prot · GZ09127 · 2012-06-11 00:00:00 — Det är viktigt att vi är överens i sak, beroende på att även om det är frågor som direkt berör rätt få människor är det frågor som är livsavgörande för dem som det berör. Även om det är få människor som är direkt berörda är frågorna också av principiell natur. Det handlar om något så viktigt som alla människors lika rätt och värde. Det handlar om att gå från en lag där staten bestämde över människorna till en lag som garanterar att alla, även de som vill ändra sin könstillhörighet, får rätt att bestämma själva. Vi går från tvång till frihet. Lagförslagen från regeringen betyder att lagar från det tidiga 70-talet nu äntligen kan moderniseras. Kravet på att den som ändrar könstillhörighet inte får vara gift tas bort. Staten ska alltså inte längre tvinga fram skilsmässor. Kravet på svenskt medborgarskap för ändrad könstillhörighet försvinner. Den som väljer att bli svensk medborgare ska alltså fortsättningsvis blir det av fri vilja och inte tvingas därtill. Men det kanske viktigaste i propositionen och i betänkandet är frågan om tvångskastrering och tvångssterilisering, där det nu blir fullständigt klart att det ska tas bort. Här finns ännu inget lagförslag, men både regering och utskott är tydliga med att ett lagförslag ska läggas på bord och att ny lag ska börja gälla . Jag måste, herr talman, säga att jag är stolt över att Alliansregeringen har lyckats enas om en proposition. Detta har varit ett svårt område, där det från början inte alls var självklart att de fyra allianspartierna skulle ha samma ståndpunkt. Det har blivit ett gemensamt förslag. Jag kan förstå att det till viss del väcker avund hos V, MP och S, som i politiska frågor nu går alltmer isär. Det jag däremot inte kan förstå är motiven till den reservation som man gemensamt har lagt. På alla andra områden är oppositionen mycket noga med att snabbt peka på brister i lagstiftningsprocessen om regeringen inte till punkt och pricka följer regeringsformen. När det däremot handlar om en så viktig lagstiftning som den vi diskuterar, då tycker plötsligt oppositionen att det behövs varken utredning eller remittering här är det bara att tuta och köra. Analog lagstiftning har man uppfunnit något som helt strider mot den svenska regeringsformen. För mig vittnar detta om att man nedvärderar de människor som det handlar om. Varför ska det vara viktigt att utreda och remittera alla andra frågor men att just frågor kopplade till ändrad könstillhörighet ska vara mindre viktiga? Om nu vänsterpartierna hade varit angelägna om att få lagstiftningen på plats snabbt hade man också kunnat skriva det i de direktiv som startade lagstiftningsprocessen. Utredningen tillsattes och direktiven skrevs nämligen när Socialdemokraterna satt i , med aktivt stöd från Vänstern och . Hade man i direktiven till den utredningen skrivit att utredaren skulle lägga förslag på ny lag för att avskaffa tvångskastrering och tvångssterilisering, då hade vi kunnat fatta beslut om det. Men det skrev man inte. I stället valde S, V och MP att be utredaren ta ställning till om den som ansöker om fastställelse av könstillhörighet enligt lagen måste ha blivit steriliserad eller kastrerad. Utredaren skulle enligt S, V och MP analysera vilka konsekvenser ett bibehållande respektive avskaffande av lagens krav skulle medföra. Det var de mycket otydliga direktiven som ledde fram till att den utredning som ni tillsatte kom fram till att tvångskastration skulle vara kvar. Inte ens i frågan om tvånget att skilja sig eller tvånget att bli svensk medborgare var S, V och MP eniga. I direktiven kan man läsa att utredaren skulle fundera på om lagen skulle ändras eller ej. Jag kan, herr talman, förstå att vänsterpartierna är besvikna över att det nu är alliansregeringen som har enats om detta förslag. Men att med den besvikelsen som grund föreslå att vi ska hafsa och slafsa igenom en ny lag är ovärdigt. Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 23 (MP) replik: Först vill jag göra ett tillrättavisande. Vi heter inte vänsterpartierna. Det vill jag göra helt klart vi är ett miljöparti och inget vänsterparti. Sedan vill jag säga att jag är mer intresserad än av dåtiden och är intresserad av de människor som kan bli steriliserade på grund av att man vill vänta med att göra något åt det från Alliansens sida. Jag kan se att det finns en förvaltningsrätt som utgår från de mänskliga rättigheterna. Vi har sett att kom med en rekommendation 2009 som säger att sterilisering inte får krävas för patienter som juridiskt sett ska byta kön. Vi ser att det strider mot de mänskliga rättigheterna. Vi ser att inte har sett några problem. Vi ser dessutom att det fanns ett löfte från bland annat i partiledardebatten om att steriliseringskravet skulle avskaffas. Allt detta tillsammans säger väldigt mycket, för att inte tala om de människor som berörs. Det handlar om det säger, det säger, det RFSL säger och det grundlagen säger om att man inte får göra ingrepp utan att personen är med på det. 24 (C) replik: I sak är vi fullständigt överens, och jag. Kunde vi bara ändra detta i går skulle vi ha gjort det. Det är bra att domstolar driver processen. Det är bra att pekar på att detta bryter mot de mänskliga rättigheterna. Det är också helt sant att vi i har drivit frågan. Men sedan ställer regeringsformen vissa krav på hur det ska gå till när vi här i riksdag ska stifta lag. Det måste finnas ett utredningsförslag. Men det finns inget utredningsförslag som föreslår detta. Den utredning som ni tillsatte föreslog kastrering som alternativ. Det måste tas fram ett utredningsförslag som måste remitteras och som måste passera Lagrådet innan det kan komma hit som proposition. Jag kan hålla med om att detta tar , är alldeles för tråkigt och att vi borde kunna göra detta snabbare och enklare. Men tyvärr sätter regeringsformen stopp för det. Den här frågan ska inte och slafsas igenom. Den här frågan ska lösas på ett vettigt sätt, och vi har lösningen . Dessutom anser jag att påfundet det kreativa nytänkandet att vi här ifrån ska fatta beslut om hur domstolar ska döma enligt en tidigare beslutad lag är fullständigt befängt. Det strider fullständigt mot all svensk rättstradition. Jag kan hålla med i hennes irritation över att detta inte är på plats . Men är vi nära målet. kommer vi att ha lagstiftningen på plats. Då kommer den dessutom att vara framtagen på ett rättssäkert sätt, vilket jag tycker är viktigt, inte minst i den här frågan. 25 (MP) replik: Det skulle vara spännande om juridiken springer ifrån. Då kan man undra om det är rättssäkert, om man tar upp detta i kammarrätten utan att någon utredning har gjorts, utan att man har tagit fram det man nu vill ta fram för att förhala processen. Det ska bli spännande att se om det blir så att juridiken fäller det slutliga avgörandet. Jag tycker att vi kan lägga de mänskliga rättigheterna åt sidan. Även grundlagen tar upp detta, men den delen av grundlagen väljer ni att inte titta på. Jag anser definitivt inte att ska sätta sig över grundlagarna. Men gör det redan genom att det sker kroppsliga ingrepp som är påtvingade vi gör det . Det tycker jag inte är rätt. Vi får som sagt se om juridiken springer i kapp politiken. 26 (C) replik: Jag tycker inte som att vi ska lägga de mänskliga rättigheterna åt sidan. Det är faktiskt en av drivkrafterna till att vi ska göra förändringar i lagstiftningen. Jag tycker också att det vore fantastiskt om domstolarna kommer fram till en tolkning som ytterligare skärper kravet på lagändring. Detta är något som strider mot delar av den svenska regeringsformen jag håller med om det. Kroppsliga ingrepp ska inte utföras mot individens vilja. Men för att ändra på det måste vi ändra lagstiftningen, och att ändra lagstiftningen i sker enligt regeringsformen ingenting annat. Jag kan hålla med om att det kan kännas långtråkigt, att det tar tid och att man skulle vilja påskynda processen. Men det finns randiga och rutiga skäl till att regeringsformen ser ut som den gör, och det är att vi inte i onödan ska fatta beslut om lagar som i efterhand visar sig drabba den enskilda individen. Vi ska göra det på ett riktigt sätt så att det blir rätt redan från början. kommer vi att ha lagstiftningen på plats, och det tycker jag och är fantastiskt roligt. 