart större än det integritetsintrång som inhämtningen kan innebära. Det är möjligt att en del inte har förtroende för att Försvarsunderrättelsedomstolen gör denna prövning på ett korrekt sätt. Men jag har detta förtroende för den. I Säkerhetspolisens uppdrag ligger en lång rad uppgifter, till exempel kontraspionaget, personsäkerhetsarbetet och kontraterrorismen, som i stor utsträckning kräver ett aktivt underrättelsearbete. Underrättelser kan inhämtas på flera olika sätt. Men det är ingen tvekan om att signalspaning har varit ett av de allra viktigaste sätten. Vi vet också att när Säkerhetspolisen inte har haft möjlighet att göra egna inriktningar av signalspaning har det ofrånkomligen krävts ett mer omfattande arbete med annan form av underrättelseinhämtning. Det är inte heller någon hemlighet att underrättelsetjänsterna i olika länder har ett omfattande utbyte av underrättelser. Det gäller till exempel MI6 i och CIA i . Det är så, vilket inte går att förklara bort, att det land som inte har egen signalspaning blir mer beroende av andra länders underrättelseinhämtning. Det gäller även . För att Säkerhetspolisen och på ett fullgott sätt, utan ett för stort beroende av andra länders underrättelsetjänster, ska kunna utföra sina arbetsuppgifter, till exempel att kartlägga strategiska förhållanden avseende internationell terrorism, att kartlägga grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen och för att kartlägga främmande underrättelseverksamhet mot svenska intressen, behöver de ha tillgång till signalspaning. Man kan önska sig att så inte var fallet, men världen ser tyvärr inte ut som vi skulle vilja. Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 104 (KD): Respekten för individens frihet och värdighet utgör demokratins, rättsstatens och de mänskliga rättigheternas gemensamma värdegrund. Dessa grundläggande värden måste ständigt försvaras och utvecklas i praktisk politik och rättskipning. Rätten till privatliv ges ett starkt skydd i artikel 8, som stadgar att offentlig myndighet endast får inskränka åtnjutandet av denna rättighet om det är nödvändigt för att förebygga brott eller av andra skäl. Utvecklingen av gränsöverskridande terrorism och annan brottslighet, till exempel hoten mot våra it-system, är oroande. Den grova organiserade brottsligheten innebär att polisen behöver nya redskap, och dagens förslag innebär att Säkerhetspolisen och ges tillgång till signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Syftet med förslaget är att förbättra för dessa myndigheter att få uppgifter om utländska förhållanden på strategisk nivå avseende bland annat internationell terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota våra nationella intressen väsentligt. Terrorism har alltid funnits men har kommit även oss i närmare och blivit något som vi måste beakta och arbeta mer konkret mot. När bomben smällde i var det ändå många som chockades över att det hände just här. Säkerhetspolisens uppgift är att förebygga, avslöja och bekämpa allvarlig brottslighet, däribland terrorism och brott riktade mot rikets säkerhet, som utgör ett direkt hot mot . Denna sorts brottslighet äventyrar stora samhällsvärden, utgör ett hot mot enskilda människors liv och hälsa och kan, om brottet fullbordas, få mycket omfattande konsekvenser. Det är viktigt vi har ett fokus på att förebygga och förhindra. I detta arbete handlar det mycket om information. En långsiktig rättspolitik kan förebygga våldshandlingar. Balansen mellan det öppna samhället och det brottsförebyggande arbetet måste vi ständigt arbeta med. I arbetet med att förhindra den grova organiserade brottsligheten är strategisk analys en nyckel. De brott som Säkerhetspolisen har i uppdrag att förebygga och förhindra har ofta en koppling till förhållanden utomlands. Säkerhetspolisen har emellertid inte några befogenheter att självständigt bedriva polisverksamhet utanför , och därför måste kunskapen om utländska förhållanden inhämtas på annat sätt. Ett sätt att få denna information är att samarbeta med myndigheter i andra länder. Även om sådant samarbete förekommer och tillför stort värde kan det ofta innebära begränsningar, exempelvis att man får möjlighet att påverka den information man får. Likaså har Säkerhetspolisen ingen möjlighet att påverka urvalet av information, och man har begränsade möjligheter att kontrollera informationens tillförlitlighet. Arbetet med att bekämpa grov organiserad