prot · H00937 · 2012-12-05 00:00:00 — Det här leder oss in på frågan att om det är vår avsikt med biståndet att fattiga människor ska förbättra sin levnadsstandard kommer det att kräva mer av energisystem och samhällsbyggnad än det som bara kan tillgodoses genom den teknik vi har för sol och vind. Samma sak gäller . Vi står inför ett antal viktiga strategiska vägval i vårt land framöver under nästa mandatperiod vad gäller kärnkraftens framtid. Där är vi inte överens. Den ekonomiska utveckling som vi har sett i är det viktigt att andra länder få ta del av. Det är detta som är min kärnpoäng. 170 (MP) replik: Det är under sena man på allvar börjar bryta stenkol. Vi går in i den fossila eran. Det var vad jag menade. Det är ändå viktigt med en viss ödmjukhet. Urfolk i utvecklar tankar om buen vivir, att leva på det goda sättet, att det faktiskt finns sätt att utveckla mänsklig kultur som skiljer sig ordentligt från den västerländska. Jag är rädd för landgrabbing. Det finns naturligtvis goda exempel, men det finns också oerhörda problem där resursstarka intressen fullkomligt slår både urfolk och småbönder av banan. Då vill jag, , kommentera frågan om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Jag kanske övertolkade , men jag tycker du ställer dig lite väl mycket mot politiska och medborgerliga rättigheter. Jag tycker tvärtom att , precis som och 106 länder i världen, borde ratificera om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Om de finns går det bättre att utnyttja sina politiska rättigheter. Jag tycker till exempel att det är oerhört viktigt att utveckla småbönder som ofta blir av med sin jord på grund av landgrabbing. Det har tagit med i sina riktlinjer. De baserar sig på ESK-protokollet. Jag är inte riktigt uppdaterad på var står. är kanske inte så negativt utan tycker att , i likhet med och många andra länder, borde ratificera protokollet. Vi från de grönas sida ser ingen motsättning. Tvärtom förstärker ekonomiska, sociala, kulturella och politiska rättigheter ömsesidigt varandra. 171 (FP) replik: Det är alltså i fråga om stenkolet skon klämmer för mänsklighetens krig mot ekosystemen . kan vi ju inte vrida klockan tillbaka, men det hade varit intressant att föra denna diskussion med de samhällen som då började bryta stenkol, för att se vad de möjligen skulle kunna göra i stället. Stenkolet var nämligen en del i en utvecklingskedja som sedan ledde till att andra tekniker utvecklades och att man på olika sätt kunde börja transportera sig, transportera varor, ta sig till andra platser och utveckla hela den civilisation vi har. På denna punkt tror jag dock att det blir svårt, fru talman, för mig och att enas. Jag kan däremot givetvis se ett problem med kolutvinning . Det är klart att vi gör, men det är för att det finns en lång rad andra alternativ vi känner till . Vi hade dock aldrig kunnat utveckla dessa alternativ om man inte hade kunnat utveckla samhället från den status det då befann sig i. När det sedan handlar om rättigheter, fru talman, är jag alldeles överens med om att sociala rättigheter är väldigt viktiga. För att kunna hävda sina grundläggande mänskliga rättigheter och för att kunna vara en aktiv del i ett demokratiskt samhälle är de sociala rättigheterna viktiga. Vad jag däremot menar är att det finns ett antal plattityder i denna debatt i största allmänhet. Människor slänger sig med nonsensuttryck som exempelvis: På har man låg barnadödlighet, och det är väl bra. Ja, det är bra, men det innebär ju inte att det är okej att är världsrekordhållare i politiska flyktingar per capita. Det finns alltså en sorts sammanblandning där man på något sätt accepterar förtryck med hänvisning till sociala landvinningar, och det är det jag vänder mig emot. 172 HANS (V) replik: Det är jag deltog i min första biståndspolitiska budgetdebatt här i kammaren. Då hette biståndspolitiska talesperson . Jag minns från den debatten att anförande var ett brandtal för kvinnors rättigheter, och det var knappast ett enskilt fall. brukade