prot · GZ0986 · 2012-03-21 00:00:00 — Det finns personer som ägnar sig åt att jaga journalister för att få reda på vem som läcker till dem om viss organiserad brottslighet, så det finns många skäl till att journalister försöker vara noga med att skydda sina källor. Det har de varit och det hoppas jag att de ska fortsätta vara. Detta är inte ett angrepp på källskyddet, annat än att man de facto kan avlyssna telefoner och så vidare. Journalisterna är naturligtvis medvetna om att om det ringer grovt kriminella till min tidning för att tjalla på någon som har narkotika på väg in medan de själva kanske sitter på narkotika kan polisen avlyssna dessa samtal. Något som vi ska förhålla oss till är att det alltid finns företag, individer och organisationer som vill komma undan den lagstiftning vi har, så också om teledatalagringen. Jag tyckte att jag var noga med att säga i mitt anförande att vi har ett teknikskifte som gör att den här lagen över huvud taget diskuteras. Sedan mobiltelefonen uppfanns har dessa uppgifter sparats. Dessa har använts av polis för att bekämpa grova brott. Och med det är såvitt jag förstår ni i ganska nöjda. Jag håller med om att det är en principiell skillnad här. säger staten att uppgifterna ska sparas och sedan förstöras. Jag förstår invändningen mot den principen, men att det blir en stor praktisk skillnad mot människors upplevelse av frihet i det här landet kan jag faktiskt inte förstå. Det var därför regeringen svarade som den gjorde, att det funkar , men vi är också oroade för framtiden. 33 (V) replik: Jag har lyssnat ganska mycket på i den här församlingen, och har låtit väldigt mycket mer passionerad tidigare i andra frågor än just den här frågan. Jag tror att det i grunden handlar om att är ett parti som egentligen inte tycker att det här är så bra, att de tycker, precis som deras kommissionär, att det här är ett hafsverk och är väldigt skeptiska. För sedan deltog jag i en demonstration tillsammans med bland annat , som sade: Låt oss ta den här frågan ända ned till domstolen! Jag tycker att de hade helt rätt. Varför inte kämpa med näbbar och klor mot datalagringsdirektivet om man vill stå upp för några grundläggande liberala värderingar? Regeringen som vi har gör ju det i en del andra frågor, till exempel när det gäller rätten att få jaga utrotningshotade djur och rätten att få sälja snus i hela . Varför kan man då inte, när det faktiskt är en fråga som rör mänskliga rättigheter, verkligen ta strid för en gångs skull? Jag noterar att säger att det går att avlyssna grova brottslingar. Ja, det går att göra, men det är efter beslut av en åklagare. Det är ett instrument som finns , och det tycker vi i är bra. Men den stora skillnaden är att det här är selektiv spaning mot just grova brottslingar, inte att man trasslar in hela svenska folket i datalagring. När man gör det finns det väldigt stora risker för läckor och för att människor känner obehag och rädsla. Därför borde alla riktiga liberaler rösta nej . 34 (FP) replik: Riktiga liberaler, säger . Jag vet inte om han någonsin varit kommunist. Men han är i alla fall med i ett parti som oavbrutet har bekämpat liberalismen, var den än har dykt upp, så att han definierar oss liberaler betackar jag mig för. , som är kommissionär med ansvar för de här frågorna, har naturligtvis sett till att det har skett en utvärdering, och den visar på att kommissionen tycker att vissa länder har gått lite för långt i tillämpningen. Jag vill understryka att vi i själva har valt att det ska vara i begränsad omfattning. Det ska inte vara som i där till exempel surfning kan lagras. Det får man inte göra i . Vi har sagt att det ska vara kortast möjliga tid jämfört med , och . I vår tillgänglighetslagstiftning har vi också sagt när polisen ska få använda detta, nämligen vid allvarlig brottslighet. Så har det varit , och så tycker jag att det ska vara . Det är effektivt. Det bestämmer vi själva. I vissa länder har man tillämpat detta fel. Om vi omförhandlar det här direktivet finns det en risk att det blir minimiregler som till exempel gör att vi måste spara de här uppgifterna . Jag tror att det skulle innebära en försämring för del. Därför tycker jag att man ska vara försiktig med detta. Vi utvärderar den lagstiftning vi har i , och samma sak är det på Europanivå. De europeiska länder som kämpar för att upprätthålla de värden som står för i en tuff tid gör detta för att de vill fortsätta att värna det europeiska, och det är faktiskt öppenhet. måste man våga stå upp för ganska obehagliga åtgärder för att bekämpa grova brott. Det finns ingen väg ut. Att vara för integritet är en väldigt enkel åsikt, men vi som jobbar med integritet, vi som hittar balansen för att väga samma olika intressen, måste ta i dessa frågor och hitta balanspunkter. Liberalism är tanken om att söka balans mellan olika intressen. 