27 (V) replik: Besviken är jag inte. Jag är glad över att de fyra partierna har kommit överens om att ändra lagstiftningen, inte minst med tanke på att det inte är som har stått för underlaget utan på eget initiativ. Då kan man inte säga att underlaget togs fram i stor hast eller med stor prioritet. Det var faktiskt generaldirektören på som såg till att underlaget kom fram. Jag är lika glad för detta som jag var över att få rösta för att människor med samma kön skulle få rätt att gifta sig och för att ensamstående kvinnor skulle få rätt till insemination. Jag tycker att det här är väldigt bra. Jag känner att just detta med att man antingen tvingas vänta och leva till i en orimlig situation eller tvingas låta tvångssterilisera sig kanske innebär ett större ingrepp än vad det är om man skulle hinna bli gravid och föda barn och sedan inte få rätt föräldraersättning ekonomiskt. Med den tidsram ni har är det redan svårt att få in det. En del andra förändringar hinner antas som vi säger nej till tvångssterilisering. Sedan ska detta såklart ändras så snabbt som möjligt. Jag kan ställa samma fråga till dig som jag ställde till . Det konkreta fall som man tar upp i betänkandet är att en kvinna som blivit man inte skulle få abort. Tror du verkligen att det skulle vara så i verkligheten? Detta är ju ert tyngsta konkreta argument i betänkandet. För min del handlar det om att tvångssterilisering är ett mycket allvarligt ingrepp som drabbar människor hårt. Det drabbar betydligt hårdare än vad anpassning av annan lagstiftning skulle göra. Vi måste naturligtvis göra också detta så fort som möjligt, men tvångssteriliseringen måste bort nu! 28 (C) replik: Det är roligt att och jag är lika nöjda över att vi äntligen kan ta detta som jag ser det oerhört viktiga steg och flytta fram positionerna i hbt-frågor. När det gäller detta om kvinnans abort tror jag att det är osannlikt att man skulle vägra den. Men orsaken till att vi har detta formaliserade sätt att stifta lag i är att vi inte bara ska gå in i enskilda lagar och göra punktändringar som det faller sig, utan vi ska ta gott om tid på oss att se till att alla konsekvensändringar verkligen kommer med när ska fatta beslut. Det är detta som är bakgrunden till att en fråga alltid måste utredas, remitteras och dessutom ska passera Lagrådet innan den blir till en proposition. Vi ska inte gena i en så viktig fråga som denna. Man kan alltid hävda att saker sker för sent och att vi borde ha gjort detta för ett eller och så vidare. Där har vi dock ett gemensamt ansvar, . I det direktiv som ni var med och författade 2006 stod det inte att utredaren skulle ta fram ett förslag om hur kastrering och tvångssterilisering tas bort, utan i direktivet var uppdraget att ta reda på om man behöver ta bort tvångskastrering och sterilisering eller om de kan vara kvar. Att ni skrev direktiven så otydligt var den direkta orsaken till att utredaren sedan kom fram till att tvångssterilisering skulle tas bort medan tvångskastrering skulle vara kvar. Vi har ett gemensamt ansvar för att den här frågan inte har lett till beslut , men vi känner också en gemensam glädje i att denna lagstiftning kan vara på plats inom mindre än . 