prot · GZ09125 · 2012-06-07 00:00:00 — Därför är konvention om bekämpandet av människohandel som ratificerade 2010 ett viktigt instrument, just på grund av sin mångsidighet. Den är inriktad på att inte bara skydda offer för människohandel utan även på att förhindra handeln och se till att förövarna inom trafficking hamnar inför rätta. Om människohandel är ett alldeles för vanligt förekommande brott är tyvärr våld mot kvinnor och våld i hemmet ännu mer förekommande. Dessutom är det ett brott som i många av medlemsländer fortfarande inte betraktas som ett brott utan som en privat angelägenhet. Därför är det så viktigt att konvention om våld mot kvinnor och våld i hemmet öppnades för signering vid ministermötet i och då undertecknades av . Vi har inte ratificerat det ännu, vilket har påpekats, men arbetet med att analysera konventionen och överväga vilka åtgärder som krävs för att ska kunna skriva under pågår i . Det ska enligt direktkontakt redovisas enligt plan, det vill säga . Till protokollet kan tas att jag också är frustrerad över att det ska ta sådan tid. Som vi vet finns det dock två olika sätt att hantera ratificeringar: Antingen gör man utredningsarbetet och anpassar lagstiftningen innan man ratificerar, eller så kör man bara på och ratificerar, men det blir inte nödvändigtvis mycket mer för det. Man kan väl säga att jag hyser betydligt större tilltro till modell, där vi kommer att ratificera, än till modell, där man var först med att ratificera. Jag är nu på upploppet, hoppas jag, i arbetet med en rapport med titeln konsekvenserna av kriget mellan och eller krigen kanske vi ska säga mer korrekt. Jag kan bara understryka vikten av att vi i behåller vår tydliga hållning i ministerkommittén för att behålla frågan om krigen mellan och på agendan. Vi kan inte ge vika för de påtryckningar som pågår i en motsatt riktning. Det var ett krig mellan två av våra medlemsstater i , och måste vara med och lösa det. har tagit viktiga steg för att lösa levnadsförhållandena för de mer än 250 000 internflyktingar som är resultatet av krigen, men stabiliteten är fortsatt mycket skakig. Det finns i praktiken väldigt små eller inga möjligheter alls att resa över den nya så kallade gränsen för att träffa släktingar, döda eller levande, eller för att studera, se om sina fastigheter och så vidare. Dessutom kan jag inte annat än säga att det är ytterst provocerande att se hur bygger upp kompletta militärbaser utmed dessa så kallade gränser. Vi kan inte ha en stelfrusen konflikt mellan två medlemsländer, låta en kvarts miljon medborgare hänga i limbo och bevara trovärdigheten som mänskliga rättigheters första försvarare. Vi måste hitta en lösning, och det brådskar. Som ordförande för utskott för jämställdhet och icke-diskriminering vill jag avsluta detta anförande, som alltså bara har rört vid ett fåtal av de frågor vi sysslar med, med att återigen varna för de bakåtsträvande krafter vi som ofta bevistar tillställningar tyvärr alltför ofta ser. Jag menar inte bara . Det är mycket välorganiserade grupper som färgas av medeltida värderingar när det gäller familjer, kvinnors rätt att bestämma över sina egna kroppar och hbtq-personers rättigheter men också andra frågor rörande så skulle de väl föredra att kalla det allmän moral och sedlighet. Det är illa nog att de har både ett direkt och ett indirekt inflytande på den politiska dagordningen, men, fru talman: oss ändå aldrig glömma att det är den tysta massan som till slut blir det största hotet. Vi andra, som tycker att de mänskliga rättigheterna faktiskt ska omfatta alla och att det är upp till var och en av oss att bestämma vem vi älskar, hur vi älskar, om vi väljer att avsluta en graviditet, om vi vill gifta oss och så vidare det är när vi tystnar som det verkligen blir farligt. Att en premiärminister i ett av medlemsländer nu driver ett totalförbud mot abort måste bemötas på ett tydligt sätt. Jag vill att ska bli en del av , men då kan man inte ha egna spelregler. Då måste