prot · GZ09116 · 2012-05-23 00:00:00 — Visst är det bra med nyfikenhet, och jag hoppas verkligen att det blir så. Jag vill att vi ska ha ett försvar som befolkas av unga kvinnor och män som är intresserade av att göra en bra insats. Låt oss titta på de exempel som har funnits när det gäller rekrytering där man vänder sig till gymnasieskolor som också har elever som är de är ju barn i den bemärkelsen. Man försöker på något sätt att med ett slags kommersiellt budskap förhärliga soldatyrket, och jag anser att man då kan vara inne på en rätt farlig väg. Vi måste ha en samhällsinformation. Förut, när vi hade värnplikten, var den rätt bra. Då visste man att så här gör vi. Man får en chans att komma in i detta ett tag efter det att man har fyllt , och man får veta vad det handlar om. Det handlar om att försvara landet och att vara med i internationella insatser. Men det finns inget förhärligande av att vara soldat. Det är inget yrke som alla andra. Det är inget vanligt yrke, utan det går ut på att man ska ut i strid. Det ska man vara medveten om. Jag vet att detta är en diskussion som vi kommer att få fortsätta med. Jag hoppas verkligen att det finns ungdomar som är nyfikna och som söker sig till försvaret men att de gör det av rätt orsak. Vi var med på Libyeninsatsen från början. Det var verkligen någonting som skedde med ett FN-mandat, och det var något som vi tyckte skyddade civilbefolkningen och som hade rätt ingångsvärde. Vi är inte rabiata när det gäller sådana saker. Däremot finns det andra insatser som inte alls motsvarar våra krav. är ett sådant exempel. Där har vi en insats som får motsatt effekt, och ska vi inte vara med. är tydligt med att det vi vill göra ska göras utifrån rätt utgångspunkter och med rätt insatser för att få rätt resultat. Det är inte några större hemligheter med det. När det gäller värnpliktssystemet undrar jag om man måste ha ett land att jämföra sig med. Vi kan gå tillbaka till egna erfarenheter och även titta på andra länders erfarenheter. Men vi ska bilda ett eget system när det gäller värnpliktsförsvaret, och det är det vi tänker göra. 24 (C) replik: Det där sista som sade var rätt belysande: Måste man verkligen ha något land på vårt jordklot att jämföra sig med? Kan man inte välja en egen vänstermodell? Så kan man ju resonera. Jag tror att det är bra att vara förankrad i verkligheten. uttrycker sig väl och vill säkert väl, som människor på de yttersta kanterna, både vänsterkanten och andra, genom tiderna alltid har velat. Men er politik förtjänar att granskas, och jag brukar vilja bidra till det så även i denna replik. och talar delvis samma språk i försvarspolitiken. Det handlar om en återgång till invasionsförsvar och att ska klara sig på egen hand inom sina gränser och minska sitt militära samarbete med demokratierna i vår omvärld. Vårt deltagande i internationella fredsinsatser ska minska. Om denna vänster-sverigedemokratiska politik skulle förverkligas skulle jag bli djupt betänksam och oroad inte bara över den oheliga alliansen utan framför allt i sak. Jag är övertygad om att säkerhet bäst främjas av att samarbetar om fred och säkerhet i , och världen med demokratierna i vår omvärld som vi nu gör. Det ska inte ske genom att vi isolerar oss med ett gammaldags försvar baserat på värnplikt och invasionshot. Det skulle bli väldigt dyrt. Vi skulle stå väldigt ensamma. vill minska försvarsbudgeten med 2 miljarder. har sagt att det inte finns någon modell för detta i världen i övrigt. Men ni vill ändå genomföra den. Vore det så lyckat, egentligen? 