prot · GZ09125 · 2012-06-07 00:00:00 — Jag och andra ledamöter fick en rapport från som riktar mycket skarp kritik mot den konstitutionella omvälvning som pågår i . Inte heller här fanns det något vägledande förhållningssätt från regeringen som utskottet skulle kunna klarera. Vi har väckt frågan: Vilka instruktioner har regeringen och utrikesministern gett till svensk utrikestjänst för att hantera den ungerska utvecklingen? Men vi får ett rent formellt svar på den punkten. För delegationen och den parlamentariska församlingen är det en mycket stor fråga, som kommer att komma upp till saklig bedömning, hur det ungerska statsskicket och de mänskliga rättigheterna utvecklas. Det finns andra länder där vi arbetar som också har en negativ utveckling. Det gäller , som man får säga har gjort anmärkningsvärda tillbakagångar när det gäller framför allt mediefrihet, men faktiskt också rättsstatlighet. Lokala politiker och borgmästare som är valda har häktats men förs inte till rättegång. Det turkiska statsskicket förefaller ha fallit tillbaka, och EU-medlemskapsaspirationerna ter sig väldigt långt borta om denna utveckling ska fortsätta. I , som står utanför , sker ingen positiv utveckling. Där genomför man verkligen avrättningar, någonting som helt strider mot de europeiska rättsförhållandena och kraven. Det är svårt för oss att anse annat än att det hade varit bra om utskottet kunnat tillstyrka den socialdemokratiska motionen i detta hänseende. Jag ska säga några ord om det ryska läget. I går uppmärksammade säkert flertalet av kammarens ledamöter att båda husen i det ryska parlamentet nu förefaller ha gått in för en straffskärpning för vad man menar vara icke tillåtna demonstrationer med mycket höga bötesbelopp. President har ännu inte signerat detta, men hans parti har varit framdrivande i att åstadkomma detta. Det är en form av markering av på vilken väg det ryska samhället går. På det här sättet ska det stängas eller åtminstone kontrolleras ännu mer av den politiska makten. De politiska, rättsstatliga och mediemässiga förhållandena i är möjligen totalt sett något på tillbakagång. Jag förbigår några andra länder, men kan inte underlåta att säga att jag och delegationens ordförande besökte norra , den ryska delen, där kanske alla dessa missförhållanden ställs på sin spets. Bland annat accepteras inte de domar som Strasbourgdomstolen fäller. Man känner sig skakad. Strasbourgdomstolen ska bli föremål för förändringar. Det finns en överenskommelse som har förhandlat fram i . Det är svårbedömt om detta är bra eller har sina problem. Jag föreslår, fru talman och kammaren, att vi ska försöka få till stånd en parlamentarisk utredning som bedömer förhandlingsresultatet och om det bör genomföras i detalj. Inte minst är det bra att kunna få följa förhandlingsarbetet, så att kammaren inte ställs inför ett förhandlingsresultat som är ytterligare fastlåst. Det finns några reservationer som kommer att belysas senare i debatten men som jag gärna vill lyfta fram. De har att göra med den utdragna process som karakteriserar när det gäller att ratificera internationella avtal, bland annat avtal inom ramen för medlemsstater. Vi har haft problem med det tidigare. Det har tagit . Vi har motionsförslag från vår sida. Konventionen om våld mot kvinnor och våld i hemmet bör ratificeras . Detsamma gäller en konvention om sexuell exploatering av barn. I båda dessa fall vill vi understryka hur viktigt det är att regeringen kommer till snart med förslag till ratifikationer. Vi har två ledamöter som följer de här konventionerna på ett plan som närmast kan sägas vara operativt, för den första konventionen och för den andra. Vi har därför en ställning i som mycket aktiva i detta. Det är en belastning för oss som land att vi inte kan agera snabbt med ratificering av konventioner. Jag vill därför, fru talman, yrka bifall till reservation 1 om de konstitutionella frågorna, reservation 4 om våld mot kvinnor och våld i hemmet och reservation 7 om sexuell exploatering av barn. Jag nöjer mig med det för att inte pressa talmannens sätt att försöka få oss att begränsa våra voteringar i någon utsträckning. I detta anförande instämde , och (alla S). 