brottslighet är i stor utsträckning underrättelsestyrt och kräver att har kunskap om tendenser i samhället, var kriminella nätverk finns och bedriver sin verksamhet, vilken brottslighet nätverken är inriktade på och vilka som ingår i nätverken. I den strategiska analysen kartläggs brottsfenomen och kriminella nätverk på en mer övergripande nivå, varvid det är av stor betydelse att kunna få information om utländska företeelser och förhållanden. Det regelverk vi nu diskuterar måste stå i proportion till de effekter det får för enskildas integritet. Jag har full förståelse för den oro som uttrycks för att utvidgningen av de signaler som får tas in kan leda till oönskade konsekvenser som kränker människors integritet. Det är sant att det vid all övervakning finns risker att materialet kommer i orätta händer. Därför finns all anledning att vidta så rigorösa säkerhetsåtgärder det bara är möjligt. Fokus i förslaget är att ta fasta på mekanismerna för kontroll, rättssäkerhet och integritetsskydd. För oss kristdemokrater är både säkerhet och respekten för den personliga integriteten viktig. Förslaget om signalspaning är utformat så att det tillgodoser båda. har varit noga med att signalspaningen ska utformas så att risken för att informationen missbrukas eller hamnar i orätta händer minimeras så långt det någonsin är möjligt. Det kan handla bland annat om tydliga kontrollmekanismer och funktioner som garanterar enskilda individers integritet. Varje uppdrag ska prövas av en särskild nämnd innan spaningen inleds. Det finns också insyn och kontroll under pågående signalspaning och efteråt. Förslaget ger Säkerhetspolisen och endast möjlighet att påverka vilken information som inhämtas för de syften som räknas upp i signalspaningslagen. Tillstånd krävs av Försvarsunderrättelsedomstolen, som även måste godkänna sökbegreppen innan de får användas vid inhämtningen. Det handlar alltså om att kartlägga yttre hot mot genom att studera mönster och samband. Det är endast information av betydelse för rikets säkerhet, det vill säga om utländska förhållanden och yttre hot, som är aktuell. Av alla de mejl, fax och telefonsamtal som går genom kablarna kommer en ytterst liten mängd att undersökas utifrån fastställda sökord. Det innebär att ungefär ett av tio miljarder kommer i fråga. Sökningen får inte inriktas mot en fysisk person utan endast avse företeelser. Ingenting sparas, utan har det passerat är det borta. Signalspaningen handlar inte heller om att avlyssna våra inhemska telefonsamtal, vår inhemska datatrafik eller att snoka i medborgarnas e-post. Med den lagstiftning som Alliansen föreslår får signalspaning normalt inte riktas mot en viss individ och definitivt inte gälla kommunikation mellan personer i . Därför införs regler som säkerställer att sådan information, om den av misstag kommer med, ska förstöras. Återigen vill jag trycka på att varje uppdrag ska prövas av en särskild nämnd innan spaning inleds. Det ska finnas insyn och kontroll under pågående signalspaningsprocess och efteråt. Precis det regelverk som gäller för försvarsunderrättelseverksamhet ska gälla även i dessa fall. Jag tycker också att det som har diskuterats här är bra, nämligen att Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamhet med jämna mellanrum får fördjupa sig i hur lagstiftningens konsekvenser kan påverka den enskildes integritet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionen. 105 (FP): När jag lämnar mitt hem i , knallar ned till tåget, åker upp till och sedan går hit till passerar jag ett fyrtiotal övervakningskameror. Det är inte så konstigt med tanke på att det finns ungefär 55 000 övervakningskameror bara här i . På tågresan har jag som de flesta andra sms:at, mejlat, surfat och jobbat på olika sätt. Mejlen snappas nästan allihop upp av FRA, eftersom de passerar den svenska gränsen. Några av dem sparas dessutom av FRA, har en granskning visat, trots att FRA inte får spana på svenskar. Utöver det har min mobiltelefon kommunicerat ett stort antal gånger med telefonbolaget under resan, och varje gång angivit exakt var jag är. Den tyske politikern fick från det telefonbolag där han hade sitt abonnemang ut informationen om alla dessa angivelser. Han fick ut informationen , vilket är den kortaste lagringstiden enligt EU:s datalagringsdirektiv. hade hans telefon kommunicerat med telefonbolaget 35 000 gånger. Hans telefon hade alltså angett exakt var han befann