i utrikesutskottet i debatt efter debatt lyfta upp kvinnors rättigheter. Jag kan i denna sena timme i kammaren till och med avslöja att det oftast var så att jag och kunde stötta varandra när vi träffade företrädare för konservativa regimer och när vi tillsammans lyfte fram de kontroversiella frågorna om kvinnors rättigheter, hbt-frågor och liknande. Jag och var oense om mycket, men på dessa punkter var vi väldigt ofta ense. Det som är tragiskt att se är att den rösten tystnade när det blev ett skifte på posten som biståndspolitisk talesperson i och tillträdde. Vi hörde anförande; trots att han drog över tiden nämndes bara kvinnors rättigheter det gäller alltså majoriteten av jordens befolkning bara lite i förbifarten. Jag kan faktiskt inte heller, måste jag erkänna, komma ihåg ett enda tillfälle då i utrikesutskottet har lyft fram frågor om hbt-personers rättigheter, kvinnors rättigheter eller aborträtten när vi har haft utländska besökare från regimer som kränker dessa rättigheter. Jag måste faktiskt säga att har kört om när det kommer till engagemang för kvinnors rättigheter. Vad som är än allvarligare är dock det som händer i biståndsbudgeten. skryter här om att har ett så stort inflytande på den svenska biståndspolitiken, men trots allt ser oberoende parter när de tittar på det svenska biståndet att biståndet till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter har minskat år för år då har varit biståndspolitisk talesperson för . Vad hände med det feministiska engagemanget, ? Var det bara en dagslända så länge satt i utskottet? 173 (FP) replik: Detta är ett klassiskt retoriskt grepp man använder i politiken. Man säger: En gång i tiden var ditt parti mycket snällare än vad ni är nu! Det är bara det att inte röstade på den gången, utan han röstade på . Det finns också det omvända, vilket man ibland hör från Alliansen: En gång i tiden stod Socialdemokraterna för arbetslinjen! Det är bara det att de som säger detta röstade på då, inte på . Det är alltså någon sorts retoriskt grepp. Ska vi vara uppriktiga när det handlar om kvinnors rättigheter inkluderas dock detta i det som i stort sett hela mitt anförande handlade om, nämligen bistånd för demokrati och mänskliga rättigheter. Det är en del av detta. Kvinnor är faktiskt inte hälften av världens befolkning utan ännu fler; en majoritet av världens befolkning är kvinnor. Kvinnor är de som ofta lider mest under diktatur, krig och konflikter, och hävstångseffekten för kvinnor tror jag faktiskt är större än vad den är för män vid en demokratisering. säger, fru talman, att jag inte ställer några kritiska frågor. Ja, de två regimer som har kommit till utrikesutskott och som har varit riktiga värstingar när det handlar om att slå ihjäl kvinnor och så är och . Min uppfattning är att dessa länder inte har fungerande parlament värda namnet, och jag ser inte varför utrikesutskott ska sysselsätta sig med artighetsvisiter från dessa parlament. Jag kan väl alltså bara försvara mig med att jag inte närvarade vid dessa möten utan försöker att kritisera eller föra en kritisk dialog med dessa regimer på ett annat sätt. kanske hellre sitter och chittchattar med den wahabitiska diktaturen i i utskottets sessionssal. Jag valde att inte göra detta, fru talman. 174 HANS (V) replik: Faktum är att inte jag heller deltog vid mötet med den saudiska delegationen. Jag gjorde den markeringen. Detta är inte något slags retoriskt grepp från min sida, jag konstaterar ju faktum på punkt efter punkt. Jag tror att vi om vi går igenom alla de anföranden har hållit i talarstolen som utrikespolitisk och biståndspolitisk talesperson kommer att se att ytterst lite har ägnats åt kvinnor och kvinnors rättigheter. Det är ett faktum att vi har haft företrädare för en lång rad regeringar i utrikesutskottet som på olika sätt kränker kvinnors och hbt-personers rättigheter. Kan ge något exempel på att han har lyft fram frågor om hbt-personers eller kvinnors rättigheter när vi har haft utländska besökare i utrikesutskottet? Det