prot · H00936 · 2012-12-04 00:00:00 — Det ska ske på ett objektivt sätt, vilket gäller all myndighetsutövning. Sedan har vi en miljölagstiftning som innebär att all verksamhet ska prövas ur miljösynpunkt. Den ska fungera även i dessa sammanhang. Det betyder att när man har tillstånd för olika anläggningar måste man följa miljölagstiftningen. De omprövas i olika avseenden, och de prövas när man söker nya tillstånd. Det är den vanliga ordningen som gäller, här liksom i all annan verksamhet. En ny begängelsemetod som tas fram och visar sig vara mer miljömässigt hållbar än andra kommer att ha ett försteg också i relation till andra aspekter, såsom etiska och andra som kan vara relevanta att ha med i sammanhanget. Att gå in och bekosta försöksanläggningar, alltså att staten och skattebetalarna ska bekosta försöksanläggningar för att pröva olika metoder, tror jag är att gå lite väl långt. I allt väsentligt ska den som har en ny idé och tror på den med hjälp av de statliga stöd som finns, men också med hjälp av privat finansiering, kunna hitta de ekonomiska musklerna för att få sina metoder prövade. Det kan inte vara statens uppgift att gå in och särskilt hjälpa vissa sektorer, utan det måste vara det generella näringspolitiska stödet som då kommer i fråga. Därför prövas det på samma sätt som andra affärsidéer. Ska en viss metod få användas i begravningssammanhang måste det prövas utifrån en särskild lagstiftning. Det är den ordningen vi nu håller på att ta fram, och jag tror att det är ett rimligt tillvägagångssätt. 34 (MP): Resonemanget om vad staten ska gynna och inte ska vi ta upp i en annan debatt, till exempel om , men det handlar det inte om . Jag vill önska ministern lycka till med att skapa ett modernt, miljömässigt hållbart och ekologiskt begravningssystem framöver. Uppenbarligen saknas miljökontrollen eftersom begravningshanteringen sammantaget är ett miljöproblem. Det finns alltså mycket att göra även oavsett utredningen. Jag tar med mig att utredaren ska lyssna på alla intressenter. Jag tar också med mig att man vill väga in fler miljöaspekter än bara metallåtervinning. Dessutom tar jag med mig att den tekniska miljömässiga prövningen antagligen kommer att ske för sig. Problemet är egentligen inte att man ska ha egna muskler. Problemet är att de idéer som provocerar de etablerade motarbetas. Det är grundproblemet. I det företag som jobbat med detta, en stiftelse och dessutom ideell organisation, finns över 600 människor som säger att de vill ha den typen av begravning. Fonus, och tidskriften har i och gjort undersökningar , och av befolkningen säger, i en statistiskt hyggligt täckande undersökning, att de vill ha möjlighet till ekologisk begravning. Ministern kan därför gott ta med sig till näringsministern att det finns behov av en pilotanläggning, en testanläggning. På så sätt hamnar regeringen i gott sällskap, till exempel med , som har en särskild design för detta för rymdresor. Det finns också spännande skrivet om det, totalt tio böcker i världen. Det sker ett flitigt utbyte mellan företaget och där man tittar på metoden. Det är alltså a coming thing, det kommer mycket snart. Jag kan rekommendera regeringen att ta bollen och se till att utredningen blir oväldig, att det sker ett rättvist lyssnande och en rättvis prövning i ärendet. 35 Statsrådet (KD): Vi kommer, som sagt, att kunna hantera två tydliga miljöfrågor i den utredning som har tillsatts, dels metaller som blir kvar vid kremering, dels en hanteringsordning för att pröva nya metoder. Självklart kommer miljöfrågorna att finnas med i den prövningen på ett grundligt sätt. Sedan vill jag säga att om man har så god tilltro till en metod kommer den, när vi får en nyordning på plats, att också klara de olika prövningar som ska göras. Alla verksamheter ska prövas enligt miljölagstiftningen i den typen av tillståndsgivning. Dessutom prövas begravningsmetoder med den nya ordning som vi nu tar fram. Alla goda metoder kommer, det är jag helt övertygad om, att i så fall få en positiv behandling. Det gäller att som vid all annan verksamhet klara de tester som kommer att göras på den typen av metoder. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2012/13:133 om samhällsomvandlingen i Malmfälten 36 Statsrådet (KD): har frågat statsministern vad han avser att vidta för åtgärder för att staten ska ta sitt ansvar för dem som tvingas flytta på grund av samhällsomvandlingen som en följd av den mycket unika situation som uppkommit genom gruvbrytningen i och och på vilket sätt staten kommer att bistå Malmfältskommunerna i denna mycket unika och exceptionella situation. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag vill börja med att konstatera att det är glädjande att gruvnäringen planerar och genomför stora investeringar i . Detta är i grunden en mycket positiv utveckling för de berörda samhällena. Jag vill också markera att det statliga engagemanget spänner över flera politikområden och att en fullständig redovisning av alla åtgärder inte är möjlig. När gruvproduktionen utökas kommer en del bostadshus att behöva flyttas eller rivas. Grundprincipen i detta sammanhang är att det är företaget i och det av staten helägda som ska stå för de kostnader för skada och intrång som verksamheten ger upphov till. tar och kommer att ta sitt ansvar. De ersättningsbostäder som erbjuds kommer i många fall att ha en högre standard än de som rivs. En naturlig konsekvens är då att hyrorna kan bli högre. Det innebär också att individer ställs inför situationer som inte är självvalda men måste lösas. Detta måste ske i dialog mellan berörda parter. Malmfältsgruppen har funnits , och den sammankallas av näringsministern. Gruppens syfte är att erbjuda ett forum för dialog samt att identifiera och underlätta åtgärder som är nödvändiga att genomföra i Malmfälten med anledning av gruvverksamheten. Malmfältsgruppen samlar företrädare för , berörda kommuner, företag och myndigheter. Regeringen bistår således redan och kommuner i samhällsplaneringsfrågor kopplade till gruvnäringens expansion genom bland annat Malmfältsgruppen. Regeringen har tillsatt en gruvsamordnare i vars uppdrag ingår att sammanföra och underlätta dialogen mellan aktörer vars verksamhetsområden berörs av frågor som uppkommer med anledning av gruvindustrins expansion i . Exempel på områden som kan omfattas av uppdraget är tillgång till bostäder samt behov av infrastruktur, kompetensförsörjning och service. I uppdraget ingår även att identifiera eventuella hinder och behov som uppstår med anledning av den kraftiga expansionen inom gruvindustrin samt att föreslå åtgärder för att möta dessa. Genom gruvsamordnarens uppdrag bistår regeringen kommun och andra kommuner, bland andra Bergslagskommunerna i samhällsplaneringsfrågor kopplade till gruvnäringens expansion. Gruvsamordnaren kommer att lämna en första redovisning till regeringen . Jag vill avslutningsvis nämna regeringens pågående arbete med en mineralstrategi, som leds av . Syftet med mineralstrategin är att visa hur genom ett långsiktigt nyttjande av landets mineraltillgångar ska öka tillväxten och stärka gruvnäringens konkurrenskraft. Utan att gå in på detaljer, då strategin ännu inte är klar, är två av strategins målsättningar att främja god dialog mellan aktörer på nationell, regional och nivå samt att erbjuda stöd till kommuner för att underlätta hanteringen av de komplicerade planeringsfrågor som gruvetablering innebär. 