prot · GZ09128 · 2012-06-12 00:00:00 — Man har ändrat detta från att förutsättningen för ett jämställt uttag av föräldrapenning mellan kvinnor och män ska förbättras. har ju förutsättningarna i båda dessa skrivningar. Det som man egentligen har gjort är att man har plockat bort jämställt uttag ur dessa skrivningar till myndigheten. Jag antar att det har ett syfte. Syftet är alltså att man inte ska dela. Jag kan inte tolka det på något annat sätt. Annars skulle man inte ha tagit bort det. Jag oroar mig för att genusforskning om hälsa har rasat på den politiska agendan. Självklart är det viktigt. Jag önskar att vi ska ha en integrerad forskning så att den sker ur ett jämställdhetsperspektiv överallt. Men det som statsrådet sade på slutet var att denna forskning skulle konkurrera precis som alla andra forskningsområden. Det är någonting helt annat. Tycker man att jämställdhet är viktig ska den genomsyra alla politikområden. Då har jag frågat vad regeringen tänker göra. Min uppfattning är att regeringen inte riktigt tänker göra så mycket som jag tycker att man borde göra. Med detta tackar jag för denna debatt. 27 Statsrådet (FP): Vi talar om två saker. Den fråga som ställde tidigare handlade just om genusforskning och hälsa. Det är ett eget forskningsområde som delvis har haft öronmärkta pengar. Men om vi talar om genusperspektiv och jämställdhetsperspektiv i forskning har det funnits tidigare, och det finns . och andra som fördelar forskningsmedel ska se till att de har med sig detta när de bedömer de forskningsansökningar som kommer in. Detta finns kvar, och det har inte förändrats på något sätt. Vad jag talade om var just hur vi gör med de öronmärkta pengar som faktiskt är en mycket liten summa av forskningsanslaget. Vilka möjligheter skulle inte finnas på detta forskningsområde som jag menar ändå har funnits i tillräckligt för att nå en mognad för att faktiskt kunna konkurrera om de stora pengarna? Hur gör vi för att göra dessa pengar tillgängliga också för genusforskare? Det är det som upptar mina tankar . Jag har inte något exakt svar på det. får fortsätta diskutera dessa frågor eftersom de är viktiga. Men när det gäller att det ska finnas ett genusperspektiv i den befintliga forskningen fanns det innan jag tog över makten, och det finns fortfarande kvar. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2011/12:407 om yrkeshögskoleutbildning 28 Statsrådet (FP): har frågat utbildningsminister om vad han avser att göra för att snabbt förstärka möjligheterna till yrkeshögskoleutbildningar där efterfrågan finns. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Det är glädjande att intresset för att anordna yrkeshögskoleutbildningar är fortsatt stort, vilket visar på ett gott förtroende för . Regeringen har genomfört kraftiga förstärkningar på utbildningsområdet med anledning av finanskrisen och läget på arbetsmarknaden. har fått extra resurser för att fler ska få utbildning inom områden där det finns behov av utbildad arbetskraft. Andelen beviljade ansökningar om att få starta utbildningar inom har ökat betydligt jämfört med tidigare, från de som beviljades 2007 till de senaste ansökningsomgångarna. Efterfrågan vad gäller att få starta yrkeshögskoleutbildningar finns i hela landet. Det är Myndigheten för som har uppgiften att bedöma vilka utbildningar som ska få ingå i utifrån uppställda kvalitetskriterier och tillgängliga resurser. Utbildningarna ska ha en från samhällssynpunkt lämplig regional placering. Med de resurser som står till buds ska utbildningar på bästa sätt svara mot det behov av kompetens som finns inom arbetslivet och inom smala yrkesområden. Regeringen prioriterar insatser som på olika sätt bidrar till att åtgärda arbetslöshetsproblematiken. Beträffande en förstärkning av möjligheterna att studera inom kommer jag att noga följa hur behoven på arbetsmarknaden utvecklas och vilken roll kan spela i detta sammanhang. 