prot · GZ09116 · 2012-05-23 00:00:00 — De 23 olika idrottsförbunden har pekat på att sedan MTG förvärvade rättigheterna att sända och 2016 har det vi tidigare inte har behövt diskutera i blivit en fråga. De stora evenemangen som har ju nått ut brett till de allra flesta, även om det finns undantag. TV3 förvärvade exempelvis rättigheterna för , så rätt få människor i kunde se det. Jag är säker på att det bidrog till att hockeyintresset minskade i . var viktigt det kommer jag ihåg från när jag själv var så att man kunde se sina idoler och lära sig namnen på dem. Det bidrog till ett intresse för ishockey. Jag tror att det är därför som de olika förbunden är oroliga och undrar: Vad händer med ? För många av de små idrottsförbunden är den stora möjligheten att nå ut brett till publiken i och få sina stjärnor kända, så att en bred publik lär känna dem. Det är ingen oväsentlig fråga. Det bidrog till att vi från sida beslöt oss för att bjuda in MTG och höra deras syn på detta. De säger att vi inte behöver vara oroade utan att de kommer att sända brett när det gäller , de gånger som de har lyckats förvärva rättigheterna. MTG har också kanaler TV3 når många fler än när man förvärvade rättigheterna till . En annan sida är ändå att man med stor sannolikhet kommer att sända en del av OS-evenemangen från betal-tv. En del kommer att gå via kanaler som bara ett fåtal har eller som man måste betala för. Om vi får en utveckling där mer och mer landar på betal-tv har de 23 olika förbund som har skrivit till riksdag fått rätt. För att vi inte ska landa i den situationen tycker jag att det kan vara dags att vi nu börjar fundera över en evenemangslista. Det finns trots allt ett EU-direktiv som säger att vi har möjlighet till det, trots att vi är med på en internationell arena med gemensam lagstiftning. Många andra länder har dragit i gång en sådan evenemangslista. Det är länder som , och en rad andra länder. Vårt besked och budskap till regeringen och till svenska folket är: Majoriteten i anser och så hoppas vi att också beslutar om det att regeringen ska tillsätta en utredning för att lägga fram ett förslag på en evenemangslista som sedan kan ta ställning till. Det tror jag kan bidra till att den oro som en del känner kanske inte behöver bli verklighet. Jag tycker nog att det den här gången är bättre att vi tar ett beslut nu innan problemet blir jättestort. 97 i (S): Mycket har redan sagts om de två viktiga frågor som vi behandlar i detta betänkande. Allas tillgång till radio och tv är något som vi tar för givet. Tekniken har utvecklats enormt som tv har funnits, till glädje för de allra flesta. Efter radio- och tv-monopolet vi har väl inte varit föregångare i den frågan, men man får ju se i backspegeln har det utvecklats så att många fler kanaler och fler aktörer har kommit in på marknaden. Det har också varit till glädje för de allra flesta. Den fråga som jämt och ständigt dyker upp är: Hur ska detta betalas? Hur public service-kanalerna ska finansieras är just nu en fråga för en utredning, och det kommer inte att bli en fråga för , utan det är kulturutskottet som kommer att äga den. Det vi debatterar när det gäller detta betänkande är ett annat sätt att finansiera radio och tv, nämligen via annonser. Möjligheten att annonsera, på vilket sätt det sker och antalet minuter har ändrats två gånger . Den socialdemokratiska regeringen ökade flexibiliteten, framför allt under den bästa sändningstiden. Men avsikten var inte att det skulle vara tillåtet att sända mer reklam totalt sett. låg kvar, och det är fortfarande vår grundinställning. Där såg vi ett problem med den motion som fanns. Den var ganska precis och gällde och hade inte omfattat den flexibilitet som vi införde 2004. ändrade nuvarande regering maxtiden för annonsering , för att harmonisera med det europeiska tv-direktivet. Det hinner hända en hel del i medievärlden, den värld som snurrar ganska snabbt, inte bara så att det är fler aktörer, fler kanaler