prot · GZ09116 · 2012-05-23 00:00:00 — Låt mig inledningsvis yrka bifall till den socialdemokratiska reservationen nr 1. Vi socialdemokrater har under en lång följd av år i motioner i riksdag krävt en uppdaterad krigsmateriellagstiftning. Den lagstiftning vi har är , och världen ser totalt annorlunda ut än den gjorde när den lagstiftningen sattes i sjön. Vi har blivit medlemmar av Europeiska unionen, och i Europeiska unionen har det tagits fram en uppförandekod. I åtta olika punkter hanteras hur vapenexporten ska gå till så att det sker på ett någorlunda likartat sätt inom unionen. Vi har alltså blivit medlemmar av EU. Vi har en uppförandekod. Vi har en helt annan situation på den europeiska försvarsmaterielmarknaden. De företag som förr i princip var svenska är i större omfattning utländska företag med verksamhet i vilka producerar krigsmateriel. Vi har också tagit fram en politik för global utveckling. Den handlar om att alla politikavsnitt som vi sysslar med och som regeringen arbetar med ska stödja en global utveckling. Då reses förstås frågan på vilket sätt vapenexport till fattiga länder främjar deras utveckling. Alla dessa frågor tycker vi är väsentliga att man behandlar. Därför har vi krävt att regeringen ska tillsätta en utredning för att återkomma till riksdag med förslag till en ny krigsmateriellagstiftning. Med den arabiska våren och alla demokratiaktiviteter som skett i vår del av världen har det rests nya krav där det tydligt framgår att vi behöver ta oss en ordentlig funderare på hur det är ställt i de länder vi skickar vapen till. I de riktlinjer som har att ta ställning till står det att det inte ska ske grova och omfattande brott mot mänskliga rättigheter, men vi menar och det var det tog beslut om förra året att större hänsyn också måste tas till den demokratiska situationen i landet, det vill säga att det måste bli svårare att sälja vapen till länder som inte är demokratiska. Det beslutet tog riksdag och begärde att regeringen återkommer med ny lagstiftning som ska göra det svårare. Regeringen har ännu inte ens presenterat direktiv eller förslag till hur utredningen ska arbeta. I går kom det ut i medierna att man ska ha en utredning, en parlamentarisk sådan, med deltagare från alla partier, och att den ska hålla på till . Praktiskt, måste jag säga, att det blev just och inte . Vi har ju val , och det är helt uppenbart att vi har en borgerlig regering som är så djupt splittrad i den här frågan att man inte klarar av att ta fram ett lagstiftningsförslag till riksdag trots att en majoritet i riksdag kräver av regeringen att återkomma till med ett förslag om ny lagstiftning som gör det svårare att sälja vapen till icke-demokratier. Svaret från regeringen är en parlamentarisk utredning som ska hålla på till , det vill säga till efter nästa val. När man haft en utredning som pågått så länge ska det vara remisser och man ska arbeta med det. Vid ett alldeles perfekt scenario skulle vi kunna få en lagstiftning 20152016. Jag tittar på mina ärade kolleger från och som mycket tydligt har stått upp för krav på demokrati i länder dit vi ska skicka vapen. Är det er politik att vi ska ha en utredning som ska pågå till , alltså dra ut på frågan? Är det egentligen vad svenska folket trodde efter debaclet om bulvanföretag i och så vidare? Är det att honorera ett riksdagsbeslut där vi säger att regeringen ska återkomma till med förslag till ny lagstiftning som gör det svårare att sälja till icke-demokratier att regeringen tillsätter en utredning som tar så på sig att frågan inte ens kan behandlas ? Är det och politik? Att det är politik har jag full förståelse för. Det är väl deras sätt att hantera den splittring som finns i den borgerliga regeringen, att skjuta frågan ifrån sig. Jag tycker att det är ansvarslöst. Det finns en majoritet i för en skärpt lagstiftning. Jag har vid olika tillfällen talat om hur jag tycker att man borde kunna göra detta på ett mycket snabbare sätt. Det finns riktlinjer som