29 (V) replik: Det hoppas jag verkligen att den ska vara. Det finns dock en möjlighet att rösta igenom den redan nu i . Underlaget som gick ut på remiss var som de själva hade tagit initiativ till. Där finns steriliseringskravet med, men man har kanske inte utrett alla konsekvensändringar. Det är väl det som finns kvar. Själva steriliseringskravet hade man med i det förslag som gick ut på remiss till olika organisationer och myndigheter, som man brukar göra med andra förslag, och det var likadant med förslaget om att ta bort kravet på att vara gift och svensk medborgare. Det fanns med i det här. Jag har fortfarande svårt att se argumenten för att det inte går att ta beslutet nu och sedan så snabbt som möjligt anpassa lagstiftningen. I flera fall handlar invändningarna om händelser som bara teoretiskt kan inträffa men som knappast kommer att inträffa i verkligheten. Den verklighet som drabbar människor är dock att de får vänta med att juridiskt bli den person man är och lever som, och man får vänta med att få sitt könsbyte fullständigt genomfört, med alla de konsekvenser som detta för med sig i deras vardag. Det tror jag är betydligt allvarligare. Därför har jag svårt att se varför man inte nu skulle kunna besluta om att ta bort kravet på tvångssterilisering och sedan så snabbt som möjligt anpassa den andra lagstiftningen. Konsekvenserna av att inte göra det blir ju betydligt större än de eventuella konsekvenserna av att anpassningen av lagstiftningen kommer . Det är ju bara detta det handlar om. 30 (C) replik: ställer frågan varför vi inte kan lagstifta . Det finns två utredningar som vi skulle kunna lägga till grund för lagstiftning. Den ena är utredningen , som partikamrater var med och skrev direktiv till som var så otydliga att de resulterade i ett förslag om tvångskastrering. Den kan vi inte använda. Den andra är utredning, som är mycket bra men som enbart ser på den aktuella lagstiftningen och inte på helheten. Den kan vi heller inte använda. Alternativet är att gena i kurvorna och köra en snabbvariant genom att fatta beslut utan att ha ett utredningsunderlag som är remitterat eller har passerat Lagrådet. Det tycker jag inte är tillrådigt i en sådan här viktig fråga. Det andra alternativet, som är än mer felaktigt, är det som oppositionen har pekat på, nämligen att vi här skulle fatta ett beslut där vi uppmanar domstolar att tolka den nuvarande lagstiftningen på ett helt nytt sätt. En mer kreativ hantering av svensk rättspraxis får man leta efter! Trots att och jag och alla partier här i kammaren är överens i sakfrågan handlar detta om oenighet om hur kreativ man kan vara och hur nytänkande man kan vara i hur man hanterar den svenska regeringsformen. Där är väl vi på allianssidan något mer konservativa, för vi ser en fördel i att ha ett mycket tydligt ramverk för hur lagstiftningsprocessen i det här landet ska skötas. Det är just för att vi inte ska göra misstag som drabbar den enskilda individen i en sådan här oerhört viktig fråga. 31 (KD): Vi debatterar nu inför beslut om propositionen och betänkandet om ändrad könstillhörighet. Transsexuella personer lever ofta i en mycket utsatt situation. Den psykiska ohälsan är hög i gruppen, och självmordsfrekvensen ligger högt över genomsnittet. De utsätts ofta för samhällets fördomar, och de lever också under stor risk för att utsättas för kränkningar och våld. För många i denna människogrupp leder detta till ensamhet och isolering. Därför säger vi att förslagen i den proposition som vi nu behandlar är oerhört viktiga för att den enskilde ska känna sig respekterad. Transsexualism utmanar föreställningar om manligt och kvinnligt. Därför möts många transsexuella personer av hat, rädsla och avståndstagande. Detta är oacceptabelt. Detta bemötande kan inte tolereras! Det strider mot principen om alla människors lika och okränkbara värde. Därför är det enligt min mening självklart att hälso- och sjukvården ska göra vad den kan för att ge stöd och hjälp till könsbyte för den som önskar det. Regeringens proposition i denna fråga undanröjer direkt två av de krav som vi anser är orimliga. Man ska inte längre behöva vara svensk medborgare, och man ska inte längre behöva vara ogift. Tydliga besked ges också om att kravet på sterilisering ska avskaffas. Några har gjort försök att utmåla tidsfrågan som ett skäl till att skapa osäkerhet, vilket vi har hört i debatten . Men vår linje är klar. Ett förslag om lagstiftning även på denna punkt ska komma från regeringen