25 (V) replik: Vi bor i samma län, och jag vet att han är en rätt så trevlig person. Men han har en tendens att alltid på något sätt slå ihop oss med av något slags debattekniskt skäl. Jag avvisar detta direkt. Han talar om den yttersta kanten och så vidare. Vi har vår politik i , som vi är tydliga med. I vissa sammanhang sammanfaller den med , och ibland med men mest med sossarna, tror jag. Det är dem som vi ligger närmast. Men det är klart att det ibland hamnar där när det gäller olika frågor. Det är inte så konstigt. har också ett antal saker som sammanfaller med kanske på invandringsområdet. Vi ska inte gå in på det , men det finns alltså olika aspekter på detta. Vi kan lämna det, tycker jag. Vår modell av försvar är inget gammaldags invasionsförsvar eller existensförsvar, som SD säger. Vi vill ha ett insatsförsvar, men det går att bygga detta på värnplikten också. Det finns inget som motsäger att man skulle kunna bygga ett insatsförsvar på värnplikt. Det handlar bara om övning, om pengar till att öva och att se till att förbanden fungerar. Där finns det egentligen inga konflikter. När det gäller internationella insatser finns det, som jag sade förut, inga konflikter där heller. Vi har starkt uttryckt att vi vill vara med på många fler insatser internationellt med svenskt försvar men med rätt ingång. Vi kan inte bara automatiskt följa och Nato in i olika insatser därför att de tycker att vi ska vara med. Vi måste ha vår egen vilja till att göra bra saker och rätt saker, framför allt i tredje världen, som skapar demokrati, skapar frihet och skapar förutsättningar för utveckling i dessa länder. är ett exempel där det har gett precis motsatt effekt. Vi ska inte ta in Nato i diskussionen, men det finns en aspekt på detta just när det gäller att följa Nato oavsett FN-mandat. Det finns alltså fler aspekter på detta än att bara följa Nato. Vi är inte alls främmande för att göra fler insatser, men de måste ha rätt ingångsvärden. 26 (KD): har en försvarsmakt vi kan vara stolta över. Jag tror att alla vi som möter dem som har sitt värv inom försvaret känner tilltro och tillit till dessa mäns och kvinnors förmågor. Vi känner stolthet. När vi ska debattera soldatanställningar finns det anledning att titta tillbaka på det system vi hade förut. hade vi värnplikt. Jag själv tillhör de hundratusentals män som ryckte in. Det var , 1989, som föll. Jag och de som ryckte in blev aldrig kallade till någon repövning. Det var ett annat läge när min farfar ryckte in , 1939. ryckte in utanför där han var inkallad under både första och . Tillsammans med alla andra gjorde han en stark insats. Vi har anledning att vara stolta över det system vi hade och den nödvändiga insats som gjordes. Men tiderna har ändrats, och vi har infört ett nytt system. Regering och riksdag har fattat beslut om en ny organisation där vi går från ett pliktförsvar till ett försvar som helt och hållet bygger på frivillighet och anställningar. Målet med detta är att lyfta upp förmågan. Vi har också den inriktningen att inte bara se till vårt territoriella behov av försvar utan också till att i solidaritet med andra folk kunna ingripa varhelst frihet, civilisation och människovärde hotas om världssamfundet står bakom en sådan internationell insats. Som alla stora förändringar innebär detta självfallet stora utmaningar. Det är också en förändring som måste falla på plats, och som propositionen pekar ut finns det fortfarande ett arbete att utföra. Propositionen uttrycker det så här: Ett väl fungerande personalförsörjningssystem är en nödvändig förutsättning för att insatsorganisationen ska kunna ge den säkerhetspolitiska handlingsfrihet som behövs. Det vi debatterar rör Försvarsmaktens möjlighet att anställa gruppbefäl, soldater och sjömän, och debatterar vi också hela vår nations säkerhet. De killar och tjejer vi nu talar om ska kunna anställas för kontinuerlig tjänstgöring eller för periodisk tjänstgöring. För att detta ska bli möjligt krävs bland annat förändringar i de arbetsrättsliga regleringarna utifrån de särskilda krav som en anställning i Försvarsmakten innebär. Det är välkommet att dessa grundläggande spelregler nu kommer på plats, att interimskontrakten kan bytas ut mot juridiskt bindande anställningsavtal och att även tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän kan anställas på laglig grund. Låt mig redan nu blicka framåt. En av de utmaningar vi kan se är att utgångspunkten är att