prot · GZ0986 · 2012-03-21 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om inkommet protokollsutdrag från utskott Talmannen anmälde att ett utdrag ur prot. 2011/12:22 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från miljö- och jordbruksutskottet. 3 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2011/12:79 till justitieutskottet /12:84 till försvarsutskottet /12:85 till civilutskottet /12:92 till näringsutskottet /12:94 till skatteutskottet /12:106 till finansutskottet /12:107 till arbetsmarknadsutskottet /12:108 till socialutskottet /12:109 till justitieutskottet /12:110 och 120 till civilutskottet /12:122 till arbetsmarknadsutskottet /12:125 till miljö- och jordbruksutskottet Skrivelser 2011/12:75 till /12:114 till utrikesutskottet EU-dokument KOM(2012)102 till finansutskottet 4 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2011/12:UbU11 betänkanden /12:NU10 och NU13 5 § Genomförande av återvändandedirektivet Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2011/12:SfU6 Genomförande av återvändandedirektivet (prop. 2011/12:60) 1 (S): Det vi nu ska debattera är ett betänkade angående förslag till genomförande av och rådets direktiv om gemensamma normer och förfarande för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas utan tillstånd i EU:s medlemsstater. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2 från Socialdemokraterna. Migrationen i världen ökar, och är en del av den utvecklingen. En del kommer hit för att söka skydd, andra för att förena sig med sin familj och många för att arbeta. Oavsett skälet till att människor flyttar hit bidrar de med kunskaper, idéer, arbetskraft och företagande som har fått och kommer att få stor betydelse för utveckling. Migration handlar om människor och möjligheter. Socialdemokraternas grundläggande värderingar om alla människors lika rätt och lika värde är det som präglar våra ställningstaganden. Det är bra att människor kommer till och vill arbeta, men måste bli bättre på att välkomna dem som flyttar hit och bättre ta till vara deras kunskaper och resurser. Diskriminering av personer på grund av etnicitet, kön, religion, sexuell läggning eller ålder ska bekämpas. Vi tror att blir ett rikare land när vi lär av andra och när en mångfald av erfarenheter och kunskap tas till vara både i arbetslivet och i politiken. Vi socialdemokrater värnar den reglerade invandringen, men också rätten att söka asyl som en grundläggande mänsklig rättighet. Den utgår från människors behov av skydd och deras fruktan för förföljelse. Varje person som söker asyl måste få en rättssäker prövning och beslut inom rimlig tid. Vi vill bibehålla den tradition som har gjort att ses som ett föredöme vad gäller såväl att ge människor skydd som att vara påverkande för stabilisering och demokratisering av regioner i världen. Barns bästa ska vara vägledande vid beslut som rör barn. Barn väljer inte själva att bli migranter. Barn väljer heller inte sina föräldrar eller den situation de befinner sig i. Rätten att söka asyl är en del av FN:s deklaration om mänskliga rättigheter och en grundpelare för svensk socialdemokrati. Det är en rättighet som utgår ifrån de människor som har behov av skydd och som grundas i deras fruktan för förföljelse. Vi ser hur det riskerar att uppstå en gräns mellan EU och omvärlden som integrationen inom EU ökar. Skillnaderna mellan EU-ländernas flyktingpolitik är stor trots den ambition som finns inom gemenskapen att unionen års utgång ska ha en gemensam asyl- och flyktingpolitik. För oss är det viktigt att den höga ambitionsnivå, både vad gäller mottagande och rättsprocessen i övrigt, som merparten av riksdagspartierna står bakom också ska bli det golv som EU:s gemensamma politik ska vila på. ska ha ett generöst flyktingmottagande. Vi socialdemokrater ser därför ett behov av att bland annat begreppet synnerligen ömmande omständigheter ändras och att nuvarande praxis i ärenden som rör barn ska mildras. Humanitära organisationer