prot · GZ09120 · 2012-05-30 00:00:00 — Som noteras i betänkandet framhåller domstolen att det kan finnas skäl att i vissa situationer sänka beviskraven när det gäller identitet. I det aktuella fallet har domstolen efter bedömning ansett att det räcker med att identiteten har gjorts sannolik. Utskottet konstaterar i betänkandet att detta innebär en möjlighet till dna-analys i anknytningsärenden då släktskap inte kunnat styrkas på annat sätt. välkomnar självfallet Migrationsöverdomstolens dom. Den ökar möjligheterna för många tusentals personer, framför allt från , att återförenas med sina familjer. Enligt det som jag tror är den senaste prognosen från kan detta leda till att 18 500 personer kan återförenas i bara . gläds alltså åt domen, men tyvärr är den inte tillräcklig för att lösa problematiken med pass och styrkt identitet i familjeåterföreningsfall, det vill säga den problematik som vi i ramöverenskommelsen är överens med regeringen om att lösa. Vi ser redan nu hur olika domstolar tolkar prejudikatet på olika sätt. Det går inte heller att utesluta att Migrationsöverdomstolen kan komma fram till en annan slutsats i något annat familjeåterföreningsfall med andra inslag. För att säkra rättstillämparens möjligheter att göra undantag från kravet på styrkt identitet krävs en lagändring. Migrationsöverdomstolen framhöll själv i den prejudicerande domen om klarlagd identitet från att det åligger lagstiftaren att föranstalta om sådana undantag. Dessutom måste vi hitta en lösning för dem som inte kan styrka sitt släktskap via dna. Det gäller till exempel adopterade barn och makar som inte skaffat några barn. Dessa har också rätt att återförenas. I krigs- och svältdrabbade områden är det vanligt att barn vars biologiska föräldrar avlidit uppfostras i en annan familj, av nya föräldrar. Dagens praxis innebär att dessa familjer ställs inför ofattbara dilemman, exempelvis att kunna ta hit ett barn men låta ett annat barn vara kvar. Det är ingen hemlighet att frågan om anhöriginvandring är en av de frågor i det migrationspolitiska samarbetet där det råder oenighet mellan och regeringen om hur frågan ska behandlas framöver. Den migrationspolitiska överenskommelsen ska genomföras , och har varit tydligt med att ett genombrott måste ske för att vi ska ha något förtroende för regeringens vilja och förmåga att fullfölja sin del av överenskommelsen. utgår från att regeringen inser att praxisändringen från inte är tillräcklig. Som konstateras i betänkandet förklarade statsrådet i en interpellationsdebatt att han avser att följa den fortsatta rättsutvecklingen samt att det är möjligt att lagstiftningen kan behöva kompletteras eller justeras beroende på utvecklingen av praxis framöver. håller inte med om att rättsutvecklingen måste avvaktas. Med det redan anförda står det tydligt att lagändring krävs och att lösningar måste hittas för fler än dem som kan styrka sitt släktskap via dna. I kombination med att frågan är under övervägande i förhandlingarna med regeringen är det, såsom påpekas i betänkandet, inte möjligt att föreslå ett tillkännagivande om förslag till ändringar i utlänningslagen. Hela grunden för det migrationspolitiska samarbetet baseras på viljan att åstadkomma en positiv förändring på migrationsområdet, viljan att kunna ta fler steg i rätt riktning, mot stärkta rättigheter för migranter och ett öppnare och mer humant . I migrationsöverenskommelsen ingick för vår del inte att vi skulle hålla oss avvaktande till dessa frågor. står bakom den nya instans- och processordningen, men politiken har naturligtvis ett ansvar att ge och migrationsdomstolarna vägledning för rättstillämpningen. förväntar sig att det migrationspolitiska samarbetets potential för förändring utnyttjas mer aktivt, annars förlorar den sin betydelse. Låt oss hoppas att vi aldrig till fullo får insikt om den förlamning det innebär att titta på fotografier av sina barn och undra om de överlevt natten. Låt oss hoppas att vi aldrig helt tvingas förstå den faktiska betydelsen av att vara skild från ens barn, att av byråkratiska skäl inte kunna återse det. Låt oss nu hjälpa de familjer som splittrats att äntligen kunna återförenas. 