beskriver på vilket sätt tillstånd ska ges till vapenexport. I de riktlinjerna borde det gå att skriva in krav på demokrati i de länder som vi ska exportera till. Jag vill inte säga att jag helt ställer upp på den text som Svenska Freds skrivit på sin sida demokratikriterium.nu, men jag vill säga att Svenska Freds inte är långt ifrån att det med några enkla ord och meningar kunde skrivas in i de riktlinjer som finns . Det behöver inte ta mer än några månader för regeringen att ta fram de förslagen. I stället skjuter man upp alltihopa. Låt mig dock vara ärlig när det gäller politik för global utveckling: Vi är medlemmar i unionen, och det finns nya krav på oss från det hållet. Det är möjligt att den delen av en utredning skulle kunna ta på sig. Det är möjligt, och där är jag beredd att lyssna till regeringen och säga att okej, vi är beredda att göra en parlamentarisk utredning som tar på sig för att fundera över hur vi ska få en krigsmaterielexportlagstiftning som är i överensstämmelse med politik för global utveckling, hur den ska samordnas med EU:s uppförandekoder, hur vi ska kunna rationalisera lagstiftningen och så vidare. Det kan ta , men det som människorna ställt krav på i riksdag, och som vi som deras valda representanter gett uttryck för, är att regeringen ska återkomma med en skärpt lagstiftning vad gäller export till länder som inte är demokratiska. Det borde gå att göra snabbare än det som regeringen planerar. 116 (MP): Det har blåst ordentligt kring vapenexporten . Flera ministrars agerande har ifrågasatts, och en har avgått med anledning av den skandal som briserade då det uppdagades att det inte bara var vapen som såldes. Det fanns också planer på att bygga en vapenfabrik i . Det är väldigt absurt, må jag säga, och helt obegripligt. Jag delar så klart inte uppfattning att Saudifrågan inte hör till detta betänkande. Hur kan någon komma på en så dum idé som denna vapenfabrik? Det undrar jag, särskilt eftersom denna någon av allt att döma inte är obevandrad i vad den svenska vapenexportlagstiftningen faktiskt säger, det vill säga att export av vapen är förbjuden, men att det finns vissa undantag. Det ska vara av vikt för svensk försvarspolitik och säkerhetspolitik, men får inte stå i strid med svensk utrikespolitik. Respekt för mänskliga rättigheter är ett kriterium. Arbetsmarknadsskäl är inte grund för att frångå lagstiftningen, även om det är ett ofta förekommande argument i den svenska debatten. För inte så länge sedan debatterade vi nedrustning här i . Jag tog i den debatten bland annat upp hur förtroendet för regeringens hantering av vapenexporten skjutits totalt i sank. har inget framkommit som ändrat den uppfattningen. Inte ens att det nu tydligen ska bli en parlamentariskt tillsatt utredning hjälper, när utredningen enligt uppgift ska vara klar . En parlamentariskt tillsatt utredning föreslog vi , men förslaget röstades ned. Och när ska lagstiftningen sedan träda i kraft? Varför har det tagit så innan vi kommit hit, och varför gjordes det inte en utredning från början? Det här tycker jag är klantigt skött. har den värsta stormen efter Saudiaffären bedarrat, men efterdyningarna av regeringens skumraskaffärer kommer att hålla i länge , så också det brustna förtroendet. Därför är det ofrånkomligt att också diskutera Saudiaffären här när vi diskuterar regeringens skrivelse om strategisk exportkontroll 2011. I skrivelsen framgår det att svensk vapenexport slagit ännu ett försäljningsrekord, , jämfört med 2010. Avslöjandet att sålt vapensystem till och planerat uppförandet av vapenfabriker och övervakningscentraler visar med all önskvärd tydlighet att det krävs en grundlig reformering av reglerna kring exportkontrollen av strategiska produkter. Det visar också att det är ett stort problem att systemet är så stängt för insyn som det är . Vi i är övertygade om att det inte hade varit möjligt att driva en vapenexportpolitik som så tydligt saknar stöd i opinionen om inte systemet varit så stängt