29 (S): Jag tackar biträdande utbildningsminister för svaret även om svaret inte föranledde något stort nyhetsvärde. Vad är och dess betydelse är väl känt för dem som är väl insatta. Det är också väl känt att som utbildningsform har gott renommé och ger goda resultat. menar dessutom att det är fullt möjligt att öka antalet utbildningar med utan att äventyra kvaliteten. Jag har ställt denna interpellation mot bakgrund av den allvarliga situation som råder med stor kompetensbrist hos företagen och betydande svårigheter att rekrytera rätt personal som vi har en mycket hög arbetslöshet. Jag har försökt få det som påstår bekräftat, nämligen att regeringen satsar mer på utbildningsområdet. Jag har försökt ta reda på hur mycket som den borgerliga regeringen har satsat eller hur mycket som den borgerliga regeringen har skurit ned på yrkesutbildningen . Det är tydligen inte så lätt att få reda på detta eftersom man ändrar innehållet i budgetposterna och flyttar runt utgiftsposter mellan olika anslag. Vi socialdemokrater har fått flera utredningar från om detta. Det som tydligast kan beläggas är att regeringen siffertricksar. Det som vi utan problem kan säga är att regeringen anslår 1,1 miljard mindre i statligt stöd till vuxenutbildningen än 2011, varav 140 miljoner mindre till . Detta sker i ett läge då samtliga aktörer, inklusive ansvariga ministrar, anser att denna utbildningsform är bra. Näringslivet skriker fortfarande efter kompetent arbetskraft. I detta läge är det ganska svårt att förstå att man inte tar chansen. Ett annat sätt att komma runt det siffertricksande som regeringen håller på med är att titta på antalet heltidsstuderande inom vuxenutbildningen. var det 107 800 som studerade inom vuxenutbildningen. var det 86 500. Dessa uppgifter har bekräftats från , även om det är lite svårt att gå in på detta i detalj. Jag är från . har tillsammans med Cerum, , gjort en studie av rekryteringsbehovet i mitt län, . behöver länet rekrytera 39 000 utbildade personer inom alla kategorier. Enligt Arbetsförmedlingens generationsskiftesrapport är antalet tillträdande ungdomar 29 000. Det fattas alltså drygt 10 000 personer som på något sätt ska komma näringslivet till del, så antingen ska man flytta in till länet, eller också ska kompetensen höjas hos befintliga personer. erbjuder då en bra möjlighet. visar redovisning att bara knappt en tredjedel beviljas en utbildning. Ju färre aktörer och ju mindre kommuner, desto svårare blir det att få en utbildning beviljad. Där har vi ett ganska stort problem eftersom de flesta kommunerna i de norra skogslänen är mindre. 30 Statsrådet (FP): Vi lägger 1 miljard mer på vuxenutbildningen jämfört med hur det var 2006. var det väl ytterligare 1 miljard mer än vad vi har. Det beror på att en av de svåraste finanskriser vi i modern tid sett drabbade världen, inte minst också . Det fanns alltså anledning att utöka resurserna till vuxenutbildningen generellt. Många som blev av med jobbet måste omskola sig. Det är förklaringen till att det ser ut som det gör. Detta är ingen nyhet. Alla regeringar, också tidigare regeringar, har gjort på samma sätt. Medel anslås till vuxenutbildning utifrån hur arbetsmarknaden och konjunkturen ser ut. Just nu menar vi att det behövs yrkesutbildningar. Det behövs en annan typ av vuxenutbildningar. Därför ligger vi , som sagt, 1 miljard högre än . Det är naturligt att vi följer den process som pågår. Om det visar sig att tiderna förändras med tanke på hur det ser ut i i , och andra länder som drabbas ekonomiskt drabbas också . Det kan ju bli ännu värre så att kommer att behöva vidta ytterligare åtgärder därför att det kommer slängar av den finanskris som drabbar många andra länder i vår närhet. Men för tillfället menar vi att de resurser som avsatts är tillräckliga. Yrkesutbildningen är bara en del av vuxenutbildningen. Regeringen tror inte och det gör väl inte heller att yrkesutbildningar är allenarådande och det som ska lösa arbetslösheten på arbetsmarknaden. Yrkesutbildningen är en viktig pusselbit bland alla åtgärder som måste vidtas. måste