prot · H00914 · 2012-10-23 00:00:00 — Ja, det kommer naturligtvis slutligt att också bedömas hur många länder som de facto går med. Låt mig bara påpeka att flera länder är före i att gå med i den bemärkelsen att de inte har något folkomröstningsnej eller något undantag, som ju har. Därför räknar jag med att det blir fler än 17 om bara utformningen blir rätt. Sedan stannar det någonstans före 26, därför att vi förutsätter att inte går med. Hur detta slutligt landar har jag nog inga svar på . 34 BO (S): Jag tackar statsministern för informationen. Jag tänkte hänga mig fast vid inflytandefrågorna och hur de ska organiseras. En annan aspekt på inflytandet är den vidare frågan om demokratiskt inflytande för nationerna över de regelverk som byggs upp. Statsministern säger att han upplever att man kanske har lyssnat mer när det gäller inflytandefrågorna än när det gäller annat. Det vi har att hålla oss till, som inte är med vid förhandlingarna, är i hög grad de papper som föreläggs. Jag har ägnat mig åt att studera de papperen, både färdplanen som den är skriven, och rådsslutsatserna. Och jag har försökt se vad som står om inflytande. Det är ganska förvirrande och ganska motsägelsefullt, tycker jag. Det står i rådsslutsatserna att det är viktigt att säkerställa lika villkor för de medlemsstater som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen och de som inte gör det. Det står i en annan punkt, tidigare, att det finns ett behov av att säkerställa en rättvis behandling och representation av både de medlemsstater som ingår i och de medlemsstater som står utanför euroområdet men som deltar i tillsynsmekanismen. Där var det inte likabehandling, men det var rättvis behandling. Det står på en annan plats att de länder som inte har euron som valuta ska få möjlighet att samarbeta intensivt med ECB. Det står att ECB bör ha möjlighet att utföra sina tillsynsuppgifter helt oberoende. Då är det att märka att det i fördraget står att det finns ett instruktionsförbud. Man får inte ta emot instruktioner. Man får inte begära instruktioner. Och man får inte ge instruktioner till ECB. Det gäller också, som jag förstår det, om man tilldelas tillsynsuppgifter, vilket man kan tilldelas, av fördraget. Som jag säger är det inte alldeles enkelt om man ska hålla sig till handlingarna, och så mycket annat har man inte att hålla sig till om man inte är med i själva diskussionerna. När statsministern säger att de har lyssnat och att han hyser någon sorts hopp om att det ska landa rätt väl undrar jag: Hur ska man se på det här? Vad har statsministern för egna idéer? Finns det en skiss för någon sorts inflytande? 35 Statsminister (M): Jag tror nog att protokoll ska visa att jag har varit väldigt öppen med att detta inte är färdigt och att det absolut ligger mycket i de frågor som antyder. Låt mig bara ödmjukt påpeka att de 17 länder som har euron som valuta ännu inte är klara över ifall det blir ett 18:e land som går med. De har utformat detta väldigt mycket i synen att det är 17 som har euron och att det är ECB som ska vara tillsynsmyndighet. Det var därför jag påpekade att i samma stund som det blir nr 18 faller en lång rad legala frågor ut men också inflytandefrågor. Hur ska ett land som inte har ECB som centralbank förhålla sig till detta faktum? Då svarar man: Ja, fast det blir ett supervisory board, som man kallar det, som kommer att styra över tillsynsmyndigheten. Och alla nationella tillsynsmyndigheter kommer att föras upp i detta supervisory board. Då frågar vi: Ja, men hur ska då röstfördelningen se ut, så att alla garanteras ett inflytande? Ja, det är kvar att utforma. Och det vill jag öppet redovisa. Det är inte färdigt. Men det jag menade var och det är ju de platser som också återger att det reflekteras i slutsatserna att man ändå noterar att det faktiskt kan bli fler än 17, och då måste man förhålla sig till att det är en jämvikt här. Där vill jag då anmäla att jag i valet mellan lika och rättvis väljer