och så hemligt att de politiska representanterna i inte ens får berätta för sina partiledare vad som beslutats. Detta kallar jag inte parlamentarisk insyn, utan parlamentarisk gisslan. När något händer kan skulden alltid skjutas uppåt. Alla partier är informerade och alla har insyn, men på vilket sätt? Vår mening är att vapenexporten därför i fortsättningen måste bygga på tre grundläggande principer: ett riktigt demokratikriterium, inte bara en skärpning, där respekten för mänskliga rättigheter är ett krav, en öppenhet som möjliggör den granskning som behövs och ett ordentligt ansvarsutkrävande enligt gängse demokratiska principer. ska verka för fred, demokrati, mänskliga rättigheter och rättvisa. Det är vackra ord som våra ministrar brukar använda i diverse deklarationer. är världens största vapenexportör räknat per person. Det är en ekvation som inte går ihop. Diktaturer som och som slår ned demokratikämpar får köpa vapen av i stället för att ställer sig på rätt sida och står upp för respekten för de mänskliga rättigheterna. Vi ska självklart inte beväpna diktaturer, utan stödja demokratiutveckling. Då tjänas också långsiktiga intressen. Vår viktigaste tillgång i alla internationella sammanhang, också i handelssamarbeten, är vårt rykte. I uppenbar strid med de svenska reglerna godkänns och ökar vapenexporten i stället till människorättskränkare och krigförande länder. Det här möjliggörs främst genom att regeringen har överlåtit ansvaret för vapenexporten till den självständiga myndigheten , . På så sätt undviker regeringen att ta ansvar för och få kritik för den förda politiken. Den tolkning som görs av vad som är lagenligt och ej görs av ISP, som i kniviga fall vänder sig till regeringen. I det uppmärksammade avslöjandet med Saudiaffären, det vill säga det så kallade projekt , har den borgerliga regeringen, inom ramen för det militära samarbetsavtal som den socialdemokratiska regeringen slöt med 2005, godkänt att genom ett bulvanföretag och i samarbete med flera svenska företag skulle leda arbetet med att bygga en fabrik för pansarvärnsvapen i . Det kan knappast anses vara förenligt med svensk utrikespolitik eller i enlighet med svensk lagstiftning. Detta är snarare ett uppsåtligt kringgående av svensk lag med grund i att förmodligen ingen då lagen kom till ens kunde föreställa sig situationen att skulle sälja tjänster av ett sådant slag som det nu blev tal om. Därför finns inget explicit nämnt i lagen om sådana här tjänster. Eftersom det inte är explicit förbjudet i lagen är det tillåtet, verkar regeringen och ISP ha tyckt men ändå inte, eftersom det skötts via ett bulvanföretag. Ministern visste från början ingenting. Sedan visste han plötsligt, men kanske visste han inte ändå. Uppenbart för oss som ser på frågan utifrån är att alla inblandade parter visste att de var ute och tassade i en gråzon som redan var väldigt grå. Och är det väldigt grått bör man dra öronen åt sig. har varit mycket kritiskt till både vapenexport och samarbetet med som pågått . Vi reserverade oss i mot ramavtalet med 2005. När projekt som det med vapenfabriken i presenterats i har konsekvent röstat emot, i detta fall genom vår tidigare representant . Vi har alltid varit kritiska till exporten av krigsmateriel till diktaturer och tryckte på för ett verkligt demokratikriterium i den lag som röstade för . På grund av de svenska vapenaffärerna med har också krävt en översyn av reglerna. När Saudiaffären briserade KU-anmälde vi frågan. väntar vi på besked om vad som kommer fram i den granskningen. Vi hade i dagens betänkande tänkt lämna ett särskilt yttrande om vår uppfattning i Saudiaffären, men det gick inte, eftersom vi på samma punkt har en reservation om en annan region. Det blev helt enkelt en krock. Därför får mitt anförande bli röstförklaring när det gäller Saudivapenaffären. När det gäller det Memorandum of Understanding som finns mellan och menar att det största problemet inte är själva samarbetsavtalet, som vi i och