prot · GZ0972 · 2012-02-17 00:00:00 — 1 § Aktuell debatt: Den organiserade brottsligheten 1 (S): Vi socialdemokrater har begärt denna debatt eftersom vi menar att det nu behövs en nationell kraftsamling mot våld, mot illegala vapen och mot den organiserade brottsligheten. Debatten har som alla vet föranletts av de senaste händelserna i . Men jag vill på en gång säga att vi inte betraktar detta som en Malmöfråga. För inte så länge sedan hade vi skjutningar i . Just nu pågår en stor rättegång i mot det så kallade . Detta är ingen Malmöfråga. Den organiserade brottsligheten finns numera dess värre fast etablerad över nästan hela . Det är ingen lokal fråga, och det är ingen regional fråga, utan det är en nationell fråga. För det krävs ett nationellt ansvarstagande om vi någonsin ska kunna klara av att vända denna utveckling. Men det krävs också att alla medborgare agerar. Det har man gjort i . Efter mordet på en 15-årig pojke arrangerades en mycket stor manifestation den största någonsin, tror man, åtminstone på mycket länge i . Det var över 6 000 människor på . I samband med det gjorde man också en namninsamling. Jag och utskottets vice ordförande kommer efter denna debatt att ta emot denna namninsamling. Över 7 000 namn har samlats in i mot våld och organiserad kriminalitet. Beskedet, justitieministern, från Malmöborna är mycket tydligt. De kräver konkreta åtgärder mot den organiserade brottsligheten och mot illegala vapen. Dessa krav ställs med rätta, dels på oss i men också på er i regeringen. Jag hoppas att dagens debatt ska bli både konkret och konstruktiv och att den ska kunna leda fram till att vi får se mer av politisk handlingskraft i dessa frågor. Det behövs verkligen . 2 (): Jag tackar och som har begärt denna debatt. Det är självklart att en sådan här central fråga måste diskuteras i riksdag. Jag delar uppfattningen att detta är en nationell fråga. tog vi från alliansregeringen initiativ till en nationell mobilisering mot grov organiserad brottslighet. Det uppenbara behov som vi såg var att säkerställa förmågan att bekämpa denna brottslighet i hela landet. Vi hade då under en följd av år kunnat se en utveckling med kriminella grupperingar som etablerade sig över landet. I storstäderna hade man byggt upp förmågan att göra insatser, men förmågan behövde utvecklas, och den behövde framför allt finnas på fler håll. Då, , hade vi precis skakats av att en åklagare i fått sitt hem skadat av en bomb. Det var ren tur att ingen människa skadades fysiskt. Alla vi som har följt med i denna diskussion vet att detta bara var en händelse och att det är en lång historia före det med rader av incidenter. Problem har vi alltså haft . Sedan denna mobilisering har mycket hänt. Jag menar att vi är betydligt kunnigare, mer kraftfulla och samlade när det gäller att möta denna typ av mycket allvarlig kriminalitet än vad vi var sju, åtta eller . Hur ser det ut ? Låt mig utgå från senaste lägesbild som kom . Den grova organiserade brottsligheten i är inte en enhetlig struktur. I finns aktörer som är aktiva på flera kriminella marknader, som driver företag och som på otillåtna sätt påverkar exempelvis rättsprocesser. har det varit flera uppgörelser i form av skjutningar och sprängningar med dödlig utgång bland kriminella. Allt oftare sker de i offentlig miljö med stor risk för allmänheten. Personer inom den organiserade brottsligheten söker nya möjligheter för att öka sina illegala vinster. Kriminella nätverk är olika och baseras på geografi, etnicitet, medlemskap och/eller byggs upp utifrån behov av specialkunskaper och förtroende eller rädsla mellan individer. Det är en ganska brokig samling vi har att göra med. Verksamheten är multikriminell. Det handlar om narkotikaförsäljning, bedrägerier, rån, utpressning, seriebrott, försäljning av smuggelvaror med mera. I många fall har brottsligheten koppling till internationella kriminella nätverk. Mobiliseringen mot den grova organiserade brottsligheten innebär att vi har en tydlig