man också tänka på hur medel fördelas inom vuxenutbildningen så att vi får goda effekter också av andra typer av vuxenutbildning. Som är inne på är ett generationsskifte på gång. Arbetsmarknaden kommer att behöva många i arbetskraften. Alla dessa kan faktiskt inte gå yrkesutbildningar. Det behövs också annan typ av utbildning och även resurser till de andra utbildningarna. Jag kan notera att ansökningarna från län, , motsvarar av alla inkomna ansökningar i landet. Det ni beviljades motsvarar av alla beviljade utbildningar, så det är inte på något sätt så att har missgynnats. Jag kan hålla med om att det finns många utbildningsanordnare som erbjuder utbildningar av god kvalitet. Kanske finns det fortfarande utrymme för yrkeshögskolorna att växa. Men det är också viktigt att de växer i sådan takt att kvaliteten kan bibehållas. Det handlar inte bara om att erbjuda utbildning, utan det handlar också om att ha kapacitet att följa upp och att utvärdera. Det ställer krav på att tillväxttakten är sådan att vi hittar denna balans. Jag håller med om att dessa utbildningar är bra. De är populära och ger goda resultat. Jag följer gärna utvecklingen framåt. Skulle mer pengar behövas är regeringen inte främmande för att avsätta mer pengar till . 31 (S): Jag börjar med att rikta ett tack till biträdande utbildningsministern. Men jag är inte säker på att vi kommer överens om siffrorna som det inte är helt lätt att följa. Jag tror därför att vi lämnar dem därhän. Vad vi gemensamt kan konstatera är i alla fall att det finns ett stort behov och en stor efterfrågan på området. Leveranstiden avseende utbildad arbetskraft är väldigt lång, speciellt om man ska gå hela vägen från grundskola, via gymnasium och eventuellt vidare till högskola. Därför är bra som en variant, speciellt för företag som behöver kompetens i mellanregistret. Det kan gälla arbetsledare, produktionsplanerare och så vidare. Även inom vård och omsorg är utbildningsformen bra och efterfrågad. Vi vet att andelen anställbara personer är väldigt stor. till alla utbildningsformer ger det kanske allra bästa resultatet. blir det lite problematiskt när vi har många mindre aktörer, många mindre privata utbildningsanordnare och många mindre kommuner som lägger väldigt mycket tid och resurser på ansökningar till . Det gör man tillsammans med näringslivet som satsar på och tror på det här. Vid ett nej tappar man intresset; lite grann tappar man geisten. själv säger att det utan problem skulle gå att öka antalet om ekonomin fanns. Det är därför bra att regeringen är villig att gå in med pengar. Näringslivet, myndigheten själv och berörda tycker att yrkeshögskoleutbildningen är en bra utbildningsform. Det är väl upp till bevis här när det gäller att tillskjuta resurser som finns. Jag skulle dock vilja höra lite mer om detta. När både företaget och den anställde anser att kompetensen behöver höjas är det inte självklart att flytta till den ort där beviljat utbildningen i fråga. Har myndigheten startat en utbildning hänvisar den nämligen till den utbildningen. Det är klart att det inte är helt lätt för en familjeförsörjare, för en far eller en mor, att flytta från hemorten i inland till någon av kranskommuner. Där anordnas de flesta utbildningarna. Det är betydligt lättare om man kan få utbildning på hemorten. är det fyra eller fem jag minns inte riktigt kommuner i som fått sina ansökningar beviljade, så vi har ganska många privata aktörer och även kommuner som inte fått sina ansökningar beviljade. Vad avser ministern att göra åt detta? 