rättvis, och jag ska förklara varför. Vi har inte begärt likabehandling. Jag har nämligen inte anmält att ens om vi går med i finanstillsynen vill komma med i ESM och vara med och finansiera rekapitaliseringen av problemtyngda banker. Vi uppfattar fortsatt detta som eurozonens eget instrument. Därför tycker jag att rättvis är mer befogat. Vi anmäler inte samma behov, intresse och vilja att täcka underskott, som det i realiteten kommer att bli fråga om, i andra länders banksystem. Ja, då får det möjligen påverka utformningen även när det gäller sådant som röstregler. Detta har vi ingen anledning att slutförhandla här , men det visar också känsligheten i hur man formulerar detta. Och bara för att säga det uppenbara: Vi förhandlar inte heller på svenska. Det här är översättningar av förhandlingar som har skett delvis på engelska, delvis på franska. Men så är den europeiska verkligheten. Det är helt korrekt. Det finns mycket kvar att göra kring detta. I utformandet av detaljerna ligger avgörandet av om det här är bra, och det är vi inte färdiga med att ge besked om . 36 (C): Vår statsminister, , EU och världen har mycket att stå i. Jag tänkte bredda diskussionen till punkt 21 i slutsatserna från Europeiska rådets möte, som handlar om en mycket allvarlig situation i ett land i som heter . Som statsministern redovisade har det varit uppe. Det har varit behandlat av utrikesministrarna. Det är inbördeskrig. Man har inte kontroll över landet. Det är islamistiska fundamentalister som härjar där. EU är alltså fast beslutet att ge ett omfattande stöd till . Man överväger också att stödja den planerade internationella militära styrkan i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution , vilket är väldigt bra. Och man överväger, vilket jag tycker är intressant, att påskynda planeringen av en eventuell militär aktion inom ramen för EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik, GSFP, för att bidra till att omorganisera och utbilda försvarsmakt. Det här var kanske inte uppe så mycket, men det finns med i slutsatserna. Jag vill bara uttrycka mitt stöd för att EU verkligen backar upp detta. Jag funderar lite. Om det blir en insats från EU, vilket jag är positiv till, undrar jag: Är det och andra länder som man kanske huvudsakligen tänker på där? Den sista frågan är: Om det blir av, skulle kunna tänka sig att överväga att vara med i en fredsinsats när det gäller inom den här ramen? Det skulle jag också kunna vara positiv till. 37 Statsminister (M): Det som står i slutsatspunkten 21 är ett direkt återgivande av utrikesministrarnas skrivning i den här delen. Detta har varit frekvent diskuterat på utrikesministrarnas respektive möten och också väldigt närvarande i diskussionerna i vid öppnandet . Världen ser med stor oro på det faktum att vi har delar av som domineras av al-Qaida-inspirerade grupper och andra grupper som står i skarp konflikt till . Det finns då förhoppningar om att ett afrikanskt initiativ tillsammans med ska kunna stävja och möta denna situation. Men precis som återges här kommer även andra typer av insatser det namnges också vad det skulle kunna tänkas vara att vara aktuella. Det är för tidigt att säga vem som ska utföra det arbetet. Jag har inte anmält att står villigt att göra det. Det får, så att säga, utvärderas i en annan del. Det man påminns om i alla de här diskussionerna som gäller afrikanska stater är att har ett kolonialt förflutet, det vill säga här finns länkar ned i som nära nog alltid, vill jag säga, är kopplade till något av EU:s medlemsländer. Så är det också i det här fallet, vilket säkert är väl bekant med. Därför är det de här referenserna till . Vi får se hur den utformningen ser ut. Jag tror det är åtminstone så som det beskrivits för mig när utrikesministern och andra har talat om det här att det finns en väldig vilja i att själv kunna samla till svar mot den utmaning som detta ändå är. Det är oroligt i , men det riskerar också att spridas en oro till många andra . 