och fler bolag, utan tekniken gör också att mediemarknaden och medieföretagen har en hel del att brottas med. Det startas och har startats flera kanaler, i både radio och tv på gott och ont. Det goda är ett ökat utbud. Ingen kan väl säga något annat. Det onda kan vara att det blir en allt större kostnad för den enskilde. Man ska ha allt detta, och det kostar att hänga med. Ungarna ska absolut ha den senaste Iphonen, man ska ha plattor och bredband. Om man inte har rätt kanaler hemma hänger man inte med i diskussionerna i skolan. Man har inte sett det senaste tv-avsnittet av en serie som går i en betalkanal. Det konstiga är att alla undersökningar visar att människor är beredda att betala och har alltid så varit. När licensen infördes var den ganska hög i förhållande till människors inkomst, men man var beredd att betala. fick jag, och säkert många av er andra, en forskningsrapport från Nordicom. Den visar att i genomsnitt av hushållens disponibla inkomst går till medieavgifter. Även om det inkluderar bredband och mobiltelefon är det ganska mycket. Det är fortfarande en hög acceptans för att betala tv-licensen. De som har råd betalar gärna mer för att ta del av det andra utbudet. Mediebolagen kan antingen använda sig av annonsfinansiering plus en månadsavgift, som det ofta är om man köper ett paket, eller betal-tv. Om man tittar på de tre olika finansieringssätten visar rapporten att icke reklamfinansierad betal-tv är det som man sist vill lägga pengar på. Man kan diskutera om det beror på innehållet i utbudet eller om det kostar så mycket att man anser att man inte hinner utnyttja utbudet. Det har man inte gått vidare med. Även om de flesta upplever att det är för mycket annonser och att programmen förstörs av ständiga avbrott fortsätter man att titta, och man fortsätter att köpa ett bredare utbud. Som jag har sagt har vi kvar vår grundinställning. Vi tycker att den tillåtna annonstiden är för lång. Jag tror att vi delar den uppfattningen med hela svenska folket. Men vilka konsekvenser får det för det totala utbudet av radio och tv om vi återgår ? Vilka ekonomiska konsekvenser kan det få för tittarna om mer ska betalas via abonnemangsavgiften eller om fler program kommer att gå över till ren betal-tv? Vi har bara pratat om tv, men vi har ju också kommersiell radio. En fråga som jag tror kommer att bli ganska het är digitaliseringen av radion. Vill vi ha en övergång till digitalradio och vem ska i så fall betala det konsumenterna, annonsörerna, staten eller alla tre? Det blir en framtida fråga. Av hänsyn till konsumenterna, men också till branschen, vill majoriteten i utskottet inte rakt av rösta igenom ett förslag om återgång , utan först ge regeringen i uppdrag att göra en allsidig utvärdering av den tidigare genomförda utökade annonstiden. Allas tillgång till radio och tv är primärt, men också allas tillgång till större evenemang av allmänt intresse. Den frågan har det också pratats mycket om här . Vi tycker att det är bra att man tar tag i frågan om evenemangslista. Vi har träffat MTG som har rättigheterna , och de ser det inte som något problem. Det kanske inte behöver vara ett problem att det finns en lista. Ett problem kan vara att man förvärvar rättigheterna i förväg. Vi är inne på 20182020 . Vi vet inte vilka aktörer som finns då och hur det ser ut. Därför tycker vi att det är dags att regeringen tar tag i den här frågan. Det är inte som ska sätta upp några direktiv. Det är en utredning som regeringen ska tillsätta som ska titta på hur en evenemangslista ska utformas, inte om. Det tycker jag är viktigt att markera. Jag vill kort kommentera motionen om politisk reklam. Jag tycker också att det är viktigt att alla partier erbjuds samma annonsvillkor. Det skedde också. Men i motionen står det också om att begränsa tv-bolagens ansvariga utgivares rätt att avgöra vad som får sändas eller inte och att i lag uppge vem som ska vara ansvarig utgivare för reklam. Det är ett ganska stort