37 (S): Jag tackar herr statsrådet för svaret. Det finns en hel del att kommentera i det svar statsrådet ger. Det som händer uppe i Malmfältskommunerna är oerhört positivt och ger många nya jobb och framtidstro. Det är en exceptionell situation och en oerhört stor fråga som inte bara handlar om bostäder. Den berör många områden och många departement. Det var därför jag ställde interpellationen till statsministern. Jag har inget emot att debattera frågan med statsrådet , som är känd som en bra karl. Det får jag acceptera. Men jag tycker att det är synd att inte regeringen ser storheten i frågan. Det är nästan att jämföra med en naturkatastrof när det gäller omfattningen av de insatser som krävs från samhället. Skulle detta ha hänt i skulle säkert statsministern ha stått här i salen. Men jag får acceptera regeringens synsätt. Tyvärr andas svaret från statsrådet att detta ska lösas lokalt tillsammans med bolaget som är verksamt på orten. Det är typisk gammaldags kolonialpolitik, urgammal kolonialpolitik! i följd har levererat 5 miljarder till statskassan. Det blir 10 miljarder, 10 000 miljoner till statskassan. Men regeringen säger att får lösa detta tillsammans med och kommuner. Tycker ni verkligen att ni gör tillräckligt? Hur ska dessa kommuner klara planering och stora investeringar i infrastruktur och samhällsservice? Varför lämnas medborgarna i sticket och får dubbla hyror och boendekostnader över ? Är det acceptabelt enligt regeringen? Tror statsrådet och regeringen att det här skulle fungera exempelvis i den stad vi nu befinner oss i? Bästa statsråd och regering! Det är tid för ansvar. Samhällsutvecklingen är en oerhört komplicerad fråga. är världsledande på underjordsbrytning och pellettillverkning. Menar verkligen statsrådet att de även måste bli världsledande på samhällsomvandling? Är det inte bättre att de som är världsledande på gruvor, underjordsbrytning och pelletar får koncentrera sig på det för att skapa ytterligare tillväxt? Det är väl än mer tillväxt vi behöver i det här landet? Regeringens hantering av dessa frågor skapar konflikter i berörda samhällen, då unga och gamla i och måste betala mer än den dubbla hyran för sina bostäder. Malmfälten ingår också i kommun. Man har investeringar där på närapå 7 miljarder. Det är en gruvboom och en global efterfrågan som gör att än fler kommuner kommer att vara på G när det gäller gruvetableringar. , och är några exempel. Men många fler inlandskommuner kommer att omfattas, ofta väldigt små kommuner. Det är en fantastisk utveckling för dem. Det skapar jobb och tillväxt. Det skapar intäkter för hela vårt land. Men vi måste beakta att detta är små kommuner. Min tid går ut, men jag kommer i nästa inlägg att utveckla lite mer hur jag ser på den problematiken. 38 (M): En så här spännande debatt får man bara inte missa. Man måste engagera sig! Regeringen styr via sitt ägardirektiv. Som jag kan se det tar sitt ansvar; man löser in fastigheter, ser till att det sker nybyggnation i , och naturligtvis och ger dessutom hyresrabatter i de nyproducerade fastigheterna. Det här är ingen lätt uppgift. Naturligtvis har trampat fel i de här processerna , men det är en jättestor uppgift. Jag tycker ändå att de tar sitt ansvar. På de här två orterna är det som gör vinsterna, och då är det väl självklart att de också ska stå för kostnaderna som kommer när de ska ta ut mer malm. Jag ser det som ganska klart. Det finns i alla fall många problem. Ett av problemen är privatägda hyresfastigheter. En fastighetsägare kan välja att återuppföra en byggnad på en annan ort än den där den stod ursprungligen. Vi ser företagare från de här orterna som gör investeringar i bostäder i . Det är säkert en klok investering, men det hade kanske gynnat samhället bättre om det hade skett i . Hur man hanterar bostadsrätter inlösningsmässigt är en särskilt svår problematik. När vi pratar om och vill jag lyfta fram två saker. Det ena är att kommunerna har ett stort ansvar för att byggandet sker och för att fastighetsbolag vill investera på orten. I hade de styrande bestämt var det nya skulle byggas. Sedan var det val. Det blev samma majoritet som tidigare, men nya personer på stolarna. Då väljer de att ändra beslutet. Tid och tempo tappades, och jag tror även att förtroendet hos vissa investerare försvann i en sådan process. I har man av ideologiska skäl avstått från att genomföra en större fastighetsaffär som hade kunnat leda till uppemot 1 000 bostäder. Det är naturligtvis inte heller positivt. Det finns ett stort lokalt politiskt ansvar. Det andra är att det arbete som sker i Malmfältsgruppen bådar gott. Gruvsamordnaren har en jätteviktig uppgift i den här delen också. Staten har ett jättestort ansvar när det gäller ägarstyrningen av , arbetet med mineralstrategin, infrastrukturen och naturligtvis utbildningar. Som norrbottning gläder jag mig särskilt åt att det i budgetpropositionen finns särskilda satsningar på forskning om gruvor och metallurgi. 