prot · H00946 · 2012-12-18 00:00:00 — Diskussionen får därför fortsätta på det sättet på det här mötet, och det kommer den att göra också . 95 (C): Jag har en kort följdfråga, möjligen i gränslandet av just det här toppmötet. har ju med intensitet och hetta drivit på för en sänkt EU-budget, vilket inte alla länder gillar. Kan detta möjligen ha koppling till att utfallet för i förslaget till rabatt och återflöde är så dåligt relativt andra länder just , som jag tycker? Så borde det inte vara i EU-samarbetet, och jag hoppas att statsministern kan lugna mig på den punkten. 96 Statsminister (M): De flesta stats- och premiärministrar i kommer till de här mötena efter att ha haft möte med sina respektive parlament. Märkligt nog får de rätt så nationella instruktioner åk ned och försvara våra intressen! Jag har varnat för att endast vårt synsätt ska gälla. Man blir nämligen rätt medveten och ödmjuk inför att det är rätt många andra som också sitter runt bordet. Det är uppenbar matematik. EU:s 27 medlemsländer har nio nettobidragsbetalare. 18 länder är det alltså inte, så låt oss inte ha enkel majoritet för att rösta om hur vi ska göra. Av dessa nio är dessutom inte alla nio exakt överens om hur man ska hantera detta med återflöden kontra betalningar. Till exempel är det bara fem av de nio som har en rabatt. Vi ska alltså inte ha en enkel omröstning om vi ska ta bort rabatten eller inte. Vi skulle förlora stort, så här gäller nog instruktionen från . Det är jag i min egenskap av statsminister som har att försvara svenska intressen. Det är inte säkert att alla de andra gör det. Men som jag har påpekat: Ännu har vi inget förhandlingsresultat kring flerårsbudgeten. Vi återkommer om detta . 97 (SD): Tack, statsministern, för redogörelsen! När man pratar om bankunionen menar i alla fall jag att man måste se vad den verkligen är för någonting: en del av en process mot en ytterligare, närmast total, federalisering av . Man behöver bara titta på den trestegsplan som ordföranden för EU har presenterat, där vi ska gå mot en fullfjädrad ekonomisk och politisk union. Man kan också titta på vad EMU innebär i det här avseendet. Vad som har lett till den här utvecklingen är ju att EMU över huvud taget inte har fungerat. I det avseendet tycker jag att det är väldigt olyckligt att man inte har begärt ett formellt undantag från EMU. Det är så att för att få EMU att fungera krävs en hög samordning av politiken inom . Det säger i alla fall teorin för optimala valutaområden. Jag tycker också att det är viktigt att man i sådana här stora frågor även frågar folket om lov, mandat och stöd för den politik man bedriver inte bara före valen utan också mellan valen. Man bör fråga folket vad de tycker om dessa stora frågor så att vi får upp en större debatt och diskussion kring EU-frågorna. Det här handlar ju om väldigt stora maktöverföringar på , speciellt om vi ska löpa hela linan ut och gå emot en total ekonomisk union. Mot den bakgrunden skulle jag vilja fråga statsministern om han skulle kunna tänka sig att fråga folket om vad de tycker om de här frågorna, speciellt i ljuset av den diskussion som förs om eventuella fördragsförändringar längre fram. 98 Statsminister (M): Vi har frågat svenska folket. Vi har röstat två gånger. röstade svenska folket ja till att vi skulle gå med i Europeiska unionen, dessutom den europeiska union som , före denna folkomröstning, hade antagit där hela EMU-processen finns med. Det var ganska tydligt vad inriktningen var. Vi har sedan en andra folkomröstning, , där vi frågar om vi också ska gå över till det tredje steget i EMU-processen, nämligen gå in i den gemensamma valutan. Svenska folket sade nej. Vi respekterar bägge dessa folkomröstningsresultat. är medlem i EU. Vi är faktiskt därmed också medlemmar i den ekonomiska monetära unionen. Men vi har, baserat på vårt andra folkomröstningsresultat, sagt att vi förblir utanför euron. Vi har uppnått det som är kärnan i regeringsformen, folkstyre, i det här fallet grundat på två