så att den kan träda i kraft . Vi kristdemokrater menar att även om det finns argument mot att tillåta att en person som genomgår könskorrigerande behandling blir förälder i sitt gamla kön är dessa skäl inte tillräckliga för att motivera ett fortsatt krav på sterilisering särskilt inte som krav om att barn har rätt till vetskap om sitt ursprung och att vårdas av sina föräldrar synes kunna uppfyllas i de här fallen. Kravet på sterilisering strider också mot andra konventioner och överenskommelser som vi som nation har anslutit oss till. Därför är vår uppfattning att kravet på sterilisering vid könsbyte ska avskaffas. För att kunna göra detta behöver vi säkerställa att det kan ske utan stora medicinska risker och att de lagstiftningsförändringar som krävs kan göras på ett sådant sätt att de ger trygghet och rättssäkerhet till de barn som föds med en eller två föräldrar som har genomgått könskorrigerande behandling och bytt juridiskt kön. Vi behöver alltså lösa den juridiska ställningen för de personer som blir föräldrar i sitt gamla kön samt för deras barn, och vi får inte glömma att det också handlar om barnens rätt och trygghet. Lagar och regelverk, bland annat om juridiskt föräldraskap och föräldraförsäkringen, behöver anpassas efter en ny situation för att undvika att personer hamnar i en rättsosäkerhet. Vi vet ju att den svenska lagstiftningen är som ett spindelnät. Många trådar hänger fast i varandra. Det är därför som det är viktigt att få en helhet inför ett lagstiftningsbeslut. Vi har kunnat notera att vi kristdemokrater har fått kritik för att vi har tagit tid på oss för att analysera och tänka igenom den här frågan. Vårt ställningstagande och en ny lagstiftning borde ha kommit snabbare, säger en del. Men såväl tidigare utredningar, som det har refererats till i debatten, som tidigare regeringars brist på initiativ i den här frågan visar på frågeställningens komplexitet. Låt mig peka på att 2006, den socialdemokratiska regeringen fick lämna ifrån sig , tillsatte man en utredning i syfte att se över regelverket, eftersom det är så komplext. Som har redovisat är innehållet i de direktiven ganska intressant att studera. Den utredningen, med de förutsättningar som Socialdemokraterna gav med sina stödpartier, kom fram till att kravet på sterilisering snarare skulle ersättas med ett krav på tvångskastrering. Man skulle inte bara sakna fortplantningsförmåga utan också könskörtlarna skulle tas bort helt. Detta är resultatet. När man nu lyssnar på och hennes vänner i och noterar man att ingen av dem vill ta ansvar för utredningen. Inget av de tre partierna har nämnt något om de utredningsdirektiv som gavs 2006. Och vi noterar helt klart att ingen vill, inte ens med tång, befatta sig med utredningsresultatet. Trots detta är det ett faktum att betänkande, som kom , är ett resultat av socialdemokratisk politik. Det är ett resultat av socialdemokratiskt regerande . Jag vet att ni socialdemokrater har regerat , men tar vi de som ligger närmast , de . Denna fråga har en komplexitet, men ni säger att den bör behandlas med snabbhet. hände inte något. Det tolfte året lade ni fram ett förslag om en utredning. Utredningsdirektiven innebar att man inte hade någon fingervisning. Utredningen resulterade i ett förslag om tvångskastrering. Det är slutresultatet av de initiativ och den handlingskraft som de rödgröna har visat. Efter detta har det i arbetats med frågan i . har också arbetat med frågan, precis som har redovisats tidigare, och vi fick en rapport . Det är en rapport som regeringen har haft med i det underlag som finns för den proposition som finns på bordet och som kommer att behandlas. Och jag ser att det är uttryck för ett ansvarsfullt agerande i en för den enskilde viktig fråga men också en principiellt viktig fråga. vill jag säga att vi kristdemokrater menar att varje fråga som involverar barn och deras uppväxtvillkor är en fråga som kräver noggrann genomlysning. Vi har sett och respekterar den starka längtan