för sig reserverade oss mot då det tillkom, utan vad regeringen väljer att fylla det med. Vi anser att inga affärer ska genomföras och att projekt och andra projekt ska avvecklas. Vidare ska inte fylla samarbetsavtalet med innehåll. När frågan om förlängning kommer upp 2015 bör det finnas en ny lagstiftning på plats som förhindrar en rutinmässig förlängning av samarbetsavtalet. Men frågan är om vi hinner få den lagstiftningen att träda i kraft, när utredningen kanske inte kommer att vara klar förrän . Finns det en tanke bakom? Det kan man fråga sig. exporterade 2011 krigsmateriel till icke-demokratier till ett värde av . Det innebär en ökning med i jämförelse med 2010. Aldrig förr har exporterat så mycket vapen som . Över hälften av den svenska krigsmaterielexporten , , gick till 20 länder som den amerikanska organisationen klassade som icke-demokratier, däribland , , och . Exporten till uppgick till hela , vilket motsvarar en femtedel av den totala exporten. I riktlinjerna för vapenexport anges att respekt för mänskliga rättigheter är ett centralt villkor för att vapenexport ska beviljas. Det spelar ingen roll om vapnen i sig kan komma att användas för att kränka mänskliga rättigheter eller inte. Det räcker att kränkningar förekommer i landet för att vapenexporten ska stoppas. Riktlinjer som inte följs är inte särskilt mycket värda. lanserades den så kallade PGU-barometern. Ett av de områden som särskilt kritiseras för att inte leva upp till den svenska politiken för global utveckling är just vapenexporten. För alla dem som missat det och de är tyvärr alltför många är tanken med PGU att alla politikområden ska beakta vilken påverkan deras verksamhet medför för utvecklingen i fattiga länder i världen. PGU utgår från ett rättighetsperspektiv, och tanken är att man ska se på olika verksamheter ur de fattigas perspektiv. Alla områden ska underställas PGU. Vapenexporten är naturligtvis inget undantag. I det sammanhanget kan man inte annat än säga att det rimmar väldigt illa med politik för global utveckling att det finns en särskild myndighet för att främja vapenexport. Vilka konsekvenser ger vapenexporten för fattiga människor och för mänskliga rättigheter i till exempel dit av vår export går? Denna explosiva region är den största mottagaren totalt sett av svensk krigsmateriel. startade sitt arbete . Syftet är precis som det låter att främja den svenska vapenexporten. Vi har motsatt oss att den inrättas. Varför ska just denna dödliga marknad subventioneras av skattemedel? Vi anser att den svenska krigsindustrin ska stå för fiolerna själva om de vill sälja. Vapenindustrin är nämligen inte vilken näring som helst. Vi anser att det inte är rimligt att svenska skattebetalare ska betala för att främja exporten av svensk krigsmateriel. Vi anser att ska läggas ned. Ingen vapenexport utan en vapenindustri. Försvarsindustrins aggressiva marknadsföring av svenska vapen uppmärksammades . Med ord som See first Kill first och dödsratio visade upp sina vapensystem på en försvarsmässa i . I påkostade reklamvideor och reklamblad kunde intresserade köpare få veta att JAS 39 garanterar en hög andel döda. marknadsför 2 med att den har ett Soft Target Mode, ett läge för mjuka mål, exempelvis människor. Som jag redan sagt men det tål att upprepas motsätter vi oss skarpt att svenska skattepengar betalar för exportsatsningar och marknadsföring av sådana produkter. Vi anser att det är ett mål i sig att begränsa vapenproduktionen i världen. Och vi anser att svenska ministrar inte ska resa land och rike runt och hjälpa till att marknadsföra krigsmateriel, övervakningsutrustning och annat som regimer kan använda för att förtrycka de egna befolkningarna. Med tanke på att det dessutom handlar om en näring där korruption verkar vara mer regel än undantag och där motköp ställs som krav för inköp menar vi att regelverket för vapenexport självfallet borde ha samma tuffa regler som rapporteringskraven inom biståndssektorn med tydliga krav