förstärkning av såväl de allmänna som de specialiserade resurserna inom rättsväsendet, men och det är viktigt många andra myndigheter som , kronofogden, , och kommunerna är med i arbetet på nationell nivå. I de regionala underrättelsecentrumen och i olika lokala grupper finns insatser också för att förebygga rekrytering och störa olika verksamheter där bland annat svarta pengar tvättas vita. Tiden medger inte att jag redovisar det arbete och de goda resultat som GOB-insatserna har gett . Däremot är det uppenbart att det finns mer att göra. Det är också Brås poäng i den utvärdering som görs. Det har blivit mycket bättre. Vi har kommit en bra bit på väg, men det finns en rad utmaningar framöver. Just nu det är naturligtvis bakgrunden till dagens debatt pågår en nationell kraftsamling mot grova brott i . Bakgrunden är bland annat åtta dödsskjutningar på med all den oro och alla de problem som det medför. Inte ens en storstadsmyndighet som den i har de personella resurser som krävs efter åtta allvarliga dödsskjutningar. Därför har särskild personal från , och poliser från ett tiotal andra myndigheter satts in i arbetet för att utreda brotten men också för att skapa förutsättningar för ett långsiktigt arbete mot allvarlig kriminalitet i och . Omkring 250 poliser arbetar nu i en särskilt inrättad organisation med just detta. Debatten med anledning av det som har hänt i har varit omfattande. Självklart är detta något som oroar och engagerar. Men en sak har jag noterat, nämligen att debatten inte präglas av påståenden om att vi har för få poliser eller att polisen inte har tillräckliga resurser. Ingen har heller nu ifrågasatt att regeringen har sett till att straffen för grova våldsbrott har skärpts. En fråga som självklart är aktuell i sammanhanget gäller vapenanvändningen och vår vapenlagstiftning. Den illegala vapenanvändningen är ett stort problem. Vi har en relativt restriktiv lagstiftning. Men regeringen kommer med förslag som bland annat innebär att betydligt fler vapenbrott direkt ska rubriceras som grova och leda till fängelse. har vi nya regler för att motverka illegal tillverkning och handel med vapen. Tullen och har ett uppdrag att arbeta för att kartlägga införseln av vapen. Vi har också aviserat en översyn av påföljderna. Kort sagt finns det mycket att göra också på detta område. Det är min bestämda uppfattning att den grova organiserade brottsligheten ska bekämpas uthålligt och med kraft. Jag ser fram emot denna debatt och hoppas på många goda bidrag till hur vi ska gå vidare i detta arbete. (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla M). 3 (S): Jag tackar justitieministern för hennes redogörelse för vad ni gjort. Jag tror att vi kan vara överens om att det är en del som har gjorts men att det inte på långa vägar räcker. När man slår upp tidningar känns det ibland som att kliva in i en amerikansk gangsterfilm. Var och läser vi om skjutningar på öppen gata, rena avrättningar. Vi kan läsa om restaurangägare som råkar ut för beskyddarverksamhet. Vi kan läsa om människor som har råkat anlita byggbolag för att bygga om huset vilka i sin tur är kopplade till olika kriminella nätverk, och när man inte är nöjd med hur bygget gjorts och därmed inte vill betala råkar man i klorna på Hells , Bandidos eller något annat av de gängen. De finns där, överallt. Vi läser om hur de hotar målsägande, vittnen, åklagare och poliser på ett sätt som vi inte har sett tidigare, hur utpressningsbrotten ökar och hur övergreppen i rättssak ökar. Jag sade tidigare att skjutningarna i inte är en Malmöfråga utan en del av ett nationellt mönster och att det just därför behövs nationella insatser. Det är regeringen som måste leda det arbetet, både när det gäller att förebygga brotten och när det gäller att bekämpa brotten. Vi socialdemokrater vill därför presentera ett program i sju punkter för vad vi tycker att regeringen ska göra ytterligare. Det är inget heltäckande program men exempel på åtgärder som vi menar att