ingrepp i yttrandefrihetsgrundlagen som vi inte vill bidra till. Det är just sådana avgöranden som vi i riksdag och regering ska hålla fingrarna borta från. Mediebolagens ansvariga utgivare måste vara de som ska ta ansvar och som ska kunna ställas till svars för vad som sänds i deras kanaler. Det sista jag ska ta upp är frågan om rätten att välja tv-utbud. I betänkandet finns det en fråga som handlar om kabel-tv-utbud. Regeringen har sagt att man ska ge myndigheten för radio- och tv-bolag i uppdrag att följa utvecklingen och vid behov lämna förslag till åtgärder. Det uppdraget är ännu inte lämnat. I utskottet säger vi att vi utgår från att regeringen fullföljer vad man har aviserat. Därför avstår vi nu från att framlägga ett tillkännagivande. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 15 § Ändringar i riksdagsordningen om replikrätten m.m. Föredrogs betänkande 2011/12:KU23 Ändringar i riksdagsordningen om replikrätten m.m. (framst. 2011/12:RS1). 98 MONTASER ENEIM (M): Det kommer ett tillfälle i varje riksdagsledamots mandatperiod då denne ska argumentera för en ren formalitet i stället för en politisk vision, en sakfråga eller ett ställningstagande. Detta är ett sådant tillfälle. Jag finner det föga troligt att ämnet för detta anförande eldar massorna, men likväl är det viktigt. Demokratins kvarnar må mala långsamt, men mycket hellre långsamt än inte alls. Det tror och hoppas jag att många håller med om. Demokratin handlar inte enbart om tidlösa och universella värderingar som alla människors lika värde, lika rättigheter och lika skyldigheter. Det handlar även om att upprätta, utveckla och underhålla vårt demokratiska system för röstning och debatt. Ett sådant system måste vara relevant, rättvist och förutsägbart. Ett sådant system måste även vara föremål för uppdatering och anpassning allteftersom tiderna och omständigheterna så kräver. Därför har det fallit på mig att föredra betänkande. Betänkandet handlar om ändringar i riksdagsordningen om replikrätten med mera. Talmannen gav för sedan kammarkansliet i uppdrag att utreda vissa ändringar i riksdagsordningen. I korthet handlar det om replikrätten och talarordningen i anslutning till interpellationsdebatter. De slutsatser och rekommendationer som kammarkansliet landade i har därefter övervägts av talmannen och gruppledarna. framlade KU ett betänkande. I detta uppmanade man riksdagsstyrelsen att anpassa vissa begrepp i riksdagsordningen, och denna fråga har beretts av kammarkansliet. Ytterst handlar betänkandet och rekommendationerna från kammarkansliet om ren formalia för debattordningen här i kammaren. Därför hoppas jag att talmannen och ledamöter ursäktar mig om jag tar mig friheten att läsa direkt ur betänkandet. På så sätt säkerställs att förslagen återberättas på rätt sätt, vilket ju är viktigt när det gäller formalia: När det gäller ändringarna i riksdagsordningen föreslås bland annat att kriterierna för vad som avses med replik tas bort ur lagen och att det uttryckligen av lagen framgår att en replik begärs i omedelbar anslutning till ett anförande. Vidare föreslås att det i riksdagsordningen regleras att en talare inte får anmäla sig senare än under andra omgången i en interpellationsdebatt och att det tydliggörs att omröstningen i kammaren kan ske på elektronisk väg. Därutöver föreslås att bestämmelsen i riksdagsordningen om ett statsråds skyldighet att meddela kammarkansliet om ett svar på en skriftlig fråga är försenat eller uteblir förtydligas. Slutligen föreslås att vissa begrepp i riksdagsordningen om bland annat budgetprocessen anpassas till regeringsformens begrepp. I framställningen föreslås dessutom att lagen om personregister i informationssystem Rixlex upphävs. Inga motioner har väckts med anledning av framställningen. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 16 § En strategi för romsk inkludering och andra minoritetsfrågor Föredrogs betänkande 2011/12:KU17 En strategi för romsk inkludering och andra minoritetsfrågor (skr. 2011/12:56). 