anställningstiden ska vara sex till med möjlighet till en förlängning till maximalt . Det finns nu en uppenbar risk att våra killar och tjejer slutar sin anställning . Den andel som förväntas sluta har faktiskt slutat . När regeringen därför talar om att man vill att rekryteringskraften, förmågan att attrahera och behålla personal, ska stå i förgrunden är det inte oväsentliga ord. Det är oerhört angeläget att arbetet intensifieras. Propositionen talar om ett antal överväganden som Försvarsmakten behöver göra, och jag skulle vilja säga att det handlar om mer än så. Det gäller exempelvis att underlätta för studerande att tjänstgöra inom myndigheten och till exempel anpassa rotationen vid internationella insatser till studieterminerna. Det handlar också om olika slags morötter, till exempel för den man eller kvinna som viger några av sina unga och bästa år till Försvarsmakten. Det handlar om att slå fast meriter och certifiering av erfarenheter och utbildning och om att ge meriterna ett värde även civilt i relation till såväl arbetsmarknad som högskole- och universitetsutbildning. Det handlar om att se hur karriären inom Försvarsmakten också kan löna sig i den civila karriären och om att erbjuda tydliga karriärmöjligheter som yrkesofficer inom försvaret. Här tycker jag att det är intressant att se på andra länder. har ett system som liknar vårt. Där har de infört ett belöningssystem. som man tjänstgör får man två månadslöner. kan man få en hel årslön. De har också infört ett system där det meriteras på ett bra sätt när man söker andra statliga arbeten. Det finns också särskilda utbildningsplatser inom högskolan. Jag tycker att detta är exempel som är värda att titta på för att vi ska kunna behålla den personal som rekryteras också på lång sikt. Jag tror slutligen att vi gemensamt måste lyfta upp Försvarsmaktens status hos barn och unga. Som kristdemokrat ser jag ett stort värde i den ideella sektorn. De frivilliga befälsutbildningarna för våra ungdomar är självfallet viktiga att satsa på om vi ska rekrytera dagens flickor och pojkar till Försvarsmakten. Där får de lära sig ansvar, sjukvård och ledarskap samt att ta hänsyn och visa omsorg. Det är viktiga värderingar som jag tror att vi alla vill överföra till nästa generation. Med dessa ord vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och till propositionen. 27 (S): Så här i slutet av debatten är det kanske överflödigt att påpeka att det vi debatterar här är en mycket viktig del i hur det reformerade försvaret ska kunna klara sina uppgifter . Personalförsörjningen är kärnan i Försvarsmakten, och en lagstiftning för hur anställningsformer ska regleras är grunden för trygghet och en förutsättning för rekrytering av gruppbefäl, soldater och sjömän . Därför är det tillfredsställande att vi har nått en bred överenskommelse i frågan. Det finns dock, som flera påpekat tidigare, ingen anledning att luta sig tillbaka, som många företrädare för den borgerliga alliansregeringen gör , slå sig bröstet och med stora ord tala om hur bra rekryteringen till försvaret går. Många orosmoln hopar sig vid horisonten. Försvarsmakten, riksdag och regeringen har att möta ett stort antal utmaningar. Jag tror också det är en kvalificerad gissning att vi alla står inför ett stort antal mycket svåra beslut som ska fattas här i kammaren, i regeringen och i Försvarsmakten. Därför är det mycket viktigt att följa upp utvecklingen av personalförsörjningen. Vi socialdemokrater har kritiserat regeringen för hur den forcerat fram och drivit igenom beslutet om hur förändringen ska gå till i vårt militära försvar. har rätt i att det egentligen inte är beslutet som sådant utan processen dit som vi har varit kritiska emot. Men det är kanske också en sanning att ibland är vägen väl så viktig som målet, inte minst med tanke på att en så stor samhällsförändring som den här hade haft en större förutsättning att bli bra om regeringen hade varit mer villig till en bredare politisk överenskommelse om hur