regeringen ska återkomma till med . För det första vill vi att regeringen stärker den nationella styrningen av polisens arbete mot organiserad kriminalitet. har påpekat att det brister i den styrningen. Vi vill också att ni anslår mer medel till centrala arbete. Där har vi ett förslag i vår budgetmotion som ni kan ta till er. För det andra vill vi att ni inrättar en nationell samordnare för det brottsförebyggande arbetet på nivå. Det sker mycket bra ute i kommunerna, men ni har ju lagt ned större delen av det nationella stödet till allt brottsförebyggande arbete på nivå, till exempel och som fanns tidigare. Går vi ytterligare en bit tillbaka hade vi mycket bättre nationellt stöd och utvärdering av olika brottsförebyggande åtgärder på nivå. För det tredje vill vi att ni lägger fram förslag om höjda straff för grovt vapenbrott. Vi vill att ni gör det möjligt att telefonavlyssna dem som misstänks för grovt vapenbrott. När det gäller vapenfrågan är problemet inte längre att hålla koll på de legala vapnen. har insatserna handlat väldigt mycket om att kontrollera jägarnas eller skyttarnas vapen, men det är inte det som är problemet. Det handlar inte om licensfrågor. De organiserade kriminella gängen söker inte gärna licens för sina vapen. Det handlar om att inrikta åtgärderna mot de illegala vapnen och mot de organiserade kriminellas användning av illegala vapen. För det fjärde vill vi att ni ger tullen ett tydligt uppdrag att prioritera också vapensmuggling, precis som alkohol, narkotika och tobak. Ni har inte ens skrivit in i regleringsbrevet att tullen ska prioritera vapensmuggling. Vi vill att ni utreder och ger tullen möjlighet att kontrollera ID-handlingar för personer som tas ut vid tullkontroll. De flesta människor tror nog att det redan är så, men tullen har alltså inte ens rätt att kontrollera ID-handlingar hos dem som fastnar i tullfiltret. För det femte vill vi att ni utreder en utslussningspeng i kriminalvården. I ett läge när gängkriminaliteten blir ett allt större problem är det än viktigare att man när man släpps ut från sitt fängelsestraff fångas upp av samhället med en bostadsinsats, med en insats med utbildning eller arbete så att man inte bara ställs utanför grindarna med en plastpåse. Här måste staten ta ett mycket större ansvar. För det sjätte vill vi att ni utreder möjligheten att öka kvaliteten i LVU-omhändertagandena, det vill säga de insatser vi har för att till exempel ta en del av dessa tonårskillar som är på väg ut i allvarlig kriminalitet och som ibland leder de här gängen. i regeringsställning hade vi det vi kallade där vi gick in med statliga pengar och hjälpte kommunerna med LVU-omhändertagandena. På det sättet fick kommunerna också bättre resurser att sätta in sociala insatser. Detta projekt fick väldigt bra utvärdering av då, men ni lade ned det nästan så fort ni hade tillträtt. För det sjunde vill vi att ni klargör vad som gäller för polisens infiltrationsverksamhet. Det kan vara ett effektivt medel för att komma in i de kriminella gängen och avslöja dem. Problemet är att det inte längre finns några tydliga och klara regler för vad polisen får och inte får göra i denna verksamhet. Det är ett mycket stort problem. Här finns en utredning på ditt bord, justitieministern, som du dess värre inte har gått vidare med. Här har vi alltså en rad konkreta åtgärder sju punkter. Jag tycker att justitieministern ska börja arbeta med dem . Vi har naturligtvis många fler idéer; det här var bara ett axplock. Vi kommer från vår sida att vara konstruktiva för att hitta ännu mer av konkreta insatser för att bekämpa den organiserade kriminaliteten. Vi kommer att göra vårt från oppositionens sida, men då måste också regeringen ta sitt ledningsansvar och vara mycket mer aktiv än vad man har varit. I detta anförande instämde (S). 