prot · H00946 · 2012-12-18 00:00:00 — Europeiska unionen genomför också en polisinsats i , där tyngdpunkten ligger på stöd till reformeringen och återuppbyggnaden av den afghanska polisen. På svenskt initiativ har också förhandlingar inletts angående ett långsiktigt och bindande samarbetsavtal mellan och , ett avtal som bekräftar EU:s långsiktiga engagemang. Förutom att omvärlden och världssamfundet har ett långsiktigt engagemang och att Europeiska unionen har det har givetvis också det. I samband med givarkonferensen i gjorde ett omfattande åtagande för perioden . I den tioåriga bistånds- och utvecklingsstrategin för perioden 20152024 kommer , precis som tidigare nämndes av från Socialdemokraterna, att bidra med i bistånd till , vilket är viktigt. kommer därutöver inom ramen för arbetet i och i Europeiska unionen samt som partner till Nato att fortsätta att vara aktivt och engagerat för fred och försoning, för utveckling och stabilitet och inte minst för ökad respekt för grundläggande mänskliga fri- och rättigheter i och i den vidare regionen. Fler barn, framför allt flickor, går i skolan, och tillgången till sjukvård ökar. får vi inte blunda för de enorma utmaningar som alltjämt kvarstår för . Ytterst är det också anledningen till att vi är där . 169 (C): Som framgått med all önskvärd tydlighet i den här debatten finns det en stor samsyn i denna kammare omkring vår insats i . Det är ett land som har ett långvarigt lidande bakom sig, vilket också flera har varit inne på. Det gäller naturligtvis särskilt kvinnor och barn som alltid drabbas hårt i konflikter, osäkerhet och krig. Från svensk sida har vi sökt göra skillnad . har tidigare nämnts. De har gjort ett omfattande och långvarigt arbete och ansågs när talibanerna styrde vara de som just stod för utbildning. Det är naturligtvis i grunden svenska folkets insatser som gjort detta möjligt. är det nästan i sin resolution markerade att en internationell säkerhetsstyrka skulle få ett kapitel 7-uppdrag för att bistå den afghanska regeringen i att upprätthålla säkerheten i och stödja övergången till demokratiskt styre. Detta är en bas för de insatser som vi har gjort. Vi har deltagit sedan start. Vi har haft årliga debatter och årliga beslut här i kammaren, eftersom FN har haft beslut om mandat. Det låter ibland som om det är vi i den här kammaren som dikterar ordningen. Det ena partiet efter det andra har föreslagit att man ska avsluta si eller så. Det är lite spännande, för i grund och botten landade den afghanska regeringen vid i att man vid utgången av 2014 skulle ha övertagit huvudansvaret för landets säkerhet. Det var den afghanska regeringens vilja, och vi har varit inbjudna av den afghanska regeringen och är där så länge den afghanska regeringen vill se oss närvarande. Det är klart att det är en ram för det arbete som sedan bedrivs. Den här förändringen, transitionen, inleddes vid det afghanska nyåret och ska genomföras i fem omgångar fram till slutet av 2014. Så här långt är tre beslut fattade som berör av den afghanska befolkningen. Den samlade svenska militära och civila insatsen i norra har en civil ledning. Det har varit viktigt och någonting som vi har markerat värdet av i flera debatter tidigare. har FN:s 24 precis startat sitt arbete i . Det gör de naturligtvis med nya förutsättningar, i ett nytt läge. Jag vill för del tacka dem som så här långt har gjort stora insatser i arbetet i för att skapa de förutsättningar för utveckling som vi trots alla svårigheter har gjort. Ett stort tack till er som ställt er kraft till förfogande! Tack också till er som är där nu och som åker dit. Tack även till de familjer som drabbats till följd av någons beslut att närvara. Alla ni ska veta att har ett långsiktigt perspektiv på , långt och långt efter 2014. Vi bidrar och vill bidra till en demokratisk utveckling. Vi vill bidra till att bekämpa fattigdomen och ge människor möjligheter. Det är därför vi också har sökt skapa förutsättningar i form av