folkomröstningar. Jag hämtar mina instruktioner från i den andan fortsätta föra våra förhandlingar. Jag vill understryka, vilket jag har återrapporterat här, att en hel del av trestegsplanen alltså togs bort ur slutsatserna och att vi i stället har koncentrerat oss väldigt mycket på en gemensam europeisk banktillsyn för de länder som väljer att gå in. Det blir eurozonen och kanske några länder till. Jag hävdar fortsatt att görs det på rätt sätt, kommer det på plats och blir kraftfullt, har det hjälpt länder som saknar en trovärdig banktillsyn att bättre kunna hantera finanskrisen. Det är i grunden bra för dessa länder, men det är i grunden och i förlängningen också bra för . 99 (SD): Det kanske stämmer det statsministern säger, att trestegsplanen ströks från den här dagordningen. Men jag kan lova att den kommer att komma upp igen, därför att EMU är en konstruktion som inte fungerar. Statsministern nämnde själv tidigare i sitt anförande att de ekonomiska problemen i upptäcktes , framför allt inom banksektorn. Ändå fattar man beslut, också i riksdag, för att ska kunna begära undantag för gällande kreditbetygen. På vilket sätt bidrar det till en stabilisering av de problem som vi har sett i ? Vad gäller att folk har röstat ja kan jag säga att svenska folket röstade ja, men svenska folket blev aldrig tillfrågat vad gäller Lissabonfördraget, vilket ytterligare bidrog till den här federaliseringsprocessen. Svenska folket har också röstat nej till EMU och den valutaunion som man bedriver nere i . Ändå röstar regeringen och även större delen av för en europluspakt. Det tycker jag är väldigt olyckligt. Jag tycker att man ska fråga folket i en sådan här stor och avgörande fråga. 100 Statsminister (M): Jag respekterar att inte tror på Europeiska unionen. Det är lite oklart för mig vad tror på i stället. Vi kanske accepterar att vi lever i en värld och på en kontinent som har gränsöverskridande problem. Det är en gränsöverskridande verklighet som bland annat utgörs av att handel, finansiella transaktioner, våra banksystem och våra finanssystem är integrerade och gränsöverskridande. Att man kan stänga och säga att nu är vi helt isolerade vi fattar helt och hållet våra egna beslut, vi bryr oss inte om er andra, ni får sköta er själva, ring inte oss tror jag helt enkelt inte fungerar. Men det är kanske mer som ska svara på hur de har tänkt sig det. Dock är jag lite mer allvarlig kring demokratin. Vi har visst frågat, och vi följer visst utslagen. Vi har därtill en representativ demokrati som förnyar sig genom val och som ändrar sammansättningen i den här , där vi alla har att representera våra respektive väljare och det vi har sagt till våra väljare. Det tycker jag att de flesta gör på ett alldeles utmärkt sätt i den här kammaren. Det är också ett uttryck för vad svenska folket vill, som vi på olika sätt respekterar. Men vi vill inte samma sak, och därför innebär också demokrati att formera majoriteter och att hämta mandat. Det är precis det jag gör inför att jag åker till . Det är därför jag är här och återrapporterar. Det finns visst demokrati, folkstyre, och respekt för vilka värderingar och uppfattningar som finns i . Dessutom har vi ett sätt att balansera att det är lite olika. Det är precis det vi åskådliggör här . 101 (V): Jag tackar statsministern för återrapporten. Att läsa rådsslutsatser är sällan någon större litterär upplevelse. Det är ett både torftigt och högtravande språk. Vi som inte är med i euron kanske får vara mest tacksamma den här gången med tanke på vad som lyftes ut ur slutsatserna. Det som slår mig när jag läser dem är hur frånvarande krisens offer är i slutsatserna, hur lite man skriver om de miljoner människor som slängs ut i arbetslöshet och fattigdom runt om i som en följd av eurokrisen. Det är ändå så att både eurons konstruktion och den avreglerade finansmarknaden har bidragit kraftigt till själva krisen. Den enda gång man egentligen nämner de arbetslösa är när man ska ta dem till intäkt för att öka