prot · GZ09120 · 2012-05-30 00:00:00 — Behövs en lagändring är vi beredda att medverka till hur den ska kunna utformas och snabbt komma på plats. Mäns våld mot kvinnor ska bekämpas, och dagens utlänningslag får inte användas som ett instrument för män att systematiskt utnyttja kvinnors sårbara situation som ett tillfälligt uppehållstillstånd innebär. 80 (SD): för en invandringspolitik som kraftigt avviker från både folkviljan och merparten av övriga västvärldens länder. Få andra länder har tagit emot lika många invandrare i förhållande till det egna landets folkmängd. Förutom den svenska invandringens massiva omfattning i relation till vår befolkningsstorlek har bristen på selektion lett till att ofta har tagit emot mycket svårintegrerade invandrargrupper med dåliga förutsättningar att bidra till välfärden och smälta in i samhället. Vi har också varit alldeles för generösa med att bevilja permanenta uppehållstillstånd i stället för tillfälliga. Tillfälliga uppehållstillstånd har varit praxis i många andra länder, och det är dess värre inte bara uppehållstillstånden i som permanentas. När stora invandrargrupper bosätter sig inom samma område utan särskilt stor kontakt med majoritetsbefolkningen permanentas även segregationen och utanförskapet. beviljades 32 114 uppehållstillstånd av anhörigskäl. Nästan varannan person som fick uppehållstillstånd 2011 var någon form av anhöriginvandrare, närmare bestämt , och så har det sett ut . var det , 2009 var det . Totalt delades närmare 70 000 uppehållstillstånd ut, det vill säga uppehållstillstånd till medborgare utanför EES-området, och därutöver ytterligare 23 226 uppehållsrätter, alltså till EES-medborgare. Enligt har av så kallade ensamkommande barn och ungdomar tagit hit föräldrar eller syskon. Räknar man in dem som har gift sig med ett ensamkommande barn som fyllt ökar andelen ytterligare. För varje 100 ensamkommande har det kommit hit ytterligare 27 personer. Den mycket omfattande anhöriginvandringen har varit möjlig därför att vi i vid en internationell jämförelse har mycket generösa regler för anhöriginvandring. Men vår omvärld befinner sig i förändring. De flesta andra länder i vår närhet skärper successivt sina lagstiftningar för att anpassa invandringen efter ländernas behov och mottagningskapacitet. Det faktum att inte följer med i den utvecklingen har redan fått konsekvenser. Enligt reglerna ska man som bekant söka asyl i det första demokratiska land man kommer till, men många reser illegalt igenom det ena europeiska landet efter det andra utan att ge sig till känna för respektive lands myndigheter, enbart i syfte att kunna söka asyl i . var tidigare på besök i på ett transitboende där vi fick detta bekräftat. Vi fick även ta del av statistik över ensamkommande till och ytterligare nio europeiska länder. Där framgick det att i alla dessa länder minskade tillströmningen av ensamkommande , utom i och . Till saken hör dock att till , som har tio gånger fler invånare än , kom det bara en fjärdedel så många ensamkommande. Det beror naturligtvis på rykte i omvärlden. har rykte om sig att här styr fortfarande de verklighetsfrämmande partierna. Här styr de politiker som gärna köper sig positiv publicitet i medier för skattebetalarnas pengar genom att satsa enorma belopp på fortsatt massinvandring och misslyckade integrationsprojekt, som de, förvisso för sina egna pengar, köper sig fria från mångkulturen genom att skaffa sig en villa eller bostadsrätt i ett område som domineras av svenskar. Det är den inställningen som jag finner allra mest motbjudande, att mångkultur är någonting positivt så länge jag själv slipper. Jag menar i stället att varje svensk som väljer att bo i har rätt att slippa bo i ett invandrardominerat område, oavsett inkomst och oavsett förmögenhet. Det är en mänsklig rättighet. har en partimotion med sammanlagt 23 yrkanden. Motionen heter En ansvarsfull invandringspolitik och är i stora stycken inspirerad av dansk regeringspolitik. I det betänkande