säkerhet. Vi är alla medvetna om, och har varit från början, att det inte finns någon militär lösning på den här konflikten, lika lite som i andra konflikter. Det finns en politisk lösning om hörnet, får vi hoppas, och vi ska delta för att göra den möjlig. Därför har vi också ställt upp på perspektiv, det vill säga att av vårt bistånd ska gå via den afghanska regeringen. Det finns de som tycker att detta inte ska ske. Men vi har faktiskt tagit på oss ett ansvar för att skapa förutsättningar för den afghanska regeringen att bygga säkerhet och utveckling. Då måste vi naturligtvis vara där. Vi ska inte vara där för att sabotera förutsättningarna genom att stödja andra och gå andra vägar. Jag tycker därför att det är en viktig signal att vi lyssnar på den afghanska regeringen. Vi ska självklart inte vara blåögda. Vi ska försöka granska, och vi ska försöka följa upp och vara medvetna om att det är en oerhört tuff miljö, kanske en av de tuffaste miljöer där vi finns med bistånd. Men vi ska vara där långsiktigt och göra skillnad militärt, civilt och med biståndet för att skapa förutsättningar för förändring. Som sagts har vi nu perspektivet 2024 i biståndssammanhang. Det är indikationer på drygt 8 miljarder. Vi får väl se vad det slutligen summeras till. Jag kan instämma i vad som har sagts tidigare från flera talare när det gäller utmaningarna, korruptionsrisker och risker för bakslag. Jag har naturligtvis mot den bakgrunden förvånats, herr talman, över dem som i reservationer säger: Låt oss lämna nu! Det finns de som nästan har försökt att ta täten, rädda för att bli ensamma kvar. Det fanns en sådan tendens ett tag när alla såg ut som om man genast ville lämna. Det vore verkligen att svika det långsiktiga uppdrag som vi har tagit på oss. Jag hoppas att den här övergången, transitionen, till det afghanska styret inte ska likna det ryska uttåget med en sådan efterbörd, utan att vi ska kunna göra det på ett konstruktivt, bra och ordnat sätt. Jag hörde också vad sade om kvinnor som känner oro för vad som ska hända. Jag hoppas, herr talman, inför presidentvalet och parlamentsvalet att kvinnor då ska våga ställa upp i valet, precis som de gjorde senast, tack vare vår närvaro och våra insatser. Jag noterade att parlaments vice talman var en kvinna, , som hoppades på att kunna utmana i presidentvalet . Jag hoppas att hon vågar och att hon kan, och jag hoppas att vi kan bidra till att göra det möjligt, om inte annat så i parlamentsvalet året därefter. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 170 HANS (V) replik: Jag kunde inte låta bli att begära replik, för det är ju stora ord som tar till. Man sviker om man gör som till exempel vill och avvecklar den militära insatsen . Om jag hade varit i kläder skulle jag ha varit lite mer försiktig i de där svängarna. Anser att det var ett svek av att ta hem sina soldater 2010? Är det ett svek av när de tar hem sina soldater ? Är det ett svek av alla de andra länder som avvecklar sina militära insatser , precis på samma sätt som vill att också ska göra? Är det länder som sviker befolkningen i , ? 171 (C) replik: Jag tycker att det finns ett klart inslag av svek. Om vi har varit i landet för att försöka bygga förutsättningar för utveckling, bygga förutsättningar för säkerhet gäller det att vi också orkar hålla i så att den afghanska regeringen klarar att ta över när vi lämnar, att vi har en ordnad överlämning av ansvaret. Det måste naturligtvis ske på ett sätt som gör att man inte i princip känner att siste man släcker lyset, att de lämnas utan något ansvar, att det bara handlar om att inte vara sist kvar i . Det fanns tendenser till ett sådant race. Jag har hört det också i den svenska debatten. Jag tycker att det vore oansvarigt. Det vore oansvarigt mot de människor som vi har försökt att stödja . Vi måste kunna klara att vara kvar under ordnade former 2014 och från vår utgångspunkt också senare om det är så att den afghanska regeringen efterfrågar vår närvaro. 