prot · GZ09112 · 2012-05-10 00:00:00 — Jag vet inte om det är brukligt, men när man ändå deltar i debatten och någon ställer en fråga försöker man också ge ett svar. Jag tycker till och med att det är ohyfsat. Nåväl, i SVT-reportaget De ojämlika skolorna från konstaterades att skolorna har blivit alltmer ojämlika. Jag vet inte för vilken gång i ordningen vi hör detta. Skolminister intygar att så är det. Han konstaterar också att det är ett misslyckande och att det innebär en stor utmaning för . Det är så det brukar låta när vi diskuterar svensk skola. Vad som däremot förvånar är när också säger att de ojämlika skolorna framför allt är ett resultat av invandringen. Han konstaterar att många invandrarbarn kommer från länder där det knappt finns skolsystem. Han säger också att det är mer svårjobbat i skolorna som tar emot dessa barn. Så är det. Det är bra att han erkänner det, för kanske kan man då också göra någonting åt problemet. Jag måste säga att jag ändå är förvånad att höra säga något sådant. Jag har själv påpekat detta i den här talarstolen och har kritiserats av just för att jag har sagt det. Därför är det så klart befriande att han säger någonting som jag har påstått, för så är det. Man kan tycka vad man vill, men de senaste decenniernas massinvandringspolitik och mångkulturalistiska utgångspunkt har skapat ett splittrat och segregerat samhälle. Det är klart att det även slår igenom i den svenska skolan. Jag påstår inte att det är bra, tvärtom. Men inget blir bättre av att vi förnekar eller blundar för verkligheten. Kan då allt skyllas på just invandringspolitiken? Nej, det kan det inte. Det påstår jag inte heller. Det är ingen slump att skillnaderna har ökat när det genomfördes flera stora reformer, framför allt kommunaliseringen men också det fria skolvalet och friskolereformen. Vad gäller det fria skolvalet innebär det att man inte bara ger en elev och en förälder möjlighet att välja skola. Man ger också en möjlighet att välja bort. Så är det. Jag hävdar att den politik, det vill säga den invandringspolitik vi har har förstärkt viljan att välja bort. Jag vet inte om ni känner till det, men det har , tror jag att det var, gått en UR-dokumentär som hette Världens bästa skitskola. Den gick i fyra delar. Det var en väldigt bra dokumentär. I ett av de avsnitten kan man se hur svenska föräldrar i inte bara väljer skola till sina barn utan de väljer också bort i det här fallet en invandrartät skola. Det framgår med tydlighet att de här föräldrarna inte över huvud taget är intresserade av någon sorts integration. Man ser den skola det handlar om som en problemskola. Där ska barnen inte gå. Man väljer bort snarare än att man väljer något annat. Det är så jag tolkar det. Då kan man diskutera om föräldrarna gör fel. Nej, jag tycker inte att de gör det. Jag hävdar att det är en helt naturlig reaktion. Man vill så klart bara sina barns bästa. Skulden ska inte läggas på föräldrarna i det här fallet utan jag menar att skulden ska läggas på de politiker som har skapat den här situationen. Även om det är så att det fria skolvalet har bidragit till segregationen menar jag att det är omöjligt att gå tillbaka till det system som vi hade innan, då man gick i den skola där man bodde. Även då hade vi någon form av val, kan man säga. De som hade möjlighet att flytta någonstans där det fanns en bra skola kunde också göra det, medan de som var tvungna att bo på ett visst ställe därför att de kanske hade det dåligt ekonomiskt var tvungna att ta den skola som fanns just där. Det fria skolvalet innebär ändå, menar jag, fler fördelar än det innebär nackdelar. Jag ser inte hur vi kan återgå till det system vi hade innan, även om det så klart också finns nackdelar. Det finns ingenting som bara är bra eller bara dåligt. Det finns ofta både och. För att åtgärda den ojämlika skola som vi ändå har fått, och det verkar som om det också blir värre som går, menar jag framför allt, det har jag sagt , det är ingen hemlighet, att skolan ska förstatligas. Jag