som vi debatterar , SfU12, Anhöriginvandring, behandlas bland annat de första sju yrkandena ur denna motion. Motionen syftar till att anpassa efter den verklighet vi lever i. Vi kan inte fortsätta att vara det land som låter befolkningen tyngas av en mer släpphänt lagstiftning än i våra grannländer. För att få uppehållstillstånd bör en minimiålder på införas för att äkta makar och därmed jämställda personer ska få återförenas. Anknytningspersonen ska inte heller vara dömd för våld eller hot mot en partner , och parets samlade anknytning till ska vara större än till något annat land. Vi menar också att en anpassningsförklaring ska undertecknas av båda personerna. Vidare vill vi ställa försörjningskrav. För att äkta makar och därmed jämställda personer ska få uppehållstillstånd som anhöriginvandrare ska de i inte ha mottagit försörjningsstöd som föregår tidpunkten för ansökan. De ska också påta sig fullt försörjningsansvar för den part som önskar invandra och dessutom betala ett prisbasbelopp som bidrag till statens utgifter för makens eller makans svenskundervisning och till övriga anpassningskostnader. Naturligtvis ska man också kunna erbjuda en bostad av rimlig storlek. I viss mån finns försörjningskrav , men de behöver skärpas ytterligare. Det här handlar egentligen om att det ska finnas någon rimlig anledning till att dessa invandrare uppehåller sig i . De svenska skattebetalarna ska inte behöva belastas av att invandrare tar hit anhöriga. Jag stannar där och yrkar bifall till samtliga reservationer. 81 (S) replik: Jag tänker ställa några frågor till med anledning av hans anförande. antydde att kan välja att selektera vilka som ska få komma till och söka asyl. Han pratar om brist på selektion. Min fråga till och är: Hur ska det ske? Hur ska ni selektera vilka som får söka asyl i ? Ska ni undersöka dem, ställa frågor om vilken religion de tillhör, vilken politisk uppfattning de har, hur gamla de är, om de är arbetsföra eller inte, hur lång utbildningsbakgrund de har innan de får söka asyl? I så fall tänker ni bryta mot FN:s deklaration om mänskliga rättigheter, enligt vilken alla människor har rätt att söka asyl. Selekteringen har funnits i , och jag tycker att den är ganska obehaglig. Det vore bra att veta: Sortering på vilka grunder och hur? Jag har också en fråga med anledning av att uppehåller sig vid att människor gifter sig i . Finns det något förslag från och om att myndiga personer i ska förbjudas att gifta sig? Vilka ska i så fall omfattas av förbudet att gifta sig när man fyllt ? Kan definiera de personerna? 82 (SD) replik: Vi talar om anhöriginvandring, och som jag sade är vår politik mycket starkt inspirerad av den danska. Där är det så att man inte ska kunna importera make eller maka hur som helst, utan där har man ställt krav genom just 24-årsregeln. Det har lett till att en hel del åker över i syfte att gifta sig i i stället. Jag menar att så kan vi inte ha det. Vi kan inte fortsätta föra en ansvarslös politik som sedan också drabbar våra närmsta grannländer. När det gäller asylrätten har alla självklart rätt att söka asyl. När det gäller selektion ställer många andra länder sig frågan, innan de tar in invandrare till sina respektive länder, vad de kan ha för nytta av en person. Det är samma sak där, att vi låter oss inspireras av . Vi har även låtit oss inspireras av andra länder. Det finns inget självändamål med att ta hit hur många utlänningar som helst. Jag förstår att vill fortsätta föra en lika ansvarslös politik som tidigare, kanske ännu mer ansvarslös. I detta betänkande vill Socialdemokraterna avskaffa försörjningsansvaret, vilket innebär ytterligare belastning på svenska skattebetalare. Det är lätt att vara generös med andras pengar. Ni vill också ändra kravet på identitetshandlingar med det uttalade syftet att ännu fler somalier ska få komma till . Vari ligger rimligheten i en sådan politik? På vilket sätt blir bättre av ytterligare segregerade bostadsområden och ytterligare börda för skattebetalarna? Vore det inte bättre att vi i stället försöker reda ut det kaos som ni redan har skapat? 