är trots allt ett faktum att stödet till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter har minskat som har gått medan har varit biståndspolitisk talesperson för . Det är ingenting jag hittar på och ingenting som Socialdemokraterna har drömt eller oppositionen har fantiserat ihop. Det är någonting som den politiskt obundna organisationen har kommit fram till när den har granskat den borgerliga regeringens biståndspolitik. Sedan säger : Jag har ju pratat om demokrati och ekonomisk utveckling. Det syftar också på kvinnor; det kommer också att gynna kvinnor. Jag nämnde visserligen inte kvinnor, men det jag pratar om kommer också att gynna kvinnor. Här avslöjar den stora brist på feministiskt engagemang och feministisk förståelse som han trots allt uppvisar i denna debatt. En feminist ser nämligen att mannen är norm i det samhälle vi lever i, och kvinnan är undantag på alla politikområden. Om vi inte har med ett tydligt feministiskt perspektiv och ständigt synliggör kvinnors erfarenheter och deras perspektiv kommer vi att utgå från mannen som norm. Då kommer det att vara mannen som sätter dagordningen. Det är därför vi i det samhälle vi lever i måste lyfta fram kvinnors erfarenheter och verklighet. Det begriper man om man är feminist. Det har uppenbarligen inte gjort. 175 (FP) replik: Det finns ju inget parti i denna kammare som har satt i system att stödja de mest manschauvinistiska regimerna, nämligen de socialistiska så kallade machismostyrena i , som ert. skulle du kalla honom feminist, ? , som för övrigt internerade homosexuella skulle du kalla honom en förkämpe för SRHR-frågor? Jag skulle inte göra det. Om vi ska föra en seriös debatt tycker jag att det är viktigt att vi inte bara säger: Du är en dålig feminist. vet att har slagits för kvinnors rättigheter och för ett feministiskt perspektiv. Vi har fört in ett genusperspektiv i en rad olika politiska frågor. Jag väljer att fokusera på att kvinnors rättigheter bland annat är specifika frågor i statsbudgeten, genom att vi ger riktade stöd till FN-institutioner som jobbar med dessa frågor och genom att vi specifikt siktar in oss på att försöka stärka vissa FN-resolutioner, till exempel 1325 och 1820. har bidragit till att föra in detta även i Natos nya strategiska koncept. Jag vet att inte gillar Nato, men det spelar ingen större roll eftersom Nato finns. Det är viktigt att föra in den typen av tankesätt där. Vi har på en rad olika sätt mycket specifikt jobbat med att stärka detta. Vi har varit oerhört tydliga i våra kontakter med regeringen i , till exempel, vad gäller vart landet är på väg när det handlar om skyddet för homosexuella eller just bristen på sådant. Vi väljer dock också, , att se att dessa frågor inte är enbart könsspecifika. Det är även så att breda demokratiseringsprocesser, alltså ekonomisk utveckling med tillväxt där fler människor kan göra sitt inträde på arbetsmarknaden, tenderar att gynna kvinnor ännu mer än män av det enkla skälet att vi lever i den typ av globalt manssamhälle beskriver. Jag delar den analysen i botten, fru talman. 176 (SD) replik: I den skrivelse om resultat vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter som tog upp i sitt anförande tycker jag att det ligger ett mycket stort fokus på politiska och medborgerliga rättigheter och demokratiarbete som är inriktat på statliga institutioner och myndigheter. Det är också någonting som vi har tagit upp i vår följdmotion på den här skrivelsen. Ett exempel på bistånd som går via regeringens system, statliga institutioner och myndigheter är bistånd till . är ett av de länder i världen som har störst problem med korruption. Jag har inte de exakta siffrorna på vad som går igenom demokrati- och MR-arbetet och vad som går via bilaterala samarbetsstrategier, men det är ändå ett bistånd som vill stödja myndighets- och institutionsuppbyggnad. talar regeringen om vikten av fattigdomsbekämpning, att nå ut till fattiga och förbättra fattiga människors levnadsvillkor. På vilket sätt anser