32 Statsrådet (FP): Måttet på antalet ansökningar om att få anordna yrkesutbildningar är inte som måttet på vad arbetsmarknaden behöver. Det är inte så att bara för att fler ser en möjlighet att starta en utbildning, som kan vara av god kvalitet, ska det per automatik godkännas av . har att göra en bedömning: Vad efterfrågar arbetsmarknaden? Hur får vi regional rättvisa i fördelningen av medel? Vi menar att sköter detta på ett bra sätt. Vad sedan får i anslag beror på hur konjunkturen ser ut. Ser konjunkturen bättre ut låser vi inte in människor i utbildning, utan då ska de ut i arbete. Ser det sämre ut ska människor omskolas, och då är yrkesutbildningar ett väldigt bra sätt att omskola många människor. Att tala om hur många som ansöker och som får ett nej ser inte jag som ett mått vare sig på vad ska göra eller på vad arbetsmarknaden behöver. Därmed inte sagt att utbildar exakt så många som arbetsmarknaden behöver; det vet jag inte. Jag säger bara att vi behöver följa konjunkturen och också se till att som myndighet växer i en sådan takt att vi finner en balans och kan följa upp och ha tillsyn över de utbildningar som det ges anslag till. Vi kan jämföra 2009, 2010 och 2011. När vi talar om pågående utbildningsomgångar och när vi talar om pågående utbildningar och antalet studerande blir det fler och fler. Men återigen: är inte det enda sättet att lösa arbetslösheten. Det är det också viktigt att komma ihåg. tycker jag mig höra socialdemokrater jag tycker mig också lite grann ana det i inlägg här resonera om att det tar att gå grundskola och gymnasium och sedan gå vidare och om att yrkesutbildningar är bra. Yrkesutbildningar är en eftergymnasial utbildning. Det är inte för skoltrötta och sådana som hoppade av skolan av andra skäl. Man måste ha avslutat sin gymnasieutbildning för att gå yrkeshögskola. Det är kvalificerade utbildningar. Det är jätteviktigt att och gymnasiet fungerar om fler ska kunna få chansen att gå en högre utbildning som inte handlar om de akademiska utbildningarna, för de behövs. Det är viktigt att återkomma till att myndigheten måste få växa i den takt som tillåter att kvaliteten och säkerheten bibehålls. har den fortsatt att växa. Vi får följa konjunkturen och se om den behöver växa ytterligare. Jag lovar att följa upp situationen. 33 (S): Jag konstaterar att vi i huvudsak är överens. Vi har fortfarande en skyhög arbetslöshet och en brist på kompetent arbetskraft för företag och offentlig sektor att anställa. Det tror jag att vi är helt överens om. Det är detta jag menar när jag säger att det i detta läge är en lång leveranstid. När arbetslösheten och kompetensbristen är här kan vi inte förvänta oss att det är de som går i eller gymnasiet som kommer att fylla hela efterfrågan. Då är en bra möjlighet. Den situation vi har är att små utbildningsanordnare och i huvudsak små kommuner, och även stora kommuner, lägger ganska stora pengar på ansökningar. De blir sedan inte beviljade att starta utbildningen. Då riskerar man hela utbildningsformens acceptans. Det handlar om att näringslivet ska vara med och intressera sig för detta. Om de får avslag på sina ansökningar kommer det inte att vara intressant att vara med. Det jag hör när jag är ute och talar med både anordnare och företag är att man måste få i gång detta. Man ser väldigt tydligt att YH-ansökningar och beviljningar i storstadsregionerna ökar mest i antal. Det är väl belagt. Det är ganska mycket energi och pengar som hamnar i papperskorgen därför att det arbete som görs i de mindre kommunerna i huvudsak inte renderar någon utbildning. Här fattas det långsiktiga arbetet. Just nu tycker jag att det mest liknar att vi ska frisera siffrorna . Det finns ett tydligt behov. Det är dags att leverera. 34 Statsrådet (FP): Jag gläds åt tillväxten i såsom beskriver den. Jag gläds åt att det finns yrkesutbildningar också i för dem som behöver omskola sig och vidareutbilda sig. Jag säger fortfarande att inte är den enda utbildningsformen som man behöver för att förse arbetsmarknaden med den kunskap som behövs. Det är alldeles rätt att det ibland behövs kortare ledtider. Konjunkturerna vänder väldigt snabbt. Det är precis det vi försöker avläsa . Vi hade till exempel 2 miljarder mer 2008 jämfört med . har vi 1 miljard mer 2012 jämfört med . Det är fluktuationer, och vi följer efterfrågan på arbetsmarknaden. För min del som ansvarig för är inte måttet på vad vi ska göra antalet ansökningar. Jag