88 (S) replik: lyfte i sitt anförande fram många saker som vi verkligen kan hålla med om. Jag har en fråga utifrån hennes anförande. Hon pekar på att det måste ske ett genombrott . Jag undrar också vad utskottsmajoriteten menar med beroende på utvecklingen av praxis framöver. och jag verkar vara överens om att en lagändring behöver göras. Vad betyder egentligen begreppet ? 89 (MP) replik: Det syftar på är att vi varit tydliga med regeringen om att vi behöver komma vidare i frågor som är låsta, där vi inte känner att vi kommit framåt. Frågan om vård för papperslösa är en tydlig och viktig fråga där velat se en ändring . En annan fråga gäller just anhöriginvandring där vi vill se en lagändring. När det gäller frågan om vård för papperslösa skrev vi en debattartikel för ungefär en månad sedan. Vi har ställt ett ultimatum att vi vill att utredningen skickas ut på remiss så att vi kan komma vidare med skrivningar i höstbudgeten där vi är överens om hur vi hanterar frågan. 90 (S) replik: Lagstiftning är komplicerat, men min bild är, som sagt, att det finns en majoritet i som verkligen vill få till stånd en ändring som vi är noga med att det ska finnas ordentliga krav på identitet och så vidare. Jag återkommer till begreppet . Jag kan hänvisa till vad migrationsministern sagt, nämligen beroende på utvecklingen av praxis framöver. Framöver låter för mig som . säger att man kommer att ställa krav på att det sker en lagändring . Kan det vara , till exempel i höstens budget från regeringen, eller vad är ? 91 (MP) replik: Som jag redogjorde för i mitt anförande anser att vi redan nu bör gå vidare med en lagändring. Vi behöver alltså inte avvakta rättsutvecklingen, utan vi ser redan nu att det finns fog för att ändra lagstiftningen så att det löser problematiken för alla familjer som förvägras familjeåterförening. Vi kan se att domstolarna tolkar lagstiftningen olika, och vi vill att problemet ska lösas för till exempel familjer med adoptivbarn eller för makar utan barn. Där vill vi se en förändring . Det är också krav som vi ställer . 92 (FP): Talet om massinvandring är inte bara överdrivet utan direkt felaktigt. Visst flyttar ca 96 000 människor till . Det flyttar ut ca 50 000 människor från . Precis som sade är den största delen av dem som flyttar in svenska medborgare, och dessutom finns många nordiska medborgare. Den övervägande delen den helt dominerande delen är människor som har ett arbete, får ett arbete, söker arbete, har arbetstillstånd och har arbetat när de flyttar hit. Det är forskare, studenter och så vidare. Den mindre delen är de människor som knackar på vår dörr för att söka skydd från förföljelse, tortyr och elände. Många människor flyttar fram och tillbaka över gränserna i och på många olika håll. Jag tror att denna rörlighet är bra för länderna. Den betyder mycket för ekonomisk utveckling och för utbyte av idéer och erfarenheter. I dagens betänkande diskuterar vi anhöriginvandring. Jag tror att de flesta, om de tänker efter, inser att om man har tillstånd att bo här i landet ska man också ha möjlighet att leva tillsammans med sina allra närmaste, i första hand mindre barn och samboende partner. De flesta som själva har familj kan föreställa sig hur det är att leva här och fundera över hur barnen eller annan när och kär person har det på andra sidan jordklotet. Därför har en lagstiftning som inom visserligen ganska skarpa gränser ger människor rätt att återförenas med sina allra närmaste. Det finns också ett EU-direktiv om rätt till återförening. Det är bra att EU ger en garanterad grundnivå, som naturligtvis ska följa. Det är också bra att , och andra länder, har möjlighet att vara något mer generöst än vad EU:s grundnivå innebär. När det gäller familjeåterförening i EU finns två obligatoriska huvudprinciper. Dels ska medlemsstaterna se till