att man når ut till de mest behövande människorna när man kanaliserar ett bistånd via en av de mest korrupta regeringarna i världen? Kan se riskerna med att kanalisera biståndet via den här typen av länder? Vi förespråkar här att man ska gå direkt till det civila samhället och till organisationer i det civila samhället. I anförande hörde jag väldigt lite om sociala och ekonomiska rättigheter. Anser och att människors tillgång till vatten, sanitet, livsmedel och utbildning också är mycket viktiga grundläggande mänskliga rättigheter som är en förutsättning för att man ska kunna tillgodose andra rättigheter? 177 (FP) replik: Jag börjar med att svara på den andra frågan. Det är klart att vatten och sanitet är oerhört viktiga saker. Det är jätteviktigt att hälsotillståndet i världen förbättras och att man genom humanitärt bistånd också kan hjälpa människor som har det svårt i de allra värsta situationerna, till exempel katastroftillstånd och annat. Det jag vänder mig emot är en tendens som har funnits i , även inom biståndsdebatten, där man svänger sig med uttryck som att yttrandefrihet inte är så viktigt om människor inte har mat på bordet. Det har funnits en tendens att nedvärdera de grundläggande mänskliga och demokratiska rättigheterna och i stället urskulda odemokratiska regimer med hänvisning till att de har gjort sociala framsteg. Det är mycket problematiskt. Det finns från vänsterhåll i argumentationen när man till exempel försvarar på med hänvisning till sociala framsteg. Det har funnits inom borgerligheten också när man har försvarat en del östasiatiska auktoritära stater med hänvisning till att de når en mycket stor ekonomisk tillväxt. Jag är mycket kritisk till dessa resonemang. Därför menar jag att det är viktigt att ha fokus på de grundläggande demokratiska fri- och rättigheterna. Det är precis det som vi argumenterar för i regeringens skrivelser Frihet från förtryck och Förändring för frihet, som kom därefter. Det tas också upp i en rad andra dokument. Sedan hade en fråga om . Det är jättesvårt. Det är ett krigshärjat land med en regering som inte levererar när det gäller transparens. Det finns enorma behov hos civilbefolkningen. Det beror lite på vilken typ av bistånd man ska ge, och vi ger mycket genom till exempel . 178 (SD) replik: Jag skulle gärna vilja att utvecklade svaret på min fråga om . Ja, vi ger mycket via . Det är någonting som vi talar mycket positivt om. Men det var inte det jag frågade om. Frågan var hur ser på det bistånd som går via den afghanska regeringens system när är ett av de mest korrupta länderna i världen. Finns det några risker med det? Vi kan självfallet inte säga att yttrandefrihet är oviktigt. Det är oerhört viktigt för ett fungerande samhälle. Den grundläggande inställningen måste vara att alla mänskliga rättigheter är odelbara och universella. Jag skulle vilja gå ned på en praktisk nivå. I mitt anförande tog jag upp att man satsar på teaterföreställningar i . Är det verkligen fattigdomsbekämpning? Hur ska en kvinna ha möjlighet att gå på teater om hon inte ens har mat och vatten för dagen? Jag tycker att det är frågor vi bör ställa oss när det gäller biståndet. Hur ska kvinnor kunna delta i ett politiskt liv och hävda sina rättigheter om de måste ägna hela sin tid åt att hämta vatten och bedriva ett undermåligt jordbruk som hon inte kan försörja sin familj på? Jag säger inte att man inte ska ha något bistånd alls till demokratiska och politiska rättigheter, men jag tycker att man bör öka biståndet till sociala och ekonomiska rättigheter för att ge grundläggande förutsättningar att kunna nyttja de demokratiska och politiska rättigheterna. Jag hoppas att förstår vad jag är ute efter. Man ska inte heller bygga luftslott, institutioner och myndigheter som inte har ett grundläggande stöd i värderingar i samhället. Därför vill jag fråga om man inte borde satsa ännu mer på insatser i det civila samhället. 