försvarsutgifterna och de militära utgifterna, för att det kan ge arbete. Jag tycker att det är en mycket haltande logik. Det som står i början av slutsatserna handlar ju om den finansiella sektorn och bankerna. Väldigt mycket av krishanteringen har gått ut på att rädda banksystemen på olika sätt. Mycket av de stödpaket som har gått till enskilda länder har gått rakt till olika banksektorer. ECB har gett enorma lån med låg ränta till banksektorn. Man har även gjort andra arrangemang. Här tas ett nytt kvalitativt steg, kan man säga, därför att tanken med den här bankunionen är ju att öppna för att inte bara länderna utan nu även EU, via ESM, ska kunna rekapitalisera banker. Det är ett kvalitativt steg i EU:s utveckling. Det är en socialisering av enskilda länders banksystems skulder så att de betalas av alla euromedborgare. Det är ett ganska stort steg. Det är därför bankunionen är så oerhört känslig. Jag skulle vilja fråga statsministern: Hur ser statsministern principiellt på det här? Är det rätt att socialisera enskilda länders bankförluster, som man avser att göra via den här konstruktionen? Påverkar det statsministerns syn på den gemensamma valutan? I grunden är ändå statsministern anhängare av euron, men om man nu ska socialisera enskilda länders bankförluster, påverkar det syn på ett svenskt euromedlemskap på ? 102 Statsminister (M): Jag ska svara på det, men det vore intressant att höra svar på den frågan. Hur är det att socialisera, är det bra? Det är klart att jag inte tror på idén att vi ska konstruera en bankhantering som i grunden mest blir en ursäkt för att misskötsel av banksystem i ett enskilt land kan utföras i vetskap om att det ändå är någon annan som till slut täcker underskotten eller tar riskerna. I kallas det där för moral hazard-problemet. Människor i bank- och finanssektorn vet att de kan gå långt med sitt risktagande. Det är till och med rätt tilltalande: Går det bra blir jag rik eller den bank jag jobbar för får stora intäkter. Går det dåligt kan vi skicka notan till skattebetalarna någon annanstans i stället för till dem som bor här. Nej, jag tror inte på den konstruktionen. Jag tror att det kommer att skapa ineffektivitet, att det felaktigt skapar drivkrafter som vi inte ska medverka till. Det är också därför som jag har begärt att få företräda med uppfattningen att det inte får konstrueras på det sättet. Det är därför som vi inte har samma syn som man kanske har i södra , där den uppenbara drivkraften är precis just denna, att kunna direktrekapitalisera sig utanför till exempel , därför att där finns resurser som möjligen saknas i . Hur man utformar detta kommer sedan att påverka om euron och går i rätt riktning eller i fel riktning. För mig är detta ett levande samarbete. Jag tror på det därför att det har så stor potential att göra nytta, och jag förstår inte riktigt hur alternativen ser ut. Men jag har aldrig sagt att det inte skulle kunna bli fel eller att vi har en verklig debatt om att göra rätt eller fel. Det skiljer sig för övrigt inte från hur den svenska, inhemska debatten ser ut. Men återigen, det vore intressant att höra vad slutsats är, för det är väldigt många ord av solidaritet, socialisering och sådant som jag tror mer ligger nära hans tankevärld som används som argument för det som konstrueras. 103 (V): Jag ska gärna ha en längre EU-debatt med statsministern vid tillfälle, kanske inte vid just det här tillfället. Men jag tackar för svaret. Jag tycker att det är ett bra svar. Jag menar att det är helt orimligt att skattebetalarna nu i klump ska stå för bankernas misstag via ESM. Därför är det väldigt klargörande att statsministern säger att han är motståndare till den här konstruktionen, som egentligen är hela syftet med bankunionen. Det ska man veta. Rimligen borde det också påverka statsministerns syn på ett framtida euromedlemskap. Jag kan inte tolka svaret på något annat sätt än att euron nu utvecklas åt fel håll och att ett svenskt euromedlemskap därmed är ännu mer avlägset. Det tycker jag är alldeles utmärkt naturligtvis. Det pågår en annan intressant diskussion som jag tror också kommer att påverka svensk EU-debatt. Den pågår i , som bekant. Det är sannolikt att vi kommer att få en folkomröstning i . Möjligen kan välja att lämna EU som det ser ut . Anser statsministern att det på något sätt skulle påverka oss och vår ställning i Europeiska unionen om det skulle bli verklighet? 