172 HANS (V) replik: Vi kanske ska vara glada och tacksamma att läktaren är tom . Jag tror att det skulle ha skadat våra förbindelser något till länder som just och om hade stått inför deras företrädare och sagt att deras länder sviker befolkningen i när nu tar hem sina soldater från och för den delen redan har gjort det. Men om vi ska tala i termer av svek ska jag berätta vad jag anser är svek, . Jag anser att det är ett svek att blunda erfarenheter från , att inte se att vi har haft soldater i har antalet civila dödsoffer ökat, att inte se det misslyckandet och ta konsekvenserna av det är ett svek. Det är ett svek, skulle jag säga, att inte se att väldigt lite har hänt när det gäller de afghanska kvinnornas rättigheter och att vi nu i har sett bakslag, precis som Kvinna till Kvinna, 1325 och så tydligt har visat. Att inte se de utmaningarna och att inte säga att vi har misslyckats med att främja kvinnornas rättigheter är ett svek. Det är också ett svek, skulle jag säga, att och massiva biståndsinsatser inte se att biståndet inte har gjort mer nytta i . Trots av militära insatser ser vi att av afghanerna lever i fattigdom. Kanske så många som 20 000 afghanska kvinnor kommer att dö i samband med graviditet. Men säger: Låt oss fortsätta. Det skulle jag säga är det största svek vi kan göra . Att inte ta intryck av misslyckandet på marken, , är ett svek och att inte sätta det afghanska folket och deras behov av en annan svensk Afghanistanpolitik främst. 173 (C) replik: Från min sida är det helt okej att utvärdera våra insatser. Jag tycker att vi måste lära av våra insatser vad som är rätt och vad som går fel. Jag hoppas att vi ska kunna få en sådan bild, även om det inte är helt enkelt. Jag kan bara konstatera att det inte heller var kvinnornas årtionde som hade passerat i , att situationen för människorna i då var ett under av framgång. Man led ju av det som hände och den interna konflikten. Man har lidit länge av krig och konflikter, och det är klart att i de situationerna drabbas kvinnor och barn. I de situationerna hindras utvecklingen. Vi ser det ju på andra ställen också. Vi ser det i . Vi ser det i tyvärr just , så fasansfullt. Det är klart att det i sådana sammanhang inte ges förutsättningar för utveckling och att ta vara på de möjligheter som landet har. Jag hoppas dock, herr talman, att valen 2014 ska kunna genomföras på ett bra sätt, och jag hoppas att man därefter ska få se årtionden där människor får chansen att leva i fred och ha möjligheter till utveckling, kvinnor och barn också. Men jag är inte säker på att den ljusnande framtiden är så enkel som verkar föreställa sig, herr talman. Med detta ber jag att få tacka för den sista debatten detta år och önska talmannen och även övriga deltagande i denna debatt en god jul. 174 (KD): debatterar vi betänkandet om fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i . Vi har hållit debatt i detta ämne , med början vid /02. deltar ju i ett stort antal internationella insatser, med officerare i Bosnien och , och , , Kosovo, Sydsudan och samt trupp i Kosovo. Vi tar också ett stort ansvar vad gäller den europeiska säkerheten. Men störst just nu är insatsen, som vi alla vet, i . Det afghanska folket förtjänar fred, frihet och välgång. Det förtjänar att sägas . Därför är det viktigt att de svenska säkerhetsstyrkorna i fortsätter att finnas på plats och utbilda säkerhetspersonal, även om vår mission nu går mot sitt slut. Syftet är ju att bygga upp landet. Insatsen i håller som sagt på att successivt omvandlas och reduceras. har Fortsättningsstyrka 24 åkt ut, och insatsen består nu av ca 400 personer. Själv hade jag möjligheten att besöka FS 20 och se den insats som våra soldater, våra tjejer och killar, gör ute i fält. Min kollega välkomnade Fortsättningsstyrka 23 hem vid det stora försvarsbeslutet förrförra veckan och skickade med en tanke om välgång och beskydd för FS 24. Även jag vill göra det . Ni åker ut på ett farligt uppdrag, men ni gör det