personalförsörjningen till försvaret skulle utformas. Jag tror också att saken tjänar på en djupare samhällsdebatt där frågan förankras hos det svenska folket genom en folkbildningsrörelse. Det är kanske precis där som skillnaden ligger mellan oss socialdemokrater och den borgerliga regeringens företrädare. Vi betonar delaktigheten hos medborgarna och en samsyn i samhället om hur vi tillsammans ska ordna för vår fred och vår säkerhet. Det är väsentligt för ett samhälle som håller ihop, och ytterst handlar det också om viljan att vara med och betala. En förankring hos det svenska folket är också en nyckelfråga för en framtida rekrytering av personal till försvaret. Det krävs starka incitament för dem som ska utföra uppgifterna och även för de arbetsgivare som ska anställa personer som ska tjänstgöra i försvaret och för dem som avslutat tjänstgöring där. En del av de incitamenten är naturligtvis en acceptans av hur vi har valt att organisera och finansiera försvaret av vårt land. Det är nu ganska länge sedan Försvarsmakten var en vardaglig del av vårt svenska samhälle och det fanns ett regemente i nästan varenda svensk stad. I min egen hemstad fanns det åtminstone tre . Jag tror inte att några ungdomar läser serietidningar som hämtar sitt innehåll från livet i lumpen eller pilsnerfilmer som beskriver detsamma. finns det väl ingen som kan berätta lumparminnen heller. Därför är det viktigt att vi arbetar aktivt med att förankra försvaret hos svenska folket. Ett viktigt steg på väg dit är att Försvarsmakten inte bara överväger, som det står i betänkandet, att inrätta försvarsmaktsråd på flera håll i landet utan också verkställer det. Än viktigare blir det att regeringen ser till att följa och aktivt arbeta med frågan. I det sammanhanget är det också väsentligt att regeringen ser till att Försvarsmakten hörsammar propositionens betoningar på myndighetens arbetsgivaransvar och att man formaliserar samarbetet med parterna på arbetsmarknaden. För att locka unga kvinnor och män till anställning i Försvarsmakten krävs rimliga löner och vettiga sociala villkor. Det måste vara möjligt för soldater och sjömän att etablera sig i samhället, kanske bilda familj och känna trygghet . Att kunna erbjuda de utmaningar som kanske var grunden för att man sökte sig till det militära försvaret blir också en utmaning för att behålla dugliga personer. Det finns säkerligen andra arbetsgivare som kan erbjuda bra och kanske bättre villkor. Därför är det synnerligen angeläget att Försvarsmakten får förutsättningar att bli en god arbetsgivare som kan erbjuda bra anställningsvillkor och ekonomiska incitament för sina anställda. Likaså är det viktigt att man aktivt arbetar för att soldaterna ska kunna känna trygghet efter sin tjänstgöring. Att kunna verifiera och certifiera sin kompetens inför andra arbetsgivare är av yttersta vikt, och Försvarsmakten behöver skaffa sig funktioner för att kunna ge sina anställda detta vid avslutad tjänstgöring. Det är ett viktigt beslut för försvar och säkerhet som ska tas här i kammaren . Demokratiskt inflytande, folklig förankring och anständiga villkor för de anställda är viktiga förutsättningar. Det är som sagt var bra att det sker i brett samförstånd, men det finns en stor osäkerhet när det gäller personalförsörjningen till försvaret, och det är viktigt att hålls informerad och att en noggrann uppföljning sker av utvecklingen. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och till propositionen. 