på redovisning. En grundförutsättning för att en näring ska kunna få exportstöd borde vara att det ställs krav på transparens och en tydlig redovisning av vart pengarna går så att inte svenska skattemedel ska gå till korruption. Dessutom borde de statliga exportorganen som försäkrar och lånar ut pengar till svenska företag i länder med stora risker underställas regler om mänskliga rättigheter. På millennietoppmötet antogs följande deklaration: Vi ska göra vårt yttersta för att befria våra folk från krigets gissel som i konflikter inom och mellan länder har krävt mer än fem miljoner liv under det senaste årtiondet. Den internationella vapenhandeln, både den legala, den i gråzon, och den illegala är en viktig drivkraft bakom den militära upprustningen och bidrar till krig och väpnade konflikter. Därför bör verka för en radikal svensk och global nedrustning och för att resurser som slösas på militär upprustning fördelas om till insatser som kan förebygga krig och konflikter. Detta ska vi göra i stället för att till exempel fortsätta att leverera krigsmateriel till både och trots ett långvarigt krig länderna emellan. Hur går det ihop med svensk lagstiftning? Hur går det ihop med PGU? Utgångspunkten för svensk politik bör vara att främja fred inte att göda krig. Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 4. I detta anförande instämde (MP). 117 (SD): Jag skulle vilja börja med att yrka bifall till reservationerna 3, 5, 9 och 11. anser att det svenska försvaret i huvudsak ska ha till uppgift att försvara . Därför gör vi bedömningen att den absoluta huvuddelen av ansvaret för denna uppgift kommer att vila på våra egna resurser alldeles oavsett om vi deltar i internationella samarbeten eller inte. Det innebär att det finns ett behov av att tillgodose en stabil tillgång på materiel till detta territorialförsvar. Det är svårt att se att vi vare sig nu eller skulle kunna räkna med att vi i alla tänkbara sammanhang kommer att ha möjlighet att köpa materiel från internationella leverantörer, speciellt i en situation med ett försämrat internationellt läge. Om en sådan situation uppstod och var utsatt för en förhöjd hotbild skulle vi i och med detta riskera att lida brist på viktig militär materiel. Därför måste också ha en försvarsindustri. I detta avseende gör vi en annan bedömning än regeringen som har valt principen att fokusera på inköpt materiel i stället för att ta hänsyn till att detta också kan medföra betydande fördyringar. Det är också så att det är fullt möjligt att de särskilda behov som vi har gör att det är mer ekonomiskt försvarbart att utveckla hela vapensystem i den inhemska industrin i stället för att köpa från hyllan. Även om sådana vapensystem som vi behöver fanns tillgängliga är det inte säkert att de skulle vara kompatibla med varandra eller med vår befintliga materiel, vilket skulle medföra ytterligare kostnader för anpassning av dessa. Det är med hänvisning till detta resonemang av vikt att sådan industri som är viktig för försvaret behålls inom landet. Det är därför inte helt oproblematiskt att förvarsindustrin gradvis har övergått i internationella vapenkoncerners ägo. Regeringen bör med hänsyn till detta verka för att viktig försvarsindustri behålls i svensk ägo, om nödvändigt genom att staten går in som ägare. När vi själva investerar i svenskproducerade materielprojekt kan nettokostnaden bli mycket låg eller till och med gå med vinst i samhällsekonomin på grund av spill-över-effekter och export. Försvarsindustrin berör ca 30 000 jobb. Indirekt sysselsätter försvarsindustrin ca 100 000 människor. Låt oss inte glömma detta. Vi vill dock betona att vi inte ser det som något principiellt fel i att ingår i samarbeten om vapenutveckling så länge som dessa samarbeten är i samklang med långsiktiga säkerhetspolitik. Det är dock viktigt att sådana samarbeten inte hamnar i strid med behov av en egen försvarsindustri. EU:s gemensamma ståndpunkt och de åtta kriterier som ska beaktas innan ett