104 Statsminister (M): Det förs mycket omfattande diskussioner i , och det sker en genomlysning, som de kallar det, av det brittiska EU-medlemskapet. Medlemskapet ska återredovisas både till sina förtjänster och till sina tillkortakommanden. Sedan är avsikten att genomlysningen ska leda till en diskussion om huruvida man i några delar ska ändra sin relation. Det är en brittisk diskussion, men vi kan absolut se att den rör sig i en riktning som möjligen landar i någon form av folkomröstning. Vi har all anledning att tycka att Europeiska unionen ska ha kvar som medlem. Vi som tror på att det är ett sätt att binda ihop i ett fredligt samarbete bör rimligen tycka att också större ekonomier därför ska ingå. Det gäller dessutom stora delar av befolkning. Vi får följa den brittiska diskussionen, men det har varit angeläget för mig att visa att jag har samarbetat bra med holländska, tyska och brittiska deltagare på de senaste mötena i och att vi inte ska acceptera ett synsätt att ska vara någon sorts isolerad ensam part och sedan står alla övriga på den andra sidan. Det är inte en korrekt beskrivning. Vi har använt ett ord för att beskriva vår svenska bankhantering. Jag vill hålla fast vid att det visst går att konstruera detta på ett riktigt sätt som jag tror ger större trovärdighet. Man kan ha en gränsöverskridande banktillsyn men ändå lägga kvar mycket av ansvarstagandet för bankfallissemang nationellt. Det är vad vi har försökt att fånga med ordet backstop, det vill säga att man nationellt tar tydligt ägaransvar och att man också har en ordning där man antingen via bankavgifter skapar fonder för att täcka förluster i ett nationellt banksystem eller har en ordning för att till och med överta ägande av banker. Ansvaret ska landa nationellt. Jag vill understryka att sist och slutligen är det inte bara en fråga om en påse pengar. Backstop handlar om en konstruktion för att ta ett nationellt ansvar för bankfallissemang utan att det ska spilla över på andra länder. Vi har gjort detta, vi har erfarenheten och vi kommer att hävda att det är så man ska göra på europeisk grund. Det kan rymmas inom utformningen av denna bankunion. 105 (KD): Tack, statsministern, för återrapporten! En överenskommelse om en gemensam tillsynsmekanism, den första delen av en möjlig bankunion, har nåtts. I rådsslutsatserna uppmanas medlemsstaterna att enas om förslag till direktiv till de två andra beståndsdelarna av bankunionen, nämligen ett gemensamt insättningsgarantisystem och en gemensam återhämtnings- och rekonstruktionsmekanism för banker. Anser statsministern att den föreslagna tidsplanen för de båda andra beståndsdelarna är rimlig? 106 Statsminister (M): En återkommande svensk synpunkt har varit att det är viktigt att det blir rätt snarare än att det går fort. Vi kan väl notera en glidning som i realiteten nu sker. Det talades först om att inrätta allt detta , till och med ett övertagande av tillsynsansvaret för 6 000 banker nämndes här . talas det om ett införande och rimligen ett införande . Det jobbas redan med hur man ska hantera en insättningsgaranti på en möjlig europeisk nivå. Det är min övertygelse att denna när den väl arbetas igenom kommer att visa sig vara mer komplicerad och ta än vad man har förutsatt. Vi kommer att hävda samma uppfattning. Systemet måste vara färdigt så att det går att svara på alla frågor innan vi slutligt kan bedöma hur det ska bli. Frågan om en insättningsgaranti är ingen dum idé. Vi vet av gedigen erfarenhet att om människor börjar misstro sina banker vill de hämta ut sina pengar. Om alla hämtar ut sina pengar