35 (MP) replik: Jag vill passa på att yrka bifall till reservation 1 och 3. Det missade jag att göra tidigare under mitt anförande. Jag lyssnade på anförande, och det var en intressant debatt om liberalism nu på slutet. Jag tycker att det är en stor skillnad mellan att säga att man är för integritet det är väl alla, för det är ju ingen politisk åsikt och att faktiskt vara för integritet, för då måste man också rösta i enlighet med sina åsikter. Då måste man säkerställa att staten inte övervakar befolkning och att man inte inskränker grundläggande fri- och rättigheter, vilket är vad som kommer att ske när datalagringsdirektivet röstas igenom. Jag tog med mig en intressant artikel som var publicerad i Riksdag & Departement . Där står det: ska bli bäst på nätaktivism. Regeringen ska prioritera ett digitalt demokratiarbete. Det handlar om att 30 miljoner ska gå till projekt i , och . En betydande del handlar om att ge nätaktivister utbildning i att kringgå censur och i att kunna surfa anonymt. Detta är intressant. Jag tycker att det är ett mycket bra initiativ. 30 miljoner ska användas för att man till exempel ska kunna kringgå övervakning. Känns det inte lite som hyckleri när inför den här typen av övervakning som man satsar i andra länder för att deras medborgare ska kunna kringgå detta? Vi inför det alltså för våra egna medborgare i . Är inte det lite märkligt? 36 (FP) replik: lyfter upp en viktig fråga. Det handlar om den goda staten. Det är någonstans där det ligger. Det finns mängder av register som har drivit på och röstat för , precis som jag. Det är allt från att vi ska ha register över patienter för att öka säkerheten i vården till bilregister för att kunna ta ut högst skatter för tunga bilar och så vidare. Men den dag hamnar i ett skymningsläge kan de register som finns användas på ett mycket negativt sätt. Man måste vara otroligt varsam när det gäller vilka register som byggs upp, hur man får tillgång till dessa och så vidare. För mig som liberal är det viktigt att det öppna samhället inte är ett anarkoliberalt samhälle utan snarare ett öppet samhälle på riktigt. Det är därför vi har begränsningar av yttrandefriheten i . Man får inte säga vad man vill på torg i , och jag tycker att det är bra. Jag tycker att det är rimligt att vi har ett maskeringsförbud. Det handlar om personer som ger sig in i fullt legitima demonstrationer på gator, drar ned rånarluvor, attackerar människor och skrämmer vanligt folk från våra öppna platser. Det är mycket viktigt att den lagstiftningen finns och kan tillämpas. På samma sätt är det också på nätet. Nätet är ingen frizon där man får göra vad man vill. För mig som liberal är nätet också som ett öppet torg som ska vara tillgängligt. Då krävs det också att det finns förutsättningar att bekämpa brott som sker elektroniskt med hjälp av till exempel telefoni eller på nätet. Jag tycker att stödet till de demokratikämpar som finns runt om i världen mycket väl passar in med att vi här försöker se till att människor inte får sina liv förstörda genom brott begångna med hjälp av mobiltelefon, planering via mobiltelefon eller genom saker som händer på nätet. Det händer , och det är ett brott som kan vara lika allvarligt för den personliga integriteten som ett brott på ett torg någonstans i . 37 (MP) replik: Om jag förstår rätt menar han att skälet till att vi i inför en lagstiftning som kommer att innebära övervakning och lagring av all elektronisk kommunikation som medborgare har som satsar mycket pengar och resurser på att göra så att demokratiaktivister i andra länder kan kringgå sådan lagstiftning och använda sig av anonymiseringstjänster är den typ av stat vi har. Vi i skulle alltså ha den goda staten, men det finns diktaturer och liknande där man kan behöva kringgå sådan här lagstiftning. Det tycker jag är mycket intressant. Vi har så klart inte samma bild av om är en god stat eller inte, men visst är det så att vi inte har en totalitär stat. Vi har inte en stat som försöker gå efter sina egna medborgare eller använda information mot medborgare. Men tänk om vi skulle få det! Tänk om vi har