man faktiskt vilja vara en del av det moderna samhället. Därför är jag väldigt glad att vi lyckades få till stånd ett gemensamt, enat uttalande från nämnda utskott på samma tema. Den debatten måste fortsätta. Det finns inga tvivel om att måste bli, som det så populärt heter, smalare och vassare definitivt. Jag är dock glad att den svenska delegationen samlat har kunnat stå upp för alla de mänskliga värderingar jag har gått igenom. Vi tror att alla människor har samma värde. Vi tror att kvinnor ska ha makten att bestämma över sin egen kropp. Vi tror att yttrandefriheten och tryckfriheten måste försvaras vareviga dag. Det är min innersta, innerliga önskan att vi fortsatt kan ha ett genomgott samarbete inom den svenska delegationen. Det kan jag mycket tacka våra två tidigare talare här för. behövs, och gör skillnad, inte minst i . Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. 134 (C): Som har sagts är mänskliga rättigheter universella. Vi talar inte om dem bara när vi talar om rapport från . Vi lyfter fram dem i i stort sett alla våra betänkanden. Mänskliga rättigheter är universella och ömsesidigt förstärkande. är, fru talman, den samlade mötesplatsen för länder som har till uppgift att hävda, förstärka, uttolka, driva på, bevaka och värna allting för att göra vår kontinent till en starkare kontinent för mänskliga rättigheter för alla människor, oavsett varifrån man kommer, vad man tror på, vem man älskar, vad man har för språk eller annat som skulle kunna vara skiljande. Precis som har sagts tidigare är inte bara en jovialisk plats. Vi har många utmaningar som vi gemensamt står inför. Det har tidigare i debatten berörts nationalism som tar sig nya former, till exempel hatbrott mot människor med hbtq-profil, att man försöker förhindra möten, oavsett om det är demonstrationer för rätten att älska vem man vill eller för rätten att fritt få välja vilka som ska få styra, som på torgen i . Vi möter extremism i olika former, och det är naturligtvis något som vi har tidigare erfarenheter av. kom till just för att säkra att inte dessa erfarenheter skulle behöva drabba nya generationer, så det är verkligen ett uppdrag för oss alla att verka för att slå hål på de bubblor av extremism som syns på vår kontinent . Vi ser det naturligtvis också när vi talar om hur det står till med mänskliga rättigheter och med frihet. Vi har inte i den här debatten tagit upp romernas situation. Men det är alldeles entydigt när vi följer utvecklingen på vår kontinent att romerna är en av de grupper som drabbats oerhört hårt av diskriminering och som inte får uppleva mänskliga rättigheter på lika villkor. Vi har alla ett ansvar att där försöka åstadkomma förändring. Vi ser det också när vi tittar på journalisternas arbete på vår kontinent, där det på många ställen är stora svårigheter för journalister att verka och arbeta. Man hotas, man dödas, man fängslas, man häktas och sitter länge i länder som till exempel för just viljan att rapportera, skapa en fri debatt och granska de ledande företrädarna för landet eller på annat sätt bidra till öppna dialoger och samtal. Vi har alltså många områden, i ärlighetens namn, och det finns en källa att ösa ur för oss alla i . Situationen i har berörts tidigare, och jag kan bara i allt väsentligt instämma i att situationen för mänskliga rättigheter är mycket oroande. berörde Jablokopersonerna som fängslades i . 