99 (V): Jag hade utgått från att en annan talare som stod anmäld på talarlistan skulle inleda denna debatt. Denna debatt ska handla om betänkandet En strategi för romsk inkludering och andra minoritetsfrågor. Jag hade tänkt börja tala om andra minoritetsfrågor och nästan inte beröra det övriga i betänkandet. Det utgick jag från att den föregående talaren på talarlistan skulle ha talat om. Det är bra att det kommer en strategi för den romska inkluderingen. Det är bra att man faktiskt gör någonting på allvar. Men som så ofta är det lite för lite och lite för sent med vissa saker. Det finns en reservation som handlar om att de kommuner som man utser för att göra pilotverksamhet också ska få tydliga mål för vad denna pilotverksamhet ska leda till. Det är en bra reservation. Det finns också en reservation om kravet på modersmålsundervisning. Vi vet att bra modersmålsundervisning möjliggör för barn att ta till sig alla ämnen på ett mycket bättre sätt. Därför är det olyckligt att man inte ställer samma krav på modersmålslärare som på lärare i andra ämnen. tänkte jag gå över till något av det som ryms inom orden andra minoritetsfrågor och tala om den samiska ursprungsbefolkningen i . står bakom tre reservationer i betänkandet som berör den samiska befolkningen. Men för att inte dra ut på voteringen senare tänkte jag begära omröstning i kammaren bara om reservation 5 om ratificering av konvention 169. Majoriteten i utskottet väljer att inte tillstyrka motionsyrkande om ratificering av konvention 169 om urfolkens rättigheter. Frågan om ratificering av denna konvention har behandlats , här i kammaren. Då ansåg man att det var angeläget att ett beslut inte skulle hastas fram. , , anser utskottsmajoriteten att det inte går att ratificera konventionen eftersom alla rättsliga förutsättningar inte är utredda och att man inte vill föregripa den pågående beredningen i . Det är bra att det pågår en beredning, men det finns också möjligheter att trycka på ytterligare för den. uppfattning är att regeringen måste agera snabbare och mer för att garantera den samiska befolkningens rättigheter. Det krävs initiativ för att komma vidare i markfrågorna, och det krävs samtal och samråd med samtliga inblandade parter, inte minst för att komma vidare i de konflikter som har skapats mellan renägande samer och icke renägande samer. Den svenska statens agerande genom historien har skapat problem och konflikter som staten också måste ta ett ansvar för att lösa. Detta är inte frågor som löser sig själva, och det går inte att vänta. Det är inte heller rimligt att bara lägga över detta på rättsliga processer där olika delar i denna konflikt och olika parter måste ta det ekonomiska ansvaret för att lösa problemet. Staten måste ta ett ekonomiskt ansvar och jobba vidare för att lösa dessa konflikter. motionerade i om ratificering av konvention 169 . Då togs denna konvention upp med anledning av en skrivelse. Den antogs på . När den togs upp här hade redan antagit och ratificerat konventionen. Man hade inte alla rättsliga avvägningar klara men valde att ratificera konventionen för att sedan använda den som en grund och ett underlag för den vidare juridiska processen. Den uttalade då att det vore önskvärt att det på skulle bli möjligt även för att tillträda konventionen. Frågan är hur det ska ta. behandlade den första gången . Vi tycker att det är dags att ta tydliga och starka steg . Därför yrkar jag bifall till reservation 5. 