prot · H00936 · 2012-12-04 00:00:00 — Vi valde det sistnämnda. Man ska ha klart för sig att det inte fanns någon tredje väg, och det finns ingen tredje väg. Det här var enda vägen för att över huvud taget få ett livskraftigt SAS. Det finns en intellektuellt hederlig väg ur detta om man tycker att det vi gjorde var fel, . Det är att säga: Jag tycker att det hade varit bättre att skicka SAS i konkurs. Jag tycker att det hade varit bättre att 15 000 anställda skulle ha fått sparken när varslen faller som spön i backen. Stå för detta, för någon tredje väg fanns och finns inte. 23 (S): Eller var det så att var med och spelade bluffpoker och drev fram en utveckling och ställde de fackliga organisationerna inför ett ultimatum? Det som är intressant och kärnan i hela min frågeställning är tal om att de tycker om, till och med älskar, kollektivavtal. Men jag vill påstå att , hans svar och agerande i SAS-frågan visar någonting helt annat. Jag tycker att det ligger en långsiktig strategi i allmänna politik att försvaga facken. Det är det min interpellation handlar om, att ändra styrkeförhållandena på arbetsmarknaden och sänka lönerna. Några exempel på den inriktningen: massarbetslöshet i regeringsställning som man inte ger sig på. Det finns ingenting bättre för att försvaga facken än hög arbetslöshet. Det andra: försämra arbetslöshetsförsäkringen, skapa rädsla hos löntagare våga inte ställa krav! För det tredje: lägg kostnader i knäet på facken, höj egenavgifterna. Störst är höjningen för förbund med hög arbetslöshet med meningen: Sänk lönerna så minskar era kostnader. Att fördyra det fackliga medlemskapet och det argument som jag ofta har hört här i kammaren, jobbskatteavdraget, att växla ned lönekraven, halvera arbetsgivaravgiften för ungdomar och sänka restaurangmomsen är ytterligare exempel på den politiken. Det handlar om att förändra relationen mellan löntagare och arbetsgivare, arbete och kapital, en politik som leder till omfördelning och ökade klyftor men också till ekonomisk tillbakagång. Det är nyliberal politik, konstruerad vid förra seklets början, återanvänd av med förödande resultat. (Statsrådet (M): Herr talman! Detta har ingenting med interpellationen att göra. Jag protesterar mot detta.) Jag tycker att det vore klargörande om faktiskt kunde tillstå sina politiska avsikter. Jag tycker verkligen att detta är kärnan i den här interpellationsdebatten. Min utgångspunkt var SAS djupa problem, men det är inte det interpellationen handlar om i grunden, utan det är spridningseffekten, SAS och den svenska modellen. agerande och regeringens medverkan i att tvinga de fackliga organisationerna till att försämra löner och arbetsvillkor är vad det handlar om. De frågor jag framställde i mitt första inlägg var: När var du informerad? Hur var du involverad? Anser du att det förhållningssätt som intagits ska vara en modell för statliga företag, eller andra företag när det gäller struktur- eller konjunkturkriser? Jag tycker att frågan har en mycket stor relevans mot bakgrund av tal om att de älskar kollektivavtal och fackliga organisationer. Jag vill säga att det här ligger i gränstrakterna till vad som kan vara med. Jag vill erinra om att det är statsrådets tjänsteutövning det gäller, inte enskilda partier. Det får nog acceptera i den här debatten, som ska gälla själva interpellationen. 25 (M): Det är en lång resa som SAS har gjort. satte på sitt fantastiska sätt fart på SAS. Jag kommer ihåg det, för jag reste väldigt mycket då som företagsledare. Han var smart, det var business airlines, det kom in mycket pengar, det var höga priser och servicen var bra. Men det gick inte att hålla den nivån längre, utan man kom in i ett priskrig. SAS hade en sådan kostym att det naturligtvis var helt omöjligt att med den kostnadskostymen klara konkurrensen mot uppstickaren och andra. Det är som sagt en lång resa som SAS har gjort, och det är beklagligt att man inte klarat av att få ned kostnaderna. Men man har försökt, och jag ska säga att det