kollapsar banksystemet. Alltså finns en god idé i att garantera småsparares pengar genom att säga att oavsett vad som händer kommer vi att säkra dina pengar upp till en viss nivå. är det så att denna goda idé har hanterats lite olika i olika europeiska länder. En del lovar detta rakt ut, andra, likt , har fonderat pengar som vi har tagit ut i avgifter och som finns i en särskild fond för att täcka dessa eventuella underskott. Då vill vi åtminstone ha svar på om vi som redan har fonderat pengarna ska skeppa in dem i en gemensam insättningsgaranti för att täcka upp i länder där man inte ens har gjort motsvarande insats. Återigen: I detaljerna sitter hur vi ska värdera detta. Det finns en omfattande vilja till att komma in i länder som har större ekonomiska resurser, som har mer utrymme att finansiera underskott, än vad som gäller i andra delar av . Här finns stora svenska intressen att tillvarata. Det är med det för ögonen vi kommer att fortsätta att förhandla också om de kommande delarna. 107 (KD): Tack, statsministern, för svaret! Min andra fråga handlar om den humanitära katastrofen i . civila befolkning lider svårt. Många saknar tillgång till mat och vatten. Situationen för syriska internflyktingar och flyktingar i angränsande länder, till exempel och , är mycket svår. uppmanade FN fler länder att ta sitt ansvar för att förbättra livssituationen för syriska flyktingar och bidra med humanitärt stöd. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsministern hur Europeiska unionen kommer att verka för att fler medlemsstater tar ett ökat ansvar för att förbättra situationen för syrier på flykt. 108 Statsminister (M): Detta är en återrapportering från . I den delen vi behandlade var det inte en så fullödig diskussion att den tog in alla aspekter, till exempel hur vi ska se på flyktingströmmar från . Då hade vi behövt föra en diskussion om att det ser högst olika ut hur länder tar ansvar. är ett av de länder till vilket flest kommer som flyr från situationen i av skäl som är kända, bland annat att här finns många människor med bakgrund från . Det som är frustrerande är att se de stora civila förlusterna, att se hur ett land fullkomligt förstörs, imploderar, av ett inbördeskrig som båda parter tror sig militärt kunna vinna. Världssamfundet saknar kraft att agera, vilket beror på att världssamfundet i säkerhetsrådet är delat. Här har inte hittats en samsyn. Europeiska unionen understryker att här finns försök till att samla oppositionen. Det finns svenska rötter och kopplingar. Vi är också tydliga i vår avsikt att al-Assad-regimen har förbrukat sin legitimitet. Han måste lämna sin post. Regimen måste ersättas av en ny demokratisk regim som också respekterar mänskliga rättigheter och minoriteters ställning. Vi vet vad vi vill. Problemet är att hitta den gemensamma samlande kraften för att åstadkomma detta. Vi kan konstatera att det tas stort ansvar av kringliggande länder utanför Europeiska unionen och av många europeiska länder för att försöka bistå, men det är svårt att komma in med humanitära insatser. Det är ett fullskaligt krig som pågår, och det finns ingen större respekt för den typ av humanitära aspekter som vi som tittar på detta utifrån tycker är viktiga att hörsamma och respektera. 109 (S): Tack, statsministern, för återrapporteringen! Vid statsministerns besök i inför toppmötet ställdes det frågor om den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Förslagen till slutsatser i rådet innehöll enligt vår mening långtgående skrivningar om att förstärka den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken genom ett gemensamt utnyttjande av förmågor och att medlemsstaterna skulle vara beredda att tillhandahålla mer av militär kapacitet. Statsministern var då i sitt svar till tydlig med att han inte krävde något mandat från riksdag och att han inte förväntade sig någon diskussion under rådets möte. återkommer samma skrivningar i slutsatserna från . Medlemsstaterna ska vara beredda att tillhandahålla