39 Statsrådet (KD): Den annars mycket vederhäftige hemföll åt lite sluggerbeteende i talarstolen och kallade regeringens politik för kolonialpolitik. Det är möjligt att det bygger på det tidigare kommunalrådets erfarenheter från den socialdemokratiska regeringstiden. Jag kan försäkra att det finns ett stort engagemang för vad som händer i från regeringens sida. Infrastruktursatsningarna vi har gjort i , både för att hjälpa gruvan i att få ut sina produkter och på , är exempel på detta. Men jag håller med om att det finns anledning att följa utvecklingen och hjälpa till mer. Jag har själv rest i området och besökt och kommuner i ett par omgångar . Jag har också personligen rötter i denna del av , vilket gör att jag känner till både diskussionen och de speciella utmaningarna. Utvecklingen kanske går lite olika och tar sig olika uttryck i de olika orter som just nu står inför denna utmaning. När jag besökt , och har jag sett att man har ett antal utmaningar. Jag tycker att har ett stort engagemang och försöker göra vad man kan för att ta sin uppgift på allvar när det gäller att ersätta för de kostnader som uppkommer. Problemet är ibland hur man värderar exempelvis hus man ska lösa in. Här vet vi att har haft lite olika strategier, inte minst i och , som kanske skapar viss förvirring. Man försöker hitta en metod där, exempelvis att värdera hus som rivs i enligt vad hus kostar i för att få en vederhäftig prisjämförelse. I uppstår, som säger, dilemmat hur man värderar en fastighet bostadsrättshus, hyreshus eller villa i ett område där gruvan närmar sig tätortens centrala delar och där marknadsvärdet långsiktigt påverkas av gruvans framfart. Vilket är då jämförelsepriset? Här vet jag att har funderat mycket på om det räcker med lagstiftningen eller om vi måste gå vidare och hitta nya sätt att beräkna de här priserna. Man har ibland kopplat in KTH här i för att få underlag för att bedöma detta. Här är man inne på ett område som är nytt. Det finns inget jämförbart exempel. Jag kan försäkra att vi från regeringens sida är lyhörda för att försöka bidra lite grann. Jag vet att har varit mycket aktiv och försökt stötta det arbete som pågår i de här olika kommunerna inte minst har haft mycket hjälp av och att de också haft en dialog med kommunerna. Problemet som vi har att brottas med det vet som tidigare kommunalråd är att kommunerna har planmonopolet. Det är kommunerna som planerar marken och områdena där ny bebyggelse ska ske, och det är kommunerna som måste fatta de här besluten. Där är det ett problem både med en flaskhals och med att det tar tid att få fram besluten, och de har gått på lite olika sätt i de tre kommuner som vi har diskuterat här. Jag kan försäkra om att det finns en stor beredvillighet från regeringens sida. Vi följer frågorna mycket noggrant. Vi är också lyhörda för de olika signaler om behov av lösningar som kommer från kommunerna. Men det måste självklart ske inom de ordningar och regler som vi har. Vi har ännu inte heller fått några direkta synpunkter på att staten skulle göra något extraordinärt och exempelvis gå in och ta över någon roll som kommunerna har. Det upplever jag inte att det finns intresse av, och då kan inte heller regeringen agera. Vi följer utvecklingen och ser till att fullgör sitt uppdrag. Men man står inför stora frågor som man måste hantera. Jag kan bara avslutningsvis ställa en fråga till : Vad är det konkret som tycker att regeringen ska göra som vi inte har gjort? 