sig 35 000 gånger. Tillsammans med en tysk tidning lade Spitz in angivelserna på en karta. kan man gå in på den hemsidan, klicka på play och se Spitz liv spelas upp, och framåt. Man kan se när han åker bil, buss, tåg och båt. Man ser var han promenerar och vilka adresser och vilka hus han besöker. Man ser inte bara vilka hus han besöker man ser var i huset han befinner sig. Man ser vilka han sms:ar och vilka han ringer, man ser hans liv. Det har hänt en del inom det här området. Våra telefoner kommunicerar nu ännu mer med telefonbolaget och med omvärlden. Och staten har sett till att all denna information samlas in, sparas och lagras. Staten får inte läsa våra mejl, läsa våra sms och avlyssna våra telefonsamtal. Så är det, om vi nu inte pysslar med tung kriminalitet. Men man kan säga väldigt mycket om människor utan att behöva ta del av vad som står i det de har skrivit eller utan att ha lyssnat på deras telefonsamtal. På Facebook fanns tidigare en applikation som hette Friend Wheel. En vän till mig testade denna. Den placerar ens Facebook-vänner i en cirkel. De vänner som känner varandra hamnar bredvid varandra i denna cirkel, de grupperas ihop. Exempelvis kunde han se folkpartisterna. De grupperade ihop sig, för de kände varandra i större utsträckning än hans andra Facebook-vänner. Där var den politiska uppfattningen klarlagd. Han kände till att några av dessa folkpartister var homosexuella, och han såg att inom gruppen folkpartister klumpade de ihop sig i en lite mindre grupp, för de kände varandra i större utsträckning än de övriga folkpartisterna. Där var den sexuella läggningen klarlagd. Bland hans vänner från , som hamnade för sig, kunde han se att de med judisk härkomst hamnade i en speciell grupp bland skåningarna. Där var ens religion klarlagd. Politisk åsikt, sexuell läggning och religion klarlagda bara genom information om vilka vi känner och vilka de personerna känner. FRA, polisen och andra är inte alltid så intresserade av att läsa precis vad som står eller lyssna på exakt vad vi säger. De är ofta mer intresserade av att se mönster, för mönstren säger lika mycket eller kanske mer om oss. De säger något som vi kanske inte skulle uttrycka i skrift eller säga när vi pratade. Staten gör detta för ett gott syfte, att förhindra brottslighet och terrorism. Jag säger inte att detta är lätt, eller att det är svart eller vitt eller exakt var gränsen ska gå någonstans. Men jag säger att vi redan nu har gett staten farligt mycket information om våra liv. Men det är inte bara risken att informationen missbrukas av staten som är problemet. Själva övervakningen, känslan av att vara övervakad, begränsar våra liv och den begränsar vår utveckling. Enligt den politiska filosofen garanterar den personliga integriteten det personliga djupet. Författaren skriver i en ny bok att privatlivet ger oss utrymme att fördjupa våra tankar, uttrycka våra känslor och skapa fritt. visar också i sin bok att ju öppnare vi är på Facebook, Twitter och Instagram och på alla andra ställen där vi kan visa upp våra privatliv, desto större blir vårt behov av att få sätta upp gränser, att få rita en cirkel runt omkring oss, som sade, en cirkel där staten inte har rätt att kliva över. För mig innebär den utökning av FRA-lagen som föreslås, datalagringsdirektivet och de andra lagstiftningarna att staten har klivit över denna cirkel, in i mitt och in i andras privatliv. Att den utvecklingen fortsätter tänker jag inte medverka till, herr talman. Därför tänker jag inte heller rösta för detta förslag. 106 (V) replik: Jag vill tacka för ett jättebra anförande. Jag instämmer fullt ut. Det är inte alltid lätt att gå emot partilinjen. Ditt parti, , kommer att rösta för de stora inskränkningar i privatlivet som du pratar om, . Du sade att du inte kommer att rösta för förslaget. Min fråga till dig är: Hur kommer du egentligen att rösta? Det finns fyra reservationer. Jag tänker i synnerhet på reservation 1 som är emot det konkreta förslaget att polisen ska få tillgång till signalspaning och reservation 2 som handlar om upphävande av FRA som sådan. Båda de här reservationerna kommer från och . 107 (FP) replik: Jag tänkte i alla fall rösta för reservationerna 1 och 2. 108 (V) replik: Det tycker jag låter jättebra, och jag tackar för den rösten. Då är vi en fler. Jag hoppas att vi får majoritet så att vi kan stoppa förslaget . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 12 § Reglering av nämnder Föredrogs betänkande 2012/13:KU9 Reglering av nämnder (framst. 2012/13:RS1). 109 (M): Det blir ett betydligt enklare ärende, för det är ett enigt utskott som behandlat riksdagsstyrelsens skrivelse i KU9 Reglering av nämnder. Det här är ett förslag som innebär ett nytt och modernare regelverk för nämndmyndigheter under . Samtliga nämndmyndigheter, utom och , får nya instruktioner som bygger på äldre motsvarande författningar. Förändringarna gäller bland annat nämndernas ledning, men liksom tidigare ska ha en instruktion som är beslutad av riksdagsstyrelsen. Styrelsen har dessutom uppdragit åt riksdagsdirektören att utreda om en reglering av partibidragsnämnden. Det är viktigt att klargöra ansvarsförhållandena mellan riksdagsförvaltningen och nämnderna. Av instruktionen ska framgå att förvaltningen ska biträda nämndmyndigheten och att förvaltningen ska svara för de utbetalningar som krävs med anledning av beslut som fattats i nämnderna, eftersom nämnderna inte har någon egen budget. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft och kommer att innebära en rad följdändringar i andra författningar. I riksdagsstyrelsens skrivelse finns en redogörelse för ärendets beredning fram till dess att framställningen beslutades. Förslaget har remissbehandlats av bland andra , ombudsmän, , och Kammarkollegiet. Förslagen i framställningen innebär i huvudsak att den nuvarande regleringen förs över till nya instruktioner för nämndmyndigheterna som bland annat ska innehålla bestämmelser om nämndmyndigheternas sammansättning och uppgifter. Det kan också nämnas att förslaget innefattar delvis nya bestämmelser om ledning, delegering och ärendenas handläggning samt bestämmelser om arvoden och ersättningar. För vissa av nämndmyndigheterna saknas bestämmelser om vilken ledningsform som gäller, och detta är naturligtvis otillfredsställande. Därför föreslår riksdagsstyrelsen en reglering av ledningens verksamhetsansvar som delvis har sin förebild i myndighetsförordningen. När det gäller ärendenas handläggning kan man notera att det finns ett förslag till reglering om beslutsfattande utan sammanträde. Varje myndighet ska ha möjlighet att i sin arbetsordning få avgöra hur detta ska regleras, till exempel genom kontakter mellan ordförande och de andra ledamöterna. Vad gäller överklagande av ärenden finns inom förvaltningsrätten beslut att ärenden får överklagas om inget annat är föreskrivet. Sådan reglering finns när det gäller beslut i nämndernas kärnverksamhet under . Men riksdagsstyrelsen föreslår ett uttryckligt tydligt överklagandeförbud beträffande beslut som fattats av överklagandenämnd och att överklagandeförbud tas in i nämndens nya instruktion. Riksdagsstyrelsen anser att det finns behov att klargöra den ekonomiska ansvarsfördelningen mellan och nämndmyndigheterna, som man anser som oklar. Instruktionen bör förtydligas så att det framgår att förvaltningen ska biträda nämndmyndigheter. Ett enigt utskott instämmer i de bedömningar som riksdagsstyrelsen har gjort i framställningen, och utskottet vill framhålla att nämndmyndigheternas självständiga ställning inte försvagas utan förtydligas. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2012/13:UU8 och . 110 (S): Det har varit en hektisk dag med långa talartider som har blivit kortare. Vi trodde därför att vi skulle ha den här debatten efter voteringen , men vi i utrikesutskottet är naturligtvis alltid redo. har vi att hantera betänkandet om och . Jag vill inledningsvis tala om och det som en stor opposition i riksdag faktiskt vill, det vill säga att erkänna staten . Det är också väldigt lämpligt att vi har debatten eftersom det just nu pågår en diskussion i om ett resolutionsförslag som palestinska myndigheten har lagt fram i om att höja sin status till att vara en icke medlemsstat. Det finns en väldigt stark poäng med att den palestinska myndigheten just betecknas som en stat och inte som en entity som det är. Vi socialdemokrater har länge krävt att den ska vara tydlig med att man ställer upp på att stödja resolutionen i om att höja status. Jag hade själv en debatt med men där utrikesministern inte ville vara tydlig med vad den svenska positionen var, för det var ju gubevars så viktigt att vi hade en gemensam hållning i Europeiska unionen. Och alla vi som har arbetat en del med utrikespolitik vet att i Europeiska unionen finns det länder som definitivt kommer att säga ja till att