är ledsen om det finns utbildningsanordnare som är ledsna för att de har fått nej. Vad vi ska utgå från är: Vad efterfrågar arbetsmarknaden? Vad kan vi erbjuda för att arbetsmarknaden ska få de behov den har tillgodosedda? Det handlar inte om hur många som ansöker och att de därmed ska få ett ja. Det finns säkert alltid utrymme. Men det finns också alltid en budget. Vi följer konjunkturen. I den mån vi gör bedömningen att det behövs mer pengar till får vi i så fall äska fram de pengarna. För tillfället menar jag att har de resurser den har. De ska fördelas rättvist över landet. Vi ska förse arbetsmarknaden med den arbetskraft den behöver. har vuxit år . Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2011/12:405 om Kulturarvslyftet 35 Kultur- och idrottsminister (M): i har frågat mig vad jag avser att göra för att Kulturarvslyftet ska uppnå de mål som satts upp. ger i sin interpellation en god bild av Kulturarvslyftet när hon beskriver att satsningen ger stöd till människor som är tillbaka från långtidssjukskrivning, skapar gemenskap och sysselsättning och att satsningen bidrar till det viktiga arbetet med kulturarvet. Kulturarvslyftet är av stor betydelse för regeringen, och vi följer utvecklingen mycket noga. De senaste siffrorna från visar att det inkommit 64 ansökningar omfattande 217 platser. Många av projekten sträcker sig , och totalt innebär de inkomna ansökningarna att totalt av de 4 400 möjliga årsplatserna inom Kulturarvslyftet kan tas i anspråk. Regeringen har, som lyfter fram, mycket höga mål för Kulturarvslyftet. Den höga målsättningen beror på att behovet av de här platserna är så stort. Varje plats som skapas inom Kulturarvslyftet är värdefull och innebär att en person som står långt från arbetsmarknaden kan komma i arbete, få arbetskamrater och få ekonomisk trygghet. Regeringen är därför mycket angelägen om att fler möjliga anordnare av platser upptäcker och tar till vara möjligheterna inom Kulturarvslyftet. Vi vill att satsningen ska göra skillnad för många. Omfattande insatser för att informera om satsningen görs nu av de genomförande myndigheterna. Bland annat har och Arbetsförmedlingens generaldirektörer skickat ett brev om Kulturarvslyftet till 1 600 beslutsfattare inom kommuner och landsting. Flera länsstyrelser gör också viktiga insatser för att samordna och sprida kännedom om Kulturarvslyftet. Det finns en rad förklaringar till varför det tar tid att bygga upp strukturen inom Kulturarvslyftet. Att arrangera en plats kräver att anordnaren tar ett aktivt arbetsgivaransvar och står för en del av finansieringen själv. Det innebär att det i de flesta fall krävs planering och förberedelser innan man kan komma i gång med ett projekt. Det kan krävas att man söker kompletterande finansiering eller hittar nya samverkansformer. Kulturarvslyftet är fortfarande i ett inledningsskede, och det är därför svårt att göra en säker prognos för den framtida volymutvecklingen. Vi kommer dock att fortsätta att följa och analysera satsningen noga. De platser som erbjuds ska ge meningsfull och utvecklande sysselsättning och främja kulturarvet på bästa sätt. 36 i (S): Tack så mycket för svaret, kulturministern. Frågan om Kulturarvslyftet har lyfts fram . Det är någon som har sagt att Kulturarvslyftet har blivit ett magplask. Det har inte blivit så mycket av det. Målsättningen som regeringen hade på 4 400 platser har bara blivit en liten tummetott som det ser ut just . Kulturministern säger att det tar tid innan man kommer i gång med ett sådant projekt. Men det har varit i gång . Det är som har gått . Det är väldigt få som har fått en åtgärd inom Kulturarvslyftet. Jag fick en redovisning från , som är den som håller i detta, att det är 17 personer som har kommit in i Kulturarvslyftet. Det är en sak hur många projekt som är sökta och hur många man senare har skickat vidare till Arbetsförmedlingen. För mig är det inte förrän den dagen personerna går in i projektet och får en sysselsättning i Kulturarvslyftet som