83 (S) replik: Det är för mig främmande att selektera människor, degradera människor och dela upp människor i närande och tärande. För mig har alla människor lika rätt och lika värde. Att sätta gränser utifrån om människor är värda något är emot alla mina principer. Jag ställer inte frågan om varje fött barn hur mycket de kan bidra här i . Jag skulle aldrig kunna gradera människor och fråga: Hur mycket är du värd? Kommer du att tillföra något? Vi kan inte veta det. Däremot vet vi att har utvecklats och blivit ett starkare land genom den invandring som har skett i årtusenden. missar en hel del av historien. Vi kan också se att har påverkats negativt av den politik som fördes av den förra regeringen. Det är viktigt att diskutera mänskliga rättigheter. Om jag har fått asyl i , ska jag då förhindras att få ta hit mina barn? Mina barn kanske utsätts för våld och förtyck i det land jag har lämnat. Ska det vara möjligt för mig att få hit mina barn? Tycker och att det är rätt att man ska nekas att få hit sin familj? degraderar dem och menar att de kanske inte är lönsamma när det kommer hit. Hur kan veta att människor inte är lönsamma? Hur står det i paritet med rätten till återförening i FN:s deklaration om mänskliga rättigheter? Kan tala om det? 84 (SD) replik: Jag hör ingen kritik från mot andra länders regeringar som för just den politik som förespråkar. Det är tydligen bara som är bundet av FN:s deklaration om mänskliga rättigheter, och det är bara som är främlingsfientligt. Men det är snarare så att det är de sju gamla riksdagspartierna i riksdag som är verklighetsfrämmande i detta sammanhang. och alla andra måste inse att den politik som har förts av både socialdemokratiska och borgerliga regeringar under saknar stöd hos den svenska befolkningen. I vissa undersökningar är det en majoritet som definitivt vill minska invandringen eller rent av antalet utlänningar i . Ingen vill bo i ett invandrartätt område, ingen vill ha barn gående i en invandrardominerad skola där de svenska barnen inte ens lär sig tala svenska eftersom alla deras klasskompisar är invandrare och så vidare. vill i alla fall skärpa reglerna. Vi vill följa med i den utveckling vi ser i resten av så att inte stannar kvar och blir en efterbliven del i utkant. 85 (V): stod vi här. Åhörarläktaren var ovanligt fullsatt. Där satt mödrar, fäder, mostrar och syskon. Alla hade det gemensamt att de väntade. De hade anhöriga kvar i krigets eller i grannländerna som de nekats återförening med eftersom de anhörigas identitet inte kunde styrkas. De hade väntat , några , och krävde de besked om när denna ständiga väntan, längtan och oron skulle ta slut. Visst minns vi även svaret de fick av migrationsminister , av de borgerliga riksdagspartierna och av den våren: att frågan var under beredning för att hitta en lösning och att det var en del av den migrationspolitiska överenskommelsen mellan regeringen och som presenterades . Man lovade att hitta en lösning som skulle få slut på oro, farhågor och längtan. Familjerna lovades en lagändring som skulle träda i kraft , och med detta magiska datum framför sig har familjerna försökt överleva och hantera sina liv till dess att lösningen skulle komma. Detta löfte bröts dock . För många familjer finns nu inget datum att se fram emot och inget hopp att sträva efter. Därför är åhörarläktaren ganska tom . Det var inte heller enkelt att förbereda sig inför dagens debatt eftersom det har sagts så otroligt mycket och skett så lite, och då förlorar orden till slut sin betydelse. Kvar finns bara en obehaglig känsla av svek. I stället hänvisar regeringen nu till en dom i Migrationsöverdomstolen . Vad regeringen dock inte säger är att domen endast öppnar för ett användande av dna-bevisning i fastställande av identitet vid familjeåterförening mellan föräldrar och deras minderåriga barn. Frågor som rör andra familjeband