18 personer, bland annat ledaren, häktades för att de hade befunnit sig ute. Det är en vitrysk varning att när man applåderar på torgen i kan man hamna i häkte och fängslas. Den utvecklingen vill vi inte se på fler ställen. Vi har ett ansvar att ta debatten. Den lagstiftning som har kommit på plats i duman är förödande för den ryska utvecklingen. Måtte vi få upp den diskussionen tydligt så att vi får till stånd en förändring i den delen. Mötesfrihet är naturligtvis en av de grundläggande rättigheterna liksom rätten att demonstrera, rätten att samlas, rätten att organisera sig och så vidare. och har också berörts, och här kan jag också i många stycken instämma. Jag delar helt klart den uppfattning som har uttryckts tidigare om premiärministerns angrepp på kvinnors rätt att fritt och utan frågor från andra avgöra och äga rätten till sin kropp. Det är förödande och en diskussion som vi måste föra med företrädare för så att man också där ser upp. Den tendens som finns där finns också på många andra ställen där rädslan för den så kallade demografifaktorn visar sitt ansikte. Rädslans apostlar har vi många av, och många tror att det är bakåt man ska gå och inte framåt. Det är som sagt något att se upp med. Jag har besökt många länder där jag hört likartade tongångar, om än inte så tydligt uttalade, på vår kontinent, inte bara i . Också har berörts. Det fanns vissa förväntningar på att jag skulle säga mer om , men som varande rapportör får kammaren och fru talmannen ursäkta att jag inte har möjlighet att gå in närmare på den Ungernrapport som bereds till den parlamentariska församlingen och ytterst till dess granskningskommitté. Det är ett arbete som pågår, och det framgår av betänkandet att vi kommer att få ta del av de yttranden som lämnat. Jag fick fyra nya yttranden och fler kommer. Det är en del av underlaget men inte den enda, för vi har inte att bedöma paragrafer, utan vi har att bedöma helheten. Situationen i är alltså föremål för mycket granskning. Jag kan bara säga, fru talman, att det som är positivt här är att vi har ett mycket bra samarbete och en mycket tydlig kontakt med EU. EU hänvisar i det här fallet tydligt till det bredare uppdrag och mandat som ligger hos och att man på det sättet inte vill snäva in granskningen av utvecklingen i . Det tycker jag är välkommet, inte minst därför att det ligger i den anda som vi arbetat för när det gäller att få en anslutning till vår gemensamma grundtext, för mänskliga rättigheter. Den syftar till att skapa en gemensam legal yta för alla människor på vår kontinent och alla medborgare i länder. Tyvärr, som sagts tidigare, har vi inte lyckats. Det hänger inte i det här skedet på , utan det hänger på EU och inre vånda hos vissa medlemsländer. har väl arbetet ändå tagit sig upp ur startblocken och en process är inledd för att försöka driva på framåt. Vi får hoppas att det fungerar och att det inte i nästa skede blir som sätter klackarna i backen för att bromsa den utveckling som vi alla vill se, nämligen en anslutning av EU till . Avslutningsvis, fru talman, ska jag kort kommentera det som finns i en del av reservationerna. Jag tycker att frågan om rysk konstitutionell analys har diskuterats i tillräcklig grad. Jag noterar också att konventionen om bekämpande av människohandel, konventionen mot våld mot kvinnor och våld i hemmet och konventionen mot sexuell exploatering av barn är på gång. När vi i betänkandet hänvisar till en lagrådsremiss och en proposition och kammaren får ett förslag på sitt bord att kräva en skyndsammare process av regeringen känns det, fru talman, som ett stort slag i luften. En skyndsammare process när vi är framme vid målsnöret skapar inte kraft i processen för att få en konvention ratificerad. Jag är glad att vi har kommit så här långt, och jag hoppas att vi får debatt och tar beslut . Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 135 (KD): Jag tror att vi alla som debatterar utrikesutskottets betänkande 17 om brinner för mänskliga fri- och rättigheter. Även om motionerna som väckts till följd av regeringens skrivelse 2011/12:82 avstyrks tror jag att vi alla sympatiserar med en stor del av innehållet. Vi har ett gemensamt mål, och det är snarare vägen som ska ta oss fram till målet som kan skilja oss åt. är en institution med anor och har alltsedan grundandet spelat en viktig roll för mänskliga fri- och rättigheter. har införlivat i vår lagstiftning, och den spelar därmed en daglig roll i värnandet av människovärdet, inte minst i när vi stiftar lagar. för mänskliga rättigheter i är också en viktig institution som berörs