man får räkna på hur många personer det handlar om. Om det var 17 kanske det har ökat något mer och är 20. Det är i varje fall ett väldigt skralt resultat. Att jag ställer frågan till kulturministern beror på att jag undrar vad hon tänker göra för att uppnå målet med projektet. Vi har inte varit motståndare till det från Socialdemokraternas sida. Däremot märker vi att detta upplägg inte fungerar. Det kommer signaler från institutionerna att dagens upplägg inte ger dem möjligheter att ta emot personer inom ramen för Kulturarvslyftet. De ser stora behov av att få arbetet gjort på institutionerna. Men de lyfter fram att om de ska ta in en person måste de använda de anslag de redan har, och det resulterar i att de tar in en person inom ramen för Kulturarvslyftet men att de då får säga upp en tillsvidareanställd i andra ändan. Institutionen måste vara med och finansiera och ge handledning. Det är självklart. Personer som har varit borta från arbetsmarknaden länge, till exempel har varit sjukskrivna, behöver ordentlig handledning. Som upplägget är innebär det att institutionerna inte anser att de har råd att söka dessa personer inom ramen för Kulturarvslyftet. Vad tänker kulturministern göra för att uppnå målet? Det har gått redan, och projektet ska sträcka sig . I svaret låter det som att det är fråga om hur som helst, men det är den period som gäller. Jag skulle vilja ha ett lite mer utförligt svar från kulturministern för att få veta vad hon tänker göra för att uppnå målet. När nu resultaten framgår, är det möjligt att tänka om, kanske göra en annan konstruktion än , med tanke på kritiken? 37 Kultur- och idrottsminister (M): Det gläder mig att vi har en interpellationsdebatt om frågan. Jag har faktiskt väntat på att oppositionen skulle vakna och vilja diskutera denna viktiga fråga. Det är bra att i finns här. Vi kan konstatera att behovet är stort. Där är vi eniga. Jag kan också på plussidan notera flera positiva sidor, bland annat att de ansökningar som har fått in visar på en stor spridning över landet, från norr till söder. Det är fråga om stora institutioner såväl som mindre ideella föreningar och hembygdsföreningar. Flera av de projekt där ansökningar har beviljats sträcker sig . Det är alltså inte fråga om korta anställningar. Bredden är också stor. Ansökningarna omfattar digitalisering och inventering av bilder, kort, föremål och film som därmed blir allmänt tillgängliga. Det är positivt. Det är också ett gott tecken på att detta kommer att fortsätta att rulla på, om än kanske i något långsammare takt än vad vi hade hoppats på. Det är fråga om 4 400 platser, och får det att låta som att de skulle besättas . Det har vi aldrig trott. Det är 4 400 platser . Det är inte orimligt. Vi hoppas att 1 0001 200 platser ska besättas under detta år. Slår man ut detta per kommun är det fråga om cirka fyra personer per kommun. Det här är inte en oöverstiglig uppgift för våra institutioner, varken för de statliga museerna, länsmuseerna, kyrkorna eller för många andra. Dessutom är det här stödet generöst. Det är därför jag blir lite överraskad när framför en del missuppfattningar i satsningen. De gäller till exempel att institutionerna själva måste tillhandahålla handledare. Naturligtvis är det de olika institutionerna eller föreningarna som själva kommer fram till vad som behöver göras, men är avsatta för handledning. Det är extrajobb till professionella. Det kan vara arkivarier, konservatorer, arkeologer eller bibliotekarier. Det är ingenting som institutionerna behöver ta av sina egna resurser. Det är ett stort tillskott. Självklart måste det finnas en handledning, och vi är angelägna om, och vi har varit tydliga med det, att handledningen måste ske med kvalitet. Det ska inte vara fråga om att hur som helst placera ut människor som inte har arbetat det är dem vi talar om. De vill börja jobba men har kanske inte jobbat . Då är bemötandet på varje arbetsplats viktigt. Det kan vara en förklaring till att det hela har tagit .