som principprogram uttrycker det såsom varande i fredens och era medmänniskors tjänst. Grundläggande för att vi ska kunna förstå detta engagemang är att vi har syftet klart för oss. Varför befinner sig den svenska försvarsmakten i ? Som förut har påpekats här gör vi det för att vi har ett FN-mandat och därför att det afghanska folket vill att vi ska vara där. Visst går det att ta utgångspunkten i det globala säkerhetsläget och se frågan ur ett makroperspektiv. Men man kan också se på vår närvaro utifrån ett mikroperspektiv. Vad betyder det för den enskilde afghanen att våra killar och tjejer är beredda att ge sig ut på ett riktigt farligt uppdrag? Och är det inte till våra brödrafolk i eller utan till ett fjärran land som har få likheter med vårt eller? Nej, likheten är att bebos av människor. De är människor som du och jag. Det är ingen skillnad mellan en människa i och en människa i . Det är ingen skillnad mellan en liten flicka i och en liten flicka i . Det är ingen skillnad mellan en ung man som drömmer om framtiden i och en ung man som drömmer om framtiden i . Det är ingen skillnad mellan en mamma i och en mamma i som båda hoppas på en framtid för sina barn. Men, herr talman, det är stora skillnader på förutsättningar och villkor stora skillnader. Hur ska det gå för flickan i Sayad? Ska hon få gå i skolan? Eller den unge mannen i Darzab kommer han att kunna försörja sin familj? Eller mamman i kommer hennes nyfödde att överleva sitt första år? Solidaritet i praktiken är att några åker ned till för deras säkerhet och för att hjälpa dem i övergången till ett styre präglat av mer medmänsklighet. Lyckas vi då med detta? Ja, i motsats till vad många hävdar vill jag mena att vi gör det. Som tidigare talare har påpekat är det framför allt i sjukvården och skolan vi ser de stora framstegen. går totalt sju miljoner barn i skolan, och av dem är flickor. Det var ett helt annat läge 2001. Otroligt många fler har tillgång till sjukvård. Med detta sagt kvarstår naturligtvis stora problem, inte minst är det problem med säkerheten. Vid utgången av 2014 ska ha lämnat över säkerheten helt och hållet till de inhemska styrkorna, och detta har till stor del redan skett. Vi har ansvar för bara tre distrikt där transitionen inte har ägt rum. Genom att utbilda och utöva mentorskap har den svenska kontingenten bidragit till att förbättra de afghanska säkerhetsstyrkornas förmåga att initiera, planera, leda och genomföra operationer. Samtliga operationer som genomförs i det svensk-finska ansvarsområdet leds av nationella säkerhetsstyrkor ANSF. Hur hade situationen sett ut utan dessa insatser? Det vet vi inte, men vi vet att säkerhetsläget har förbättrats och att rörelsefriheten för det väpnade motståndet har minskat. Men, herr talman, vi ska inte sticka under stol med att säkerhetssituationen fortsätter att vara utmanande. Fram till det fullständiga överlämnandet av säkerhetsansvaret till afghanerna måste vi därför fortsätta att arbeta med förmåga och lojalitet. Korruptionen är ett reellt problem som vi måste fortsätta att motverka. Det är glädjande att det är så centralt i den svenska insatsen och i det svenska biståndet. Genom den militära närvaron möjliggörs insatser för demokrati och fattigdomsbekämpning. Särskilt fokus läggs på kvinnornas, barnens och de ungas situation. Människor som lever i fattigdom får nu förbättrade levnadsvillkor. lägger ett viktigt jämställdhets- och barnperspektiv på sitt arbete. Allt detta är viktiga punkter vi Kristdemokrater har velat ha med. Det är också välkommet att som partnerland till Nato var drivande bakom att Natotoppmötet i betonade kvinnors rättigheter. Att militanta motståndare med en annan agenda trappar upp våldet är ju inte märkligt när människor nu kan börja leva ett mer fredligt liv utifrån sina goda värderingar. Vi vet inte hur situationen hade varit om det inte vore för den internationella, däribland den svenska, insatsen. Men utan den svenska militära närvaron, fram tills