100 (M): Jär i Öbdalim språkum wir öbdalsku. Så skulle jag förmodligen ha sagt om jag kom från . Det ni hörde betyder: Här i pratar vi älvdalska. Det är älvdalsmålet först uppmärksammades i något större sammanhang, det vill säga i nedtecknad form. Älvdalskan är utvecklad ur fornnordiskan och påminner allra mest om det språk som talades över hela för 1 . Språket har ett helt eget ordförråd, en annorlunda grammatik och kan ofta te sig oförståeligt för oss som talar svenska. Men det finns även likheter med nutida språk. Många älvdalska ord påminner om engelska, och skriftspråket använder sig av samma slags tecken som isländskan. talas språket av 3 0006 000 människor, varav de flesta bor kvar i i mitt hemlän . En av motionerna i det betänkande som vi nu har att ta ställning till handlar om älvdalskan och om att erkänna den som minoritetsspråk. har konstaterat att det är komplext att bedöma vad som är dialekt och folkmål, och såväl kommittén som regeringen bedömer det viktigt att älvdalskan bevaras som en del av det svenska kulturarvet och att språket förs vidare till nya generationer. De stora frågorna som behandlas i detta betänkande handlar om en samordnad och långsiktig strategi för romsk inkludering och dessutom 13 motioner från den allmänna motionstiden /11 om våra nationella minoriteter vad gäller nordisk samekonvention, initiativ till sameparlament, samernas rättigheter och utvidgning av de finska förvaltningsområdena och det redan sagda från mitt hemlän, nämligen bevarandet av det älvdalska språket. Men vad är då en nationell minoritet? Det kan man kalla de etniska minoriteter som har en långvarig språk- och kulturgemenskap innanför den nationella gemenskapen, vanligen längre än eller fyra generationer. Enligt internationella konventioner konvention 169 och konventioner för skydd av nationella minoriteter och minoritetsspråk har sådana minoriteter rätt till skydd och stöd för att bevara och utveckla sitt språk och sin kultur. Men man bör också skilja mellan urbefolkning, nationell minoritet, minoritetsspråk och invandrare i modern tid. Inom EU finns bara en erkänd urbefolkning, nämligen samerna. Övriga grupper har olika former av minoritetsstatus och skydd för minoritetsspråken. De nationella minoriteterna är givetvis ofta en ursprungsbefolkning i landet men har inte erhållit ursprungsstatus utan är kategoriserade som minoritetsbefolkning inom en nation. Regeringens skrivelse om romsk inkludering innehåller en långsiktig strategi och också en satsning på utvecklingsarbete främst inom utbildning och arbete. Till detta har regeringen avsatt medel . Skrivelsen följer i stort slutbetänkandet Delegationen för romska frågor som lades fram . Den tjugoåriga strategin har upprättats inom ramen för den minoritetspolitiska strategin en proposition . Man har utgått från ett rättighetsperspektiv. Romernas situation är ovärdig ett demokratiskt välfärdssamhälle som vårt, och det finns inga genvägar till jämlika villkor för romer. Situationen kräver därför en långsiktig, uthållig och målmedveten strategi som ska säkerställa romernas mänskliga rättigheter i en strategi med tre övergripande mål: att stänga välfärdsgapet mellan romer och andra grupper att häva romernas maktunderläge att reparera romers tillit till majoritetssamhället och överbrygga förtroendeklyftan. I regeringens skrivelse betonas, som sagt, vikten av att kommuner och myndigheter ska vara delaktiga och ta ett tydligt och aktivt ansvar. Jag yrkar bifall till denna skrivelse och till utskottets förslag i betänkandet samt avslag på de motioner som väckts. Jag skulle också vilja belysa några samefrågor: I norra delen av mitt hemlän har vi landets sydligaste sameby i . En sameby är normalt ett geografiskt område i väst-östlig riktning. sameby sträcker sig i väst från norska gränsen till i öst ned mot . Samebyn bildades efter en rekonstruktion av gamla sameby och är sydligaste renskötselområde. Medlemsantalet i byn uppgår till 36 personer, varav 13 är renägare. hade jag förmånen att få följa samernas arbete i samebyn och att få insikt i den dagliga problematiken som rör allt från renskötseln, renskötselområdet och vargfrågan till näringspolitiska frågor och de produkter som framställs från renen. Sammanlagt finns det 43 samebyar i , vartill kommer åtta byar i östra som bedriver renskötsel inom ett koncessionsområde med tidsbegränsat tillstånd. I övrigt kan samebyarna delas in i fjällbyar respektive