40 (S): Nej, jag går inte på statsrådets sluggermetoder och inte heller på sluggermetoder. Man försöker vältra över ansvaret på och de här tre kommunerna. De gör sitt yttersta. Och låt jobba med det som de är duktiga på, att vara världsledande i gruvdrift! Här behövs ett annat ansvar från staten. Man måste sedan beakta de här små kommunerna, som jag avslutade med att säga i mitt förra inlägg. Det är inte bara utan många fler, ofta kommuner med en lång tids vikande befolkningsunderlag och en vikande ekonomi. Man har precis hållit ekonomin över vattenytan. Att möta de här stora gruvetableringarna är en enorm utmaning. Jag skulle vilja uttrycka det så här: Att bygga hållbara samhällen för dessa kommuner är en omöjlighet utan statliga insatser i form av planering och ekonomi. Som tidigare kommunalråd känner jag mycket väl till de ekonomiska villkoren för dessa små kommuner. Dessa kommuner kommer inte att ha en chans utan ett stort statligt engagemang vad gäller planering och ekonomiska resurser för att de ska bli hållbara kommuner. Jag kan ta exemplet . Man har normalt klarat av ungefär 15 miljoner i investeringar, med nöd och näppe, under årens gång. handlar det om ett behov på 340 miljoner 340 miljoner ! Det handlar om nya vattenledningar, nya avloppsledningar, nya vattenverk, nya avloppsreningsverk, nya gator, nya bostadsområden, nya förskolor, skolor och service. Herr talman och bäste statsråd! Detta är en omöjlighet för en kommun som utan ett ekonomiskt stöd från staten. I kommun har antalet invånare minskat från 15 000 till 6 000 personer. Man har tappat nära två tredjedelar av sin befolkning. Man har en driftsbudget på . Man har sparat 87 miljoner på driften . 87 miljoner motsvarar nästan tio skattekronor i . Det är en fantastisk prestation utan motstycke som man har gjort där. Men tyvärr är man mer och mer ensam ekonomiskt. Herr talman och bäste statsråd! De kommer aldrig att klara sig utan stöd. Här behövs stöd till de små kommunerna. Många av dem har haft en nattsvart utveckling men får nu den här fantastiska utvecklingen med gruvor. Den nattsvarta bilden vänds till framtidstro. Bäste statsråd och regeringen åker på besök och säger: Vi förstår er. Åh, vilken fantastisk utveckling ni har! Men, herr statsråd, det räcker inte med de vackra orden. Det är tid för ansvar. 41 (M): Det har varit en engagerad debatt . Stora problem innebär också stora affärsmöjligheter. tyckte att jag var lite svart i min beskrivning av kommunernas roll. Och jag vill nog säga att kommunerna har ett stort ansvar och att det nog har skett vissa fadäser där. Jag vill ändå lyfta fram en kommun, och det är kommun. kommun har jobbat alldeles utomordentligt med att få privata företag att göra investeringar där, och kommunalrådet ska ha all heder för det. har vi två företag som har sagt att de ska bygga 600 lägenheter, varav 150 ska vara klara inom jättebra jobbat! Dessutom finns det flera som investerar i . Det visar ändå att det finns en attraktivitet att genomföra investeringar på de här ställena. Precis som var inne på är investeringar i vatten och avlopp en jätteutgift för en liten kommun. Det kan bli så att kommunen måste trolla med knäna lite grann. Men jag vill ändå framhålla gruvbolagens ansvar i samhällsomvandlingen. Det är ofta de som har den stora uppsidan, och de har mycket att vinna på att det finns ett fungerande samhälle. Därför tycker jag att de bör ta en aktiv del i samhällsbyggandet. Pendlingen som sker till och från gruvkommunerna i är inte bra på något sätt och är kopplad till olycksrisker. Det handlar också om att ta ett ansvar och bygga ett socialt och miljömässigt hållbart samhälle på de här orterna. 