uppgradera status och att det också finns länder som definitivt kommer att säga nej. Det betyder naturligtvis att om man ska ha en enig hållning i Europeiska unionen måste det vara att man avstår. Ärligt talat är det inte en speciellt snygg hållning från Europeiska unionen, när en så viktig fråga för kommer upp på dagordningen, att hitta ett gemensamt avståndstagande. Därför har vi jagat den borgerliga regeringen om ett svar på vad det är som gäller. Vad kommer den att ha för åsikt om resolutionsutkastet? Jag redovisade för utrikesministern att förslaget finns. Jag utgick från att utrikesministern hade studerat förslaget som palestinska myndigheten har lagt fram och fick då svaret att det hade han inte gjort och att han utgick från att det skulle komma förändringar. Ja, nu har det kommit förändringar. Det har lagts in ett litet ord, and, på ett ställe, det har blivit en halv mening längre i något annat stycke. Men vad jag kan se har resolutionsförslaget i vilket fall inte förändrats i någon som helst betydelsefull omfattning. Frågan är naturligtvis till de borgerliga riksdagsledamöterna här: Vad tänker den göra? Tänker stå upp för det som är rimligt och rätt, det vill säga att den palestinska myndigheten får en uppgraderad status i FN, eller kommer man inte att göra det? Vi ser på nyheterna att säger att de är beredda att stödja en uppgradering nu trevligt. Eftersom alltid är ankaret som vi måste släpa på i Mellanösternpolitiken är det trevligt att nu säger att man är beredd att stödja en uppgradering. Men trist då att utrikesminister för sedan stod här i den här kammaren och inte ville säga ja eller nej. Jag utgår från att de borgerliga debattörer som finns här nu har talat med sina regeringskompisar: Vad tycker vi egentligen? Kan vi få berätta för riksdag vad har för inställning? Vi kommer att vara idel öra. I oppositionen är vi mycket tydliga: Det är rätt och riktigt att låta få en uppgraderad status i . Vad alla väntar på är vad den borgerliga regeringen tycker. Ge oss det svaret ! En annan sak som betänkandet handlar om är att erkänna staten , det vill säga att vi bilateralt ska erkänna staten . Varför är detta då så viktigt? Jo, har ockuperat palestinska områden. Vi har alla svurit oss heliga till tvåstatslösningen och sagt att det är oerhört väsentligt att man förhandlar, att man kommer fram till en fredsöverenskommelse och att när väl den har kommit på plats kan vi erkänna staten . Det hade naturligtvis varit en ganska rimlig politik om det inte vore så att , varje minut gör allt de kan för att förhindra en palestinsk statsbildning. Trots att hela omvärlden, hela det internationella samfundet, kvartetten, EU och även säger till israelerna att de ska stoppa bosättningarna, att utökningen av bosättningarna utgör det främsta hindret för en fredsöverenskommelse, fortsätter israelerna ändå. Vi som säger oss vara vänner av en tvåstatslösning måste då dra lärdom av det och utgå från att den israeliska regeringen och israeliska staten faktiskt inte är intresserad av en tvåstatslösning eftersom man gör något som motverkar en sådan. Då är det naturligtvis bra om den tydligt och klart kan säga att vi erkänner staten för att på det sättet göra det uppenbart för israelerna att deras taktik eller strategi inte kommer att lyckas, att omvärlden står fast vid att det ska vara en tvåstatslösning och att vi därmed erkänner staten . Ni partier , , och andra, vad tycker ni om detta? har nämligen ett stämmobeslut på att det nu är dags att erkänna staten . Vi socialdemokrater tillsammans med Vänstern och har i detta betänkande en reservation där vi yrkar bifall till de motioner som kräver ett svenskt erkännande av staten . Och lyssna noga nu! Texten i reservationen är tagen från stämmobeslut. Centerpartister i den här salen som kommer att rösta emot den rödgröna reservationen kommer alltså att rösta emot sitt eget stämmobeslut. Därför är vi naturligtvis nyfikna på om ni centerpartister som har ett stämmobeslut på att ni faktiskt är för ett erkännande av staten ska rösta för ert eget beslut, det som ni själva tycker, eller om det är något annat som vi kan förvänta oss i den här kammaren . Vi rödgröna, Socialdemokraterna, , har också en annan reservation där vi yrkar på att vi ska märka produkter från bosättningarna. Jo, därför att produkter produceras av israeliska bosättare på ockuperad mark som sedan skickas vidare till Europeiska unionen och också till .