38 HANS (M): Tack, statsministern, för redogörelsen för Europeiska rådets möte! Mycket av diskussionerna är fokuserat på bankunionen, på det som vi kan kalla för liturgin, ordningsreglerna, för hur det ska fungera mellan bankerna i . En bankunion kommer inte att ta ur krisen. Det kan vara ett redskap som kan hjälpa till att få ordning på affärerna. Det kan vara ett redskap som kan hjälpa till för att vi inte ska hamna i motsvarande situation igen. Det är tillväxt och utveckling som är nyckeln för att ska ta sig ur det här. Det var då glädjande att höra att det är mer diskussioner på rådets möte om de här frågorna än vad som kanske återges i medierna och vad vi kanske i den här kammaren annars får till oss. Det här är bra, för det är endast genom att spänna de musklerna som kan ta sig framåt av egen kraft. Jag blir lite fundersam när jag tittar i utdragen från diskussionerna och noterar att det finns ett antal länder som har begärt ett fördjupat samarbete om en finansiell transaktionsskatt. Det här är någonting som har tagit avstånd från tidigare. Man har bedömt att det inte är bra för vare sig eller de enskilda länderna. Jag skulle vilja höra statsministern kommentera detta. Hur realistiskt är det att det här initiativet ska bli en verklighet? Och finns det någon risk att utvecklingen är på väg åt ett håll som skulle innebära att det även vore tvingande för att vara med i ett samarbete om en finansiell transaktionsskatt? 39 Statsminister (M): Det är riktigt. Det är elva medlemsstater som har begärt ett initiativ som bland annat också inskärper att kommissionen ska snabba på att ta fram en finansiell transaktionsskatt som ska täcka dessa elva länder. Det väcker dock frågor om hur denna eventuella transaktionsskatt ska förhålla sig till handel även med länder som inte inför den. Allteftersom jag har följt en del av de här förhandlingarna ser jag att det finns många frågor kvar att besvara. När vi säger finansiell transaktionsskatt tänker många på Tobinskatten, det vill säga den idé som har funnits om en global transaktionsskatt, och då menar vi just en beskattning av transaktioner i den finansiella sektorn. En sådan skatt har vi som enda land försökt oss på. Det gav inte så stora intäkter, och transaktionerna lämnade . Vi tog bort det av det enkla skälet att det inte blev vad det beskrevs som. Vi tror att det finns betydande risker med en finansiell transaktionsskatt eftersom det inte heller är så att kapitalmarknaderna är begränsade till och inte heller till de här elva länderna, utan det kan bli motsvarande erfarenhet om man utformar det på det sättet. Det finns då de som i stället för en transaktionsskatt har talat om mer av en avgift som läggs på bankerna, och lite beroende på vad man lägger avgiften på kan det mer likna något som vi har gjort bland annat i och . Det är så vi bygger upp de här fonderna som ska öka banksystemets motståndskraft emot eventuella förluster . Men då får man i så fall vara tydlig med att det man menar, det har vi redan nationellt valt att göra. En annan väldigt viktig fråga är vem som ska få ta emot de förmodade inkomster som den här transaktionsskatten är tänkt att ge. Kommissionens förslag är att inkomsterna ska landa hos EU:s gemensamma institutioner och bli ett sätt att finansiera EU-gemensam verksamhet. står en del hemma i sina parlament och beskriver hur dessa inkomster ska finansiera välfärdssatsningar. Det har vi inte heller det slutgiltiga svaret på. har sagt att vi inte är intresserade av detta. Det är inte heller så som vi först trodde, att det är hela eurozonens sjutton länder som står bakom. Bland annat har inte anmält någon vilja att delta, utan det handlar som sagt var om elva länder. Svaren på dessa detaljfrågor och hur detta ska utformas hade vi inte vid det här toppmötet. Kommissionen ska nu skyndsamt arbeta vidare med förslaget. 