kapacitet, förstärka EU:s förmåga till insatser över hela spektrumet i krishanteringssituationen, vilket torde betyda även väpnad strid, och överväga samarbete i de nationella försvarsplaneringarna. Den höga representanten uppmanas återkomma till rådet och rapportera om initiativ i frågan. Statsministern har sagt att någon diskussion i dessa frågor inte fördes under mötet och att man ska återkomma 2013 med en substansdiskussion. Men, herr talman, jag tycker att förslagen ändå är långtgående. Det betyder mer av överstatlighet och militärt försvarssamarbete som gränsar till militär allians. Det skulle vara bra om statsministern ville kommentera vad som blir ståndpunkt i processen. 110 Statsminister (M): Egentligen har frågeställaren delvis vägt in hur jag har resonerat. Jag bad inte om något mandat för att binda vid någonting. Det finns absolut ord och sätt att skissera möjliga framtida diskussioner, som alltså ska komma , som kommer att väcka en del frågor. Men vi har de facto inte tagit ställning. Flera länder underströk detta, att det här inte är ett möte där vi tar ställning. Det här är känsliga gränsdragningsfrågor i många länder. Däremot är vi numer i en säkerhetspolitisk värld där flera, likt , resonerar i säkerhetstermer av att vi agerar tillsammans med andra för att skapa säkerhet. Vi har väl alla nu övergett idén att man helt isolerat bara ansvarar för sig själv och inte ser någon annans problem eller inte tänker sig att någon annan kan komma till ens egen hjälp. I den nya världen, att tänka att vi kan göra saker gemensamt, kommer det naturligtvis propåer om hur man ska använda materiel och hur man ska få till effektiva insatser av olika slag. Jag vill understryka att det inte bara handlar om EU, utan det handlar också om nordiskt samarbete och bilateralt samarbete mellan enskilda länder. Den yttersta symbolen för detta tycker jag är det samarbete i , i Mazar-e , där en svensk-finsk kontingent har upprätthållit vår insats inom ISAF. Mitt svar är att vi inte har gått längre än så. Det kommer säkert att väcka en hel del frågor, och vi kommer att ha anledning att nagelfara detta utifrån vår svenska säkerhetspolitiska doktrin och, som alltid, vårt behov att förankra det i riksdag innan vi eventuellt gör några förskjutningar. Som sagt: kommer att gå fort, och den här diskussionen kommer vid ungefär . 111 (M): Herr talman och statsministern! Ett centralt inslag i det som diskuterades på toppmötet var den så kallade bankakuten, en fond som är finansierad av kreditinstitut och som ska användas för att rädda banker i nöd. Det innebär i bästa fall att skattebetalare runt om i i mindre utsträckning får stå för kostnaderna när banker tar alltför stora risker. Det är naturligtvis positivt. Fel konstruerad är inte bankakuten ett verktyg för att tvinga enskilda banker att ta ansvar för sin egen verksamhet, utan tvärtom blir den ett verktyg som innebär att ansvarsfulla banker får finansiera mindre ansvarsfulla banker när de gör förluster. Att byta ut skattebetalarna som garant mot bankkollektivet som garant förändrar knappast bankernas beteende, utan vad som behövs är ett större ansvarstagande från ägarnas sida för vad den egna banken gör. Det kan man uppnå till exempel genom högre kapitaltäckningskrav. Ju mer pengar du riskerar att förlora, desto försiktigare har du en tendens att bli. Jag undrar: Vilket gehör har fått för linjen att man lägger ett större ansvar på bankägarna för vad de själva gör? 112 Statsminister (M): Jag vill instämma i detta resonemang. Det är så vi har försökt resonera. Man måste i större utsträckning ställa krav på den enskilda banken att täcka sina egna risker och sina egna förluster. Ett sätt, som frågeställaren påpekar, är att höja kapitaltäckningskraven. Hur mycket eget kapital, ställt i relation till risker som den enskilda banken är exponerad för, ska man de facto ha? kräver i dessa förhandlingar att vi ska kunna ha till och med högre krav i än vad som finns i andra länder. Har det funnits gehör för detta?