lämnas fortfarande helt olösta. Domen ger inga svar på frågor som rör icke-biologiska familjeband, till exempel hur vi ska säkerställa familjeåterförening för föräldrar och adopterade barn, eller rätten till familj även för barnlösa makar. Domen ger inte heller svar på familjeåterföreningens alla praktiska svårigheter för föräldrar och barn även med blodsband. Inte heller vid en genomläsning av rättsliga ställningstagande från hittar vi svar på hur återföreningsprocessen rent praktiskt ska gå till. Dna-analysen ska enligt det rättsliga ställningstagandet göras av , men hur ska verket erbjuda dna-analyser i ? Migrationsministern har inte lämnat några ledtrådar till hur processen ska gå till eller hur alla dessa obesvarade frågor ska lösas. I en interpellationsdebatt med migrationsminister hoppades jag att finna åtminstone ansatsen till en tanke om vad regeringen ska göra för att lösa alla dessa frågor som domen i Migrationsöverdomstolen lämnar obesvarade. Som många andra trodde jag att allt tal om överenskommelsen måste betyda något, att det utlovade lagförslaget om familjeåterförening måste ha resulterat i några konkreta förberedelser för hur familjeåterföreningar ska gå till. Men så var det inte. Svaret från statsrådet visade tyvärr att regeringen inte tänker göra något alls för att lösa dessa problem. I stället valde statsrådet att svara att han noga kommer att följa rättsutvecklingen. För statsrådet är tid tydligen inget problem. Ett eller har kanske inte så stor betydelse för ett statsråd. Men ett, två eller har stor betydelse för ett barn som väntar på att återförenas med sin mamma eller pappa. Det är år som försvinner ur deras liv. Ännu värre är, herr talman, att även kan få konsekvenser för dessa familjers möjlighet att någonsin få återförenas. Om barnen hinner fylla processen pågår, medan migrationsminister följer utvecklingen, har de ingen rätt att återförenas med sin familj. Detta är helt orimligt. anser att även barn som hunnit fylla ska kunna återförenas med sin familj. Centralt i migrationsministerns svar till mig under interpellationsdebatten var att prövningen av dessa familjeåterföreningsärenden är rättssäker och likartad. Tyvärr har vi fått flera rapporter som tydligt visar att så inte är fallet. rapporterade att domen från Migrationsöverdomstolen om dna-bevisning tolkas olika i landets olika migrationsdomstolar. Det fick utskottet även höra i . kommer också rapporter om att en av de viktiga ambassader som anhöriga kan söka från i är tillfälligt stängd. Det är inte, herr talman, tecken på en rättssäker och likvärdig process för alla familjer. Snarare visar det att våra farhågor faktiskt har besannats. har jag och säkert många andra i utskottet varit i kontakt med människor som berörs av frågan om utebliven familjeåterförening. Det de alla efterfrågar är ett tydligt och täckande lagförslag som reglerar familjeåterförening för familjer med och utan blodsband och en infrastruktur från myndighetens sida att kunna hantera frågan rättssäkert och likartat. För mig är det svårt att förstå varför regeringen väljer att svika löftet om ett lagförslag som skulle kunna klarlägga alla dessa saker. Ännu svårare är det att förstå att fortsatt väljer att legitimera regeringens, eller snarare , politik med en överenskommelse som inte har levererat på de fyra tunga områdena rätt till vård för asylsökande och papperslösa, rätt till skola för papperslösa barn, vidgning av begreppet synnerligen ömmande och det som vi återigen debatterar , nämligen rätt till familjeåterförening. Regeringen och har haft god tid på sig att arbeta fram förslag. Domen från Migrationsöverdomstolen kom . Man undrar vad regeringen och har gjort . Varför har man inte lyckats skapa åtminstone skissartade planer för hur återföreningen ska gå till? Genom att nöja sig med domens praxisändring och en ambition om att följa rättsutvecklingen kryper regeringen fegt undan sitt grundläggande ansvar att aktivt skapa en rättvis lagstiftning för anhöriginvandring