och barnrättsorganisationer vittnar om att tolkningen är för restriktiv. På samma sätt som det är viktigt att säkerställa att de som har asylskäl och flyktingliknande skäl får stanna i är det också viktigt att diskutera hur återvändandet ska gå till för dem som inte uppfyller asylskälen eller som av andra orsaker befinner sig i landet utan tillstånd. Ett värdigt återvändande för de människor som får avslag på sin asylansökan är en central del i den svenska migrationspolitiken. Oavsett om personen som avvisas hade väldigt små chanser att få asyl eller inte handlar det om människor. Värdighet och humanitet måste därför prägla beslut som även går emot människors önskan om att få asyl i . Det är av största vikt att genom ett bra motivationsarbete vid avslagsbeslut kan motivera till och verka för ett värdigt återvändande. Ambitionen måste vara att i minimal utsträckning tvingas överlämna fall till polis för handräckning vid avvisningsbeslut. De etiska regler som finns inom och polis måste följas och eventuella avsteg måste utredas och hanteras utifrån uppställda regelsystem. Inom såväl EU som nationellt sluts återtagandeavtal med berörda länder. Dessa avtal kan vara en möjlighet för att finna värdiga och hanterbara former för återvändande. Det är dock viktigt att avtalen är utformade så att parterna gör enhetliga bedömningar av avtalstexterna och att dessa är transparenta för individen och samhället. Avtalen måste vidare vara utformade så att överenskommelser inte får sådana konsekvenser att de inskränker människors möjlighet att söka skydd enligt gällande konventioner. Utskottet noterar särskilt att de föreslagna tiderna för förvarstagande innebär att ligger långt under EU-snittet för förvarstider. Men om man ska vara riktigt ärlig är det knappast svårt att vara bäst i klassen om man som land har några som helst ambitioner att uppnå både en snabb, rättssäker och human asylprocess. En fråga som Lagrådet pekat på är att det i svensk rätt inte finns några bestämmelser om organisationers rätt att besöka förvarsanläggningar för att träffa personer som sökt asyl och som är föremål för ett avvisningsbeslut. Det finns inte i praktiken några begränsningar vad gäller frivilligorganisationers besök i förvar. Lagrådet förordar i sitt remissvar att organisationernas rätt till besök författningsregleras, något som vi inte tillstyrkt då vi inte vare sig kan eller vill kategorisera vilka organisationer som ska ha rätt till besök vid ett förvar. Det är något som vi anser skulle kunna bli resultat av en lagreglering. Så länge vi inte ser att organisationer förhindras besöka förvarstagna är det rimligare att avstå från reglering. Men skulle en sådan utveckling ske kommer vi heller inte att vara främmande för att väcka frågan om lagreglering. Med detta avslutar jag mitt anförande. 2 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationer nr 4 och 7. Den proposition vi har att ta ställning till är som tidigare nämndes Genomförande av återvändandedirektivet. Det innebär ett införande av gemensamma regler inom EU för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas illegalt i medlemsstaterna. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen och . Propositionen är ytterligare ett tecken på att får ett allt större genomslag för sin hållning. Trots att fört en politik för asyl och migration som varit en av världens mest liberala och därmed mest ansvarslösa driver nu igenom att vi ska bli än mer liberala och ansvarslösa. Det är alliansregeringen som låter dem göra det. Detta har vi konstaterat tidigare, och vi ser gång på gång hur det upprepas. Det tas ständigt nya små steg i den riktningen. Jag är tämligen säker på att det kommer att upprepas framöver. Genomförandet av återvändandedirektivet kommer knappast att utgöra kulmen för samarbetet när vi betraktar det i backspegeln. Det känner jag mig också ganska säker på. En uttalad målsättning med samarbetet har varit att just hålla borta från inflytande över frågor