28 (FP) replik: Jag tycker att hade ett intressant och resonerande anförande. På temat om hur viktigt det är att vara överens vill jag möjligen bidra till en utveckling av diskussionen. När jag kom till utskottet fanns det ibland en känsla av, och det var nog inte minst partikamrater som gjorde sig till tolk för detta, att just det här med försvar och säkerhet är så viktigt att där måste vi alltid vara överens. Jag tror att det är bra att man är överens i vissa lägen, men jag ser också en fara med det. Alltför stor politisk enighet leder till att debatten inte alltid blir så intressant och dynamisk. Det är ett problem. Det andra problemet är att det ju inte hjälper stort med en bred politisk enighet om de beslut som man fattar är okloka. Jag har sett en del exempel på sådana under mina år. Men icke förty, detta med folkförankring är en nyckelfråga som jag tror får en helt avgörande betydelse och därför säkert också kommer att prägla debatten de nästkommande åren. Mot bakgrund av Socialdemokraternas engagemang i denna del har jag en fråga. När Försvarsmakten föreslog att man inte skulle ställa höga teoretiska krav på dem som skulle tas in till GMU var Socialdemokraterna, vad jag förstår, kritiska mot detta. kvarstår de höga teoretiska kraven med de följder detta får för sammansättningen av dem som kommer att göra grundläggande militär utbildning. Hur ser Socialdemokraterna på detta ? Min andra fråga gäller en annan del av folkförankringen, nämligen stödet och empatin för våra veteransoldater. När den propositionen var uppe i kammaren sade Socialdemokraterna tvärt nej. Hur ställer ni er ? 29 (S) replik: Jag tror att , jag och många andra är överens om att för mycket av överenskommelser inte är bra för demokratin. Så tror jag att man kan säga. Det är ju därför vi finns: för att visa väljarna att det finns olika alternativ för hur ett samhälle kan utformas och styras. Det tror jag faktiskt att vi kan skönja även i de här frågorna. När det gäller hur hotbilden ser ut i vårt land, hur säkerheten ska säkras och hur vi ska organisera vårt försvar som är av stor betydelse och kostar väldigt mycket pengar tror jag ändå att svenska folket önskar breda överenskommelser och att man också har ett stort demokratiskt inflytande över det här i kammaren. Sedan tror jag också att det kommer att märkas hur våra olika värderingar, som ju läggs på toppen när vi ska ta besluten, får en styrande effekt även på vårt försvar. När det gäller kompetenskravet är det vår absoluta övertygelse att det för att bli en duglig samhällsmedborgare och för att ha ett gott liv krävs en god utbildningskompetens för alla våra medborgare. Det tror jag är eftersträvansvärt, och om det svenska försvaret ska ha en möjlighet att bli kompetent och klara sina uppdrag på ett bra sätt tror jag också att man behöver personal som har en grundläggande bra kompetens. Det står vi fast vid. Vad gäller frågan om veteransoldaterna tycker jag att den innefattas i det jag har sagt och som också har sagt, det vill säga att försvaret måste få förutsättningar att bli en god arbetsgivare och ta hand om sina anställda och sina före detta anställda på bästa sätt. 30 (FP) replik: Jag delar uppfattning att det är väldigt bra med kunskaper, men när man tittar på hur det ser ut för svenska ungdomar som startar en utbildning i gymnasieskolan kan man konstatera att är det i vart fall som inte har högskole- eller universitetsbehörighet. En av tre unga svenskar ställs alltså vid sidan om. Låt mig ge ett konkret exempel. Det finns hemvärnsmän på som har varit hemvärnssoldater i generationer. sitter de på ett jordbrukshemman. De arbetar praktiskt med sina händer, och de deltar i hemvärnsövningar. , med dessa höga teoretiska krav, kommer de aldrig att kunna få komma in och utbilda sig i en grundläggande militär utbildning. De kommer aldrig att kunna bli hemvärnssoldater. Är det rimligt att Socialdemokraterna förespråkar en modell som ställer en tredjedel av det svenska folket, kanske de minst bemedlade och mest socialt utsatta, utanför uppbyggnaden av vårt gemensamma försvar? Jag förstår inte hur man tänker. gav ett lite grumligt svar på min andra fråga. Jag tror att folkförankring måste utgå från en nationell dimension i det svenska försvaret. Det är vi mer eller mindre överens om i den här kammaren. Men jag tror också att en viktig del av folkförankringen handlar om empati, medkänsla och ansvar gentemot dem som på vårt uppdrag deltagit i skarpa situationer utomlands. När den borgerliga regeringen ville förbättra villkoren för våra veteransoldater röstade Socialdemokraterna nej i den här kammaren. Frågan är hur man ställer sig till denna reform . 