i betänkandet. Inte minst är domstolen viktig som en påminnelse om att det primärt är mot staten vi behöver garantera de mänskliga fri- och rättigheterna och att den enskilde medborgaren av sig själv har rättigheter som statsmakterna inte har gett honom eller henne och som de därför inte får beröva medborgaren. Staten får inte kränka individens eller familjens fri- och rättigheter. och kommissionär för mänskliga rättigheter en position som fram till innehades av gör också viktiga insatser. Flera av oss som debatterar dagens betänkande ingår dessutom i den svenska delegationen till Pace, , och vill på olika sätt lyfta fram det lika, höga och okränkbara människovärdet som en viktig bas för alla politiska beslut. Även om våra resolutioner och rekommendationer inte är av bindande legal natur utgör de genom sin moraliska tyngd viktiga beslut som vi i har att förhålla oss till. Då det är vad vi förväntar oss att länderna som särskilt pekas ut i betänkandet gör måste vi själva leva upp till Paces resolutioner och rekommendationer. De konkreta frågor vi debatterar har sprängkraft. när grundades var världen i begynnelsen av det , och kommunism höll på att utbreda sitt mörker över stater som är fria stater som dock är uppe till debatt för brister i respekten för mänskliga rättigheter. Utskottet framhåller att det finns skäl att följa utvecklingen i . Det gäller dels de mänskliga rättigheterna, dels den betydande militära upprustning som sker under Putins ledning. Regeringen kommer, som konstateras, att lämna en speciell redogörelse och bedömning av den konstitutionella utvecklingen i i sin nästa skrivelse om verksamheten i . Något som jag tänkte på när jag läste igenom betänkandet och som även vi i riksdag behöver ta till oss är betoningen på yttrandefrihet. I betänkandet är det och som med rätta nämns, men jag gör också kopplingen till den aktuella debatten om skolavslutningar i kyrkan. har nämligen gått ut med direktiv till landets förskolechefer och rektorer som i förlängningen kan innebära något som liknar censur för präster. Rektorerna ska fungera som ett slags censorer och i förväg förvissa sig om vad prästen ska säga. Han eller hon får nämligen inte säga vare sig välsignelser eller böner eller nämna den kristna trons bekännelse till en högre makt. Att vi i ska ställa krav på och är självklart, men vi måste också, även om det rör en betydligt mindre sak, sopa rent framför egen dörr. Yttrandefrihetens grundläggande värden måste få gälla även för kyrkan och prästerna. Det finns, som förut sagts, en lång rad frågor man skulle kunna tala sig varm för. Jag vill nämna tre saker. För det första är det konventionen om bekämpande av människohandel som jag är mycket glad över att har ratificerat. För det andra är det konventionen om våld mot kvinnor och våld i hemmet som jag som kristdemokrat menar att vi också bör ratificera när utredningen om konsekvenserna är klar. För det tredje är det konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Även här arbetar med frågan om ratificering, vilket står helt i samklang med vad vi kristdemokrater vill se. Vi kämpade ju som enda parti mot barnpornografi och lyckades vända opinionen så att det blev olagligt. Denna fråga ligger helt i linje med värnande av barns integritet och höga värde. Jag ska avslutningsvis säga några ord om könsselektion. Jag är glad att vi i står enade mot de så kallade flickaborterna. Alla vi som finns representerade i röstade ju också för den resolution som nämns i betänkandet, resolution som antogs . På ett annat ställe i betänkandet kallas den en särskild resolution och det är den verkligen, för här tror jag att vi når roten i människovärdesfrågan. Att vi i betänkandet nu också tar aktiv ställning mot flickaborterna är något jag vill tacka mina allianskolleger och majoriteten i utskottet för. Regeringens hållning är tydlig när den genom socialminister säger: Utvecklingen inom fosterdiagnostiken innebär att det är möjligt att tidigt få reda på barnets