42 Statsrådet (KD): Jag kan, som sagt, försäkra att vi från statsmakternas sida på olika sätt försöker medverka och hjälpa till. Vi har arbetsgrupper, vi har gruvsamordnare, vi har ställt upp och hjälpt till mycket med planeringsarbetet. Jag vet att exempelvis har fått oerhört mycket stöd från när det gäller planeringsfrågor och planeringsarbete. Men självklart kan det finnas anledning att titta på vad vi kan göra ytterligare. Jag vill också utveckla vad min roll är som bostadsminister, eftersom det här handlar mycket om bostadsfrågor. Det är att också se till att vi snabbare kan gå från idé till att spaden kommer i jorden. Det är oerhört avgörande, inte minst för och kommuner, att man kan skynda på den här processen. Där har vi ett omfattande arbete på gång just . Det handlar om att hitta genvägar i planprocessen, och vi utreder just nu tyska exempel. Det handlar om att korta handläggningstider vid överklaganden. Det handlar om att se till att vi får tydlighet och transparens i hela plangenomförandeprocessen i lagstiftningen. Vi tittar på hyresrättens ställning för att försöka underlätta byggande av hyresrätter. Vi har också i budgeten lagt fram en del förslag som minskar kostnaden när man bygger nya bostäder generellt men också när man bygger och förvaltar hyresbostäder. Ett omfattande arbete pågår på bostadsområdet som självklart kommuner av karaktären , och har stor nytta av. Sedan har man ett problem när man som kommun står inför stora investeringar med stor expansion. Tyvärr är det inte bara kommun som upplever expansionsproblematiken. Det är klart att detta delvis är en fråga för det kommunala skatteutjämningssystemet. Delvis är detta en fråga om att från en kommuns sida hitta finansieringar på olika sätt. Jag tycker att det är vällovligt det som kommun gör genom att locka till sig andra investerare som gör att man får fler som hjälper till att dra det tunga lasset att investera i exempelvis nya bostäder. Om Socialdemokraterna i sitt budgetalternativ har ett antal extramiljoner som kommunalt stöd kan det vara intressant att man visar mig var det står någonstans. Upplever att det är det enda som saknas just , ett extrastöd till kommun, säger jag: Visa mig det socialdemokratiska alternativet på den punkten. Jag har inte sett det ännu i alla fall. Det får prövas om det kommer in en sådan ansökan till regeringen, men det är inte mitt ansvarsområde att jobba just med den kommunala ekonomin. Jag är framför allt ansvarig för bostadsfrågorna, och utifrån de perspektiven försöker vi på alla sätt vi kan jobba för att underlätta och skapa bättre förutsättningar. Jag kan ta ett exempel till på en fråga som jag vet att man i kommun brottas mycket med. Det är hanteringen av olika riksintressen. Det finns kanske ingen annan kommun i som har alla riksintressen inpå knutarna, som just har. Där ser vi också en problematik i nuvarande lagstiftning. Vi har sagt från regeringens sida att vi är beredda att titta över det i ett särskilt utredningsarbete. Problemet är att den typen av översyn tar sin tid. Men det är ganska komplexa juridiska frågor att hantera för att underlätta för en kommun av karaktär, så att man lättare och snabbare kan hantera behovet av att planera och genomföra nya bostadsområden. 43 (S): Jag tror att det finns anledning för regeringen att fundera lite mer på de här frågorna. Man har ju 5 0006 000 personer anställda på . Där kan man fundera över hur man ska hjälpa dem som drabbas av dubbla boendekostnader och hur man ska stötta de här små kommunerna. Jag säger inte tyvärr. Det är fantastiskt att de får den här utvecklingen, men de klarar inte av det ekonomiskt. Det är inte bara i norr som det här händer. Det händer också i Bergslagen. Det gäller små kommuner där. Det är en enorm möjlighet. Men politiken på nationell nivå måste ha en insikt i de här frågorna. Det finns problem i de här möjligheterna. Utan den insikten tar vi risker. Vi kan backa , fem . Det var då det här kom. Det var eufori. Det var fantastiskt. Alla trodde att det bara var positivt. Det var inga protester alls. Vad hör vi ? Det kommer fler och fler protester kring de här gruvetableringarna. Det här är risken. Man säger: Inga fler gruvor. Vad får vi tillbaka? Det blir bara fly-in/fly-out. Varför ska vi behöva höja skatten för det här? Det är utländska bolag som kommer hit och exploaterar. Gruvorna hotar vår näring. Man säger: Det här är helt åt skogen.