31 (S) replik: Vi ska väl inte ha en skoldebatt här, utan handlar det om personalförsörjningssystemet till Försvarsmakten. Vad gör och det ofta gör är att acceptera att svensk skola inte är kompetent och bra nog för att se till att alla barn, alla elever når målen för svensk skola. Man föredrar att lägga skulden på barnen själva. Barnen kommer oftast från de lägre samhällsklasserna, och man ställer inte kraven på skolan att klara av det här. I stället hamnar man i ett konstigt resonemang om att Försvarsmakten ska sänka sina kompetenskrav för att de här personerna ska komma in där. Det fanns , , när unga män från lägre arbetarklass såg Försvarsmakten som en möjlighet att över huvud taget få en framtid. Många av mina släktingar tog faktiskt den vägen och nådde också ett anständigt liv. Försvarsmakten fick också en viss kompetens av det här. Men ni vänder ju på resonemanget och säger att Försvarsmakten ska nöja sig med elever som skolan inte har förmått ge den kompetens som behövs för att klara av ett samhällsliv. Dem ska Försvarsmakten ta hand om. Jag tycker att ett sådant resonemang inte håller, . 32 (C) replik: lyfter fram vikten av en folkförankringsdebatt i de viktiga försvars- och säkerhetsfrågorna. Jag är helt med på detta. Jag uppfattar en viss kritik om att vi borde ha varit bredare vad gäller övergången till ett nytt personalförsörjningssystem. Den uppfattningen kan jag dela. Debatten kunde ha varit intensivare i den och i många andra försvarsfrågor. Det är kanske inte alltid så lätt att intressera. Det har lagts fram utredningar, det har varit försvarsberedning, det har varit diskussioner, men det har inte alltid gått ned till folket. föreslog jag är inte riktigt säker där nya pilsnerfilmer som ett recept för detta. Det kanske inte var så, nej. De gamla hade ju sitt värde. Men det är viktigt att vi aktivt arbetar för att verkligen förankra försvaret hos folket och hur vi ska arbeta inom med försvars- och säkerhetspolitiken. Jag delar helt den uppfattningen. Vi ska göra en bred omvärldsanalys inför nästa försvarsbeslut för att verkligen lägga fast hur läget är och hur ska gå vidare. Grunden för en debatt är ju att man får analyser gjorda, att man får ett underlag för debatt. Då är min enkla fråga till : När nu Försvarsberedningen ska göra en sådan här omvärldsanalys, bör hela omvärlden analyseras eller bör betydande delar undantas från detta? 33 (S) replik: Jag tror, precis som , att hela det politiska etablissemanget kan ägna sig åt lite självkritik just när det gäller försvars- och säkerhetspolitik. Jag tror att vi alla behöver göra mer för att popularisera den här frågan i ordets rätta bemärkelse. Det bör bli en medborgarfråga så att alla, kreti och pleti, kan delta i en sådan debatt, precis som man kan delta i en skoldebatt eller i en debatt om sjukvården. Så väsentlig är den här frågan för att hålla ihop vårt samhälle och få möjlighet att också mobilisera resurser för att upprätthålla det. Pilsnerfilmer tror jag inte går hem , men det finns kanske andra möjligheter att popularisera frågan. Både och jag, fru talman, tror jag bidrar till det i vårt eget hemlän när vi försöker ordna seminarier och organisera oss i försvarsföreningar. Det kan vi rekommendera till fler av våra kamrater, tror jag. Vi ställer upp på en omvärldsanalys som inbegriper precis de faktorer som behöver analyseras för att ge en illustration av en riktig hotbild och en bild av säkerhetspolitiken . Så tror jag att man kan sammanfatta det hela. 34 (C) replik: Jag ställde ungefär den här frågan till vid en debatt på Folk och Försvar och uppfattade då en positiv öppning för att det är bra att hela omvärlden analyseras. Jag uppfattar även den öppningen från sida. Med det är jag nöjd . 35 (S) replik: Jag är också nöjd. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 7 § Ändringar i elberedskapslagen