som asyl och migration. Det är en strategi som vi har sett misslyckas i många andra europeiska länder. Många försök att frysa ut de partier som förespråkar en mer restriktiv asyl- och invandringspolitik som gör i har i slutänden resulterat i ett starkare stöd för dessa partier. Det är därför som jag gärna vill passa på att informera de väljare som eventuellt lyssnar att det är alliansregeringen och som bär ansvaret för politik på dessa områden. Det är en politik som jag är övertygad om att en majoritet av svenska väljare inte vill ha. För att då komma in på det aktuella ärendet, den aktuella propositionen, vill jag först säga att vi sverigedemokrater menar att beslut om vilka som ska tillåtas uppehålla sig i ett land ska tas på nationell nivå. Det är egentligen lika självklart som att vi själva ska kunna bestämma över vilken välfärdsnivå vi vill ha, hur mycket vi vill satsa på infrastruktur, forskning och utveckling och inte minst det är något som vi faktiskt verkar vara helt överens om i den här kammaren det svenska folkets urgamla rätt att sig själv beskatta. Jag valde att nämna det sista om beskattning just därför att jag själv satt i skatteutskottet fram till ganska . Men menar att det är precis lika självklart att vi i själva ska avgöra vilka utlänningar som ska tillåtas flytta till och vilka som ska tillåtas uppehålla sig i . Det ska inte bestämmas från utlandet. Även här ska vi följa principen: Ej lagar på oss trugas. I det här fallet har vi en proposition som ser ut att antas, eftersom regeringen gör upp med . Vad man gör är att man lägger sig på miniminivån i direktivet i några olika avseenden. Jag tänkte ge två exempel. När det gäller återreseförbudets längd för en utlänning som uppmanats lämna landet inom och som trots detta vägrar att lämna landet föreslår regeringen ihop med ett återreseförbud . Det återreseförbud som tillåts av direktivet och som rekommenderas av kan sättas till . Remissinstanser som har yttrat sig i frågan är allt från och Säkerhetspolisen till , , , och . Ingen har haft något att erinra mot utredningens förslag om maximalt återreseförbud. menar att ett återreseförbud för den som vistas illegalt i och som vägrar att frivilligt resa hem i allra högsta grad är rimligt, och det är något som delas av och samtliga remissinstanser. Men regeringen och bortser från dessa instanser och insisterar . alternativ till regeringens förslag är att återvändandedirektivet genomförs med tillägget att återreseförbudet som regel ska sättas till . När det gäller tidsgränser för hur länge en utlänning får hållas i förvar lägger sig alliansregeringen och återigen på en lägre nivå än vad utredningen föreslår. menar att det självklart är bäst för alla inblandade parter om den tid som en utlänning måste hållas i förvar blir så kortvarig som möjligt men att det ska vara tillåtet att hålla utlänningen i verkställighetsförvar och om synnerliga skäl föreligger så länge som 18 månader. Det handlar alltså om utlänningar som illegalt befinner sig i , som vägrar lämna landet, som vägrar samarbeta och som försöker obstruera in i det längsta för att beslutet inte ska kunna verkställas. Inte heller här tycks remissinstanserna ha så mycket att erinra. Det var någon som menade att 18 månader inte kan rymmas inom definitionen av verkställighetsförvar, men värre än så var det inte. Till detta kan också läggas att regeringens och förslag på förvarstider ligger långt under EU-genomsnittet, precis som föregående talare sade. menar att vi nog bör justera vår lagstiftning med anledning av det. Innebörden av reservation är alltså att återvändandedirektivet genomförs men med tillägget att återreseförbudet sätts till och att tidsgränsen för förvar höjs. Det innebär inte att vi är mindre kritiska till att vi anpassar vår lagstiftning efter direktivet, men det innebär att vi erbjuder ett alternativ som bättre tillvaratar intressen. 