är en mycket svår process för monopolföretag att plötsligt vara på en utsatt marknad med en ny affärsidé, få ned kostnaderna och kunna konkurrera. Det är ingen lätt uppgift. Jag vill starkt reagera på tal om fackföreningsrörelsen. Jag har jobbat med den och haft många förhandlingar med bland annat Metall. Jag har också haft förhandlingar med fackföreningsrörelsen i , , och till och med i , och jag kan säga att vi har den bästa fackföreningsrörelsen i världen. Den är välutbildad, den är bra, den tar sitt ansvar. Att det blev så här var ett olycksfall i arbetet. Det här var enda chansen för att företaget inte skulle gå i konkurs och alla arbeten försvinna. 26 Statsrådet (M): Jag kan upprepa mitt svar från förra gången: Jag blev delaktig om den plan som utarbetades av bolagsledningen och informerade då Socialdemokraterna i om detta. SAS skapades för en monopolsituation och levde så . Jag tror att det är svårt för ett bolag att vrida om från monopolföretagsverksamhet till en konkurrensutsatt verksamhet. Man skaffar sig, låt oss kalla dem så, later av olika slag, vilket gör det svårt att transformera sig till en konkurrenssituation. Förutom att det blev konkurrens i form av lågprisbolag hårdnade konkurrensen också från mer konventionella bolag. Dessutom blev det en kraftig bränslekostnadsuppgång, vilket ledde till en kris för flygbranschen, tillika fick man ett askmoln . Allt detta ledde till att SAS kom i stora problem. Mitt intryck är dock att i kapitalinjektioner är mycket pengar. I den meningen har ägarna tagit sitt ansvar. Däremot måste man dock sprida gracerna för varför företaget har hamnat i problem. Man kan säga att det har varit mycket strejker på SAS. Man kan säga att företagsledningen inte har stått upp mot de utmaningar som varit. Man kan säkert säga att ägarna inte har varit tillräckligt aktiva för att hantera bolagets strukturella utveckling. Det är säkert många som kan ta åt sig äran eller kostnaden av detta. Men i ett skarpt läge har man två val. Det ena är att sätta sig med armarna i kors och se på när företaget går i konkurs. Det andra är att göra sitt yttersta för att företaget ska överleva. Det är uppenbart att förutsätter att det första är bättre, att sätta sig med armarna i kors och låta företaget gå i konkurs, med de effekter detta får för arbetsmarknadens parter, för anställda, för leverantörer, för flygtrafiken i . Ställ dig gärna upp på Unionens möte och säg att det hade varit bättre för deras medlemmar om de hade blivit arbetslösa i stället för det som blev! Då respekterar jag dig. Någon tredje väg finns inte. Jag har mycket svårt att se några spridningseffekter. Detta var ett läge där kapitalinjektioner var omöjliga på grund av att EU satte ett mycket effektivt hinder i vägen genom att statsstödsreglerna hade slagit till . Så är det inte i normala svenska företag. Där har ägarna möjlighet att gå in med pengar. Den möjligheten var stängd här av regleringsskäl. Enligt min uppfattning är det inte så att svenska företag i allmänhet har kostnadslägen som ligger dramatiskt över konkurrenternas och därför hamnar i problem. Svenska företag har i allmänhet god kostnadskraft, bra konkurrenskraft och är väl anpassade för att leva på konkurrensutsatta marknader. Så var det inte med det här företaget. Därför är, och var, SAS ett exceptionellt företag i en exceptionell tid, och det var en exceptionell händelse som jag inte ser bör eller kan användas som slagträ i debatten om den svenska modellen. 