4 (MP): Anledningen till att vi debatterar den grova organiserade brottsligheten är bland annat den allvarliga situationen i . Många skjutningar som verkar vara kriminella uppgörelser har skett . Detta har väckt många känslor och satt i gång en debatt om såväl vapenlagstiftning och tillgången på illegala vapen som problemen med att få vittnen att ställa upp och vittna och problemen med den svarta ekonomin i . vill att vi både agerar här och för att polisen på ett bättre sätt ska kunna arbeta mot den grova organiserade brottsligheten och vidtar åtgärder som slår undan grogrunden för kriminalitet genom att minska fattigdomen, arbetslösheten och den sociala utsattheten i samhället. Båda dessa perspektiv behövs för att ta ansvar för den uppkomna situationen. Att ensidigt fokusera på det ena är inte tillräckligt. Diskussionen har varit alldeles för uppskruvad. har demoniserats, och på flera olika håll har fokus verkat ligga på att skylla ifrån sig. Detta är verkligen inte läge att diskutera vem som bär skuld för vad som har hänt. Det är nu som det krävs att alla parter tar sitt ansvar för att göra situationen bättre. Grogrunden för kriminalitet ligger i olösta underliggande samhällsproblem som ojämlikhet, segregering, fattigdom, arbetslöshet, psykisk ohälsa, missbruk och barnfattigdom. Dessa faktorer är ett hot mot människors trygghet och även mot demokratin. Grunden i en grön kriminalpolitik handlar därför om att en solidarisk hållbar politik skapar ett tryggt och humant samhälle. Vi vill se förebyggande och reparativa åtgärder snarare än repressiva. Under den här debatten kommer jag att presentera gröna förslag för att komma till rätta med de problem vi ser med våld och vapen, både åtgärder för att stävja utvecklingen här och och åtgärder för att långsiktigt skapa ett samhälle där grogrunden för kriminalitet minskar och framtidstron och livsmöjligheterna ökar. Vi gröna vill rusta upp miljonprogrammet för att skapa trygga boendemiljöer. Vi vill se en nationell handlingsplan för att minska barnfattigdomen eftersom det behövs ett sammanhållet politiskt arbete kring frågan. Vi vill satsa på utbildning så att en fjärdedel av dagens unga inte ska gå ut gymnasiet utan gymnasieexamen utan kan få fler chanser att skaffa sig den avgörande kompetensen för arbetsmarknaden. Vi vill bryta den negativa trenden med fler unga arbetslösa och se till att ge unga jobb och framtidstro genom till exempel traineeprogram i välfärden och sänkta arbetsgivaravgifter. Det som behövs är en ny vapenamnesti. har krävt en ny vapenamnesti länge nu och anser att den bör genomföras . Det finns alltför många illegala vapen i omlopp, och tillgången på vapen är något som utan tvekan bidrar till fler och mer allvarliga brott. Den förra vapenamnestin var lyckad och gjorde att många tusen vapen lämnades in, även från kriminella. Det är hög tid att genomföra en ny amnesti, och jag har inte hört någon bra förklaring från justitieministern till varför denna åtgärd behöver dröja. Jag vill därför uppmana regeringen att sjösätta den reformen och inte dra ut på det . kan också i samband med en vapenamnesti tänka sig att se över och skärpa straffen för vapenbrott, inte minst då personer kopplade till gäng fått lägre straff för vapeninnehav eftersom deras gängtillhörighet setts som en förmildrande omständighet. Det har dock varit ett alldeles för ensidigt fokus på just skärpt vapenlagstiftning. Det är naivt att tro att en skärpt vapenlagstiftning skulle lösa alla problem. Hårdare straff är inte vägen framåt. Det bekräftas av all kriminalforskning. Hårdare straff avskräcker inte människor från att begå brott. Högre straff generellt leder alltså inte till lägre brottslighet. , professor i kriminologi vid , påpekar i en aktuell intervju för Second Opinion att lagändringar vanligtvis har en marginell betydelse. Det finns ett visst samhällsklimat och en viss politik som skapar optimism, självförtroende och framtidstro hos människor och ett annat som skapar oro, otrygghet och fördomar. När barnfattigdomen och trångboddheten är utbredd, när människor växer upp med missbrukande föräldrar och när ungdomar inte klarar gymnasiet eller, om de klarar gymnasiet, inte får ett jobb då är den kriminella vägen inte lika avlägsen. Vi vill vända utvecklingen och bygga ett mer inkluderande samhälle. 