3 (V): EU-språk är ofta ganska abstrakt. Det är svårt att veta vad som gömmer sig bakom den byråkratiska ytan. Det är därför viktigt att vi inte låter den språkliga distansen ta över och skymma det vi egentligen talar om, en human och generös flyktingpolitik med värdighet och respekt för mänskliga rättigheter i alla delar. Det är inte minst viktigt när vi diskuterar så genomgripande intrång i en persons liv som tvångsutvisning och förvar. Återvändandedirektivet är en EU-produkt med på nacken, och direktivet ska nu implementeras i svensk lag efter en uppgörelse mellan den borgerliga alliansen och . har ända från början varit starkt kritiskt till direktivet som sätter upp gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas utan tillstånd i medlemsstaterna. Vi menar att direktivet utgör ytterligare en byggsten i Fästning . Men med detta sagt återstår nu att försöka mildra direktivets konsekvenser, att göra det dåliga mindre dåligt. stod jag här i kammaren i en interpellationsdebatt med migrationsminister . Temat då var utvisningar till tortyr. Liksom förut hänvisade migrationsminister till att den sökande har fått en rättvis och individuell asylprövning och framför allt att det är viktigt att ärendet får ett tydligt slut. Frågan vi debatterar har tydliga kopplingar till gårdagens debatt, för i samband med genomförande av återvändandedirektivet lyfts även frågan fram om vad vi kan göra för att övervaka att det tydliga slutet inte innebär kränkningar av mänskliga rättigheter, som till exempel rätten att slippa utvisning till tortyr. Pastor , som tvångsutvisades för , vet rent fysiskt vad detta tydliga slut kan innebära. Genom bland annat har vi kunnat följa hur pastor efter ankomst till landet fördes till en källare och fick utstå utfrågningar och misshandel. Skadorna finns väl dokumenterade i en rapport som sammanställts av samarbetspartner i landet. Vilket ansvar har vi i , herr talman, för denna tvångsutvisning till tortyr? Och vad hjälper det pastor att han fått en individuell och rättssäker prövning av sitt ärende om han ändå utsattes för detta när han återvände? Det är inte utan att man kommer att tänka på sannolikhetsberäkning i fråga om kärnkraften. Vad gör vi när det som inte får hända ändå händer? Och hur följer vi upp och drar lärdomar av en sådan tragedi? Det finns faktiskt förslag som berör just detta, herr talman. En medlemsstat ska enligt återvändandedirektivet sörja för ett effektivt övervakningssystem för påtvingade återvändanden, det vill säga det måste finnas instanser som övervakar att individers rättigheter tillgodoses i samband med avvisningsbeslut. Även EU-kommissionär har betonat att övervakning från utomstående bör finnas vid tvångsavvisningar. Kommissionen har föreslagit att det kan vara en person från en frivilligorganisation som är med under hela processen för att se att värdighet och grundläggande rättigheter för den person som ska utvisas respekteras. Regeringen och hänvisar i propositionen till förvaltningsdomstolarna, och Justitiekanslern. JO och JK, menar vi, är speciella granskningsorgan och har inte den tid eller de resurser som krävs för att vara ett allmänt övervakningsorgan. Just därför bör ett särskilt övervakningssystem, med resurser och kompetens, som övervakar att individers rättigheter tillgodoses i samband med avvisningsbeslut införas. Vi är inte byråkrater. Vi är politiker. Och vi har ett ansvar att skapa förutsättningar för en flyktingpolitik där ingen får erfara de smärtsamma konsekvenserna av ett felaktigt beslut på sin egen kropp. Därför är det för mig mycket svårt att förstå varför regeringen och väljer att säga nej till ett sådant övervakningssystem vid tvångsutvisning. En migrationspolitik värd namnet ska ge skydd åt dem som behöver det men även vara särskilt vaksam när det gäller utsatta grupper. Några av de allra mest utsatta migranterna i världen är de barn och vuxna som har utsatts för människohandel. anser liksom , Amnesty och Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar att offer för människohandel bör undantas från kravet