27 (S): I den svenska modellen på arbetsmarknaden ingår respekt för kollektivavtal, en hög facklig organisationsgrad, en stark a-kassa och en strävan mot låg arbetslöshet och hög sysselsättningsgrad. Min fråga handlar om att säger att han är anhängare av denna modell. Jag spårar att han uppenbart har medverkat till att kraftfullt bryta mot denna modell. Det vill inte gå i närmare svaromål på. berör han frågan i mitt andra inlägg. Han vill inte ha en spridning av detta. Det hade varit verkligt uppseendeväckande om han från talarstolen hade sagt att han vill ha en spridning. Men det är intressantare att få veta varför ni är så rädda för att diskutera frågan. ville ha ut information om regeringens inblandning i den här frågan och den situation som fackföreningarna hamnade i, som gjorde att de skrev på, som de själva beskriver, under hot. Hela denna mejlväxling har hemligstämplats. Den är inte tillgänglig för DN:s journalister och för offentlig granskning. Varför är ni rädda för offentligheten, ? Sägs det saker som något förändrar den bild du vill ge sken av att regeringen står för när det gäller den svenska modellen? Varför vill ni inte ge ljus åt era aktiviteter? 28 Statsrådet (M): Jag skulle vilja be dig om två saker, . För det första att ställa dig upp och klart och tydligt säga: Jag hade hellre sett att SAS gick i konkurs. Jag hade hellre sett att 15 000 personer hade blivit arbetslösa plus tusentals människor som jobbar hos underleverantörer och tusentals människor på flygplats. Jag hade tyckt att det hade varit bättre än att det blev som det nu blev. Då får du min respekt, annars har du den inte. För det andra skulle jag vilja föreslå ett samtal med . Ditt parti har varit mycket behjälpligt i hela processen. Det har varit en förutsättning för att vi skulle kunna hjälpa det här bolaget till en framtid, vilket det nu förhoppningsvis har. Hade inte Socialdemokraterna ställt upp under hela resan, från ax till limpa, hade det inte varit möjligt. Om ni har olika uppfattningar i riksdagsgruppen föreslår jag att ni själva tar upp det på ett internt möte. har SAS getts möjligheter att konkurrera på bra villkor jämfört med andra. har SAS företagsledning ett stort uppdrag att hitta ett bra arbetsklimat med de fackliga motparterna och med sina anställda för att få bolaget på rätt köl. Jag tror dock att den säljambition som regeringen har för SAS ligger fast. Sannolikheten för att lyckas med detta är betydligt större nu när bolaget uppvisar en konkurrenskraft som det inte gjorde förut. Jag ser positivt på SAS utveckling. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2012/13:116 om ekologisk begravning 29 Statsrådet (KD): har frågat mig vad jag avser att göra för att påskynda och ge explicit klartecken till att tillåta promession, sprida kunskap om metoden samt kommersiellt stödja produktframtagningen. Därutöver har hon frågat mig vad jag avser att göra för att länsstyrelser, departement med flera i sina konsultationer och beredningar ska ge tillträde även till nuvarande och framtida ekologiska begravningsformer. Som väl känner till har det allmänna ett ansvar för att det finns en fungerande begravningsverksamhet som omfattar alla som är folkbokförda i landet. Begravningsverksamheten regleras i begravningslagen (1990:1144) och begravningsförordningen (1990:1147). Begravningslagen reglerar en rad olika frågor på begravningsområdet. Förutom övergripande bestämmelser om huvudmannaskap, begravningsplatser, begravningsombud och begravningsavgift finns bestämmelser om bland annat förfarandet i samband med dödsfall, upplåtelse av gravrätt, kremering och gravsättning samt utförsel från och införsel till landet av stoft och aska. Begravningslagen utgår från att det finns två sätt att ta hand om kroppen efter döden. Antingen gravsätts stoftet av den avlidne i en kista, jordbegravning, eller så sker kremering av stoftet till aska. Några andra begängelsemetoder än kremering för att förbereda stoftet för gravsättning är inte tillåtna . I syfte att modernisera begravningslagstiftningen har regeringen beslutat om utredningsdirektiv för att utreda bland annat frågan om hur en reglering av en prövning av nya begängelsemetoder skulle kunna utformas. Utredaren ska analysera och redovisa dels hur ett ansökningsförfarande och en prövning av tillstånd för nya begängelsemetoder kan gå till, dels hur ett sådant ansökningsförfarande och en sådan prövning kan regleras. En analys av någon särskild begängelsemetod ska inte göras, utan utredaren ska lämna förslag på