179 (FP) replik: En förutsättning för att vi ska kunna genomföra ett bra bistånd i är att vi är där. Det är det första konstaterandet. är ett parti som anser att inte ska vara i . Då blir det närmast omöjligt att genomföra de utvecklingsinsatser som argumenterar för här och . Det är jättelätt att säga att vi ska ha ett bistånd som stöder civilsamhället i på olika sätt, men man är inte beredd att använda några personer för att skydda de här biståndsinsatserna så att de kommer fram till sina mottagare. Det handlar om den naiva uppfattningen att man kan sitta i och hjälpa människor i . Jag tror att det är mycket svårt. Vi hoppas att de afghanska säkerhetsinstitutionerna ska kunna utvecklas på ett sådant sätt att när vi drar oss tillbaka militärt ska de afghanska myndigheterna kunna träda in och klara säkerheten. Om jag inte minns fel satt inte i när vi fattade beslut om att öppna vår ambassad i . Jag tvivlar på att skulle sitta här i bänkraden och trycka på ja-knappen för att satsa svenska skattepengar på att ha en diplomatisk beskickning i . Det hade också varit en förutsättning för biståndet. Men hur ni möjligen skulle ha kunnat rösta i ett sådant fall är mer ett hypotetiskt resonemang som utgår från allmänna politik på det internationella området. När det gäller teater tycker jag att det är viktigt att också konstatera en annan sak. Fattigdomsbegreppet är inte enbart en fråga om låg ekonomisk levnadsstandard. Brist på demokrati och brist på frihet är också en inkluderad del av definitionen av fattigdom. Det är också mycket tydligt i policydokument från alliansregeringen. Jag tror att vi alla håller med om det. Man kan säkert diskutera ett enskilt projekt och en teatergrupp hit och dit, men allmänt sett bör sägas att kulturen ändå är en del av det demokratiska blodomloppet. 180 (C): har det absoluta antalet människor som lever i extrem fattigdom fallit i sub-Sahara. Det bryter en långvarig trend av ökning . Avgörande för den fortsatta utvecklingen är om utvecklingsländerna kan upprätthålla en robust och hållbar tillväxt. Då har man möjlighet att adressera hälsobrister och utbildningsbrister som berövar människor möjligheter och länder deras utvecklingskraft. Avgörande är också vår kapacitet att stötta med till exempel bistånd. Det bygger på att vi har en hållbar ekonomisk tillväxt också i vårt land och inte för en ekonomisk politik som gör att bruttonationalinkomsterna rasar, för skulle vi göra det skulle av fallande bruttonationalinkomster bli mindre än det vi ser . Millenniemålen kan nås till 2015 om alla parter, och jag betonar alla parter, tar sitt ansvar. Det handlar inte bara om bistånd. Det handlar om att varje stat måste ta sitt ansvar. Det handlar om att näringslivet är med och tar sin del. Det handlar om att det civila samhället gör sitt. Vi har möjligheter att halvera fattigdomen . Vi har halverat andelen människor som drabbas av att inte ha rent dricksvatten. Vi nådde detta mål 2010. Vi har förbättrat livsvillkor i kåkstäder, favelor och annat. Och vi har kommit en bra bit på väg i flera av de åtta millenniemålen. Mål 4, om barnadödlighet, har vi inte nått. Där gör regeringen i budgeten en tydlig prioritering. Mål 5 är också viktigt, och där är vi inte heller framme. Det handlar om kvinnors möjligheter, om jämställdhet, om mödrahälsovård och, som redan varit uppe i debatten, om SRHR-frågor. Jämställdhet är en oerhört viktig del i utvecklingsarbetet, herr talman, därför att, som också har konstaterat, vi tack vare ett svenskt initiativ har fått en studie som visar att förutsättningen för att nå en framgångsrik välfärdsutveckling är att man tar vara på kvinnors resurser och inte ställer kvinnor åt sidan. En förutsättning är alltså verkligen en politik för jämställdhet om man vill nå en politik för välfärd. Regeringen har en tydlig tematisk prioritering som vi fullt ut stöder: demokrati och mänskliga rättigheter, kvinnors möjligheter, som redan berörts, och miljö- och klimatfrågorna. Jag vill här fokusera tydligt på att det handlar om att nå hållbar utveckling, att bistå till hållbar utveckling. PGU, politik för