prot · GZ09103 · 2012-04-25 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets uppföljning visade med all önskvärd tydlighet att det krävs åtgärder och att detta är ett område vi på något vis måste komma i land med att ordna och få omprövningar av vattendomar och annat. finns det ett uppdrag till Havs- och vattenmyndigheten att ha en dialog med kraftindustrin för att få en samsyn kring dessa frågor. Det är naturligtvis bra om man kan få en samsyn, för det var nog lite till mans så att vi på den utfrågning vi hade inte tyckte att kraftindustrin var så väldigt entusiastisk inför att ändra något över huvud taget. Det finns ändå en princip vi vårdar, och det är att förorenaren betalar. Det går att applicera även på detta område. Jag kan tycka att kanske ännu viktigare är den utredning om vattenverksamheter som tillsatte , alltså . Utredningen ska analysera systemet för omprövningen av vattenverksamheter och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett effektivt system för omprövning av vattenverksamheter så att det lever upp till hänsynsregler och krav i fråga om vattenkvalitet och påverkan på djur- och växtliv. Det var en lång mening, men den säger ändå att det är hur regler ska kunna införas i systemet och att vi lever upp till EU:s vattendirektiv som är det centrala. Uppdraget ska redovisas , och det ska naturligtvis belysa också vattenkraftsproduktionen. Det är nämligen den andra vågskålen, att vi har produktion av förnybar energi. Det är alltså en väldigt komplex fråga, men hur som helst tror jag att detta är en väldigt viktig utredning så att vi nu kommer till skott med att visa hur detta ska gå till i verkligheten. Jag har överskridit talartiden lite, men jag vill än en gång framföra att jag anser att vi här i den svenska i grunden har en stor samsyn i dessa frågor om att EU:s gemensamma fiskeripolitik måste reformeras radikalt. Låt oss nu utnyttja favören att vi i är så eniga om detta, så att vi faktiskt kan göra skillnad när vi jobbar vidare ned mot och så. Skillnaden mellan oss ska inte göra att vi blockerar frågor och tappar kraft i vår argumentation. 85 (S) replik: Ja, vi har mycket samsyn; jag tryckte till och med på den gröna knappen för att instämma. Det var dock bara delvis och inte på allt, . Jag frågade tidigare din kollega i regeringsställning, , hur han tolkade det faktiskt riktigt bra betänkande vi gjorde och var ense om i miljö- och jordbruksutskottet när det gällde att teckna avtal med tredjeland, alltså för EU. Där tog vi förutom detta med sociala dokument och uppföljningar upp demokratikravet. Jag uppfattade när vi tog beslutet att det var ett krav. Det var inte så att vi går in och tecknar avtal med tredjeland som är en diktatur men som vi tror kan bli en demokrati , utan det ska vara en demokrati när vi tecknar avtal. Så uppfattade jag det, och det tror jag att resten som tog detta beslut också gjorde. När jag höll mitt anförande sade jag att det nu senast var som var på tapeten. Jag undrar om den borgerliga regeringen verkligen bryr sig om vad vi i har beslutat när det gäller detta. Jag sade också att jag befarar att landsbygdsministern och hela regeringen förmodligen har samma filosofi som utrikesministern, nämligen att det om vi inte tecknar avtal med diktaturländer är andra som gör det. Sedan får det vara hur det vill med de mänskliga rättigheterna. Precis detta bekräftade din kollega, moderaten . Precis så sade han: Om inte vi tar dem kan det bli ännu värre. Då kan det bli ännu värre är det ett argument vi ska använda är det ju ingen mening med att vi sitter här och talar om vilka krav vi ska ställa när vi ska teckna avtal med andra länder, eller andra beslut heller. Det kan nämligen alltid vara någon som hittar på något som är värre. Det skulle vara intressant att höra dina åsikter. 