som många vuxna har efter barn. Vi har sökt värna den grundläggande hållningen att barn finns till för sin egen skull och att deras rättigheter alltid måste beaktas. Därför har vi alltid varit och kommer alltid att vara eftertänksamma och försiktiga när det gäller att ändra lagar som finns till för att skydda barnen. Vi kommer att försöka fortsätta att föra barnens talan även om någon skulle kalla oss bromskloss. Barns rätt och barns skydd är prioriterade frågor i vår politik. Med dessa synpunkter kring proposition och betänkande vill jag yrka bifall till socialutskottets framlagda förslag i betänkande SoU23. 32 (S) replik: Det vi tar beslut om nu är ju inte om vi ska slopa tvångssterilisering eller inte, utan i det förslag till lagändring som vi ska besluta om finns kravet på sterilisering kvar. Det är annars lätt att tro, tror jag, för dem som sitter och lyssnar och som kanske sitter framför tv-apparaterna, att Alliansen utifrån hur de pratar i sina anföranden också vill att det här ska bort nu när vi tar beslut . Men så är det inte. Varje jurist med självaktning och jurister vet jag att det finns gott om i borde för övrigt kunna slå upp RF, regeringsformen, 2 kap. 6 §, respektive 2 kap. 20 § och 21 § och där kunna räkna ut att tvångssterilisering genast måste upphöra. Mänskliga rättigheter väger alltid tyngst, även i juridiken, bortsett från om det, som det står, gäller till exempel rikets säkerhet. Men risken att gravida män skulle leda till våldsamma upplopp tror jag inte är så stor. 33 (KD) replik: Jag vill då påpeka för och övriga som lyssnar till debatten att i det förslag som finns i betänkandet från socialutskottet och i propositionen från regeringen finns det tydliga besked om att kravet på sterilisering ska avskaffas. Man har till och med varit så noggrann att det är inskrivet på s. 17 i detta betänkande. Där redovisas det inom vilka områden som det pågår särskild utredning för att se till att lagstiftningen hänger samman, att barn och vuxna, när vi nu gör denna ändring, kan känna en hel trygghet. Då är det på det sättet att i arbetas det när det gäller , abortlagen, , socialförsäkringsbalken, föräldraledighetslagen och lagen om blodundersökning med mera vid faderskapsbeslut. Alla de här delarna i lagstiftningen finns till och med redovisade. Och det är tydligt att det ska hända något , skriver vi i betänkandet. Vi allianspartier, med kontakter med regeringen, säger att får vi fram en promemoria som ger det här beskedet. Då tycker jag faktiskt att Socialdemokraterna är på väg att förlora sin hackkyckling i den här frågan. Det är tydligen det som är problemet. Här har vi ett tydligt besked, att på den här punkten finns det en inriktning som är klar. Vi tar hänsyn till barnens situation, vi ser till att de vuxna respekteras, vi får en lagstiftning som är heltäckande. Men det som är anmärkningsvärt är att inte med en andning, inte ens med en liten susning antyder sitt ansvar som Socialdemokraterna regerade. Varför gavs det inga utredningsdirektiv då? Varför är den utredning som kom 2006 och som resulterade resultat så undermålig? Är det inte lite beklämmande att det enda ni har är en undermålig utredning med undermåliga utredningsdirektiv? 34 (S) replik: Jag satt inte i då, så jag har lite svårt att ta den debatten med , men vad jag har hört är att det var lite andra tider då. Man gav mycket mer öppna direktiv. Och självklart var det inte så att vi socialdemokrater ville att svaret skulle bli att folk skulle kastreras. Självklart inte, ! Jag ställer mig dock fortfarande frågan: Hur tänker ni? Jag får inte ihop det. Hur i hela världen kan ni nu gå till med ett förslag? talar som om ni inte gör det. kommer vi att besluta om ett förslag från regeringen där det står att det nuvarande kravet för fastställelse av ändrad könstillhörighet att sökanden har steriliserats eller av annan orsak saknar fortplantningsförmåga bör avskaffas. Så står det i lagförslaget från regeringen, så det går inte att prata bort.