40 (MP): Ett av problemen med eurosamarbetet kan kanske sägas vara att man först hade att ta ställning till fördraget och om man skulle vara med i valutasamarbetet, och , när den ekonomiska krisen var ett faktum, så får man diskutera om vem som ska betala kalaset när det blir stora problem. Jag tycker att statsministern resonerar bra kring ett antal viktiga frågor som man måste lösa för att vi ska kunna diskutera att vara med i det här projektet. Men vi ser också en tidtabell som säger att vi ska ha ett rättsligt ramverk, och först därefter kommer frågorna upp mer i detalj om vem som ska betala och så vidare. Finns det inte en risk i den här processen att vi lite grann får se samma sak igen? Först ska man ta ställning till om man ska vara med, och sedan, , ska man komma fram till kärnfrågorna om vem som ska betala och hur mycket. Därigenom är det svårt att vid beslutstillfället finna ett klart svar på de viktiga frågor som statsministern ställde. 41 Statsminister (M): När det gäller inlägg var det delvis detta jag sade under toppmötet: att vi tycker att det är bättre att man arbetar igenom och får saker och ting klara och svarar på frågor innan man utlovar det och att det inte finns någon poäng med att skynda på saker som man inte vet exakt hur de slutgiltigt ska utformas. Men EU-samarbetet fungerar ju så att vi kommer från olika håll. Det finns andra länder som särskilt betonade vikten av att just ange som möjligt att få det rättsliga ramverket på plats. Jag tycker att det fortsatta arbetet får visa om det verkligen är möjligt och om det går att svara på alla de frågor som jag bland annat har återgett här till . Vid decembertoppmötet måste vi sedan slutgiltigt bedöma om det finns en grund att gå vidare, och sedan är jag övertygad om att många av dessa praktiska frågor och de för helt avgörande frågorna kommer att gå in . I den delen kan jag bara instämma att detta är den uppfattning, och den har vi framfört på det sätt som jag nu har redogjort för till många av ledamöterna under detta toppmöte. 42 (M): Vi har i anslutning till rådsmötet fått bevittna en viss spänning mellan å ena sidan som vill frysa budgeten och å andra sidan kommissionen och en lång rad medlemsländer som vill se en svällande budget. har genom sitt engagemang tagit strid inte bara för bästa utan också för bästa till nytta för alla som vill se en ansvarsfull budgetpolitik på EU-nivå. Jag undrar därför: Hur ser statsministern på möjligheten att nå framgång i arbetet med att frysa EU:s budget? 43 Statsminister (M): Jag kan som återrapportering från det toppmöte där jag nu har varit ange att denna fråga naturligtvis fanns i marginalen. Vi fick frågor också kring detta. Men vi är kallade till ett extrainsatt , , för att enbart diskutera och försöka komma överens om den kommande flerårsbudgeten som ska täcka, tror jag, 2014 till 2020. Det kommer, och det har jag redan bekantgjort, att göra att nya linjer återigen kommer att väckas upp mellan länder som är nettobidragsgivare och de som har mer förväntan om att större resurser ska komma till dem via EU:s budget. har jag ingen anledning att dra exakta linjer kring detta. Låt mig dock påpeka att som sköter dessa förhandlingar för på ett mycket framgångsrikt sätt har kunnat hålla ihop en ganska stor krets av länder som består av flera av de här nettobidragsgivarna som går vida utöver . Jag tror att det är väldigt klokt att vi försöker hålla ihop oss som en större grupp för att på det sättet kunna säkra inflytande för våra intressen. 