122 (MP): har inte någon representation i . Vi får förlita oss på den information som vi får från våra kolleger från andra partier. Vi har valt att ställa oss bakom några av Socialdemokraternas motioner i betänkandet, eftersom vi delar samma uppfattning. Vi ser en hel del oroande tendenser när det gäller respekten för mänskliga rättigheter och utvecklingen av demokratin i vår nära omvärld. Man kan fråga sig vad det beror på att ett nazistiskt parti vinner platser i det grekiska parlamentet eller att de högerextrema krafterna växer i och den nationalkonservativa regeringen kopplar ett väldigt hårt grepp om institutioner och medier. Om det kan hända i och , vem står sedan på tur? Både och är relativt unga demokratier med många gamla strukturer med sig i bagaget från tiden under höger- respektive vänsterdiktatur. Att bygga demokrati tar tid. Det måste vi ha förståelse för, även om vi inte tysta ska acceptera att våra grannar går tillbaka i den demokratiska utvecklingen i stället för framåt. I stället ska vi stå på de demokratiska krafternas sida och stötta dem i deras arbete, och vi ska kritisera de regeringar som inskränker yttrandefrihet och mediernas oberoende. Det är inte acceptabelt i en demokrati och inte acceptabelt när EU-länder eller europarådsmedlemmar tummar på de gemensamma värderingar medlemskapet ska vara en garant för. Men kan vi gamla demokratier, till exempel , tro att vi för alltid kommer att vara förskonade från hotet om en nedmontering av de demokratiska värden vi får med oss från barndomen? Jag är inte säker på det, även om det känns främmande att det skulle ske någonting som skulle undanröja vår demokrati här i . Demokratin och de mänskliga rättigheterna måste försvaras även här, och mediernas oberoende likaså. När krubban är tom bits hästarna, brukar min mamma säga. Den finansiella krisen som drabbat har slagit hårt mot medborgarna. Arbetslösheten har stigit katastrofalt, och det har i synnerhet slagit hårt mot migranter och ungdomar. Småföretagen har också drabbats särskilt hårt med många konkurser och nedlagda företag runt om i . De offentliga utgifterna har minskat, som behovet av samhällets stöd ökat, och vi ser en stor utslagning av människor som en direkt följd av de två samverkande faktorerna. Välfärdssystem har brakat ihop och skapat otrygga samhällen och otrygga människor. Otrygga samhällen och otrygga människor skapar i sin tur rädda politiker. I otrygga samhällen med otrygga människor slår man nedåt. Man slår på den som är under i samhällshierarkin. Vi ser till exempel behandlingen av romer i många av länder. Vi ser hur vi själva behandlar bärplockare från södra med medborgargarden som vaktar trädgårdar så att ingen ska bli bestulen på sina vinbär, träskor och diverse annat löst som finns i trädgårdarna. I otrygga samhällen ses den som kommer utifrån som en fara i stället för en resurs, och främlingsfientligheten ökar. Att så sker beror till stor del på politiska tillkortakommanden och att politiken inte lyckas ge svar på det medborgarna förväntar sig av sina folkvalda. Och i de fall där makthavarna dessutom ser till att skapa generösa villkor för sig själva i stället för att skapa förutsättningar för människor att kunna försörja sig på lönearbete eller genom företagande växer missnöjet ännu mer. Vad händer då? Jo, människor röstar inte på samma politiker igen, och det är väldigt naturligt. I stället röstar de bort dem. Det röstar på något parti som inte har varit med och skapat otryggheten oavsett om de tror att det nya partiet har någon som helst chans att ändra den rådande ordningen. Att det inte alltid är lätt vet vi som sitter här. Detta gör de oavsett om det partiet är odemokratiskt eller inte respekterar de mänskliga rättigheterna. Vad gör då politikerna när motståndet mot den