de inhemska säkerhetsstyrkorna är färdigutbildade, vore det inte möjligt att ha en civil strategi. Dessa löper nu sida vid sida, där den ena förutsätter den andra. Något annat är naivt att tro. Med dessa ord, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 175 Statsrådet (M): engagemang i är långsiktigt och åtnjuter starkt stöd. har ett stort antal svenskar gjort mycket fina insatser för att stödja det afghanska folkets rätt till frihet och trygghet. inleds en ny fas då den militära ISAF-insatsen fasas ut fram , som vårt civila utvecklingssamarbete fortsätter att öka. I takt med den så kallade transitionen ökar afghanernas eget ansvar för säkerheten successivt. Men kommer att behöva vårt stöd framöver. Det handlar om att bidra till utveckling genom att bygga institutioner och att utbilda och överföra kunskap så att afghanerna själva kan forma ett starkare samhälle där alla har möjlighet att ta del av sina rättigheter och skyldigheter. står inför stora utmaningar politiskt, ekonomiskt och säkerhetsmässigt. utgör ett brytningsskede. President- och parlamentsvalen 2014 och 2015 är av mycket stor betydelse för det nya afghanska statsbygget med konstitutionen som grund. Ett fredligt och ordnat maktskifte skulle stärka tilltron till den afghanska staten inom och utanför landet och slå vakt om de demokratiska landvinningar som skett det . Ökade statsinkomster, sysselsättning, inhemsk produktion och handel är avgörande för att ska kunna stå på egna ben ekonomiskt. Endast med uthållig ekonomisk tillväxt kan förutsättningarna för social utveckling och bekämpning av fattigdomen förbättras. Politisk och ekonomisk stabilitet är också förutsättningar för ökad säkerhet. Uppbyggnaden av en fungerande rättsstat och en effektiv och enad nationell försvarsmakt kräver stora resurser som i ökad grad måste bekostas av afghanerna själva. I takt med att den internationella militära närvaron avvecklas de kommande två åren ställs stora krav på de afghanska säkerhetsstyrkorna att axla detta ansvar. Säkerhetssituationen i ger dock alltjämt anledning till oro. Freden är långt ifrån vunnen. Det väpnade motståndet i landet uppvisar en betydande förmåga att utföra attacker mot den afghanska staten och mot de internationella trupperna. Civilbefolkningen lider som alltid värst av det fortsatta våldet. Vissa förbättringar har trots detta skett i delar av landet, och de afghanska säkerhetsstyrkornas förmåga växer successivt. Varaktig fred kan emellertid endast uppnås genom en politisk lösning. Den förutsätter deltagande eller acceptans hos alla grupper inom landet. Grannländerna måste också ge sitt stöd till en fredsprocess och agera konstruktivt. Olika initiativ till fredsdialog och försoning har tagits. Om de lyckas skulle förutsättningarna för fred förbättras. Det är angeläget att såväl grannländerna som det bredare världssamfundet bidrar konstruktivt till att lösa konflikten i . Alla parter måste ta sitt ansvar för freden. har, som ni vet, ett långtgående engagemang i , inte minst tack vare Svenska Afghanistankommitténs unika och decennielånga erfarenheter som kommer till godo. Vi är en trovärdig och uppskattad aktör. Vi har byggt upp en omfattande kunskap om situationen i landet. Ett stort antal svenskar har tjänstgjort i och känner ett stort engagemang för det afghanska folkets framtid. Vi har också stärkt närvaro i , bland annat genom den nya ambassaden och ökade resurser. Detta ger oss möjlighet till en tätare dialog med den afghanska regeringen, som är viktig inte minst i uppföljningen av vårt stora biståndsengagemang. Från att i ekonomiska termer ha varit mer inriktat på säkerhet och militärt stöd, kommer vårt engagemang i att få en allt tydligare civil prägel där afghanskt ägarskap och samverkan med andra aktörer är centrala delar. Vi ser en rad positiva resultat och trender, bland annat när det gäller barns, inte minst flickors, skolgång, tillgång till hälsovård etcetera. De är det vill jag medge blygsamma steg på