hävdar att det är den viktigaste åtgärden, förutom så klart att förändra invandringspolitiken. Det är ingen hemlighet att vi tycker det också. Då får vi en helt annan kontroll över resurserna. Då kan staten på ett annat sätt styra resurserna dit där de behövs. är det tyvärr så att en kommun som har det väldigt dåligt ekonomiskt sett ofta är tvungen att skära där det finns pengar. Då skär man också i skolan så klart. Där finns ofta pengar att hämta, tyvärr. Däremot menar jag att friskolereformen ska ses över. Vi måste se över den reformen. Även om vi i grund och botten är positiva till friskolan som idé det har jag också konstaterat menar vi att den har gått för långt. Jag vill än en gång påpeka att när man lanserade friskolereformen var tanken att föräldrakooperativ, speciella ämnesprofiler eller nedläggningshotade glesbygdsskolor skulle få en chans under ett annat huvudmannaskap. Det är en väldigt sund syn på friskolan som vi delar, absolut. Men så är det inte . är allmän inriktning den absolut vanligaste formen. Friskolorna är så pass många i flera kommuner, till exempel i min egen hemkommun, att de faktiskt hotar helheten. De slår sönder helheten. Det har till och med gått så långt att alla partier, samtliga parter från vänster till höger säger nej till friskoleetableringar. Då måste man från statens sida fundera på om man kanske ska dra i handbromsen och ta sig en allvarlig funderare på att åtgärda det här. Det handlar inte om att vara för eller mot friskolor utan det handlar om att hitta en bra balans. Jag vet att vår utskottsordförande nu är hon tyvärr inte här har ((M): Jo, jag är här!) Jag ber om ursäkt. Ordföranden har sagt att vi skulle vara emot friskolor och därmed försökt placera oss på samma sida som . Det känns lite fel. Vi är inte mot friskolor, och vi är definitivt inte på samma sida som i frågan. Men jag menar att vi måste få diskutera sakerna helt förutsättningslöst. Det är därför vi bland annat har stött utredningen, det vill säga att se över alla reformerna, se på fördelar och nackdelar, och utifrån de resultaten försöka agera och skapa en bra skola. Det finns en rad nackdelar med friskolan. Det finns fördelar också. Jag har föredragit dem innan, och jag behöver inte föredra dem . Allt är inte vare sig bra eller dåligt. Det är oftast en gråzon. Vi måste återgå till friskolereformens ursprungliga intentioner, till exempel den variant man har valt i . Den är bra. Friskolan breddar utbudet. Den tillför något som kanske saknas i den vanliga skolan. Det är så det ska vara. Den ska inte finnas till bara för att slå sönder helheten, vilket den tyvärr ibland gör. Det känns hårt. Jag har alltid varit en anhängare av friskolor. Det känns hårt att behöva erkänna att det jag alltid har varit för faktiskt också innebär nackdelar. Så är det. menar att kommunerna måste fördela resurserna annorlunda. Han menar att skolor med låga resultat och många invandrarelever måste få mycket mer resurser än andra skolor. Mer resurser i dessa skolor betyder, enligt , att de kan ha fler lärare och högre löner för lärarna. Det betyder också, menar han, att man kan locka till sig de duktigaste lärarna. Han säger också att han vill lägga om skolsystemet för dessa elever. Om jag har tolkat honom rätt ska det komma ett förslag . Jag ser faktiskt fram emot förslaget, och jag ser definitivt fram emot debatten. Jag ställer mig en fråga med tanke på vad säger: Om det inte finns kommunala resurser att ta av, vad händer då? Ingen ska inbilla mig att kommunerna kan öppna skattkistor och sedan ösa ur ett överflöd. Så är det inte. I stället kanske kommunerna tvingas till ytterligare besparingar inom andra områden för att en satsning på skolan ska vara möjlig. Det är inte en hållbar lösning. Då är vi åter tillbaka till att förstatliga skolan. Det vet jag att vill. Om det kommer ett klart förslag, vilket jag förstod det som när uttalade sig i reportaget, ska det bli intressant att läsa det och debattera det. Låt mig sammanfatta. Förstatliga