skogssamebyar, beroende på inom vilket område renskötseln bedrivs. sameby räknas till fjällsamebyarna. Rennäringen är basen. Man säger att rennäringen, samisk kultur och samiska kulturprodukter är starka tillväxtfaktorer i övre kommun. Visionen för byn är att synliggöra rennäringen och den sydsamiska kulturen. Därför är det, herr talman, viktigt att vi gör det möjligt för denna viktiga minoritetsgrupp att få utveckla sin egen identitet och kultur. utgör en viktig del som folkvalt organ. Men det måste vara tydligt när det gäller att skilja detta från rollen som myndighet under regeringen. Det har också under diskuterats huruvida vi ska ha en gemensam nordisk samekonvention. Arbetet med det inleddes . pågår förhandlingar mellan , och i frågan. Utskottet har tagit initiativ till ett kunskapsseminarium om samekonventionen. Utskottet menar att det också är viktigt att utreda de rättsliga förutsättningarna för exempelvis gränsdragningar kring renskötselområden innan man går in och ratificerar konvention 169. En utredning om detta pågår i . Utskottet vill därför invänta denna. Därefter kan ytterligare beslut fattas i frågan om ratificering. 101 (C): Jag vill tacka föregående talare för att hon belyst den motion som min partikollega från väckt i och som handlar om älvdalskans ställning som också ingår som en del i det betänkande vi nu debatterar. Främst tänker jag här belysa samernas rättigheter samt förutsättningarna för att enligt motionskrav i ratificerar 169 om urfolkens rättigheter. En viktig fråga är om det är domstolar eller politiker som ska lösa frågorna om samernas rättigheter. Jag tror att det behövs både domar och politiska beslut, alltså även lagstiftning, för att lösa detta. Som jag uppfattar det kan det bli väldigt dyrt att domstolsvägen lösa de problem som finns inom renbetesområdet. En dyr erfarenhet var det för de 105 fastighetsägarna i som av ålades att betala i ersättning för tre samebyars rättegångskostnader samt därutöver sina egna advokatkostnader. Domen var en tydlig framgång för samerna i tre samebyar som tillerkändes renbetesrätt i mot fastighetsägarnas bestridande. Enligt en karta i omfattar renbetesområdet cirka en tredjedel av yta. Vad domarna i skattefjällsmålet och i Nordmalingsmålet tillsammans säger kan väl totalt sett sägas vara att samerna har renbetesrätt men inte äganderätt till någon del av renbetesområdena. Man kan se det som en inte lagfäst form av servitut som belastar de fastigheter som finns i varje fall inom vissa delar av renbetesområdet. konvention 169 om urfolkens rättigheter är . En svensk utredning om konsekvenserna av ett godkännande av konventionen tillsattes 1997. Utredningen var klar . Den gjordes av landshövding med hjälp att ett stort antal experter. fastslog att borde ratificera . Men hans samråd med markägare, kommunala företrädare och statliga myndigheter inom området visade att en klar majoritet var mot en svensk anslutning till konventionen. De förordade i stället lokala praktiska lösningar av de konflikter som finns. konstaterade att inte innehåller några instrument för hur konflikter mellan ursprungsfolken och andra grupper ska lösas. Konventionen är endast inriktad på att säkra ursprungsfolkens ställning. Den skulle tillsättas för att klara ut rättigheterna till renbete, jakt och fiske. är det utredning. Men ingen svensk regering har löst de frågor som ville ha lösta före en ratificering av konventionen. har också svårt att hantera frågorna om den dialog som behövs med regeringen för att komma vidare i rättighetsfrågorna. Ska man komma vidare behövs det, enligt min bedömning, ett ersättningssystem eller försäkringssystem som gör att markägare som drabbas av skador på mark och skog på grund av renarnas betesutnyttjande måste kunna få ersättning. Utan det kommer det att vara svårt att lösa de konflikter som kan uppstå mellan samer och markägare när skador uppkommer. Som jag uppfattar det är det inte så ofta sådana här skador uppkommer.