byggt upp stora register över medborgare, och helt plötsligt väljs ett parti in som vill helt andra saker än vad du och jag vill! Det kanske vill komma åt medborgare, förfölja oliktänkande och fängsla oliktänkande. Det skulle kunna hända i . Det är sådant som har hänt tidigare i . Vi har upprättat register över medborgare som har haft lite speciella åsikter. Det är det stora problemet. Tänk om det missbrukas att vi bygger upp så här stora system och har tillgång till en otroligt stor mängd personlig information om alla medborgare så att det läcker ut! Eller tänk om vi i en inte alltför avlägsen framtid får ett parti som kommer till makten och som vill något helt annat! Det är skrämmande. Vad säger du om det, ? 38 (FP) replik: Jag delar ångest och oro . Det finns mängder av utmaningar som jag känner mig mycket oroad för. Vart är vårt land på väg? Vart är på väg? Vilka utmaningar ser vi i världen? Men man ska inte bara oroa sig. Vi ser väldigt mycket kraft i demokratisering och så vidare. Det är kraft som vi i understöder från den här kammaren med budgetmedel, militära insatser och annat för att hjälpa människor att nå frihet. Men låt oss lämna den debatten. Jag vänder mig mot en sak som säger. Hon pratar om övervakning. Vi pratar inte om övervakning. Vi pratar om att man ska lagra trafikdata. Säg inte övervakning, ! Håll dig till saken! Vi har så otroligt många svåra uppgifter att diskutera och så mycket balans mellan olika intressen att finna. Säg inte övervakning! Det här handlar om registrering. Om dessa uppgifter lagras kan polisen vid misstanke om mycket grova brott få tillgång till dessa uppgifter. Man ska vara mycket försiktig med tillgången till dessa databaser. Det är därför som vi i lagstiftningen säger att detta inte ska lagras centralt. Det ska lagras hos varje operatör vi pratar om 500 stycken för att det ska bli svårt att komma över detta. Ursäkta, , du har ingen möjlighet att ta replik på mig, men jag måste säga att det är roligt att här står sida vid sida med ett parti som vill nationalisera alla dessa uppgifter och köra ihop dem i en enda stor databas, för du vill väl rimligen förstatliga de här företagen. Då blir det ett stort register. Säg inte övervakning! Jag tycker att det är att gå för långt. Det finns andra frågor om övervakning. Det handlar om kameraövervakning i vissa fall och telefonavlyssning i vissa fall. Vi kommer att fortsätta den här debatten. Jag vill tacka för att hon har tagit upp viktiga frågeställningar. Hon tvingar mig och många andra som lägger fram förslag och försvarar förslag att skärpa till oss i debatten. Det leder dock till att jag är fast övertygad om att denna produkt innebär en rimlig balans. 39 i (M): Grunden för dagens ärende, datalagringsdirektivet, är ett för och alla andra EU-medlemmar bindande direktiv då medlemsstaterna och deras regeringar enades om att det behövdes EU-regler om nationell lagring av trafikuppgifter. Direktivet skulle i vissa delar ha varit infört och i resterande delar . Som medlem av den europeiska unionen är skyldigt att införa detta direktiv, precis som med alla andra bindande direktiv. De uppgifter som ska lagras enligt den lag om lagring av trafikuppgifter som vi behandlar ska svara mot ett antal frågor. Frågorna är: Vem kommunicerade med vem? När skedde kommunikationen? Var befann de sig vid tillfället för kommunikationen? Vilken typ av information användes? Dessutom ska uppgifter om misslyckad uppringning och lokalisering vid kommunikationens slut lagras. I debatten har det framställts som att det skulle handla om en massövervakning av all vår kommunikation och också av innehållet i den. Jag har därför fullaste respekt för den oro som många upplever och som många har delat med sig av i de mejl som jag har fått. Det är klart att man blir rädd när man får höra att mejlen till psykologen, sms:en till journalisten eller korrespondensen med tidningen ska övervakas. Men det är inte sant. Vi behöver vara ytterst tydliga och ärliga med vilka uppgifter som ska lagras och att det inte rör innehållet i kommunikationen. Enligt datalagringsdirektivet ska inte innehållet i de sms vi skickar, i de telefonsamtal vi har eller de mejl vi skriver lagras. Chatt, nedladdning av filer, surfning och så vidare omfattas inte heller av datalagringsdirektivet. De trafikuppgifter som ska lagras och som svarar mot frågorna som jag nämnde har vi faktiskt ett behov av. Förutom det behovet är det så att tele- och internetoperatörer får lagra