skolan viktigt. Se över friskolesystemet jätteviktigt. Ändra invandringspolitiken definitivt jätteviktigt. Jag menar att allt annat är ett stort svek mot våra barn och ungdomar oavsett ursprung. Jag vill avsluta med att yrka bifall till följande reservationer de är några, det kommer att bli en del omröstningar, tyvärr: 7, 9, 10, 19, 22, 27, 29, 32, 45, 48 och 52. Jag vill passa på att gratulera utskottsordföranden. Jag fick reda på först i efterhand vad det handlade om. 119 (V): Skillnaderna mellan kommuner och skolor har ökat likvärdigheten och tanken om en skola för alla har kommit rejält på skam. Den privatiseringsvåg vi ser på skolans område är möjlig tack vare att har de mest generösa reglerna i världen. För går elevers rätt till kunskap före aktieägares rätt till vinst. Därför har vi en rad förslag på hur regelverket behöver förändras. Många kommuner har uttryckt att det är ett problem att , numera Skolinspektionen, mot kommunens vilja kan bevilja etableringen av en fristående skola, trots att det är kommunen som får stå för kostnaden. Vi ser en överetablering av skolor som vi har ett sjunkande elevantal. När kommunens möjlighet att planera rubbas slår det hårt mot undervisningen eftersom resurserna äts upp av lokalkostnader. I en del kommuner har det dessutom fått konsekvensen att kommunala skolor tvingats läggas ned. Detta är inte rimligt, och därför vill vi ändra på den ordningen och ge kommunerna beslutanderätten. Årliga granskningar av utbildningsföretagen visar på samlade vinster som omfattar miljarder kronor. Det är nya rekord . Detta är möjligt eftersom vi i , till skillnad från våra grannländer, exempelvis inte har några regleringar av vilka driftsformer som får gälla, begränsningar av antal skolor som en huvudman får driva eller hur vinsterna ska användas. Den här slappheten får eleverna betala för. Fristående skolor sparar pengar genom att inte ha behöriga lärare. Vinster skapas genom att barnen får äta i klassrummet eller möjligen får en matkupong på eftersom det saknas matsal och personal. Det finns inte tillräckligt med toaletter. Barn med funktionshinder kan avvisas. Skolorna tar in avgifter från föräldrarna, fast man kallar det frivilliga bidrag. Effekterna av konkurrensen för de kommunala skolorna har blivit att man har skurit ned på elevhälsan, studie- och yrkesvägledning samt skolbiblioteken. Klasserna har blivit större och lärartätheten har minskat. Nödvändig upprustning av lokalerna prioriteras ned eller bort helt och hållet. Det här är inte vägen till en likvärdig skola. Jag sitter , tillsammans med några av er, med i den kommitté som ska se över frågan om vinster i fristående skolor. Dess värre visar inga övriga partier på något större mod att ta tag i den här frågan. Man försöker hitta kvalitetskriterier, som det heter, men detta visar sig vara ytterst svårt. För att komma åt problemet med lycksökare inom skolan måste vi attackera vinstintresset, och då kan vi inte tillåta att aktiebolag eller riskkapitalbolag driver skolor vars främsta syfte är att maximera vinster. Kunskap är makt. Därför verkar vi i för att alla barn i skolan ska ha samma möjligheter att skaffa sig kunskap och utvecklas efter sina egna förutsättningar och behov oavsett bakgrund. Det betyder inte att alla ska vara lika. Olikheter måste få utrymme för att skolan ska bli en plats för mångfald och demokratisk samverkan mellan människor i ett jämlikt samhälle. Skolan spelar en central roll för att ge alla en grund att stå på och för att ge eleverna de redskap som behövs för att utvecklas i skolan, men också resten av livet. vill ha en skola där eleverna får det stöd och den stimulans som behövs för att ta emot, skaffa och söka kunskap. Kunskap är en demokratisk rättighet, inte en handelsvara. Vi vill därför ha en gemensamt finansierad och demokratiskt styrd skola där det är behoven som styr resurstilldelningen. I en likvärdig skola ges varje elev goda möjligheter att få sina behov tillgodosedda, och på så sätt kan alla