förda politiken och politikerföraktet växer? I många länder gör de tyvärr det absolut värsta. De svarar med minskad demokrati och minskad yttrandefrihet. Så länge länders regeringar fortsätter att slå undan människors möjlighet att försörja sig på arbete och nedmonterar välfärdssystemen kommer odemokratiska och högerextrema krafter att få allt större utrymme i den europeiska politiken. Det kan bli en väldigt mörk framtid för många länder om vi inte tänker smartare och låter politiken börja utgå från människor i stället för från banker. Från grönt håll i menar vi att EU och borde använda sig av den ekonomiska krisen till att faktiskt ställa om våra samhällen till hållbara ekonomier med fokus på bland annat att bli fossilfria. En grön omställning kommer att ge både arbetstillfällen, en hållbarare ekonomi, tryggare samhällen och individer med framtidstro. När politiken skapar trygga samhällen där människor känner att de har en trygghet när något händer, som till exempel sjukdom, kan också demokratin utvecklas i stället för att politiska ledare, som , ibland försöker avveckla den, eller åtminstone gömma sina förehavanden genom att inskränka yttrandefrihet och mediefrihet. Jag besökte tillsammans med organisationen och Försvar tillsammans med en grupp riksdagsledamöter och journalister. Vi hade olika områden att bevaka och därefter skriva en rapport om. Jag ingick i gruppen för säkerhetspolitik. En av de slutsatser min grupp kom fram till var att det de ryska makthavarna verkade frukta allra mest, det vill säga det de ansåg vara det största säkerhetspolitiska hotet mot , var de egna medborgarna. När man nu ser hur de ryska makthavarna lagstiftar mot demonstrationer etcetera blir det väldigt uppenbart att vi hade helt rätt. President har inte visat några tecken på att stärka demokratin, respekten för de mänskliga rättigheterna eller medborgarnas trygghet och förtroende för staten. Det skulle förvåna mig om medborgarna kommer att låta honom slippa undan så lätt. Ju mindre demokratisk han är, desto mer opposition kommer han att få inte minst från ungdomar och intellektuella. Att det demokratiska underskottet ökar alltmer och att den ryska politiken strider mot både och andra internationella regelverk kommer inte att accepteras av ryssarna oavsett att de historiskt sett mestadels haft auktoritära ledare. Med globaliseringen föds andra behov och tankar, och det påverkar också . har vi uppmärksammat situationen för medier i många olika länder. Bland annat har jag debatterat den hårdnande situationen för medier i med utrikesministern . Men som vi alla vet är det inte bara i som medier har problem. Jag talade tidigare om och . Men utvecklingen vad gäller mediernas frihet går bakåt också på många andra håll i , och det av flera skäl. Mediekoncentrationen är ett stort problem, otrygga anställningar ett annat, och skyddet för journalisters källor ett tredje. Här måste vi också vara vaksamma på den egna utvecklingen i . Hur ser våra journalisters arbetsvillkor ut? Hur oberoende har de möjlighet att vara utan att tidningen förlorar ägarnas förtroende? Det är viktigt att inte bara prata om hur det ser ut därutanför våra gränser utan också ha fokus på att inte själva genom minskat presstöd, färre fasta anställningar etcetera skapa en ogynnsam miljö för en fri och oberoende press i . värnar ett starkt FN, trots dess tillkortakommanden på grund av vetorätt i säkerhetsrådet med mera. Vi måste tillsammans arbeta för att reformera FN och se till att FN blir det världsparlament som det borde vara. Vi värnar också de regionala samarbeten vi ingår i som till exempel med sin specifika uppgift att värna mänskliga rättigheter. Jag har här talat om vikten av att inte göra skillnad mellan medborgerliga och politiska och de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. De är universella, odelbara och individuella och ska inte inskränkas vare sig av stater eller av andra aktörer. talar mycket om mänskliga rättigheter, men de vackra orden följs inte alltid i praktiken. Konventioner tillkommer, och även om vi undertecknar så ratificerar vi dem inte med automatik. bör vara ett föredöme när det gäller mänskliga rättigheter. Vi bör inte förhala konventioners ikraftträdande eller vänta på bättre tider innan vi själva ratificerar. Vi bör också driva på andra EU-länder och andra europeiska länder. Ju fler som är överens, desto lättare blir det att efterleva konventionerna också i praktiken. Därmed yrkar jag bifall till reservation 1. 