hur en ansökan om tillstånd för andra begängelsemetoder än kremering generellt kan prövas. Vid utformandet av ett ansökningsförfarande ska utredaren särskilt ta hänsyn till hur prövningen ska gå till avseende om metoden är förenlig med kraven på en värdig behandling av avlidna samt om den i övrigt är lämplig ur till exempel etiska, miljömässiga och ekonomiska hänseenden. Utredaren ska naturligtvis samråda med berörda myndigheter och organisationer. Innan det finns en procedur för prövning av nya begängelsemetoder kan jag inte uttala mig om en särskild begängelsemetods möjligheter att godkännas . När det gäller frågor om entreprenörskap och kommersialisering av forskning och utveckling hanteras dessa huvudsakligen av näringsministern. Generellt kan dock sägas att det finns ett flertal statliga aktörer som företag och privatpersoner kan vända sig till för att ansöka om stöd i processen att kommersialisera en innovation. 30 (MP): Tack för svaret, ministern! Och framför allt tack för nya utredningsdirektiv! De kom , och jag har naturligtvis kikat noga på dem inför detta. Det ger lite förändrade förutsättningar för den här interpellationen. Det ändrar riktningen på mina frågor en smula. Talmannen får väl reagera om det blir lite för mycket, men det ska helt klart handla om ekologisk begravning. Jag tror att den här utredningen skulle kunna ta ett första, viktigt och bra steg mot ett modernt, miljöhållbart och demokratiskt begravningsväsen. Två av mina ursprungligen fyra frågor har inte besvarats av ministern. Det gäller kunskapsspridning och hörande och konsulterande av andra aktörer. Jag kommer snart att gå in på den ena av de här försummelserna. Den här nya utredningen ska alltså syna förutsättningarna för ansökan och prövning av nya begravningsmetoder samt rörande återvinning av metall. Egentligen handlar det om att skapa en procedur för prövning. Ministern säger att han inte kan uttala sig om en särskild begängelsemetods möjlighet att godkännas. Det ska jag självklart respektera, men frågan är just nu: Vad är det som är tillåtet och förbjudet ? Det finns en viktig nyansskillnad mellan det som står i ministerns svar, nämligen: Några andra begängelsemetoder än kremering för att förbereda stoftet för gravsättning är inte tillåtna och det som står direktiven: Några andra begängelsemetoder än kremering för att förbereda stoftet för gravsättning kan inte anses tillåtna. Det diffar alltså lite där. Är det som jag skriver i interpellationen att det inte uttryckligen är förbjudet men inte heller uttryckligen tillåtet med andra begravnings- och omhändertagandeformer just nu? Vidare står det i direktiven att prövningsrätten för nya begängelseformer ska få sökas av den som innehar en allmän begravningsplats eller av en församling. Är det tänkt att den här prövningen ska separeras från miljöprövningen och att det alltså blir två olika prövningar? Man citerar ju i direktivet den förra utredningen som kom 2009 om att tillståndsprövningen enligt ska ske av anläggningar ämnade för andra begängelsemetoder än kremering. Är det alltså tänkt att företag som tillhandahåller alternativa begängelsemetoder inte själva kan söka prövning? Ska bara kyrkogårdsförvaltningen äga rätten att ansöka? En viktig fråga som hänger i luften är: Hur skulle patent, som skildras som ett särskilt problem, kunna ställa till det här? Det mesta som vi ser omkring oss, alltifrån kulspetspennor till kremeringsmetoden, är ju egentligen patentbelagt, så varför skulle detta vara ett problem? Jag skulle gärna höra en förklaring till det. Jag tänkte ta upp ytterligare en aspekt, och den handlar om rättvisa och samråd. Det står i direktiven: Utredning av en särskild begängelsemetod ska inte göras, utan utredaren ska lämna förslag på hur en ansökan om tillstånd för andra begängelsemetoder än kremering generellt kan prövas. Bra, det är helt okej att hålla öppet för många aktörer och inte skräddarsy för en enda form av företag. Det är också bra att det står att utredaren ska