44 (S): Jag var inte här när statsministern presenterade sin rapport, så jag ber om ursäkt om jag ställer en fråga som redan är rapporterad. Vid EU-nämndens sammanträde tog jag upp den inre marknaden som många i den här kammaren tycker är en av de viktigaste bitarna i EU-samarbetet. Vi är verkligen glada över att kunna samarbeta med andra länder om just handel. Men det handlar, precis som statsministern har sagt, fortfarande om protektionism. Det handlar om gränshinder. Det handlar om yrkeskvalifikationer. Det handlar om konsumentskydd med mera. En del av de här reglerna är också svåra att implementera och tar . Till exempel tjänstedirektivet som antogs av både rådet och parlamentet för ganska länge sedan är fortfarande inte fullt ut implementerat. Det återstår alltså mycket arbete för konkurrenskraftsrådet och handelsministrarna innan man har uppnått en möjlighet till en fri handel med varor och tjänster i hela . I ställde jag frågan om just detta: att man nu går vidare nu med Inremarknadsakten II när inte man har kommit så långt att man har fått verkan och sett vad Inremarknadsakten I har inneburit. Inremarknadsakten II innehåller ju mer långtgående förslag, och precis som jag sade då kan vi ha olika uppfattningar om huruvida dessa är bra eller dåliga. Men vi kan ändå fråga oss: Ska man stanna upp här och inte arbeta med implementeringen, eller ska man fortsätta och gå vidare? Jag förstår att det är mycket mindre sexigt, om jag får använda det uttrycket, att implementera lagstiftning än vad det kan vara att komma med nya fräcka förslag. Men min fråga är helt enkelt: Hur mycket diskuterades det här i rådet, och hur långt kom man i de diskussionerna? 45 Statsminister (M): Som jag angav finns det en tendens att det alltid återges från dessa toppmöten som att det enda vi sitter och diskuterar är finanskrishantering och kortsiktig krishantering. Men våra diskussioner är väsentligt mer kopplade just till långsiktigt genomförande av tidigare direktiv och också av reformer som har angetts inom ramen för den europeiska terminen och som har getts till enskilda medlemsländer som propåer för genomförande. Kommissionen påpekade på toppmötet, liksom ofta annars, att många länder brister i just genomförandet i båda delarna. Det gäller reformer som ska öka konkurrenskraften inom ramen för EU 2020, europeiska terminen och också i inremarknadsakterna. Det finns de som syndar mer och de som syndar mindre, och det pekas ibland ut vilka länder det är fråga om. Det här reflekteras faktiskt också i texten. Vi är väl medvetna om att Inremarknadsakten I inte är färdig och på plats. Fortsatt angeläget arbete måste vänta. I Inremarknadsakten II finns andra viktiga delar. Vi har all anledning att bejaka mycket av detta. Vi går vidare och fördjupar. Servicesektorn och handeln nämndes. Det handlar mycket om digitalisering och gränsöverskridande internetbaserad handel. Mycket av detta måste fås på plats. kommer att vara en stor vinnare av en fördjupning i de delarna. Det här är mer ett vittnesbörd om att vi inte alltid gör det vi har lovat. Vi ska trycka på och tala om det. Till slut är det enskilda medlemsländer som måste åka hem, ta sitt ansvar och genomföra lagstiftningen. Det är som sagt många som inte gör det. Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Justering av protokoll Justerades protokollen för den 15, 16 och . 3 § Meddelande om statsministerns frågestund Tredje vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle frågor besvaras av statsminister (M). 4 § Anmälan om personlig ersättare för särskild företrädare för partigrupp Tredje vice talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält (SD) som personlig ersättare för särskild företrädare för partigrupp. 5 § Anmälan om protokollsutdrag från utskott Tredje vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2012/13:4 för om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från miljö- och jordbruksutskottet. 