beslut fattas om vapenexport till ett land är kriterier vi tycker är bra och ska följas. Ur vår synvinkel kan EU-samarbetet kring frågor av denna typ dock aldrig tillåtas leda till att handlingsfrihet eller möjligheter till en egen livaktig försvarsindustri inskränks. Detta gäller även vid förhandlingarna om upprättandet av ett internationellt vapenhandelsfördrag, som vi för övrigt välkomnar. Vår utgångspunkt är att vår försvarsindustri måste kunna verka under förhållanden som så långt möjligt är ekonomiskt fördelaktiga för de svenska skattebetalarna. Det betyder att försvarsindustrin ofrånkomligen också måste ägna sig åt export för att genom försäljning kunna bidra till att bära kostnaderna för utveckling. anser att det självklart är önskvärt med en reglering av vapenexporten. Vi menar att principerna för vapenexport innebär en ständig avvägning mellan försvarsindustriella och säkerhetspolitiska intressen å ena sidan och exempelvis hänsynstaganden till svenska utrikespolitiska mål, situationen för mänskliga rättigheter och risken att vapnen används mot den egna befolkningen i ett presumtivt köparland å andra sidan. Det vore naturligtvis även kontraproduktivt att sälja vapen till en fientligt sinnad makt eller till någon gruppering som skulle kunna tänka sig vända vapnen mot oss själva eller mot någon hypotetisk allierad. Enligt vår mening måste bedömningen av vapenexporten också vila på en avvägning mellan dessa faktorer. Världen är inte svart och vit. ställningstagande bör också präglas av realism och kompromissvilja. Vi sverigedemokrater anser att den främsta utmaningen inom exportkontrollpolitiken inte främst består i att införa ytterligare villkor för försvarsmaterielexporten utan att i praktisk handling tillämpa och efterleva de redan existerande regelverk som har upprättats i bred politisk enighet på såväl nationell som internationell nivå. Detta existerande regelverk är restriktivt. Dessutom har vi en demokratisk insyn som kanske är unik genom att riksdagspartierna är representerade i . I en situation där vi har ett kompromisslöst krav på att vi inte under några som helst omständigheter kan sälja försvarsmateriel till länder som ännu inte har en fullständigt utvecklad demokrati skulle vi sannolikt inte kunna bistå med försvarsmateriel till exempel till som utropar självständighet och värnar denna självständighet mot ett totalitärt . I denna kontext skulle vi i ett historiskt perspektiv inte heller kunnat bistå , och i deras strävanden efter att bevara sin nationella frihet från attackerna från , och . Med dessa exempel i beaktande är det alltså långtifrån omöjligt att vi skulle förvärra situationen i stället för att förbättra den genom ett sådant beslut. Om vi nu avstår från att sälja till alla länder vars samhällssystem inte är desamma som i västvärldens demokratier och resultatet blir att ännu värre regimer ökar i styrka, vad har vi då vunnit? (forts. 20 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 18 § Beslut om ärenden som slutdebatterats UbU13 Förskolan 1 (Kvalitetsprogram för förskolan) 1. utskottet 2. res. 1 (S) Votering: 200 för utskottet 99 för res. 1 18 avstod 32 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 102 M, 24 MP, 20 FP, 18 C, 19 SD, 17 KD För res. 1: 99 S Avstod: 18 V Frånvarande: 13 S, 5 M, 1 MP, 4 FP, 5 C, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 3 (Förskolan, barnomsorgspeng och vårdnadsbidrag) 1. utskottet 2. res. 2 (S, MP, V) Votering: 176 för utskottet 141 för res. 2 32 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 102 M, 20 FP, 18 C, 19 SD, 17 KD För res. 2: 99 S, 24 MP, 18 V Frånvarande: 13 S, 5 M, 1 MP, 4 FP, 5 C, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 6 (Värdegrund i förskolan) 1. utskottet 2. res. 4 (SD) Votering: 298 för utskottet 19 för res. 4 32 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 S, 102 M, 24 MP, 20 FP, 18 C, 18 V, 17 KD För res. 4: 19 SD Frånvarande: 13 S, 5 M, 1 MP, 4 FP, 5 C, 1 V, 2 KD, 1 -