86 (FP) replik: Den och den svenska är helt eniga om de krav som ska ställas på dessa avtal, och jag kan nog se att mycket av utgångspunkten är den lista läste upp. Den var väldigt komplett. När det till exempel gäller var diskussionen att man skulle inleda förhandlingar. Det blir alltid den där balansgången: Ska man vara med i förhandlingarna och påverka vad som händer, eller ska man säga nej från början? Det är det spel som är. Under den resans gång har man naturligtvis successivt läst av om man faktiskt kan godkänna detta i slutändan. Jag tog upp exemplet , där man på det seminarium som åtminstone och jag var med på vittnade om att man upplevde en negativ utveckling när EU hade lämnat. Det var säkert inte alls så det var tänkt. Det finns andra exempel där det också sedermera har visat sig att det trots allt ger så stora fördelar att alternativet hade varit sämre. Jag och säger alltså att vi ska hålla hårt på dessa krav, men vi ska inte vara rädda för att vara med och förhandla och påverka beslutsprocessen. 87 (S) replik: Ska jag uppfatta det så att regeringen när den inledde diskussioner om trodde att det skulle bli en demokrati på ett eller ? Jag tror att det är lite naivt av regeringen att ha sådana föreställningar. Ska vi kunna vara med och påverka får vi vara tydliga och säga att vi inte tecknar avtal med diktaturer. Vi ska säga: Först och främst får ni bli en demokrati. Då går vi in. Jag vet att det kan bli värre om vi inte är där, men det blir värre också när vi sätter länder i blockad. Andra blir drabbade. Men det är bra, och det är tydligt vi vet vad regeringen vill och vilken vikt man lade vid denna överenskommelse när det gäller det betänkande vi hade, där vi var eniga i ord men inte i handling. var inne på att det är väldigt viktigt med regional förvaltning, och det är vi helt överens om. Om man dock tar detta resonemang för , där vi i princip har regional förvaltning det är länderna runt som diskuterar, och mindre regionalt förvaltningsområde än får vi inte även i en ny fiskepolitik ser man när det gäller detta med förvaltningsplaner för arter att man inte har kunnat komma överens om en förvaltningsplan för lax i detta begränsade område. Det har fått till följd att man till stora delar har fiskat ut laxen, och vi har fått skära ned möjligheterna till fiske på grund av detta trots att det var ett litet, regionalt område. För att sätta press på politikerna säger vi att man inte får ha ett kommersiellt fiske på en art om det inte finns en spikad förvaltningsplan. Fastslår man det måste politikerna fatta beslut. Annars har de inte så pass mycket råg i ryggen att de klarar av detta. Det har de visat gång efter annan. 88 (FP) replik: En liten summering av detta med den svenska ståndpunkten när det gäller tredjelandsavtalen, då främst med och oceanländer, är att den vill vara med och påverka dem så långt som möjligt utifrån de krav vi har. Sedan är det inte så att processen inte går vidare utan om vi bara säger nej och inte ens vill vara med och inleda förhandlingar. Det har inget att göra med att vara naiv, utan det är fråga om att i EU fungerar det på det sättet att det inte krävs total majoritet för att det här ska gå igenom. Ska påverka måste man vara med vid förhandlingsbordet. Ja, det är tragiskt att vi inte har lyckats få fram fler förvaltningsplaner, men det är inget argument för att vi inte ska jobba vidare med frågan. Förhoppningsvis kan en mer formaliserad regionalisering göra det lättare att komma fram och komma överens, för jag tror, precis som , att regionalisering och förvaltningsplaner för samtliga bestånd måste gå hand i hand. Annars kommer det inte att fungera. Det är lätt att se att är ett sådant område, och det finns säkert områden kring , och delar av som också kommer att vara sådana naturliga områden. Därför är det så oerhört viktigt att vi nu lägger kraft i arbetet med att få till en reformering som öppnar upp för detta. 89 (V) replik: Det stämmer att det finns en relativt stor samsyn vad gäller EU:s fiskeavtal med utvecklingsländer. Det finns en relativt stor samsyn, åtminstone på papperet. Regeringen brukar säga att om man ska teckna ett sådant avtal ska fiske ske endast på ett överskott. Det måste göras socioekonomiska analyser både före och efter tecknandet av ett avtal, avtalet ska komma länderna till godo och man ska respektera mänskliga rättigheter. Men det är bara på papperet. Regeringen ville bifalla ett avtal med eller åtminstone inleda förhandlingar, trots att det var militärkupp där 2009, med , där det var militärkupp 2010, och med , som ockuperar landet . Man ville ha ett nytt fiskeavtal med , där man inte ens hade tagit fram en socioekonomisk analys. Samma sak var det med , där regeringen också ville ha ett nytt fiskeavtal. Där fanns det inte heller någon socioekonomisk analys, trots att det är ett av grundkriterierna för regeringen. Regeringen säger en sak, men nere i försöker man göra någonting helt annat. Det är därför vi tycker att det är så viktigt att lyfta fram vikten av de här avtalen i den här församlingen och att kräva överläggningar med regeringen i miljö- och jordbruksutskottet. Jag hade önskat att även kunde vara lite mer drivande just för att regeringen verkligen ska leva upp till det man säger, så att det händer något i praktiken. Jag tycker att regeringen ibland kan påverka bättre i genom att säga nej och föreslå något helt annat, till exempel att man ska ha lokala fiskeprojekt för ett hållbart fiske i utvecklingsländer, och att pengarna ska gå dit i stället för till fiskeavtalen. Det borde regeringen föra fram i stället. 90 (FP) replik: Jag tycker att det är bra att vi har överläggningarna om fiskeavtalen och kan diskutera dem. Det påstås både av och av att det här är något som bara finns på papperet. Så är det inte, utan det här är de svenska ståndpunkterna. Det är och regeringens gemensamma ståndpunkt att det är de här kraven som vi ska föra fram från svensk sida. Som vi ser det från min och sida är det avgörande att vi verkligen är med och kan föra fram de här kraven. Även om det skulle kännas bra att i ett första skede säga nej, vi vill inte vara med och inleda förhandlingar, vet säkert också att det inte alltid är den som säger nej i första meningen som sedan får det största inflytandet. Det där är en balansgång. Men det är fullständigt solklart vad som är den svenska ståndpunkten i de här frågorna. Och som sade i sitt anförande är det säkert ingen som tycker att de här avtalen är speciellt bra. 91 (V) replik: Jag tycker att det här påminner om krigsfabriksavtalet med , där regeringsföreträdare har sagt att det är bättre att ha ett sådant avtal därför att då kan vi påverka . Nej, någonstans finns en skammens gräns. Någonstans finns en gräns för vad man kan acceptera. Det är samma sak med som ockuperar . Man ska inte ens gå in i förhandlingar med en ockupationsmakt om ett nytt avtal. Det är samma sak med och med . Har det varit militärkupper i länderna ska man över huvud taget inte inleda förhandlingar med dem. Finns det inte socioekonomiska analyser, som i fallet och i fallet , ska man inte heller inleda några förhandlingar, därför att det finns ingen analys som man kan basera de diskussionerna på. Det är här som jag tycker att ni i och hela regeringen är så flacka. Ni säger en sak det låter jättebra, och där är jag helt överens men i praktiken händer någonting helt annat. Låt mig bara få knyta an till det som sade om seminariet som arrangerades , där det hävdades av vissa att det kanske är bättre att EU har ett avtal än att eller något annat land har det. Jag ställde frågan till dem som förde fram detta om de inte hade önskat att EU i stället sade här: Vi tar de här pengarna och hjälper er att utveckla ett hållbart fiske i ert land, så att ni kan fiska upp er fisk och förädla den på plats till er befolkning och kanske exportera ett överskott. De svarade: Självklart vill vi det, men problemet är att det aldrig är någon som säger det. Det är det som jag vill att den ska säga. Kan det vara så svårt att tänka lite utanför boxen? 92 (FP) replik: talade om skammens gräns. Men jag tycker att skammens gräns passerades när han gjorde en jämförelse med de svenska vapenavtalen med . Här ingår vi faktiskt i en EU-sammanslutning som tillsammans ska försöka skapa någonting bra, så jag tycker att jämförelsen är ganska bisarr. För att anknyta till det sistnämnda är den svenska ståndpunkten att sexårsstödet och stödet till lokalbefolkningen och den inhemska näringen ska öka, och det har ökat. Sedan kan man inte säga exakt vad har spelat för roll, men vi har troligtvis spelat en roll i och med att vi har varit med och krävt detta år . Det intressanta är att vi har en roll att spela, trots att vi som nation inte är inblandade i avtalet. Sedan finns det svenskägda båtar med annan flagg därnere, men det är egentligen en helt annan historia, för de har separata avtal. Men som nation har vi inget intresse i detta fiske. Vi har en väldigt viktig roll att spela här. Då är det, återigen, väldigt bra att vi har gemensamma utgångspunkter i diskussionen. Sedan kan man alltid diskutera hur man hanterar sina utgångspunkter i praktiken. Det kanske kan låta ganska krasst, men vi har ändå ett resultat som räknas. Man kanske kan få göra vissa eftergifter på vägen, men det viktigaste är att man vet exakt vilka utgångspunkter man har. 93 (KD): Vi behandlar ett motionsbetänkande och diskuterar ett brett spann av frågor ett helt stim, skulle man kunna säga. Det är en diskussion som inte är lättfångad då det går åt mycket selektivitet för att hitta rätt i vad som skiljer oss åt politiskt. Alla i denna kammare, utom möjligtvis som mig veterligt inte ens är här just , är intresserade av denna debatt och tar den på största allvar. Vi har alla sagt från våra respektive partier det som tangerade, nämligen att vi i kammaren faktiskt i det stora hela är överens om en hållbarhet och selektivitet där vi inte tar ut mer resurser ur havet än vad det ger i ränta och att det görs på ett sätt så att näring och förädlare kan fortsätta att ha en utkomst av vad fisket ger. Att förvalta en gemensam resurs kräver speciella regler och ett speciellt förhållningssätt. Inte minst gäller det planer och regelverk för långsiktighet både och i rum. Fisken känner inga nationsgränser. Därför måste förvaltningen ske på gemensam basis. Förvaltningen måste ha en struktur som stämmer överens med fiskens utbredningsområde. I detta sammanhang är det viktigt att påpeka att förvaltarskapet fungerar så att det regionala ansvarstagandet och den regionala delaktigheten stärks. Därför är det glädjande att se att så sker i det förslag till ny fiskepolitik på gemenskapsnivå som föreligger och att man i större utsträckning och tydligare följer de forskningsrapporter som kommer. Även här tas steg i rätt riktning. och har varit pådrivande i dessa diskussioner. Det är som sagt viktigt att vi hanterar våra gemensamma resurser ansvarsfullt. Det är också viktigt att vi får införa ett nationellt kvotsystem på överlåtbara kvoter. Det skapar också en långsiktighet och ett ansvarstagande hos den enskilde fiskaren. Hur långa dessa kvotperioder ska vara kan diskuteras, och den diskussionen pågår. Det finns för- och nackdelar med att förlänga dem . Låt oss se vad diskussionen ger, men det ska vara nationell rådighet över dessa beslut. Äntligen får vi ett utkastförbud. gäller det att hitta formerna så att det inte ger ekonomisk att plocka upp det som måste upp. ska så lite som möjligt landas. Alltså krävs det större fokus på selektivitet och nya redskap. har redan berört att den nya havs- och fiskerifonden kommer att kunna användas till detta. har här drivit på för en restriktivitet så att resurserna inte ska kunna användas till att förmera ett fiske som inte är hållbart. Så kommer vi till det som har berörts av de flesta talarna, nämligen EU:s avtal med tredjeland. och fiskeministern har varit pådrivande i diskussionerna för att se till att vi får avtal som är hållbara ur ett perspektiv som är viktigt för mig som kristdemokrat, nämligen att de mänskliga rättigheterna och ett hållbart förvaltarskap måste gå hand i hand. Då är det viktigt att finns med och för dessa diskussioner och tillsammans med parlamentariker från partier i denna sal driver EU i rätt riktning. Om vi lämnar rummet eller sätter oss tysta i ett hörn, vem för då denna talan? Fisken skulle då fiskas upp på ett sätt som inte är hållbart, utan regelverk över huvud taget. Vi måste också se att det finns en punkt då vi måste säga stopp, men där är vi inte . Vi måste se vad avtalen kan ge innan vi säger nej. berörde ålen och utvecklingen där. Jag vill, fru talman, påpeka det som utskottets utvärderingsgrupp tog upp i sin rapport, nämligen att näringsidkarna på detta område, alltså våra kraftbolag, stora som små, har en central roll i att se till att detta fungerar. Som ett led i detta arbete har det tillsatts en utredning där både miljö- och jordbruksutskottet och civilutskottet kommer att vara djupt involverade. Det kommer kanske att ges möjlighet till studieresor och annat för att på plats se vad det ger och hur vi skulle kunna utveckla en bättre teknik och ett bättre sätt att möjliggöra att de få ålar och yngel som fortfarande finns kan vandra utan att hamna i kraftturbinerna. Havs- och vattenmyndigheten, HaV, har fått ett uppdrag att föra dessa dialogsamtal. Jag ser fram emot att följa vad de kommer fram till. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 11 § Avfall och kretslopp Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2011/12:MJU16 Avfall och kretslopp. 94 (S): Vi ska nu debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande nr 16 om avfall och kretslopp. Det är ett motionsbetänkande som tar upp motioner om insamling, återvinning, olika typer av pantsystem och sanering av mark. Betänkandet innehåller också ett antal socialdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation nr 1. När man läser rubriken på betänkandet tänker man kanske att det inte är så viktiga frågor. Ämnet kan till och med låta lite tråkigt. Men då bedrar man sig, för det här är viktiga framtidsfrågor. Det handlar om hur vi ska ta hand om vårt avfall och hur vi ska kunna återvinna det. Den ökade konsumtion som vi ser runt om i samhället ger inte bara den positiva effekten att vi kan handla en massa olika saker. Den leder också till ett gigantiskt berg av sopor och mer eller mindre begagnade prylar. Det här måste på ett eller annat sätt tas om hand, och det måste vi göra på ett så effektivt och klokt sätt som möjligt. har här legat långt fram. Vi har haft höga ambitioner och lyckats väl. Vi har arbetat med detta både nationellt och lokalt. Vi var tidiga med olika typer av sorteringssystem och stopp för deponier. Vi energiåtervinner en stor del av vårt avfall, och vi materialåtervinner också en stor andel av våra sopor. Det här ska vi vara stolta över. Det finns dock saker vi kan göra bättre, och det oroar mig att ambitionerna har avstannat på nationell nivå. Regeringen verkar inte ha några nya idéer för hur man ska jobba med dessa frågor. Det verkar inte finnas särskilt många nya verktyg, och ambitionerna är som sagt låga. På lokal nivå däremot kämpar man vidare. Jag ser i kommun efter kommun hur man arbetar med att hitta nya sätt att jobba på. Det handlar om viktbaserad soptaxa, olika typer av fastighetsnära insamling och så vidare. Man gör på lokal nivå ett mycket gott jobb för att uppnå en så stor klimatnytta som möjligt, för det är vad det i slutänden handlar om, och för att vara så resurseffektiv som möjligt. Men på nationell nivå skulle man dock som sagt kunna ha lite högre ambitioner. Jag återkommer till det. uppgick materialåtervinningen tillsammans med den biologiska återvinningen till ca . Det motsvarar ungefär per person eller av hushållsavfallet. Det ligger nära det mål som satte upp om att skulle återvinnas 2010. Det här är mycket bra, och vi ska vara stolta över det. Man ska aldrig bli nöjd. Man måste spänna bågen ytterligare och ta nya tag. Vi socialdemokrater har i vår motion lyft fram något som vi kallar avfallshantering 2.0. Det kanske är ett fånigt namn, men för oss handlar det om att vi står inför ett nytt skifte. Det finns nya utmaningar att ta tag i och det behövdes nya mål som vi kan sträva efter och uppnå . Vi kan inte stanna upp och bli självgoda. Trots framgången är det ett faktum att av innehållet i de soppåsar vi slänger fortfarande går att återvinna. Det finns saker att göra. som återvinningen måste öka finns det ett annat stort problem som inte diskuteras i tillräckligt stor utsträckning, nämligen att vi måste minska konsumtionen. Framför allt måste vi minska antalet förpackningar som svämmar över både konsumtionsledet och våra soppåsar. Här anser jag att vi har ett oerhört stort problem att ta tag i. Hur ska vi minska antalet förpackningar? I många fall är det en onödig produkt. Det krävs ambitioner, och det krävs nya mål. Vi socialdemokrater välkomnar den utredning som regeringen har tillsatt för en översyn av avfallsområdet. Det är tråkigt att inte har varit särskilt involverad eller fått insyn i vad utredaren jobbar med och vad utredaren har kommit fram till. Jag tror att det hade varit bra att involvera fler aktörer för att få reda på vad utredaren pysslar med. Det hade jag hoppats på. Det finns fortfarande tid för nu har utredningen blivit försenad. Vad det beror på kan man bara spekulera i. Vi i oppositionen har, som sagt, inte speciellt mycket insyn. När utredningen lämnar sitt förslag ska det bli oerhört spännande att läsa om det finns några ambitionshöjningar och om det finns några mål. Förutom att vi vill att man ska få en enklare insamling för hushållen och att vi ska se till att de nya systemen blir mer resurseffektiva vill vi socialdemokrater ha nya mål. Det krävs en ambitionshöjning på det här området. När jag nu står här i talarstolen och pratar avfall och kretslopp kan jag inte låta bli att faktiskt säga några ord om biogas och biogasens potential. Det är många vackra ord från regeringen, men det saknas ambitioner. Vi skulle behöva tydliga statliga mål för produktion och användandet av biogas. Det behövs en mer stabil och långsiktig politik, och det behövs incitament för att underlätta investeringar. Vi behöver bygga ut biogasen kraftigt. Till det behövs en övergripande plan för hur stat, region och kommun ska kunna samarbeta för att företag ska kunna utvecklas och testa innovationer. Biogasen är viktig, och den kommer att vara viktig för att vi ska uppnå en del av de miljömål som vi har satt upp. har lagt fram en biogasstrategi med många förslag. Jag tycker att den har behandlats alldeles för länge i . Jag hoppas att vi i höstens budget får se konkreta förslag om hur vi ska göra. Problemet är att biogasen nu riskerar att tappa mark som fordonsbränsle. Det finns inte tillräckligt mycket gas. Det rimmar illa med mål om en fossiloberoende fordonsflotta 2030. En annan fråga som jag tänkte beröra gäller sanering av mark. Många industrier i har lämnat efter sig gifter i mark och vatten. Det behöver vi göra något åt. Enligt är det förorenaren som ska betala saneringen. Men oftast finns det inte någon förorenare kvar, och då faller ansvaret på fastighetsägaren. Om man inte klarar av att lösa ansvarsfrågan blir det till syvende och sist staten som måste gå in som finansiär. har analyserat frågan och konstaterar att vi skulle behöva öka anslagen för att klara efterbehandlingen av olika typer av förorenade områden runt om i om vi ska klara miljökvalitetsmålet om en giftfri miljö. Vi socialdemokrater menar att det system vi har inte är hållbart i längden. Vi menar att det behövs en ny modell för att klara de ökade kostnaderna för sanering av förorenad mark. Det är inte rimligt att staten och kommunerna ska stå för kostnader som förorenare orsakat. I stället vill vi utreda möjligheten att ta ut en liten avgift på miljöfarlig verksamhet och placera den i en fond för att kunna finansiera de kostnader som dyker upp för att sanera förorenad mark. 95 (MP): När man tänker på avfallspolitik tänker man kanske på vad katten man ska göra med avfallet.