elever nå målen. Om den sociala bakgrunden inte ska slå igenom kan resurserna inte fördelas som . Vi kan inte sätta samma pris på varje elev. Mer resurser måste gå till skolor och områden där behoven är stora. Skillnaderna mellan olika skolors resultat har ökat dramatiskt en fördubbling . Betydelsen av vilken skola en elev går i har blivit avsevärt större. Det här är ord i den rapport man presenterade . Man pekar ut det fria skolvalet som en starkt bidragande orsak till den ökade orättvisan och segregationen återigen ska tilläggas. Det är inte första gången som visar på detta. För beslutade den här om att utreda de stora skolreformerna kommunaliseringen, det fria skolvalet och fristående skolors etablering. Än har ingenting hänt. Det visar på en respektlöshet från regeringen mot de beslut som vi fattar här i . Det visar också på en feghet i att ta tag i det som faktiskt är de stora problemen i svensk skola . Det man kallar frihet är bara en frihet som gäller vissa de som har möjligheten att skjutsa sina barn till en annan skola eller har råd att köpa busskort så att barnen kan ta sig till skolan. För mig handlar frihet om att alla elever ska ha rätt till en bra skola som ger alla rätten att nå målen. Inte en enda elev ska behöva gå i en skitskola. Vi har en alltmer växande fattigdom bland barn. Den senaste rapporten från visar på ett trendbrott. Nära en kvarts miljon barn i lever i fattigdom. Det är 28 000 fler barn än . Min son går i ettan, och han har 21 klasskamrater. Enligt statistiken innebär det att tre av hans kompisar i klassen är fattiga. Det är inte fråga om att de inte äger det senaste Nintendo DS eller saknar en stor platt-tv. Det handlar om barn som inte har mat att äta i slutet på månaden eller som fryser på rasten för att de inte har ordentliga vinterkläder. Det handlar om barn som får sitta vid sidan om rinken och titta på när klasskompisarna åker skridskor därför att föräldrarna inte har råd att köpa skridskor. Majblomman har återigen kommit med sin årliga rapport, och den visar år hur fattiga barns situation ser ut. Det är barn som saknar glasögon fast de behöver, barn som blir sjuka varje gång det görs en utflykt som kostar en slant, barn som hittar på historier om saker som de aldrig har gjort för att de skäms när klasskompisarna berättar om , eller . Jag har vid ett antal tillfällen debatterat den här frågan med utbildningsministern. Vid det senaste tillfället sade han: Ska det vara förbjudet att steka pannkakor till barnens matsäck? För oss här är det inget problem med dessa så kallade obetydliga kostnader, men för de tre barnen i min sons klass kan det betyda att de är sjuka på utflyktsdagen eller att de glömmer matsäcken. Regeringen har med den nya skollagen öppnat för att införa avgifter i skolan. Jag hade hellre sett en skärpning i likhet med Majblommans krav. Skolan ska vara avgiftsfri inga dolda avgifter. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga något om fritidshemmen. var det fritidshemmens dag. Antalet barn i fritidshemsgrupper ökar dramatiskt, och det är någonting man kan säga : Ökningen är dramatisk. Det har varit så . Jag har besökt fritidshem där gruppstorlekarna är alltifrån 50 till över 100 barn. Dessutom är lokalerna underdimensionerade. Den här arbetsmiljön är helt oacceptabel, både för barnen och för fritidspedagogerna. Det måste göras tydligare att det krävs vissa förutsättningar för att verksamheten ska hålla en godtagbar kvalitet. Om inte staten tar initiativet är chansen liten att det någonsin kommer att bli bättre för barnen på fritidshemmen. Därför vill införa ett statligt stöd på för att anställa fler i fritidshemmen och minska barngrupperna. Det innebär en bättre arbetsmiljö för både anställda och barn. Möjligheten att bedriva en meningsfull verksamhet förbättras också, vilket är bra för barnens lärande och utveckling. Det är beklämmande att vi har en regering som inte ser fritidshemmens betydelse men inte heller fritidspedagogernas kompetens. De står utanför lärarlegitimationen, och i och med den nya behörighetsförordningen är det inte längre de som ska ansvara för den verksamhet som de har kompetens och utbildning för. Jag är väldigt glad över att man nu hör hur rösterna höjs och stärks bland fritidspedagoger, och jag hoppas att det ska kunna bidra till en reell förändring. Därmed vill jag yrka bifall till reservationerna 4 och 55. 