som är hållbar . kräver fortfarande att löftet till de splittrade somaliesvenska familjerna inte sviks. Varje ny dag i väntan är för mycket. Därför krävs ett konkret lagförslag som skapar en hållbar och rättssäker möjlighet till familjeåterförening som löser upp alla dessa frågetecken. En kvinna ska alltid ha samhällets stöd att lämna en man som misshandlar eller utnyttjar henne. Det stödet ska finnas när första slaget faller, när första kränkningen sker. Det svenska samhället har fortfarande en lång väg kvar innan detta är verklighet. För vissa grupper av kvinnor är vägen längre än för andra. Kvinnor som kärleksinvandrat till är i en mycket utsatt situation. Trots vissa ändringar gör tvåårsregeln att kvinnorna fortfarande tvingas stanna kvar hos förövaren om de inte vill utvisas. De tvingas utstå våld om det inte har hunnit eskalera till allvarliga kränkningar. Hållningen verkar vara att lite stryk får man tåla. När propositionen skrevs påpekade i en reservation till utskottsbetänkandet att formuleringen kunde få till följd att för hög grad av våld och kränkning kunde komma att accepteras och att myndigheterna medgavs ett för stort tolkningsutrymme. Det är nu alldeles uppenbart, bland annat genom rapporter från för kvinnojourer och tjejjourer i både 2009 och 2010, att det har blivit just så. anser att en kvinna som utsatts för misshandel eller kränkningar inte ska kunna utvisas. Som feministiskt parti är det för oss en självklarhet att samhällets skydd mot våld ska gälla alla kvinnor oavsett ursprung. Skydd mot våld och kränkningar måste därför överordnas hotet om utvisning. Med detta, herr talman, ställer jag mig naturligtvis bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 9. 86 (M): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner och reservationer. Vi lever i en demokrati där alla människor är lika värda med likhet inför lagen en lag som utgår från ett humant synsätt. I detta humana samhälle hjälper och skyddar vi varandra. Det är detta som ligger till grund för att har anslutit sig till bland annat Genève- och Europakonventionerna. Utifrån detta förhållningssätt har dagens utlänningslag vuxit fram. Denna lag ger människor rätt att söka skydd i om man riskerar förföljelse, tortyr eller död. Alla människor som besitter någon form av empati förstår att ett liv ensam i ett främmande land bara blir ett halvt liv om man får leva det utan sin familj. Därför har både EU och varit väldigt tydliga med att man ska ha rätt att få hit sin familj. Med familj menas normalt kärnfamilj, även om vissa undantag kan göras för anhöriga som man bodde tillsammans med i hemlandet eller om man där hade ett starkt beroendeförhållande. Under den del i betänkandet som berör anhöriginvandring finns det motioner som både vill inskränka och utvidga rätten. Min uppfattning är att nuvarande lagstiftning har en bra balans. Man bör vara medveten om att den absolut största delen av dem som kommer till som anhöriginvandrare inte är anhöriga till flyktingar utan till svenskar eller andra som har bott här . När man hör sifferexercis blir man lite förvånad. fick vi uppgiften att av de ensamkommande barnen är det som får hit sina anhöriga. Den största gruppen av dem som kommer in i är svenska medborgare som återinvandrar. Siffran för hur många anhöriga som har en anknytningsperson som är flykting är något över 3 000 3 037, om jag inte minns alldeles fel. Många människor kommer till för att gifta sig eller ingå ett samboförhållande. Det är, som jag nämnde, den största gruppen av anhöriginvandrare. Den är sju gånger större än gruppen där anknytningspersonen är en flykting. Så jag kan konstatera att politik, som innebär att man vill minska flykting- och anhöriginvandringen , skulle vara ett gigantiskt dråpslag mot kärleken. För alla de svenskar som hittat kärleken utanför gränser skulle det inte vara möjligt att ta hit sin älskade. Det är uppenbart för alla att kärleken är gränslös, men det vill ändra på. Myndigheterna gör