att minderåriga barns bästa kommer i första rummet, dels ska de ta hänsyn till familjeband. I innebär det att en kärnfamilj, normalt sett make, maka eller sambo och barn, har principiell rätt att återförenas. För vissa grupper gäller att försörjningen ska vara ordnad, som Alliansen har genomfört. De som bor i ska kunna försörja sig själva och ha en bostad ordnad. Det försörjningskravet gäller inte anknytning av barn. De är helt undantagna. För del var det viktigt när vi diskuterade försörjningskravet. Jag är nöjd med att undantaget finns. Som helhet menar vi i att reglerna om återförening är rimliga och rättssäkra, men vi driver att någon justering behövs framöver. Det var en debatt om gamla ensamma människor i andra länder som inte hade någon som tog hand om dem. Det fanns några omdiskuterade fall. Vi menar att det finns fall där det är uppenbart inhumant att kräva att anhöriga här i ska lämna en gammal ensam människa till sitt öde i ett annat land. Det är inte heller svårt att sätta sig in i hur det är att ha sin gamla mamma eller pappa långt borta. Därför menar vi i att det borde bli möjligt, under vissa förutsättningar, för en person som bor och arbetar i , som är etablerad här, att låta ensamma gamla föräldrar flytta hit. I många länder finns ingen tillstymmelse till äldrevård i det allmännas tjänst. Då är det ibland direkt omänskligt att kräva att en anhörig i ska lämna en gammal hjälplös förälder i ett annat land. Därför föreslår , och tänker driva det i diskussionen framöver, att det införs en undantagsmöjlighet för den typen av sista-länken-invandring till . Den som ansöker om uppehållstillstånd och befinner sig utanför , och vill komma hit på grund av anknytning, ska kunna identifiera sig. Vi har hört flera talare ta upp att praxis är att man kan identifiera sig ordentligt med pass och vederbörliga papper. Det ställs normalt sett höga krav på detta. I princip är det naturligtvis viktigt med tydliga och bra krav på identifiering för att motverka människohandel och olika typer av brott. Men flera talare har tagit upp att det har varit en svår situation med anknytningsärenden från . Det beror på att statsapparaten i inte fungerar. Landet utställer inte ordentliga pass och identitetshandlingar, och det finns ingen möjlighet att den vägen få fram identiteten. Det är ett ganska nytt problem, i alla fall i den omfattningen i svensk immigrationshistoria i modernare tid. I ramöverenskommelsen mellan var det viktigt att vi beslutade att starta en utredning för att säkerställa en öppning för alternativa möjligheter att fastställa identitet. Bland annat är det fråga om att se på dna-bevisning. Det är för övrigt något som redan förekommer. Sedan kom lite överraskande juridik är komplicerat domen i Migrationsöverdomstolen som säger att i avvägningen mellan kravet på hundraprocentig identitet och behovet av att återförenas med barn och familj ska man lätta på beviskraven, bland annat genom att hänvisa till trovärdiga berättelser och inte minst dna-bevisning. Domen ändrade förutsättningarna på många sätt. Just nu förbereder sig ambassader i för att ta emot ansökningar från människor som ser en god möjlighet att få ansöka om tillstånd till anhöriginvandring till . Det är bra. Det här är människor som enligt våra gällande regler normalt sett skulle ha fått tillstånd att komma in. Som flera har sagt är det oerhört viktigt att följa rättsutvecklingen. Jag är av den bestämda uppfattningen att om det första rättsfall vi ser fortfarande lämnar stora tveksamheter, så att människor som om de hade haft traditionella identitetspapper uppenbart skulle ha fått tillstånd ändå får nej till exempel ett adopterat barn som är tillsammans med fyra biologiska barn skickas hem medan de fyra biologiska barnen får stanna hos modern, något som för mig är helt orimligt får vi sätta i gång ett arbete. Så tolkar jag att vi har kommit överens i frågan. Jag litar på och utgår från att ministern också menar att han tänker följa frågan. Han har uttalat