kön. Att göra abort för att fostret har fel kön innebär att grundläggande etiska värden som människovärde och integritet hotas. I de länder där könsselektiva aborter förekommer bidrar de också till att förstärka ojämlikheten mellan könen. Samhället ska präglas av en fast värdegrund som handlar om båda könens lika rätt. Könsselektiva aborter måste därför motverkas. Frågan bör ses ur ett jämställdhetsperspektiv och som en diskrimineringsfråga där kvinnors och flickors status och lika värde måste stärkas. Som sagt ställde sig den svenska delegationen till enhälligt bakom resolution . Senast ska som medlemsnation tillsammans med alla andra länder rapportera tillbaka till vilka åtgärder som vidtagits i enlighet med resolutionen. I ställde sig den svenska delegationen bakom att ska motarbeta könsselektion och könsselektiva aborter på olika sätt, såsom att stimulera forskning på orsakerna till prenatal könsselektion, att uppmuntra vården att ta fram riktlinjer för att motverka prenatal könsselektion och att introducera lagstiftning för att förhindra könsselektion. Som utskottet noterar innebär detta att ingen ändring behöver göras i abortlagen, 1974:595, utan det handlar snarare om rutiner inom vården. Även här har vi i riksdag en moralisk skyldighet att fatta de beslut som gör att vi lever upp till den höga bekännelse som både utskottet och ger uttryck för. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet och avslag på samtliga motioner. 136 (SD) replik: Jag får inte riktigt ihop detta. säger att det här är en viktig resolution och att han är glad över att samtliga ställer sig bakom den och att det är viktigt att gör vad som behövs för att leva upp till resolutionen. skriver i sitt medicinsk-etiska program att målsättningen är att fosterdiagnostik enbart ska användas i livets tjänst, inte för att förhindra att barn med oönskade egenskaper föds. Jag vet att i en motion har skrivit att vårdpersonal bör avråda från könsselektiva aborter. Det är bra och något som jag också stöder. Jag får inte ihop det med att ni röstar emot vårt förslag att införa ett regelverk som ska försvåra könsselektiva aborter. Det vi har föreslagit är ett steg mot att leva upp till det som sägs i resolutionen. Varför röstar emot det här förslaget som ju är i linje med det som du har framhållit i anförandet? Tycker att det är bra att landstingen indirekt ska medverka till könsselektiva aborter genom att informera om kön innan den lagliga gränsen för abort gått ut? Vad är det i vårt förslag som och tycker är så dåligt att det inte kan bifallas? Anser ni att det ska införas riktlinjer, regler och eventuellt lagar för att leva upp till de uppmaningar som finns i resolutionen om könsselektiva aborter eller tycker och att ska ignorera resolutionen på samma sätt som ni röstade emot att införa regelverk i som garanterar vårdpersonalens rätt till samvetsfrihet? 137 (KD) replik: Jag vet inte var i texten hittar något som talar emot resolutionen. Vad är det som talar emot resolutionen? 138 (SD) replik: Man säger klart och tydligt att det i första hand är ett förebyggande arbete och inte några ändringar i den gällande abortlagen. Mitt förslag är visserligen inte ändringar av abortlagen, men man avslår ändå mitt förslag. Utskottet säger inte att man vill tillstyrka mitt förslag om att införa ett regelverk som skulle försvåra könsselektiva aborter genom att man inte informerar om kön innan tidsgränsen har passerat. Det är ändå något som utskottet tar avstånd från i betänkandet. och kommer att rösta emot att försöka införa något i landstingen som försvårar könsselektiva aborter. Jag är glad över att man tar moralisk ställning om att könsselektiva aborter är diskriminering. Det var ett av mina yrkanden i betänkandet att man bör slå fast att könsselektiva aborter strider mot mäns och kvinnors lika värde. Tycker och att mitt konkreta förslag att införa ett regelverk som gör att man inte ska få reda på kön innan abortgränsen har gått ut är bra eller dåligt? Är det något som bör utredas inom regeringen? Har du några andra förslag till hur man ska kunna leva upp till resolutionen? 