ingen seriositetsbedömning av förhållandet i samband med ansökan. Det utfärdas i stället ett tidsbegränsat uppehållstillstånd oftast . Skulle förhållandet avslutas upphör tillståndet. Men är man fortfarande ett par ges oftast ett permanent uppehållstillstånd. Med denna ordning följer dock en debatt om att kvinnan, vilket det oftast är, inte vågar bryta upp ur ett destruktivt förhållande eftersom hon då förlorar sitt uppehållstillstånd, utan i stället lever kvar i förhållandet. Lagen ger dock en möjlighet till undantag om utlänningen eller hennes barn har utsatts för våld eller annan kränkning. Utskottet har tidigare påtalat vikten av att lagstiftningen ger kvinnor och barn skydd. Regeringen har utsett en utredare som ska kartlägga och analysera förekomsten och omfattningen av våld och kränkningar och föreslå eventuella insatser. Detta ska redovisas . Jag anser att det är viktigt att regeringen följer upp utredarens slutsatser. har vi i ett försörjningskrav. Det är ett krav som ska underlätta för anhöriga att snabbare komma in i samhället. Det ska göra att deras första tid i sker under mer ordnade former. Det ska skapa förutsättningar för att slippa trångboddhet, men också ge barnen ett lugnare hem och bättre förutsättningar att till exempel klara skolarbetet. När införde försörjningskravet var det en anpassning till övriga . Det finns dock ett antal undantag från försörjningskravet, och det är framför allt när barn är inblandade. Jag anser att det är en bra avvägning mellan försörjningskrav, som är ett modest krav, och rätten att återförenas med sin familj. När man kommer som flykting och sedan får asyl har man kunnat göra troligt att man har behov av skydd. Det ligger i sakens natur att om man tvingas fly har man svårare att förevisa godkända identitetshandlingar, och eftersom man inte utan risk kan lämna är kravet på identitet satt lägre. Vad gäller anhöriga är det lite annorlunda. Här är kravet fastställd identitet. Man ska då ha i minnet att den anhörige inte löper någon risk att förföljas, torteras eller dödas. Om så var fallet skulle ju den anhörige själv ha asylskäl. Det är då rimligt att man har ett högt krav på identiteten. Det finns ett rättmätigt krav att man ska veta vilka människor man ger uppehållstillstånd till. Kravet på fastställd identitet försvårar för människohandel och annan brottslighet. Det som ställt frågan på sin spets är när det är omöjligt för den anhörige att få fram handlingar som kan fastställa identiteten. Detta har drabbat framför allt personer från , ett land som saknar fungerande regering och myndigheter. kom dock Migrationsöverdomstolen med en praxisbildande dom som säger att dna bör jämställas med fastställd identitet. Det får naturligtvis till följd att vi får en ökning av anhöriginvandrare. Vi ligger på en prognos på 7 500. Vi kommer att få en ganska kraftig ökning , uppemot 17 000 nu talar jag om prognoser för att 2014 gå ned till nuvarande nivåer. Jag har förståelse för den oro som vissa kommunföreträdare visar, inte minst de som har många somalier bosatta i kommunen. Jag förutsätter därför att regeringen noga följer frågan. Vi får inte glömma att det är kommuner som tagit sitt samhällsansvar genom att ta emot nyanlända. Jag vill påpeka vikten av att detta är ett ansvar för oberoende av politisk nivå. 87 (MP): Jag vill inleda med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Precis som i betänkandet noterar jag att enligt ramöverenskommelsen om migration mellan regeringen och de gröna är det problematiken med krav på pass och styrkt identitet i familjeåterföreningsfall, med utgångspunkt i principen om barnets bästa och rätten till familjeåterförening, som det ska hittas en lösning på. statsbudget ingick reformen vid sidan av skolgång för papperslösa. Finansieringen var säkrad och förhandlingarna om en reform kunde börja på allvar. Men ändrade Migrationsöverdomstolen den praxis som utgjort en stor del av problematiken för personer som inte kunnat styrka sin identitet.