123 (SD): Vi står bakom samtliga våra reservationer, men yrkar jag bifall till reservationerna 5, 9, 10 och 11. Vi debatterar ett betänkande om verksamhet utifrån en skrivelse som inkommit. har en bred och viktig uppgift att bevaka de mänskliga rättigheterna i . Det finns många saker att ta upp utifrån betänkandet. Jag vill dock begränsa mig till några av våra reservationer. Jag vill börja med att säga något om resolution gällande könsselektiva aborter som antagits . I denna resolution lyfts det fram att diskrimineringen av kvinnor är så utbredd i världen att miljoner kvinnor väljer att inte föda sina döttrar eftersom det skulle innebära en börda för familjen. Könsselektiva aborter beskrivs som ett fenomen som strider mot de värderingar av jämställdhet som råder i . varnar också för att i de länder där könsselektering är vanligt förekommande kan det skapa en obalans i antalet flickor och pojkar. Resolutionen uppmuntrar därför medlemsstaterna till olika åtgärder för att minska antalet könsselektiva aborter där flickor är särskilt drabbade. Det kan ske bland annat genom att verka för ökad status för kvinnor och ökad jämställdhet samt genom att införa lagstiftning som förbjuder val av kön i samband med provrörsbefruktning och legal abort förutom när det är motiverat för att undvika en allvarlig ärftlig sjukdom. Vi från har i en motion föreslagit att regeringen i enlighet med resolutionen bör slå fast att könsselektiva aborter strider mot mäns och kvinnors lika värde samt att bör införa ett regelverk som försvårar att sådana aborter sker. Vi menar att föräldrar inte bör informeras om kön på barnet förrän efter vecka 22 då abort är lagligt. I vissa landsting i har man redan en restriktiv hållning vad gäller att informera om kön och i andra inte. Vi anser att det bör finnas mer nationella riktlinjer. Jag välkomnar därför att utskottsmajoriteten i sitt bemötande av vår motion i alla fall lyfter fram att könsselektiva aborter är en form av könsdiskriminering och att regeringen vid ett flertal tillfällen har gett uttryck för en kritisk hållning till könsselektiva aborter. Det blir dock motsägelsefullt när utskottet i den ena meningen slår fast att könsselektiva aborter är en könsdiskriminering och i den andra meningen är emot ett regelverk som kan försvåra att detta sker. Utskottet tycker tydligen att det är helt okej att landstingen indirekt kan medverka till könsselektiva aborter. förslag i denna motion innebär inte ens någon förändring av själva abortlagen utan bara att information om barnets kön inte ska ges innan gränsen för fri eller behovsprövad abort har gått ut detta som sagt för att landstingen inte ska vara med och indirekt medverka till att könsselektiva aborter kan ske. Men inte ens denna förändring är det övriga utskottet berett att göra. I betänkandet lyfter utskottet fram att UNFPA, , i en rapport menar att olagligförklarande av könsselektiva aborter inte löser problemet. Nej, det är klart att vi måste gå till roten till att detta kan ske nämligen verka för mäns och kvinnors lika värde, friheter och rättigheter. Men resolution uppmanar både till förebyggande arbete och till att införa regelverk och lagstiftning som motverkar könsselektiva aborter eftersom båda dessa insatser behövs. Det ena måste inte utesluta det andra. I detta sammanhang vill jag också påpeka att det är anmärkningsvärt att samtliga våra svenska parlamentariker som sitter i röstade för resolution om könsselektiva aborter. Jag är förvånad över att så många kan rösta för en resolution i utan att vara beredda att anpassa svenskt regelverk för att leva upp till resolutionen. Det vore intressant att veta hur man resonerar här. Ska resolutionen riktas till alla andra länder utom ? Ska vi ta till oss vissa delar i resolutionen och strunta i andra? Eller är stödet för resolutionen något som ledamöterna i står för själva utan stöd från sina politiska partier? Jag kan i alla fall inte få ihop att man säger en sak i och en annan här hemma i . Jag ska gå vidare och säga någonting om den viktiga rätten till föreningsfrihet. Rätten för den enskilda medborgaren att frivilligt välja politisk åskådning och facklig organisation är skyddad av den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Det är grundläggande för demokratiska stater, och det kan anses som självklart, att varje medborgare har rätt att tillhöra en förening eller ett politiskt parti och likaså har rätt att avstå från att ansluta sig till en förening. Trots detta förekommer diskriminering i . Till och med i har människor blivit uteslutna ur fackförbund, blivit av med sina jobb och till och med blivit utsatta för våld på grund av politisk hemvist. Detta är oerhört allvarligt. Det är dels ett brott mot mänskliga rättigheter, dels ett brott mot själva demokratin i ett samhälle. välkomnar därför att utskottet i alla fall poängterar att föreningsfriheten innebär att det är en rättighet att ansluta sig till fackföreningar och politiska partier. Vi anser dock att regeringen och utskottet inte tar frågan på tillräckligt stort allvar när dessa rättigheter kränks. Vår önskan i motionen att tydligare ska driva frågan i anser vi inte vara fullt tillgodosedd. Därför väljer vi att reservera oss även här. Jag ska också ta upp den viktiga konvention som har nämnts i debatten om våld mot kvinnor och sexuell exploatering av barn. har vid ett flertal tillfällen påtalat vikten av att motverka olika former av våld riktat mot kvinnor. Både i och i andra delar av är kvinnor fortfarande en grupp som alltför ofta utsätts för olika former av våldshandlingar. Därför välkomnar vi konvention om förebyggande och bekämpande av våld mot kvinnor och våld i hemmet. vill i dagens debatt även lyfta fram vikten av att verka för barnens rättigheter både i och internationellt. Att nu har tagit fram en konvention för att få ett ännu starkare skydd för barn mot sexuell exploatering är något vi välkomnar. En ratificering av denna konvention skulle bland annat kunna innebära utökade rättigheter för brottsoffret och skärpta straffskalor för sexuellt utnyttjande av barn. Det är ett allvarligt problem att barn på olika sätt utsätts för sexuell exploatering, barnsexhandel och övergrepp, och vi vill se en nolltolerans mot sexualbrott och handlingar kopplade till detta i samhället. Mot denna bakgrund ville vi stödja Socialdemokraternas förslag i dessa två frågor som bland annat handlar om att uppmana regeringen att återkomma med förslag om ratificering gällande dessa konventioner. Särskilt vad gäller konventionen om sexuell exploatering av barn är det beklagligt att förslag om ratificering har dröjt så . skrev på konventionen 2007. Förslagen från Socialdemokraterna handlar även om att verka för att fler medlemsländer ratificerar konventionen om våld mot kvinnor och för mer internationellt samarbete för att motverka sexuell exploatering av barn. Vi hade hoppats att oppositionen hade kunnat bilda majoritet för att ge en tydlig uppmaning till regeringen att utan fördröjning återkomma med förslag på ratificering. I båda dessa fall har dock Socialdemokraterna i sina reservationer blandat in sin allmänna syn på EU, där vi inte är överens. Jag vet inte om Socialdemokraterna har gjort detta för att minska chansen att få stöd från oss sverigedemokrater, men om det är så skulle det vara beklagligt. Det viktiga i detta fall borde vara att få stöd för själva förslaget i motionen till stöd för utsatta kvinnor och barn, och inte att utforma