på återreseförbud i utlänningslagen. Att straffa offer för människohandlares kriminella och grymma behandling är inget vi ska göra i . På samma sätt instämmer vi med , samt , , i att ett LVU-omhändertagande bör vara ett så kallat verkställighetshinder enligt utlänningslagen. Regeringen bör därför genomföra en ändring av lagen som innebär att LVU-omhändertagande räknas som verkställighetshinder. Skyddet av barnet och dess rätt till ett tryggt liv får inte vara beroende av ursprung eller juridisk status. Barnperspektivet upphör inte att gälla för att barnet eller dess föräldrar har ett utvisningsbeslut. Med detta ställer jag mig bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 3 och 5. 4 (M): debatterar vi SfU6 och genomförandet av återvändardirektivet. Det handlar om gemensamma normer och förfaranden för de tredjelandsmedborgare som inte har rätt att vistas i . Genomförandet av direktivet innebär att nu tar ytterligare ett steg i riktning mot en gemensam europeisk asylpolitik. Det är det här som direktivet handlar om. Om en tredjelandsmedborgare får sin ansökan om uppehållstillstånd avslagen måste denne lämna . Regeringen föreslår en tidsfrist för frivillig avresa som är respektive . ska man lämna landet. Det är reglerad invandring. Om det finns risk för att utlänningen avviker eller om denne utgör risk för allmän ordning kan man låta bli att lämna en tidsfrist. Om en person inte frivilligt lämnar landet när denne fått avslag på sin ansökan ska ett återreseförbud utfärdas. I normalfallet, när man bara inte har lämnat landet , ska återreseförbudet gälla . Om en tredjelandsmedborgare motsätter sig att bli utvisad eller avvisad kan man dock använda tvångsmedel, men det ska vara en absolut sista utväg. Regeringen avser också att genomföra en nationell lagstiftning som stämmer överens med grundläggande rättigheter och där vederbörlig respekt för tredjelandsmedborgarens värdighet och fysiska integritet visas. Att finna värdiga och hanterbara former för återvändande är väldigt viktigt. Värdighet och integritet är honnörsord. Också i portalparagrafen i utlänningslagen betonas vikten av att en utlänning inte ska utsättas för onödiga frihetsinskränkningar. Verkställighetsförvar får ske endast när det är nödvändigt för att förbereda eller genomföra en avvisning. Om man ska besluta om verkställighetsförvar krävs det att det finns risk för att personen avviker eller håller sig undan. Verkställighetsförvar ska vara om det inte finns synnerliga skäl, för då kan tiden förlängas . I alldeles speciella fall kan förvarstiden vara så lång som , men det är i undantagsfall och gäller inte utlänningar som har begått allvarliga brott. Som jag tidigare sade: Förvarstiderna i ligger långt under snittet i EU. Det är jag jättestolt och glad över, för det stärker min uppfattning om att den generösa, humana och rättssäkra asylpolitik som regeringen står för är rätt väg att gå. I direktivet finns också ett krav på effektivt övervakningssystem. I finns det olika instanser som övervakar utlänningars rättigheter, bland annat förvaltningsdomstolarna, JO och JK och så vidare. Vi har också frivilligorganisationer som övervakar utlänningars rättigheter, och de besöker regelbundet . Jag är därför inte orolig för att just den delen av övervakning inte skulle fungera. När det gäller ensamkommande barn får avvisning inte verkställas om man inte vet att barnet kommer att överlämnas till en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en lämplig mottagningsenhet i mottagarlandet. Här är regeringen mycket tydlig och vill införa en ny bestämmelse i utlänningslagen där det klargörs att det endast är sådana enheter för mottagande som är väl lämpade att ta hand om barn som kan komma i fråga. Också här är det portalstadgan i utlänningslagen om barnets bästa som gäller. Den svenska regleringen i förvaltningslagen, förvaltningsprocesslagen och ger också ett visst utrymme att avstå från att anlita tolk eller från att översätta beslut, muntligt