samråda med berörda myndigheter och organisationer. Det är en extra viktig punkt, eftersom det föreslås att det ska vara en ensamutredare. Det står inte hur man ska kunna samråda med företag eller stiftelser, men jag utgår från att den enda i kända och verksamma aktören för alternativ begängelse och ekologisk begravning kommer att höras mycket noga. Man får hoppas att det görs mer noga än vid den förra utredningen när de hade blott på sig att redogöra för hela detta nya fält. Jag utgår också från att man i utredningen kommer att skilja på vad som är kommersiella intressen och vad som inte är det och vara beredd på ren lobbning från de kommersiella intressena. Det kan befaras att det blir en batalj om endast branschorganisationen får fortsätta att vara ensam expertinstans. 31 Statsrådet (KD): När jag fick ansvar för de här frågorna efter valet fanns det en utredning med remissvar. De sammanställdes och överlämnades till mig, och utifrån detta har jag arbetat. Vi har genomfört ett arbete som har resulterat i en ny lagstiftning, men under processen med att behandla utredningsbetänkandet, de remissvar vi fick in och de diskussioner som har förts har det uppstått ett antal frågor som det måste jobbas vidare med. Två av de viktiga frågorna tas om hand av det utredningsdirektiv som jag nämnde i mitt interpellationssvar. Den ena handlar om hur vi hanterar metaller från de avlidna som kremeras. Det är betydande mängder beräknar man att vi måste ta hand om på ett värdigt och vettigt sätt, både ur miljösynpunkt och ur ekonomisk synpunkt. Den andra frågan handlar om hur vi skapar en ordning för att hantera inte bara en ny metod som vi känner till är på gång utan också andra metoder. Teknisk utveckling sker , och vi vet att det finns andra metoder i andra länder runt om i världen. Vi vill skapa en tydlig ordning för hur man ansöker, hur man får det prövat och hur man gör om man inte gillar det beslut som fattas och vill överklaga. Vi behöver en ordning för detta, för nuvarande begravningslagstiftning nämner bara två begravningsmetoder, nämligen jordfästning och kremering. Därmed finns det inte utrymme för andra begängelsemetoder. Vi vill skapa en modern lagstiftning som inte låser sig vid en metod, och vi vill ha en ordning för att hantera nya idéer. Det kommer fram olika idéer på hur man ska kunna gå till väga. Promession är en sådan idé. Man kan säga att det finns två delar i detta. Den ena är hur man utvecklar en idé, hur man får kommersialisering och affärsverksamhet kring den, patentsökning och sådana saker. Det berör inte begravningslagstiftningen, utan det är en näringspolitisk fråga, och där finns det olika utmaningar i att få kapital och olika tillstånd för en viss verksamhet. Det hör till den traditionella näringspolitiken. Den andra delen handlar om att vi i begravningslagstiftningen hanterar frågan: Hur ska detta användas när det gäller en begängelsemetod, och vilka etiska, miljömässiga, ekonomiska och praktiska förutsättningar ska finnas? Det är den ordningen vi vill ta fram . När den ordningen väl är antagen av och på plats kan man ansöka om att få pröva olika metoder, och så får de prövas utifrån de här kriterierna som vi har tagit gemensamt beslut om i riksdag. Så ser ordningen ut. Jag tror att det är ett rimligt sätt att hantera detta, så att man inte ger sig in i att försöka skriva in nya tekniker i den befintliga lagstiftningen, för då måste vi ändra lagstiftningen när nya idéer kommer fram och nya metoder ska prövas. Då blir regeringen och tekniska prövoinstanser för olika metoder, och det är inte en riktigt bra ordning. Jag tror att en modern begravningslagstiftning måste hanteras på det här sättet, och jag tror att vi med den här ordningen skapar bra förutsättningar för att utveckla nya metoder som svarar mot goda etiska, miljömässiga och ekonomiska krav som vi kan ställa . 