120 (M): Alla elever har inte samma möjlighet att lyckas i skolan. Resultatet beror alltför mycket på vilken skola de går i. belyser på ett kusligt sätt betydelsen av ett aktivt skolval och därigenom vikten av kamrateffekter och höga förväntningar. Det spelar större roll än vilken skola eleverna går i. Vi moderater vill att alla elever ska ha möjlighet att nå sin fulla potential oavsett var de bor, vilka föräldrar de har eller vilken skola de går i. Utlandsfödda elever presterar sämre än tidigare, och det beror på att de invandrar i allt högre ålder och ofta numera kommer från länder som har ringa eller ingen skolgång. Kommer eleven till i åttan eller nian blir det naturligtvis nästan omöjligt att nå målen i . Däremot är det fortfarande så att barn som kommer till före skolstarten presterar som kamrater som är födda i med utländsk bakgrund. Ja, vad kan den undersökningen säga oss politiker? Jo, att det fria skolvalet måste bestå allt annat är feltänkt. Om vi tog bort det skulle barnen och eleverna fastna i boendesegregationens skolor utan möjlighet att ta sig därifrån. Det fria skolvalets kritiker hävdar att det skadar likvärdigheten då studiemotiverade elever lämnar skolor med bristande kvalitet. Men det grundläggande problemet är ju inte att elever väljer bort skolor med bristande kvalitet. Problemet som vi måste ta itu med är att det finns skolor där kvaliteten brister. Man kan aldrig skapa en långsiktigt hållbar likvärdighet i skolan genom att begränsa elevernas rättigheter, utan det är endast genom att lyfta upp kvalitetsnivån i lågpresterande skolor som vi kan uppnå en riktig likvärdighet i vårt utbildningssystem. De stora och viktiga reformer som vi just nu genomför har ännu inte påverkat resultaten i rapporten. Ny skollag, nya läroplaner, nya kursplaner med tydligare kunskapsmål kommer att få stor betydelse för ökad likvärdighet, och särskilt för elever med svagare kunskaper och studieresultat. Skollagen vår nya skollag betonar skolans kompensatoriska uppdrag, men huvudmännen måste också ta sitt ansvar för att fördela resurserna på ett mer rättvist sätt. På uppdrag av regeringen genomförde 2011 en undersökning av just resursfördelningen i de 50 mest segregerade kommunerna. Jag måste säga att jag skäms på våra kollegers vägnar ute i kommunerna. Hur resonerar de egentligen? I av dessa kommuner togs ingen hänsyn till socioekonomiska skillnader när skolorna lade ut skolpengen. Vi har alla en mission att fylla på detta område. Information och kunskapsöverföring till våra partikamrater i kommunerna är absolut nödvändig. Men rapporten från pekar också på vikten av höga förväntningar på eleverna. Det har och lärt oss, och praktiskt utfört har jag sett det bland annat i . Vad politiker och tjänstemän kan göra i kan också alla andra göra! I finns stora skillnader i resultaten mellan kommunerna, mellan skolorna i kommunerna och mellan klasserna i skolorna. Vad säger detta oss? Jo, det säger betydelsen och vikten av bra lärare! Det är bra lärare som gör skillnad. Det är bra lärare som uträttar underverk. Som tidigare lärare kan jag vittna om att nyckeln till framgång finns i samspelet mellan elev och lärare. Vi måste få de lärare som ännu inte är så bra att bli bättre. Lärarlyft, ny lärarutbildning, mattelyft, läsa-skriva-räkna-satsning och karriärvägar har gjort nytta. Men lärarna behöver också ständig kompetensutveckling, generellt och individuellt. Någon behöver förfina sina ämneskunskaper, någon behöver lära sig att motverka mobbning, och en tredje har problem med ordningen i klassen. Här har rektor ett stort ansvar för att se till att varje lärare får fortbildning efter behov. Eleverna gör många felval i skolorna, till men för dem och för vår samhällsekonomi. måste bli bättre, komma in tidigare och finnas nära inom hela skolsystemet. Vi har för få vägledare, och de har inte alltid tillräcklig utbildning. Inte minst har jag träffat på dem som trott att elever inte kan få högskolebehörighet när de går på de yrkesförberedande programmen i gymnasiet. Sådant duger inte! Vi har förtydligat kraven i skollagen, men jag är inte säker på att det räcker. är det val igen, och då hoppas vi alla att partierna blir insläppta i skolan. Demokratiuppdraget består av tre delar: Eleverna ska utveckla kunskaper om demokrati, skolan ska verka i demokratiska arbetsformer, och den ska också fostra demokratiska samhällsmedborgare. Därför uppmanar vi, alla partier i utskottet, skolledare att söka lösningar för att i möjligaste mån släppa in partier och ungdomsförbund i våra skolor. Jag tror att svenska skolan är på rätt väg. Jag är övertygad om att de stora reformerna kommer att förbättra resultaten och likvärdigheten. Men vi är inte färdiga ännu, och vi kommer väl aldrig att bli färdiga. måste vi dessutom till exempel se över den administrativa bördan för våra lärare. Jag är övertygad om att vi måste sätta in insatser i skolan tidigare och att vi måste få huvudmännen att sluta exkludera elever i möjligaste mån. Slutligen, herr talman: det senaste läsåret var generellt sett något bättre jämfört med föregående år. Det är något att glädja sig åt. Förhoppningsvis har resan mot bättre resultat i skolan börjat. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet. (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla M), i (C) samt och (båda KD). 121 (S) replik: Jag ska börja med det som handlar om likvärdigheten och jämlikheten i den svenska skolan. Vi vet genom nationell forskning, inte minst via försorg, men också genom internationell forskning, inte minst via , att just sammanhållna skolor och ett sammanhållet skolsystem med blandade elevgrupper är inte bara en rättvisefråga utan också en fråga som handlar om kunskapsutvecklingen. Blandade grupper och sammanhållna system tenderar att leverera högre kunskapsresultat generellt sett, såväl för högpresterande elever som för lågpresterande. Det har utmärkt det svenska skolsystemet. är det precis som flera talare har varit inne på: Vi ser att det går åt fel håll. börjar situationen bli sådan att det är lika lätt i att förutse hur det ska gå för eleverna bara genom att titta på föräldrarnas utbildningsbakgrund som det är i länder som och , som vi aldrig har haft som föredöme i det här specifika fallet. säger att detta är viktigt. Men då blir min fråga: Vad vill göra? Det kan ju rimligen inte räcka med fromma förhoppningar. Du framför problemet att kommunerna inte fördelar resurserna efter behov. Men vad tänker ni då göra för att resurserna ska fördelas bättre? Att bara ta upp problemet men inte komma med några förslag kommer ju inte att hjälpa upp situationen. Tror ni att de genomförda reformerna skulle häva utvecklingen? Jag tror tyvärr att de till och med kommer att späda på utvecklingen, för väldigt mycket av inriktningen i den skolpolitik som förs av denna regering handlar om sortering inte sammanhållning. 122 (M) replik: Vår vice ordförande pratar om klyftorna i skolorna och resultaten i skolan klyftorna växer och resultaten blir sämre. Ja, så var det också under tid. Då hade vi interpellationsdebatter där vi frågade: Vad ska ni göra för att minska klyftorna? Vad ska ni göra för att öka resultaten? Vi hör, herr talman, ofta tala om att resultaten har försämrats . Jag kan räkna ut varför han talar . I själva verket har de försämrats . Det tråkiga var att den socialdemokratiska regeringen inte gjorde någonting åt det. De kom inte ens fram med en ny skollag. Men vi har verkligen gjort någonting åt det: ny skollag, ny lärarutbildning, ny läroplan och nya kursplaner. Och så säger man att ingenting händer! Nej, man kan inte vända det på nio .