eller skriftligt. När man gör en behovsprövning gällande översättning får man beakta det som utlänningen själv säger att denne har behov av eller om denne begär att en sådan ska göras. Tolk eller översättning behöver alltså inte undantagslöst vara tillgänglig. Det räcker även att översätta de viktigaste delarna i en dom eller ett beslut, som man lämnar information om de rättsmedel som finns. Det räcker också att personen själv anger vilket behov han har. I trygg förvissning om att regeringen med migrationsministern i spetsen arbetar för ett humant, rättssäkert och generöst asylsystem för hela Europeiska unionen och därmed också för yrkar jag bifall till förslaget i SfU6. (Applåder) I anförandet instämde (M). 5 (MP): EU:s gemensamma migrationspolitik är under utveckling. , flyktingmottagande och arbetskraftsinvandring är bara några av de områden som är föremål för harmoniseringsprocessen. Detta sker som tongångarna i den europeiska migrationsdebatten är mycket hårda. Vi ser alltför ofta hur de främlingsfientliga partierna runt om i sätter agendan på ett sätt som påverkar både debatt och politik. När kom in i i samband med valet var vi många som var oroliga att skulle gå samma väg. de gröna ingick därför en ramöverenskommelse med regeringen för att vara med och driva på för mer öppenhet och humanitet i svensk migrationspolitik. presenterade vi ett rättssäkerhetspaket som bland annat innebär en helhetsöversyn av Lifos. Förbättringar av landinformationssystemet ökar förutsättningar att inte utvisa människor i strid med våra internationella åtaganden. Överenskommelsen innehåller även stärkt rätt till familjeåterförening, vård och skola för papperslösa och mycket mera. Men är också en del av EU och påverkas därför av nödvändighet av migrationspolitikens harmonisering i unionen. Det är i denna kontext som återvändandedirektivet måste förstås. och regeringen har inom ramen för den migrationspolitiska överenskommelsen tagit fram en proposition för genomförande av det så kallade återvändandedirektivet. Det är ingen hemlighet att inte i grunden är förtjust i det här direktivet. Det innehåller visserligen förändringar som innebär en stärkt rättssäkerhet, men vi tvingas också införa regler som går i motsatt riktning jämfört med vår migrationspolitiska vision. EU-direktivet medför exempelvis att återreseförbud ska meddelas om en person som har beviljats en tidsfrist för frivillig avresa inte har lämnat landet när tidsfristen har löpt ut. Återreseförbud får dock upphävas om det finns särskilda skäl för att förbudet inte längre ska gälla. Men är, liksom EU:s alla andra medlemsstater, skyldigt att genomföra direktivet, och har därför varit starkt pådrivande för att den svenska tillämpningen av direktivet ska bli så human som möjligt. Resultatet har blivit att propositionen därför innehåller de kortaste tiderna för återreseförbud i hela EU. Direktivet medger återreseförbud , men i propositionen föreslås alltså en begränsning till återreseförbud. Direktivet behandlar också verkställighetsförvar. finns ingen tidsbegränsning för detta över huvud taget i . införs en maxgräns för hur länge en person kan hållas i förvar och dessutom en begränsning som är bland de lägsta tiderna i hela EU. Detta är ett steg i rätt riktning och en stor framgång för rättssäkerheten för de förvarstagna. Enligt propositionen får en person inte hållas i verkställighetsförvar om det inte finns synnerliga skäl för en längre förvarstid. Även om synnerliga skäl föreligger får en utlänning inte hållas i förvar . I propositionen står att situationen gällande tillsynsorgan vid avvisning och utvisning inte föranleder några författningsändringar . Detta nuläge är begränsat till denna proposition, och har redan lyft fram frågan i de fortsatta diskussioner vi har med regeringen. Förändringarna innebär också att barnets bästa tas i beaktande på ett tydligare sätt jämfört med tidigare, vilket öppnar upp för en förmånligare behandling för hela familjen.