reservationerna på ett sätt som minskar chansen till ett brett stöd. Eftersom vi ändå stöder själva huvudförslaget i motionerna har vi valt att skriva egna reservationer med utgångspunkt i Socialdemokraternas förslag. vill vi inte att någon eventuell taktik från Socialdemokraterna ska kunna hindra genomslag i själva sakfrågan, som handlar om att motverka våld mot kvinnor och sexuell exploatering av barn. Därför vill jag klargöra att om våra reservationer faller gällande punkt 4 om våld mot kvinnor och punkt 6 om sexuell exploatering av barn kommer vi i andra hand att rösta på Socialdemokraternas reservationer 4 och 7. Om alla i oppositionen hade stått bakom Socialdemokraternas förslag hade vi som sagt kunnat få majoritet. Det var nära att bli så gällande konventionen om våld mot kvinnor. Men valde att inte alls stödja Socialdemokraternas motion gällande konventionen om våld mot kvinnor. Jag vill avslutningsvis klargöra att sitter i för att göra skillnad för människors vardag. Om vi är överens med ett annat parti i sakfrågor är det detta som är det viktiga liksom möjligheten att göra skillnad för de människor som berörs av förslagen. Det viktiga är inte vilket parti vi samarbetar med. Detta verkar dock inte alltid vara hållningen från alla partier i . 124 (S) replik: Jag vill begränsa mig till en punkt i anförande. Det gäller frågan om resolution om könsselektiva aborter. Jag kan minnas fel, men jag har en känsla av att detta var ett betänkande som stod på gränsen till att kunna accepteras. Men man lade fram så kallade amendments under debatten som ledde till att betänkandet alltmer skruvades i en riktning som innebar steg för att inskränka aborträtten. Argumenten för detta är både att det här bör vara en nationell fråga och att denna rätt inte bör inskränkas. Vi har en uppslutning kring den utformning som aborträtten har både i och i flera likasinnade länder. Jag tycker att utskottet klargör sitt ställningstagande på ett bra sätt. Här finns dessutom ett ställningstagande som vårt socialutskott alldeles har gjort. Det gör att vi har en riksdagsståndpunkt i ärendet. Jag vill inte ifrågasätta det säger, men jag har en känsla av att några av oss i slutändan ändå röstade nej till hela det här betänkandet därför att det kom att bli för inskränkande under debatten. Det innebär att jag vidhåller mitt yrkande om bifall till utskottets förslag under den här punkten. 125 (SD) replik: Jag har själv gått igenom den här listan på hur alla svenska ledamöter röstade i . Det står att man godkände resolutionen i samtliga dessa fall. Det framgår i alla fall inte av den hur man i så fall har reserverat sig. Det är mycket tydligt att alla röstade för resolutionen. talar om att man inte vill göra inskränkningar i abortlagstiftningen. Vi har i andra sammanhang föreslagit en sänkning av abortgränsen, men det är inte det jag föreslår här, utan jag undrar varför landstingen ska informera om barnets kön innan gränsen för abort har gått ut. Varför kan man inte få den informationen efter? Det är möjligt att det är svårt att helt och hållet kontrollera detta, men detta är i alla fall ett steg. Det är någonting som vi kan göra. Varför ska landstingen vara med och indirekt medverka till att en förälder kan få reda på kön innan abortgränsen har gått ut och sedan göra abort därför att man inte vill ha en flicka eller en pojke? Ska vi verkligen medverka till att den utsorteringen av flickor eller pojkar ska kunna ske? att det är det fosterdiagnostiken ska vara till för? Ska man informera om kön, och sedan ska abort kunna göras på grund av det? Hur skulle aborträtten inskränkas om man informerar om detta ? På vilket sätt skulle det innebära en inskränkning av abortlagstiftningen? 126 (S) replik: har uppenbarligen behandlat den här frågan och funnit att det inte bör ske någon förändring. Om jag minns debatten rätt fanns det de som inte ville ta steg i riktning mot en inskränkning av aborträtten i de stater som har den, och det är praktiskt taget alla.