det i en interpellationsdebatt. I en sådan här debatt tar man av naturliga skäl upp frågor som på ett eller annat sätt är problematiska. Det är viktigt att framhålla att anhöriginvandringen som helhet fungerar väl med tydliga regler. Den övervägande delen av anhöriginvandringen består av nära anhöriga, ofta sambo eller make, till en person som har uppehållstillstånd i , som arbetar här och ofta är svensk medborgare. Av ca 21 000 anhöriga invandrare är bara knappt 3 000 anhöriga till flyktingar. Möjligheten att få ta med sig barn, make eller sambo är naturligtvis avgörande av humana skäl men också avgörande för att arbetskraft, specialister eller forskare över huvud taget ska kunna fundera över att flytta till ofta tillfälligt för att arbeta eller studera . De svenska reglerna som gäller detta skiljer sig inte på något avgörande sätt från de i övriga EU. Som helhet håller våra regler en bra balans mellan reglerad invandring och öppenhet. Men vi måste följa utvecklingen och vara beredda att göra justeringar när något uppenbart blir fel. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 93 (V) replik: Det är ibland lite smått märkligt att debattera migrationspolitik med de mindre borgerliga partierna som . Det låter nästan lite som olydiga handdockor. De vill egentligen så jättemycket, men sedan landar man ändå i att försvara politik. När man hör här kan man nästan få intrycket att inte står bakom betänkandet. Vi hörde här tidigare, som jag uppfattade det, markera att tålamodet för så smått börjar tryta. Det tycker jag är väldigt glädjande. Jag undrar om det också är vad jag hör hos . Hur ser på familjeåterföreningsfrågan som vi nu diskuterar? När når sin gräns för tålamodet? 94 (FP) replik: Jag har inga som helst tveksamheter om att bifalla förslaget i detta betänkande. Jag har heller inga som helst tveksamheter om Alliansens migrationspolitik i stort. Vi har sedan Alliansen bildade regering kraftigt ökat de lagliga möjligheterna att komma till utan att inskränka rättigheterna att söka skydd som flykting och asylsökande. Som helhet innebär politiken för mig en ökad öppenhet jämfört med när Socialdemokraterna med stöd av styrde . Det finns ett antal frågor som ligger mig och väldigt varmt om hjärtat. En av dem var barnundantaget när det gäller försörjningskrav. Vi är väldigt nöjda att vi fick in det. En annan är möjligheten till alternativ identifiering av anknytningsfall från i det här fallet och att den frågan löses. Vi kom därför överens om en utredning som skulle arbeta med det. har ett domstolsutslag kommit. Det är inte fråga om tålamod eller inte. Vi har en överenskommelse om att vi tycker att frågan är viktig. Exakt vad följden blir av utvecklingen är omöjligt att sia om . Men visar det sig att det kommer domar som är upprörande ur denna synpunkt kommer vi att ha en situation. Jag utgår från att vi då tillsammans kan åstadkomma ett förtydligande i lagen. Jag är inte jurist så jag kan inte säga det. Men jag hoppas och tror att redan i och med detta domstolsutslag balansen gentemot ett hundraprocentigt beviskrav ska förskjutas något och omfatta även dessa fall. Gör det inte det tänker jag kraftigt argumentera för att vi gör ett förtydligande. 95 (V) replik: Jag tvekar inte om att tycker detta. Det är väldigt trevligt att man har en överenskommelse. Men för att en överenskommelse ska ha något som helst värde krävs det att den får resultat. Det är vad min fråga egentligen gäller. säger att vi får se hur de första domarna faller. Jag har en fråga som är i två led. Det första är: Hur ser som fortlöper och som innebär att barn får vänta medan vi sitter här och avvaktar? Det andra är: Hur många personer är det som måste nekas återförening innan når sin gräns? Hur , och hur många? 96 (FP) replik: I och med att det juridiska systemet skapar en ny praxis genom den vägledande domen gick det fortare än om en utredning kommit med ett förslag senare, jag minns inte om hur många månader. Det är ingen enkel sak att ändra lagstiftning. Det får man ha respekt för. Det är omöjligt att sätta upp ett tidsmål där. Jag hoppas och tror att redan denna dom löser de flesta av problemen. Men om den inte gör det visar det sig . Förhoppningsvis visar det sig i ett praxisbildande ärende. Då är det att vi sätter i gång ett arbete. Men man ska inte underskatta hur komplicerat det är att ändra lagar. Det är en balans mellan att upprätthålla tydliga lagregler för uppehållstillstånd i och väga det mot den oerhörda betydelsen av att kunna förenas med sina barn i en familj. Enkelt uttryckt är det viktig att noga följa utvecklingen. Vid första tecken på att det inte blir som vi hoppas får vi snabbt sätta i gång ett arbete med att justera lagen. 97 (C): Det vi nu diskuterar är anhöriginvandring och reglerna som gäller för att få komma till . Varför har vi anhöriginvandring? Jo, därför att vi har en internationell rätt som reglerar att människor som behöver söka skydd undan förföljelse och krig och under andra svåra omständigheter har en rätt att söka skydd i ett land som som kan erbjuda detta. Till exempel sägs i 10 § att barn har rätt att återförenas med sina föräldrar. Det är ett område som är ganska väl reglerat i internationell rätt. Det är viktigt att man har det i bakhuvudet när man diskuterar detta. Det finns vissa internationella konventioner och regler om mänskliga rättigheter som ligger till grund för detta. Det handlar om någonting som vi diskuterade i den förra debatten . Vi har kommit allt längre från ett stadium där det rådde internationell anarki. Vi har kommit att reglera mycket svåra områden där reglerna har sin grund i gamla krigslagar. Vi började först komma överens mellan staterna att inte angripa varandras soldater när de befann sig på flykt. Den vinnande sidan skulle visa barmhärtighet och inte slakta hela arméstyrkorna. Vi började sedan reglera att det inte var rimligt att man våldtog och plundrade längs den väg man gick i krigföringen. Detta har kommit att utvecklas. Det har alltmer kommit att civiliseras, och man har respekterat de mänskliga rättigheterna. Därför har vi fått många fler av dessa internationella lagar som alla tycker är rimliga. Det som är intressant med internationell rätt är att vi ofta kan ställa oss frågan: Hur skulle jag vilja att jag blev behandlad i en situation där jag tvingades på flykt och det var krig i mitt land? Självklart vore det så att jag skulle vilja återförenas med min familj. Därför har vi ett reglemente för hur man får återförenas. I finns en respekt för att familjer kan se lite olika ut. Därför finns en undantagsregel i det svenska regelverket som säger att om det är en person som rör sig utanför den traditionella kärnfamiljen och är i ekonomisk beroendeställning till en person som har fått uppehållstillstånd i så kan den personen också få komma till . Det är också ett ganska mytomspunnet område. Senast här presenterades en rapport där man hade studerat vad man kallar ankarbarn. Det är framför allt som gärna berättar vitt och brett på felaktiga grunder, som vi fick bevisat på ett bra sätt, att ensamkommande barn kommer hit. Hela syftet skulle vara en internationell konspiration. Fattiga, ofta lågt utbildade människor i och skulle ha pratat med varandra och kommit överens: Vi ska skicka ofta våra förstfödda söner till för att islamisera och på det sättet ta över landet, och efter det ska familjerna komma. Det är nu väl dokumenterat och bevisat att så inte är fallet. Det finns också en konspirationsteori bakom islamiseringsdebatten som väl kan mäta sig med sionistdebatten som har präglat och som är väl närvarande i internationell debatt. Vi kan se nya pogromer och så vidare runt om i . Vi kan se den typen av rastänkande också återges i riksdags kammare. Flera av mina kolleger har gett bra svar på tal till , som vill börja selektera människor. Vi kommer tillbaka till detta. Idén om att det finns en internationell konspiration mellan ofta fattiga, ofta ganska outbildade människor om att ta över ett land som