6 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2012/13:FPM9 Förordning om europeisk frivilligkår för humanitärt bistånd KOM(2012) 514 till utrikesutskottet /13:FPM11 Strategi för EU:s internationella samarbete inom forskning och innovation KOM(2012) 497 till utbildningsutskottet 7 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2012/13:21 till näringsutskottet 8 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /13:KU2 och KU3 betänkanden /13:SkU4 och SkU5 utlåtande /13:NU5 9 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2012/13:32 Till Interpellation 2012/13:32 Säkerheten vid kärnkraftverket i av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Miljöministern har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. (C) Enligt uppdrag och rättschef 10 § Svar på interpellation 2012/13:16 om ungas straff 46 (): har frågat mig vad jag tänker vidta för åtgärder för att rätta till sådana brister i påföljdssystemet för unga som enligt honom innebär att ungdomar döms till alltför lindriga straff. Regeringen har tagit flera initiativ som rör unga som har begått eller som riskerar att begå brott. Ett sådant är att brott som begåtts av unga ska utredas i större utsträckning . Det är också möjligt att drogtesta unga . Regeringen arbetar även för att handläggningstiderna avseende unga lagöverträdare ska kortas och för att stärka samverkan för att förebygga ungdomsbrottslighet. Särskilda åtgärder har också gjorts för att förbättra utslussningen av dem som dömts till sluten ungdomsvård för att minska risken för återfall i brott. Påföljdssystemet ska naturligtvis uppfattas som rimligt och rättvist. Ett brott ska mötas av snabba, tydliga och konsekventa reaktioner. För unga brottslingar är det särskilt viktigt att ingripandena är tidiga, tydliga och inriktade på att förhindra fortsatt brottslighet. Särskilt anpassade påföljder tillämpas eftersom ungdomar ofta har särskilda behov av hjälp och stöd för att inte återfalla i brott. Men frihetsberövande påföljder kan dömas ut också när den unge är . Påföljderna ungdomsvård och ungdomstjänst reformerades 2007 i syfte att de i ökad utsträckning skulle präglas av principerna om proportionalitet, förutsebarhet och konsekvens. har utvärderat ändringar och sett över var och en av de särskilda ungdomspåföljderna. Enligt utredningen finns i vissa fall ingen lämplig eller tillräckligt ingripande påföljd att ta till. Därför har utredningen föreslagit att ett antal nya påföljder ska införas för att få till stånd ett heltäckande påföljdssystem för unga som inte fyllt . Myndighetsåldern är ju . Detta var ett av skälen till att fick i uppdrag att ta ställning till om lagöverträdare som har fyllt 18 men inte ska behandlas som vuxna lagöverträdare vid straffmätningen och påföljdsvalet eller i något av dessa avseenden. Utredningen har föreslagit att påföljdsvalet i princip ska ske som för vuxna. Regeringen kommer att återkomma i frågan om ingripanden mot unga lagöverträdare. Utredningens förslag är dock ute på remiss , och jag vill inte föregripa remissbehandlingen och analysen av utredningens bedömningar i en enskild del. 47 (SD): Jag får tacka justitieministern för svaret. De förslag som för fram här är det i sig inget fel på, till exempel att brott som begås av personer ska utredas i större utsträckning, att handläggningstiden ska kortas och att det ska vara en förbättrad utslussning. Det är positivt om man lyckas med det. Problemet är att dessa åtgärder inte riktigt berör det jag tar upp i min interpellation. Jag interpellerar nämligen om de låga straffen som alltför ofta döms ut . Det enda i justitieministerns svar som berör påföljden av unga är Asks hänvisning till , och den vill hon inte föregripa. På min fråga om straff för unga får jag inga konkreta eller direkta svar som det verkar. Jag menar att ger anledning till oro snarare än tvärtom. Stort fokus ligger på hur man ska minska antalet utdömda fängelsestraff. Inte ens vid återfall i brottslighet är det enligt utredningen, till exempel, självklart med ovillkorligt fängelsestraff. Utredningen menar inte heller att brott som har begåtts nödvändigtvis ska innebära att villkorlig dom omvandlas till fängelsestraff. Det är inte direkt betryggande slutsatser. Det är visserligen så att regeringen inte behöver hålla med om utredningen, men med anledning av vad utredningen föreslår kan man knappast hoppas på en mycket bättre ordning när det gäller straffen. Anser att de påföljder som döms ut för brottslingar under är tillräckliga? Jag vill ge några exempel för att visa vad jag menar.