global utveckling, firar . Från vår utgångspunkt ser vi skäl att uppgradera politiken för att få en politik för hållbar utveckling. Vi ser konflikter, förtryck, dålig styrning, korruption, fattigdom och exkludering av människor. Det är inte hållbart. Det är inte en grund för hållbar utveckling. Det är inte ett effektivt bruk av våra skattebetalares pengar, herr talman, att använda dem på ett sätt som inte säkrar att de bidrar till hållbar utveckling direkt eller indirekt. Vi ser effekterna av tyfonen som slagit ut stora områden och samhällen i södra . Vi har sett effekterna av monsterstormen, som den kom att döpas till, på den amerikanska östkusten . Och vi ser hur de humanitära katastroferna ökar och faktiskt också tar alltmer utrymme av vår gemensamma budget för bistånd. Det är en övergång mot mer kortsiktiga insatser, och det kommer att krävas mer av kortsiktiga insatser om vi inte klarar att förebygga och jobba hållbart från början. , återigen, har inte bara fokuserat på vikten av jämställdhet utan alldeles också lyft fram att vi kan få vänja oss vid fyra grader varmare i slutet av det här århundradet om vi inte vidtar åtgärder. Det kan måhända, herr talman, tyckas behagligt i och som denna, men för världen som helhet vore det naturligtvis en jätteutmaning. Det är en tillräcklig utmaning om vi ser vad den internationella klimatpanelen pekat ut om två graders ökning till 2050. När världens länder möts i rör man sig runt de av klimatgaserna som täcks av . Det handlar om regler för att fortsatt åtgärda detta. När vi diskuterar bistånd här i verkar det som att mål 7 delvis glöms bort. Det känns som att vi nästan har klarat av det på något sätt, möjligen då sanitet. Men, herr talman, i mål 7 ingår att tydligt minska våra utsläpp av växthusgaser. såg vi en 35-procentig ökning av koldioxidutsläppen. Finanskrisen har kommit därefter och minskat ökningstakten. Den senaste bilden är en fortsatt ökning 2011 men från en mycket lägre nivå. Det krävs, herr talman, en stark vilja från oss alla att anta de utmaningar som vi står inför och förebygga i stället för att reparera i efterhand. Det är en klok användning av skattebetalarnas pengar. Det är en klok satsning för de människor som drabbas av de katastrofer som vi ser och kommer att få se alltmer av. Från sida är vi beredda att anta utmaningarna, att göra mer både här hemma och i världen. Vi är glada för de 500 miljoner som särskilt satsas . Vi är naturligtvis också glada för prioriteringen av mål 7 i budgeten och resurserna i de övriga biståndsanslagen via Sida, runt 2 miljarder, för till exempel vatten, och för att klara utmaningarna när det gäller livsmedelsförsörjning, inte minst i sub-Sahara, som är viktig för att ta människor och samhällen vidare från fattigdom till en hållbar framtid. Vi är som sagt beredda att göra mer. Men vi ser då inte den enda vägens politik, som har varit uppe i debatten här tidigare, med bara nya skatter och regelverk. Vi vill utnyttja marknaden. Vi tycker att det är viktigt att man kan fortsätta med CDM-insatser och jobba för att ta den typen av åtgärder vidare. Vi har pratat ekosystemtjänster tidigare, och det handlar naturligtvis om att prissätta dem rätt så att vi gör marknadsmässigt riktiga bedömningar i slutändan. Det handlar inte heller om nånannanism på det här området. Alla ska bidra. Alla måste ta ansvar. Då kommer också alla att vara vinnare, inte minst kommande generationer. Från vår sida siktar vi framåt mot att hitta de SDG, Sustainable Development Goals, och framåt som vi är glada för att biståndsministern är med och jobbar för att ta fram. Jag tycker också att det finns skäl att understryka värdet av att biståndsministern är med i vår debatt här, även om den är under , så tack för närvaron! Jag är också glad, herr talman, så här i slutet av mitt anförande att nu kan presentera den sjunde budgeten i rad på en nivå som är av bni. Det är ju inte vi som värderar vad som är bistånd, utan det gör /Dac, så vi låter dem granska och göra den bedömningen.