ligger ganska långt borta, borde te sig barock för vem som helst som har ett sunt förnuft och en liten reflexion över hur det ser ut. Troligtvis är det ett väldigt svårt beslut att fatta när det gäller de ensamkommande flyktingbarnen. Alla som har ett barn vet att varje timme man är borta från barnet kan vara otroligt jobbig. Att då behöva sätta det enda barn som man kanske har pengar till att få i väg till ett annat land måste vara ett otroligt svårt beslut. Jag kan inte ens föreställa mig vilka våndor man genomgår för att komma fram till det beslutet. Ändå finns det partier i denna kammare som säger att detta är en internationell konspiration och någonting som pågår systematiskt. Det skrämmer mig mycket. och anhöriginvandring är ett av de områden som det ofta talas om i migrationsdebatten som det riktigt stora problemet. Om man är ett parti som säger att integration är viktigt och om man ser invandringen som ett problem skulle man ha en uppsjö med lösningar när det gäller att få ordning på detta. Om vi läser i betänkandet ser vi att det är en ganska mager flora som kommer från . säger så här i sitt anförande: är en efterbliven del av utkant. Om vi inte tar till lösning, som innebär att vi ska åsidosätta asylrätten, att vi inte ska respektera , att vi ska börja selektera människor och att vi ska försvåra kärleken mellan vuxna människor är vi helt plötsligt en civiliserad och framåtsyftande del i kärna. Jag har svårt att tänka mig att den rätta lösningen skulle vara att gå ifrån internationella konventioner även om man ser att vi har stora utmaningar när det gäller integrationspolitiken. Lösningen är inte heller att försvåra för familjer att återförenas. Det är väl dokumenterat att människor som inte kan återförenas med sina familjer får det mycket svårare att bli en del av den svenska arbetsmarknaden. Det är mycket väl dokumenterat i all forskning. Jag tror inte heller att vi behöver särdeles mycket forskning, utan som många av kollegerna har uttryckt här handlar det om empati. Hur ska man kunna bli förmögen att anstränga sig på en arbetsmarknad och i en utbildning när man funderar på hur det går för ens barn som befinner sig kvar i en konfliktsituation? Jag är lite oroad. Jag är oroad över någonting som är gott. Jag tillhör dem som hoppas att det vi nu har sett från Migrationsöverdomstolen leder till att det uppdämda behov hos många somalier som finns i av att återförenas med sin familj nu kan fyllas och att detta blir verklighet. , fru talman, grundar sig min oro i att jag vet att kommer att göra allt de kan för att popularisera på detta. De talar om siffror som inte är sanna, som är lätta att granska och som finns i all offentlig statistik. , när det har funnits ett uppdämt behov , nästan , vet vi att många kommer att ta chansen att återigen få återse sina nära och kära, hustrur, makar och barn. Vi kommer att få se att många fler somalier kommer till . Det är en naturlig rättighet enligt , men något som ett parti i riksdag kommer att göra allt det kan för att profitera på. Människors lycka och detta att plötsligt kunna bli en hel människa i sin familjebild igen kommer inte längre att vara någonting som är fint. Det kommer att vara någonting som detta parti kommer att försöka använda i en billig och låg propaganda. Jag är lite förvånad över det synsätt som man har från . Jag tycker att det är väl värt att ägna mycket tid åt vad de säger. I den offentliga debatten säger man att vi aldrig talar om integrationen och att vi aldrig talar om de problem som finns. Ett stort problem är just att somalier inte har kunnat få återförenas. Om vi tittar på gruppen somalier och den socialt utsatta situation de befinner sig i är säkerligen en stor del det svarta, stora hål man har i själ och hjärta därför att man inte har kunnat återförenas med sin familj. Det verkar också råda lite olika tvivel när det gäller vad man tycker är en lyckad integrations- och migrationspolitik. Jag vet inte vilka länder det är som man menar är så bra.