5 (FP): menar att det är lika viktigt att vi är energiska i arbetet för att minska utanförskap och segregation som vi är tydliga när det gäller vår övertygelse om att de människor som ägnar sig åt grov kriminalitet som dödar och förstör livet för andra människor kommer att mötas av en rättsstat som ser till att de skyldiga faktiskt kommer att låsas in. Det finns mindre geografiska områden eller grupperingar av personer i där svensk lag inte gäller fullt ut. Där den svenska rättsordningen har gått ut har en annan gått in, nämligen våldets rättsordning. Överst i denna våldets rättsordning finns en grov organiserad brottslighet som sätter upp sina egna regler. Här är man såväl åklagare och försvarare som domstol, helt på egen hand. Man tvekar inte att döda om man känner för det. Verksamheten går ut på att sälja sprit, cigaretter, narkotika och kvinnor, att utpressa, sälja vapen och ägna sig åt den kriminalitet som för stunden ger de största vinsterna. kan denna dag tyvärr konstatera att den här utvecklingstrenden har varit långvarig, liksom den mångåriga svenska flatheten mot grova brott och dess drivande aktörer. och regeringen identifierade detta tidigt, när vi tillträdde 2006. Vi identifierade det faktiskt långt före det och har bedrivit opinion för att driva på utvecklingen och komma vissa steg på vägen. Direkt vid tillträdet satte vi i gång med en ökning av de polisiära resurserna. Vi kraftsamlade polisen i insatsen mot grov organiserad brottslighet. Vi fortsatte att utveckla de straffprocessuella tvångsmedel som är nödvändiga för att bekämpa mycket grova brott och för att kunna slå enklare och bättre mot deras pengar. Vi satte också i gång med nya åtgärder för att kunna gripa in tidigare och tydligare mot unga kriminella. Vi har dessutom skärpt upp straffvärdena för grova brott och organiserade brott. Frågan är dock om det är tillräckligt. När det gäller barn som har varit inlåsta på grund av mord, rån och andra grova brott har vi skärpt upp utslussningen för just den slutna ungdomsvården. Vi har skärpt straffen för övergrepp i rättssak. Man kan konstatera, fru talman, att mycket är gjort, men mer finns att göra. Läget är allvarligt. Människors liv förstörs, och drömmar krossas i och på annat håll. Detta är nämligen en nationell fråga. Vi vet också att det är de människor som redan är mest utsatta som alltid drabbas värst. Förutom en våldsspiral ser vi även att allt yngre människor dras in i den grova brottsligheten. I alla fall känner jag som liberal en depression när man ser elvaåringar springa runt med kniv och råna folk på gatorna. Detta är en signal om en i vissa delar social kollaps. Det är inte för inte vi just nu ser den största svenska polisinsatsen någonsin i . Resurser pumpas in, och mer finns redo. Det finns faktiskt inte några ekonomiska begränsningar. Jag tycker att justitieministern har helt rätt när hon understryker att det inte är detta som åberopas. Det är andra saker man tycker saknas. Även om just nu är i fokus är dock utmaningen nationell. Vad är det då som behöver göras? Jag vill understryka att det är individer som bär ansvaret. Det är personer högt upp i näringskedjan av den grova organiserade brottsligheten som bär ansvaret, inte någon annan. De vet vad de gör, och de väljer att göra detta. De väljer att strunta i den svenska lagstiftningen och att inte bry sig om andra människor. Stat och kommun måste dock också kunna göra mer. Näringslivet kan göra mer, och ideella föreningar kan göra mer. Jag ska nu fokusera något på vad jag och tror kan vara viktigt att vi håller på med här i . Det är ändå så att vi måste lämna käbblet bakom oss vem som har gjort vad och vilket projekt som var bra och se framåt. Mycket är gjort, men mer finns att göra. Här har nämnts saker som jag tycker är viktiga. Det är den svenska polisen jag tycker att det är viktigt att polisen blir mer kraftsamlad. Jag tycker också att det är viktigt att vi ser att det projekt mot grov organiserad brottslighet som pågår i , det så kallade Projekt , kan övergå i en permanent nationell satsning mot grov organiserad brottslighet över hela landet. Dessa nätverk jobbar nämligen i hela . Det är inte avdelat till en viss storstad eller en viss region. Vänd på det! Skulle den nationella enheten mot grov organiserad brottslighet mot förmodan bli sysslolös kan vi väl använda den i framtidens polisdistrikt, polisregioner eller hur vi nu ser på den operativa polisorganisationen . Jag tycker också att det är viktigt att vi pratar om polisens kompetens. Fler analytiker, fler psykologer och fler tekniker behövs inte bara fler poliser. Vi måste våga prata om det tog upp, nämligen frågan om metoder. Det är tyst i våra rättssalar. Dessa grupperingar är ofta väldigt slutna. Se till att vi använder metoder som kan få fram bevis! Jag menar att vi måste använda oss mer av bevisprovokation än vad som är möjligt. Se till att rabattsystemet ses över! Det är väl rimligare att ge rabatt till människor som talar sanning i domstol än att vi ger stora rabatter för många brott. Vi skulle kunna vända på dessa incitament, åtminstone på försök. Jag menar också att de skärpningar vi har gjort på straffvärdet har varit riktiga. Det kan dock ifrågasättas om det är för billigt att begå grova brott i . Jag kommer att återkomma med ytterligare förslag, men kom ihåg att vi måste vara lika övertygade i arbetet mot detta som de grova kriminella! 6 (C): Vi är många som är djupt berörda av den kriminalitet som har drabbat . Det har varit närmast chockerande att gång på gång få höra att ytterligare en person har blivit skjuten till döds. Givetvis går tankarna till alla dem som mist en bror, ett syskon, en far eller en vän. Ännu vet vi ganska lite om vad som ligger bakom de åtta mord med skjutvapen som har begåtts i . Det sitter häktade för två av morden, och det finns saker som tyder på att detta är uppgörelser mellan kriminella nätverk. Det är dock polis och åklagare som utreder vad som har hänt, och jag tycker inte att vi ska dra för snabba slutsatser. Även om jag tycker att man kan ifrågasätta om inte den polisiära storsatsningen kom lite väl sent är jag som rättspolitiker och skåning glad för den förstärkning polisen i och nu fått och som är den största i . Det finns nu goda förutsättningar för att utreda morden och kanske framför allt skapa ett tryggare . Det viktiga är nämligen att rättssamhället aldrig får böja sig för de kriminella gängen. Det kommer att krävas stora insatser , men resultatet måste bli att ett stort antal av de kriminella i dessa gäng ska sitta bakom lås och bom. som polisen gör sin insats måste vi från lagstiftningssidan göra vår insats, och de kommunala företrädarna måste klara sin insats. Lagstiftningsmässigt behövs en skärpt vapenlagstiftning. Vi har tidigare hört flera tala om detta, och jag håller med om att vi behöver en skarpare vapenlagstiftning. Jag vill också se en ny vapenamnesti. Mycket av detta är på gång, men det återstår ytterligare förändringar att göra, till exempel vad gäller straffskalan för grova vapenbrott. måste man vara ärlig och säga att en skärpt vapenlagstiftning knappast skulle ha hindrat eller skulle komma att hindra att mord begås. Det är viktigt att få bort vapen från gatan och från samhället i stort, men den som är beredd att mörda är knappast speciellt rädd för att dömas för vapenbrott. När det gäller de sociala insatser som behövs till är det tyst från den socialdemokratiska sidan. Och alla ni som lyssnar ska veta att när vi normalt i den här kammaren diskuterar brukar Socialdemokraterna, liksom och även , ständigt tala om sociala insatser i stället för fler poliser och skärpt lagstiftning. Vi från och Alliansen talar kanske lite oftare om krafttag mot brottsligheten. Men i det här fallet är det märkligt tyst från Socialdemokraterna vad gäller sociala insatser.