139 (KD) replik: I betänkandet står det tydligt och klart att utskottet tar ställning för att könsselektion är något som inte står bakom. Både den här regeringen och den föregående har varit tydliga med att anser att könsselektion är något djupt oetiskt och något som ska bekämpas på olika sätt. Det som jag läste innantill ur svar på en fråga i ämnet är också ett klart och tydligt ställningstagande. Hur vi kan konkretisera detta får vi fortsätta att arbeta med. Jag är säker på att vi, inom de två och ett halvt åren som är kvar innan detta ska redovisas i , har kunnat ta ett steg i rätt riktning. 140 (C) replik: Jag begärde replik för att förtydliga våra resolutioner i . Vi är inte folkrättsligt bundna av resolutioner. Det är konventioner, som är något helt annat, som binder oss folkrättsligt. Det är en rekommendation till ministerkommittén, alltså varje regering som ingår i . kommer sedan tillbaka till den parlamentariska församlingen och berättar hur de ser på de resolutioner vi har antagit. Det är i princip ett tillkännagivande till ministerkommittén. Sedan får man se om ministerkommittén enhälligt kan komma fram till en slutsats. är per definition en rådgivande församling som ger råd till ministerkommittén. Av den debatt som har varit kan man få intrycket att det är något helt annat och att är bundet och ska redovisa. Så är det inte. Det var det jag ville klargöra, annars får man en helt annan uppfattning. redogjorde för kommer man i med resolutionsförslag och därefter kommer en massa tilläggsförslag. Dem röstar man också om. Det syns inte i den omröstning som har varit här. De röstande i delegationen röstade ja till helheten. Det framgår inte hur de röstade till delarna. Det är bara slutprodukten som man har redovisat att alla röstade för. I delförslagen gick många omröstningar åt olika håll. 141 (KD) replik: Som har utvecklat är resolutionerna inte bindande. De är rekommendationer. Jag tycker att den här diskussionen har varit ett viktigt förtydligande om att både den nuvarande och den förra har tagit tydlig ställning mot könsselektiva aborter och om att det har antagits en resolution i . 142 (S): Den amerikanska poeten skrev en gång: Vi dansar runt i ring och antar medan hemligheten sitter i ringen och vet. Jag är inte politiker i riksdag för att dansa runt i ring. Jag är här för att möta hemligheten och leda den ut ur cirkeln. Det är därför jag har begärt ordet. Jag vill lyfta upp problemet med sexuella övergrepp på barn och yrkar bifall till Socialdemokraternas reservation nr 7. I utsätts ett barn av fem för sexuella övergrepp ett barn av fem. I en normal svensk skolklass med 25 elever innebär det fem barn. I ett elvamans juniorfotbollslag innebär det två barn. De sexuella övergreppen begås sällan av en främling som barnet träffat via internet eller på gatan. I sju åtta fall av tio begås de av barnets nära anhöriga, grannar, myndighetspersoner, pålitliga bekanta och andra barn. Europeiska studier visar att av alla fall kommer upp till ytan. De flesta barnoffer berättar inte vad de har varit med om. De är rädda, känner skuld och skam, eller så vet de helt enkelt inte vem de ska vända sig till. Det är inte alltid som de vuxna rapporterar något heller. De vet inte vad de ska göra eller vad de ska säga, trots att de misstänker att något oegentligt sker. Det är med den vetskapen svindlande att ta del av den färska statistik som presenterades för för en månad sedan: Vart tredje sexbrott i begicks mot barn. Över 23 000 barn attackerades. Det blir 60 övergrepp , eller ett övergrepp . Men med tanke på att så få övergrepp anmäls, hur många är det då egentligen? Är det ett övergrepp ? har gått i täten för att komma åt problemet kring sexuellt våld mot barn. blev så kallade Lanzarotekonvention verklighet. Den handlar om skyddet för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp.