prot · GZ0964 · 2012-01-31 00:00:00 — Vi har stora kunskapsproblem i svensk skola, och jag tycker personligen att det är viktigare att vi satsar på svenska, matematik och så vidare. Lärarlönerna har nämnts indirekt. Men vi har också matematiksatsningen. Ska vi ta bort miljardsatsningen på matematik och satsa på it-strategin i stället? Jag vet inte. Eller har ni nya pengar som jag inte känner till? Jag tycker att det är viktigt att vi är tydliga. Det är skolan och rektorn som ska besluta om den här typen av insatser. Vi ligger bra till, och i en skolpolitisk budget måste man både lokalt och på nationell nivå prioritera vad som är absolut viktigast. Där är den största utmaningen , upplever i alla fall jag, inte just it utan kunskapsresultaten och ämneskompetensen bland lärarna. 11 Utbildningsminister (FP): var sanningen på spåren när hon sade: Skriv gärna in det i befintliga dokument. Man behöver inte skapa nya, utan det viktigaste är att det skrivs in. Jag håller helt med om det. Och sanningen är: Det står redan! Det ni efterlyser står redan i läroplanen. Jag tycker att kan ägna sig åt att övertyga sina partikolleger på bänken om att det räcker med den läroplan för skolan som finns. Jag kan gärna diskutera formuleringarna, men det ni efterlyser står redan där. Nästa fråga, som är inne på, är: Hur styr vi den svenska skolan? Jag skulle vilja ha en statligt styrd skola, där riksdag och regering skulle kunna bestämma om datatäthet. Men ni har bestämt att den ska vara , och de utbildningspolitiker som företräder Socialdemokraterna tycker att jag detaljstyr för mycket. Men här är det något som ni tre är engagerade i som man ska detaljstyra till max. Socialdemokratiska skolpolitiker brukar inte säga samma sak som ni, utan de säger att lärarna ska få bestämma. Tänk att jag tycker att de har rätt. Vi ska ha ett stort förtroende för den svenska lärarkåren. När försvann förtroendet för lärarkåren hos Socialdemokraterna? Läroplanen finns där, och det står vad de ska uppnå. Sedan exakt om man ska ha en läsplatta eller någon annan modell måste lärarna få avgöra till slut. Det kan inte vara så att ska sitta och tycka om det, och när det kommer något nytt på marknaden ska bestämma att alla ska köpa in det. Den makten har vi överlåtit åt kommunerna. Jag är emot kommunaliseringen. Jag säger det för tredje gången i den här debatten. Jag tycker att vi ska ha en hårdare statlig styrning. Men det är ni som har givit makten till kommunerna. Och är det något ni är missnöjda med ska vi in och detaljstyra just precis där. Men man får bestämma sig: Antingen litar vi på lärarkåren och skolorna eller också gör vi det inte. Jag tar det en gång till: visar att ligger mycket bra till när det gäller digital läsning. Då säger ni att vi borde lyfta upp det ännu mer. Ja, jag håller med. Då säger också vad vi borde göra. Det handlar inte i första hand om ytterligare teknisk utrustning, utan det handlar om att eleverna måste kunna mer i de ämnen som de undervisas i för att kunna gå in och värdera informationen på nätet. Det är det som det handlar om. Det behövs alltså allmänbildning, djupare kunskaper i olika ämnen, när man surfar på nätet för att kunna värdera informationen och förstå vad som är rätt och fel och vad som är vinklat och inte. Det är det som är det centrala, säger om . I en del andra länder, där man ligger långt efter, handlar det mer om att köpa in teknisk utrustning eller börja grundläggande utbildning av lärarkåren. I handlar det nu i hög grad om: Ska vi lyfta oss till nästa nivå gäller det att förstärka elevernas allmänna kunskapsramar för att de ska kunna värdera informationen på nätet. har två gånger i debatten sagt att det finns skolor där man inte har datorer över huvud taget. Om känner till någon sådan skola tycker jag att hon ska ringa Skolinspektionen , för den skolan bryter mot läroplanen. Gör gärna det, men stå inte och häv ur er svepande anklagelser som ni inte har täckning för! Jag utgår från att det finns täckning för det påståendet när det kastas fram i talarstolen. 12 (S): Vad vi har sagt är att skillnaden mellan skolor är väldigt stor över landet. Vad vi har sagt är att det finns datorer som är väldigt gamla på en del skolor. Det är det vi har påpekat för utbildningsministern. Utbildningsministern är ointresserad av det här ämnet. Han vill inte utveckla det mer det märks. Han vill att vi ska satsa på matte, svenska och engelska, och det är jättebra. Men det fiffiga med den digitala kompetensen är ju att vi kan lära oss alla de ämnena genom den. Om lärare och elever i hela landet får de möjligheterna, inte bara de fantastiska exempel som vi har på många håll utan alla skolor, genom att vi gör en strategi som lyfter kan bli ett föregångsland där vi har lyft upp den digitala kompetensen i skolan. har visserligen fört in digital kompetens som ytterligare ett ämne, så vi kommer i så fall efter dem, men vi skulle kunna bli bättre om vi ser till att alla får chansen, om vi sluter den digitala klyftan. Jag håller med om att det är bedrövligt att kunskaperna och resultaten i skolan blir sämre. Det är absolut inte bra. Men det är ju därför vi skulle kunna utnyttja att vi har legat i framkant när det gäller den digitala tekniken, att vi ser till att hela får möjligheter. Vi gillar inte de stora skillnader som växer fram. Vi gillar inte den digitala klyftan. Vi gillar inte de ökade klyftorna över huvud taget. Vi socialdemokrater vill minska klyftorna, även den digitala klyftan. Det är därför som jag och våra skolpolitiker kräver en nationell it-strategi för skolan. 13 Utbildningsminister (FP): Jag vet inte om försade sig, men jag noterade vad hon sade: Det är många som kräver en it-strategi i skolan. Hon nämnde särskilt it-branschen. Det är jag övertygad om. Jag kan berätta att läromedelsbranschen kräver en läromedelsstrategi för skolan. Jag kan berätta att de som levererar mat till skolan kräver en livsmedelsstrategi för skolan. Det finns ingen som tjänar pengar på en viss sak som inte tycker att samhället borde använda ännu mer pengar på deras grej jag lovar att det är så! Men det räcker inte att branschen tycker att vi ska göra det, utan det måste vara skolan som anser att det är viktigt utifrån läroplanens mål. Därför har vi i mycket höga it-investeringar i skolan . Vi har mycket bra kunskapsresultat när det gäller digital läsning och digital användning. Ja, det varierar något mellan olika skolor. kanske tänker sig att det ska regleras i en strategi så att det blir exakt likadant i alla skolor, och så blir det också. Vi har redan de allmänna målen, målsättningarna. I utvärdering ligger vi bland de högsta i världen när det gäller digitala resultat i skolan. Det är på andra områden vi ligger efter. Vi har en it-strategi. Den står i läroplanen, och den är mycket tydlig. Det hjälper inte att lyfta ut den ur läroplanen, . Det ni efterlyser finns redan. Vi har lyft ut dessa bestämmelser i ett eget dokument. Jag lovar att det inte kommer att göra någon stor skillnad att man skriver det på ett särskilt papper i stället för i samma papper där allt annat om skolan står. Tvärtom försvagar det styrningen i skolan. It i skolan är viktig it-användning, av flera skäl. Det är viktigt därför att elever ska kunna lära sig att använda it som ett redskap resten av livet. Tekniken förnyas efter hand, men man lär sig grunderna. Det är det ena. Det andra är att man kan använda it i själva undervisningen. För en del moment i undervisningen är det sannolikt till och med lättare att lära sig genom it än på annat sätt. Men det säger , för att vi ska bli en ännu bättre it-nation i skolan, är att elevernas kunskaper att värdera informationen på nätet är det som måste lyftas upp, och det står i fokus för regeringens politik. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2011/12:169 om försvarets personalförsörjning 14 Försvarsminister (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att möta brister som tydliggörs under etablerandet av det nya personalförsörjningssystemet och därmed utveckla stabilitet i detsamma. Grunden för personalförsörjningen av militär personal utgörs av grundläggande militär utbildning (GMU), varifrån rekrytering till alla personalkategorier sedan sker. Intresset för att söka sig till försvaret har varit stort. Försvarsmakten har haft ca 10 sökande per plats. Man har haft ca 32 000 ansökningar till 3 200 platser. Kraven på rekryterna är högre än . Resultaten i tester och urval har varit högre för rekryterna än de senaste årens värnpliktiga. Försvarsmakten har som mål att vid slutet av detta år ha rekryterat 3 800 kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. Det målet har Försvarsmakten redan nått med råge. hade Försvarsmakten drygt 4 100 kontinuerligt anställda soldater. När det gäller tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän har Försvarsmakten rekryterat nästan 3 000 med interimskontrakt. Rekrytering till hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna har gått mycket bra, och Försvarsmakten har tecknat 20 000 kontrakt av de 22 000 som är målet för hemvärnet när det är fullt utbyggt. föreslog bland annat en ny särskild lag för att reglera vissa arbetsrättsliga frågor om gruppbefäl, soldater och sjömän. Betänkandet har remissbehandlats, och flertalet remissinstanser är positiva. Ärendet bereds nu inom , och regeringen avser att återkomma till i vår med en proposition i fråga om Försvarsmaktens personalförsörjning. Den förändrade personalförsörjningen kommer att öka tillgängligheten och höja kvaliteten i insatsorganisationen. Försvarsmakten ska med samma förband både försvara och värna svenska intressen i världen. Insatstiderna kortas och kvaliteten höjs med anställda soldater och sjömän. Försvarsmakten arbetar med att tydliggöra det meritvärde som en anställning i Försvarsmakten ger, för att kunna vara en attraktiv arbetsgivare för unga människor. I detta ingår även att hitta bra samarbetsformer med andra aktörer på arbetsmarknaden som gör det attraktivt för både Försvarsmakten och civila arbetsgivare att anställa arbetstagare som tjänstgör i försvaret och civilt. Försvarsmakten ansvarar som alla myndigheter för sin rekrytering och för att ha rätt personal för att lösa sina uppgifter. Försvarsmakten anser inte att det finns allvarliga svårigheter för förbanden att rekrytera utifrån sina behov. Försvarsmakten måste ständigt vara beredd att lära av nya erfarenheter och genomföra förbättringar under resans gång. Regeringen följer noga Försvarsmaktens arbete med att attrahera, rekrytera och behålla personal. 15 (S): Tack för svaret! Jag tror att ministern och jag har olika perspektiv i den här frågan, betraktad utifrån lite olika horisonter. Ministern redovisar, sin vana trogen, hur många som har anmält intresse till de nya arbetena som soldat. Bilden ges av att det mesta är frid och fröjd och att det inte finns några moln på himlen. De siffror som anges i ministerns svar ger egentligen ingen ordentlig bild av hur vi ser på den långsiktiga hållfastheten i organisationen. Vilka åtgärder vidtar vi för att det ska fungera bra långsiktigt fem och ? Organisationen befinner sig ännu i början av sin uppbyggnad. Över 10 000 befattningar är inte tillsatta. Jag vill peka på att om man är alltför ivrig med att måla en positiv bild finns risken att man lurar sig själv och sin omgivning och att man därmed minskar sin beredskap och sin möjlighet att vidta åtgärder när problem uppstår och är uppenbara. Reformen drevs oklokt nog igenom med bara några få rösters övervikt i i slutet av förra valperioden. Det innebär att det inte finns någon grundläggande enighet om det nya systemet. Däremot är det så att vi från socialdemokratiskt håll förhåller oss till den verklighet som gäller och kan konstatera att många av de brister som avslöjas är sådant som vi har pekat på, bland annat i vår reservation vid riksdagsbehandlingen. Det är viktigt att säga att soldaternas villkor bör ses över . Det handlar om lönenivåer, , villkor för validering, bostadsförhållanden, sociala förhållanden och villkor för övergång till civilt liv. När vi har varit ute på olika förband och mött soldater har vi också mötts av informationen att det finns stora risker för att man hoppar av efter två eller och inte är kvar under den samlade kontraktstidens längd . Därför behöver det göras en översyn. Jag vill uppmana försvarsministern att se den verkligheten och gå oss till mötes när det gäller det kravet. Vi vill också långsiktigt garantera en stark regional förankring och en djupare folklig förankring för det nya systemet. Det innebär att vi föreslår att de anställda soldaterna ges en grundläggande placering i hemvärnets nationella skyddsstyrkor. Vår strategi är att grundläggande militär utbildning långsiktigt ska kunna erbjudas över hela landet men också att det ska finnas ett fungerande flöde mellan de professionella förbanden och hemvärnets nationella skyddsstyrkor. En sådan tanke stärker hemvärnets nationella skyddsstyrkor med ca 10 000 befattningar, skapar en bättre folklig förankring, skapar ett helhetstänkande och klargör även i praktiken att försvaret av börjar i och ingen annanstans. Det är två tankar som vi har utvecklat från vår sida för att förbättra det system som genomförs. Vi har ett öppet sinnelag och är beredda att successivt föreslå förändringar. Frågan är om regeringen är beredd att lyssna och delta i det arbetet på ett konstruktivt sätt. Jag vill också tydliggöra att det förslag som presenterades i går i medierna om att sänka kraven på soldaternas utbildningsbakgrund inte är acceptabelt över huvud taget från vår sida. Jag kände faktiskt en viss bestörtning när jag tog emot beskedet om att Försvarsmakten ansåg att det var fyra ämnen i man skulle ha godkänt i för att kunna bli soldat. Jag tror att tjänsten, framför allt i internationella insatser, kräver mer än det. Ministern har sagt att han inte delar Försvarsmaktens uppfattning. Om det är så, vad tänker ministern göra åt situationen? 16 (S): Det har, försvarsministern, knappast undgått någon att Försvarsmakten just nu diskuterar ett förslag om att förändra grundkraven för soldater och sjömän. är det gymnasium som gäller, men enligt Försvarsmaktens eventuella nya krav kommer det att räcka med grundskola med godkänt i matte, engelska och svenska. Försvarsministern har i sitt skriftliga svar och precis i sitt anförande här som svar på interpellation sagt att kraven på rekryterna är högre än . Men hur tolkar ministern sitt eget svar , när Försvarsmakten diskuterar att sänka just de krav som ministern själv lyfte fram här och ? Även om ministern har kommenterat det hela i ett inlägg i , tror jag det var, anser jag att bara det faktum att frågan har kommit upp visar på problem som Försvarsmakten står inför i den här frågan. Varför gör man annars dessa förändringar? Är det för att det har visat sig att alltför många rekryter helt enkelt plötsligt hoppar av? Jag tror att var fjärde var en siffra som nämndes. Det känns tyvärr som att personalförsörjningssystemet svajar innan det ens har kommit i gång fullt ut. Resonerar Försvarsmakten så att enda chansen att få ungdomar att ta anställning är just genom att sänka kraven? Är det då bra att sänka kraven? Jag kan bara själv stilla fundera. Vad händer med förbanden, kvaliteten och möjligheten att få personal som är väl med en bra skolbakgrund? Vad händer med de enskilda kontinuerligt anställda soldaterna och sjömännen efter anställning? har tagit upp det här, för en viktig del som måste lyftas fram är faktiskt soldaternas och sjömännens villkor. Anser ministern att dessa är tillräckliga? Antag att man tar anställning och är inne i systemet i åtta plus , alltså totalt . Då kommer man ut . Hur blir det med eventuella högskolestudier, universitet etcetera? Hur kommer vidareutbildningen att se ut generellt inom Försvarsmakten för den som varken är behörig att gå vidare inom systemet som befäl eller att studera civilt? Jag har hört både fackförbund och utbildare inom Försvarsmakten uttala sig tydligt om det här förslaget. De är väldigt kritiska till detta, och det har de god anledning till. Med andra ord är de som kan verksamheten emot en sådan lösning. Det blir en kortsiktig vinst för både Försvarsmakten och för den enskilde. Det behövs högmotiverade soldater, sjömän och befäl som kan se en framtid antingen inom systemet eller utanför. Men återigen, varför diskuteras denna förändring över huvud taget inom Försvarsmakten? Jag kan tyvärr bara se det som att man inte tror att det går att rekrytera på samma sätt som regeringen först har sagt. Här kanske notan kommer för det resonemanget som fördes tidigare när vi gick från värnplikt till yrkesförsvar, för det gick väldigt snabbt. Lagstiftningen är faktiskt inte riktigt på plats. Och hur går det med kontakterna när det gäller näringsliv och företag och de som ska bli anställda? Kan de räkna med att kunna vara borta från sina ordinarie jobb utan att drabbas negativt eller att få ett nej helt och hållet? Är allt på plats? Det har ändå gått vi skiftade system. Vi diskuterar försvarsmakt här, och frågan är hur långt trovärdigheten kan sjunka innan det blir ett påtagligt problem. 17 HANS (M): Kära kolleger i kammaren! När det gäller den senaste tidens försvarsdebatt förs mina tankar till ett helt annat utskott, nämligen justitieutskottet. I debatten är vi advokater, åklagare och domare i samma roll. Försvarsministern brukar ibland av oppositionen anklagas för att vara en alltför duktig advokat när det gäller det svenska försvaret. Jag tycker att han är mycket duktig på att framhäva försvarets roll, värden och kvalitet. Det tycker jag verkligen ligger i tjänsteåliggandet för ett statsråd med ansvar för försvarsfrågor. Det finns de som agerar åklagare, ibland närapå med samma intensitet som programledaren i konsumentprogram gjorda för tv från . Är det så? Är det så? Är det verkligen så? brukar han säga. Det är klart att det är fullt möjligt att ställa befogade frågor. Sedan är vi några stycken som ska försöka väga samman åklagarens och advokatens påståenden i någon form av utslag. Då finns det ett par objektiva kriterier som man kan titta på. Ett av dem är det som försvarsministern själv lyfter fram, nämligen att till de 3 200 första utbildningsplatserna har det inkommit 32 000 ansökningar. Det innebär att det är många med meriter av god kvalitet som söker sig till försvaret. Jag noterar också att det med tiden har varit en glidande skala från oppositionen, framför allt Socialdemokraterna, i synen på den nya insatsorganisationen där man från talarstolen är tydlig med att man vet vad man har, och man kan möjligtvis beklaga det beslut som har fattats och med vilken majoritet det har fattats, men det finns och man kommer att rätta sig efter det. Det är också en intressant signal till de andra i oppositionen utöver Socialdemokraterna. Har samma syn på dagens insatsorganisation eller vill man ha ett värnpliktsförsvar? har ju tidigare signalerat att de vill behålla det tidigare värnpliktsförsvaret. Så ett besked finns från Socialdemokraterna, men det är inte samma besked som att det är hela oppositionens synpunkt. Notabelt är också när man diskuterar värnplikten att en av huvudinvändningarna, framför allt från ledamoten mot statsrådet, var att kvaliteten riskerar att bli sämre med Försvarsmaktens ändrade regler. Men mina vänner, när vi hade det gamla värnpliktsförsvaret fanns inte ens de här kvalitetsreglerna. Man kritiserar alltså nyordningen och har en nostalgisk bild av värnpliktsförsvaret och så kommer man med kritik mot de soldater som är på väg in att deras meriter skulle ha en lägre kvalitet. I det gamla värnpliktsförsvaret fanns de som hade ännu mer urholkad utbildning. Jag tror därför att den här typen av villkor för dem som ska gå in är viktiga. är det inte vi som är förhandlare. Vi löneförhandlar inte för någon del av den statliga sektorn. Däremot är det väsentligt att man lyfter fram andra villkor. Jag har en kollega, , som har varit ute och tittat på förbanden och hur möjligheterna för soldaterna att laga sin egen mat ser ut. Det finns brister där. Det finns också brister när det gäller meritvärde och en del annat där det finns möjligheter till klara förbättringar. Men det är, tror jag, att man går från åklagarrollen till advokatrollen, det vill säga att man aktivt hjälper Försvarsmakten att hitta goda lösningar. Det finns också goda lokala exempel. Samarbetet mellan näringsliv, kommun och försvarsmakt i och är sådana. Det finns olika exempel på åtgärder för hur man kan förbättra villkoren i samarbete med varandra. Avslutningsvis vill jag säga att det där med pengar är lite intressant. Jag kan notera att Socialdemokraterna i vart fall har ändrat uppfattning jämfört med de tidigare förslagen. De 2 miljarder som man förr ville spara på försvaret finns inte med, utan man lägger sig på precis samma nivå som regeringen. Till det kommer att man vill dubblera arbetsgivaravgiften för ungdomar . Försvarsmakten är på väg att bli en av de större ungdomsarbetsgivarna i , och då är frågan: Hur finns det täckning för de 300 miljoner som man vill ålägga Försvarsmakten genom att dubblera arbetsgivaravgiften? 18 (V): När man läser svaret från försvarsministern och lyssnar på honom känner man igen tongångarna, tycker jag. Sin vana trogen vill ministern gärna räkna upp olika siffror om hur många ungdomar som söker och hur stort intresset är. Vi har en av högsta arbetslöshetssiffror när det gäller ungdomar. Den senaste siffran jag såg visade att vi har 127 000 ungdomar som är arbetslösa. Om 32 000 av dem överväger att gå in i försvaret kanske det är något av en, för vissa i alla fall, desperat åtgärd att göra någonting för att inte vara arbetslös. Det är en tanke i alla fall. Jag tycker att det är lite motsägelsefullt just ur den aspekten att lyfta fram de här siffrorna, för det handlar om kvantitet och inte alltid om kvalitet. Frågan är hur det egentligen ser ut när det gäller de här kvalitetskraven i sådana fall. Just att man har fört fram tankar på att sänka kraven på dem som söker är naturligtvis en signal från Försvarsmakten om att någonting måste göras på ett annat sätt därför att man kanske har problem med att rekrytera. Jag tycker att man ska ta till sig den signalen och lyfta upp frågan: Vad är det som händer, och hur ser det egentligen ut när det gäller kvaliteten och hur man söker? Vi i har varit tydliga med att vi tycker att det var ett stort misstag att göra den här förändringen att frångå värnpliktssystemet. Det hade sina brister, men de kunde åtgärdas på ett bättre sätt. Det som man framför allt tappar är både folkförankringen som var rätt naturlig som det var då och tillvaratagandet av varje persons erfarenheter i livet. När man bygger upp en försvarsmakt med individer som har andra saker i livet än att bara vara soldat får man ett kvalitetstillägg, vill jag påstå, i Försvarsmakten som ger bättre soldater och bättre sjömän. Frågan är vad det leder till när man har ett system som ger något slags strömlinjeformade soldater som bara tänker på ett visst sätt. Det är till förfång för Försvarsmakten och för svenskt försvar, tycker jag. Det här är en fråga som man måste lyfta fram i det här sammanhanget, hur personalförsörjningen går till och hur det fungerar. Det är en fråga som jag tycker är berättigad att ta upp. har man tittat på det här med kvaliteten och de tider som de här soldaterna och sjömännen ska vara inne. Det finns naturligtvis, med de sänkta kraven, om det nu blir så, en farhåga om att vi också får ett antal avhopp, alltså att det blir en rekrytering och en nyrekrytering och en nyrekrytering igen eftersom vi får problem med dem som är inne i det. Och kan man inte locka med någonting som ger kvalitet, till exempel att det finns en karriärmöjlighet efteråt när det gäller att jobba med den biten, kan det bli ännu svårare att få folk till de här yrkena.