32 (MP): Tack, ministern! Jag hoppas att du lyssnade noga på vad jag sade. Det lät lite som att du trodde att jag är emot allt det som du sade. Det är jag inte, utan jag har förstått att det är så här man tänker och att detta ska prövas oavsett vilka nya metoder som kan komma. Det finns inget att andra när det gäller det. Det finns däremot en oro som jag vill förmedla, och den handlar bland annat om det här med rättvisa och samråd. Jag skulle vilja fortsätta att rikta in mig lite på branschorganisationen som finns med i nästan alla sammanhang, lite grann på bekostnad av andra aktörer. De är inte neutrala, de är inte oväldiga, de är inte demokratiskt valda och inte heller ett renodlat företag, men de får del av de skattepengar som alla som är medlemmar av betalar i begravningsavgift. Min förhoppning är att utredaren med ministerns benägna hjälp får klart för sig att de är ett särintresse som inte bör ges någon form av myndighetsstatus. Det finns nästan 15 aktörer på begravningsområdet länsstyrelser, Kammarkollegiet och andra regelrätta myndigheter som snarare borde ha starkare mandat. Jag tänkte gå över lite grann till vad som sägs om miljöaspekterna, för det är naturligtvis av stort intresse för mig som miljöpartist och en stor anledning till att man bör öppna för ekologisk begravning. I den gamla utredningen står det att det inte har varit möjligt att analysera den så kallade frystorkningsmetoden, som den hette från början, för att det saknas resultat. Man föreslog bland annat att regeringen skulle kunna bemyndigas att meddela tillstånd för detta. Tanken uppstår att det behövs en fungerande anläggning att testa metoden på in real life, som det heter. Skulle regeringen kunna tänka sig att tillåta en testkörning av en promessionsanläggning och kanske till och med bekosta en sådan försöksanläggning? I miljöhänseende är metallerna en behjärtansvärd del i det hela, men grundvattenpåverkan, luftförorening och till och med klimatpåverkan är de verkligt stora problemen som måste åtgärdas allmänt när det gäller begravningar vid sidan av det som jag också skrev om, nämligen behovet av valfrihet och modernisering i begravningspraktiken, som egentligen är väldigt gammal. uppskattar att en tredjedel av den totala utsläppsmängden av kvicksilver kommer från de 73 krematorier som vi har. Dioxin sprids i luften vid kremering, och formalin, inte minst, når ned till grundvattnet vid jordbegravning. Jag undrar om ska förbli en aktiv part i de här prövningarna och om regeringen menar att det ska göras miljökonsekvensbeskrivningar för alla existerande begängelse- och begravningsformer. Metallåtervinning i all ära, och där finns det också lite mer att göra som jag hoppas att utredningen tar tag i. Den summa som nämns är i enbart tandguld. Det redovisas inte utan försvinner. Svara gärna på frågan om de övriga miljöaspekterna och även på frågan om klimatpåverkan. Ett krematorium är för det mesta byggt för att gå på olja medan till exempel promession går på el; man kan då välja klimatvänlig, förnybar el. Kommer dessa aspekter, som är mycket problematiska, att kunna belysas inom ramen för utredningen? 33 Statsrådet (KD): Självklart utgår jag från att utredaren lyssnar på alla lämpliga intressenter och parter men förstås är oberoende av olika intressegrupper och intresseorganisationer som finns på detta område, liksom på alla andra områden. Utredaren ska, som sagt, ta fram en ordning för att hantera nya begängelsemetoder. Den ordningen ska vara rättssäker, och man ska utifrån den pröva alla relevanta frågeställningar. En sådan är givetvis de miljömässiga aspekterna. De frågorna blir allt viktigare, och det kommer självfallet att vara ett viktigt kriterium för den prövning som sedan görs av de olika tekniska metoderna. Den ordning vi har i , och som ju är rimlig, det är att myndigheter får ansvar för att göra den tekniska och vetenskapliga prövningen samt en prövning utifrån etiska, miljömässiga och ekonomiska aspekter. Därefter säger man ja till att en viss metod kan användas. Det ska ske utan att hänsyn tas till intresseorganisationer eller andra intressen som kan finnas på området.