vägen mot ett bättre samhälle, men de väcker ändå hopp om en bättre framtid. Utveckling och fred kräver tålamod och ihärdighet. Vi måste därför vara uthålliga i våra ansträngningar och realistiska i våra förväntningar. har två viktiga internationella konferenser om situationen i ägt rum, i och . Dessa konferenser har ånyo bekräftat omvärldens långsiktiga stöd till landet, och det är viktigt. har tydligare förväntningar och krav formulerats på den afghanska sidan att leva upp till åtaganden och att uppvisa tydliga resultat. Att ställa krav på och utkräva ansvar hos den afghanska regeringen är fundamentalt. Om ett nationellt ägarskap saknas kan en reell och positiv förändring inte ta vid. Den afghanska regeringen och det internationella samfundet enades 2010 om att afghanerna vid utgången av 2014 ska ha övertagit ansvaret för landets säkerhet. Avsikten är att det internationella samfundets militära stöd gradvis ska ersättas av ett förstärkt civilt stöd. Överförandet av säkerhetsansvaret till afghanerna sker i flera faser. De provinser som har ansvarat för i norr har tillhört de första som överförts. En successiv förändring från stridande trupp till stödjande säkerhetsinsatser har genomförts. Den huvudsakliga uppgiften för det svenska styrkebidraget är att stödja och utbilda de afghanska säkerhetsstyrkorna. övergick den samlade svenska insatsen i norra till civil ledning. Vårt tidigare så kallade Provincial Reconstruction Team, PRT, har ersatts av en civilt ledd struktur som benämns Transition Support Team. Övergången till civil ledning har redan lett till goda resultat. En fokusering på respektive kärnuppgift har möjliggjorts där militären kan kraftsamla på att stödja de afghanska säkerhetsstyrkorna, som den civila personalen på ett tydligare sätt kan ägna sig åt dialog med afghanska aktörer för att stödja långsiktig utveckling. Detta är den mycket tydliga erfarenheten hos de svenskar, både civila och militära, som har återvänt från de fyra provinser där har haft ett särskilt ansvar, i norra . Det visar tydligt att ambitioner och beslut har varit riktiga. Det gemensamma målet för den samlade svenska insatsen har på så sätt kunnat uppfyllas på ett bättre sätt. Vi stärker nu detta arbete ytterligare fram , då den gemensamma insatsen i norra ska vara avslutad. Vi gör detta genom ökad nordisk och baltisk samverkan. Genom att samordna våra militära förband och utbildningsinsatser under gemensam ledning på samma plats möjliggörs bättre samlad effekt ända fram . inleds en ny fas när vår ISAF-insats avslutas som det civila biståndet fortsätter att öka men övergår i andra former. En ny strategi för vårt bistånd ska utarbetas . Den ska bygga på den grund vi tillsammans lade fast inför med ett långsiktigt stöd om ca i ett tioårsperspektiv. Regeringen tillsammans med Socialdemokraterna och står enade i dessa frågor. Alliansregeringen värdesätter det goda samarbetet. Ett brett politiskt samförstånd är viktigt för vår personal i fält, gör till en starkare aktör och förbättrar våra möjligheter att verka långsiktigt. Det ger oss trovärdighet gentemot afghanerna och inflytande internationellt. Det breda stödet i utskott och kammare har medfört en bredd i kunskap och engagemang som jag hävdar ökar kvaliteten i de insatser som vi nu genomför och planerar. Det ligger i intresse att upprätthålla detta samförstånd, och regeringen vill ta sin del av ansvaret för att det ska kunna fortsätta. I propositionen föreslås att medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 785 personer till förfogande i ISAF till utgången av december månad 2013. Enligt förra årets beslut i om fortsatt svenskt deltagande i ISAF reduceras den svenska militära insatsen nu med ca 100 personer, för att uppgå till ca 400 personer på plats i vid utgången av 2012. sker en fortsatt anpassning av bidragets numerär och inriktning. ska vår militära insats ha minskat med ytterligare ca 100 personer, för att då uppgå till ca 300 personer på plats i .