trafikdatauppgifter som de har behov av för exempelvis fakturering och marknadsföring. Det säger sig självt, för enligt de faktureringsmetoder, betalningsmetoder eller affärsmetoder som en del operatörer har skiljer det sig i kostnad mellan att skicka ett sms inom och att ringa ett samtal från till . Att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till trafikuppgifter i är inget nytt under solen. har de brottsutredande instanserna tillgång till uppgifterna för att utreda allvarlig och organiserad brottslighet. Det är ett nödvändigt och effektivt redskap för att utreda, avslöja och åtala för brott. Med de här uppgifterna kan polisen kartlägga hur ett brott har planerats och hur misstänkta personer agerat under och efter att brottet genomförts. Uppgifterna är avgörande i polisens arbete. Integritetsfrågorna är naturligtvis viktiga, och respekten för varje människas integritet är ett grundläggande värde i vår demokrati. Balansen mellan effektiva verktyg för polisen å ena sidan och skyddet för den personliga integriteten å andra sidan väcker många svåra frågor. I den ena vågskålen ligger behovet av att brottsbekämpande myndigheter som polis och åklagare har goda förutsättningar att agera mot brottslighet. I den andra vågskålen ligger frågan om fri- och rättigheter och den enskildes integritet. Dessutom får vi inte glömma bort den andra sidan av myntet, nämligen att i andra änden av integritetsfrågan står ett brottsoffer vars integritet har kränkts. Det handlar till exempel om den våldtagna flickan och hennes rätt till sin integritet och hennes rätt till upprättelse. En effektiv brottsbekämpning är beroende av att de brottsbekämpande myndigheterna får använda vissa tvångsmedel och har tillgång till viss information. Detta är avgörande för rättsäkerheten, inte minst för att kunna avföra en oskyldigt misstänkt från en utredning. Den lagstiftning som vi behandlar lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål tar sikte på samma uppgifter som i stort sett finns hos operatörerna och som polisen har tillgång till. Vi i Alliansen är inte motståndare till att polisen får ta del av trafikuppgifter i den brottsutredande verksamheten. Jag ska ge några exempel där trafikuppgifter har haft betydelse för brottsutredningen, så att det blir klart för var och en när de är avgörande för polisen. Terroristdådet på i , utredningen av förberedelse till terroristbrott i och helikopterrånet mot värdedepån. Mordet på en kvinna som hittades insvept i en presenning i , beskjutningen av helikoptrarna på flygbasen i och rånet mot postterminalen på i . Människorov och sexuella övergrepp på en åttaårig flicka, utnyttjande av en tolvårig flicka för sexuell posering och inte minst dödsskjutningarna i . Listan kan göras mycket lång. I stort sett i alla mål som rör våldtäkt, mord, människohandel, narkotikabrott, människorov, rån med mera har trafikuppgifter haft betydelse för brottsutredningen. Till detta måste man lägga att vi är bundna som medlem av EU att implementera ett direktiv. EU:s datalagringsdirektiv drevs fram av den dåvarande socialdemokratiske justitieministern efter bombattentaten i . Vi i var negativa till direktivet när det processades fram. i röstade emot förslaget, och i dåvarande justitieutskottet reserverade sig. Vi moderater anser då som att lagring av trafikuppgifter i första hand kan regleras i nationell lagstiftning. Vi har inte sett behovet av att EU ska reglera vilken information som nationell polis kan komma att behöva få tillgång till. Vi har inte heller sett ett behov av att reglera detta ytterligare eftersom polisen i får ta del av den information som direktivet omfattar. Vi har ansett att det grundläggande syftet med datalagringsdirektivet uppnås i med stöd av gällande regler. Vi är dock lojala med EU. Av vårt medlemskap i unionen följer en skyldighet att införa direktiv, så även detta direktiv. Därför implementerar vi det. Om vi ska vara ärliga, och det ska vi ju, herr talman, fanns möjligheterna att stoppa eller förändra direktivet. De fanns när lagförslaget förhandlades fram, vilket skedde . hade en socialdemokratisk justitieminister som var pådrivande i processen. Det måste tilläggas att den socialdemokratiska regeringen agerade med stöd av och i denna riksdag. Samma partier som då utgjorde regeringsunderlag, det vill säga och , bidrog för lite tillsammans med till att frågan vilandeförklarades. Det har lett till att stämts av kommissionen, och vi riskerar nu att behöva betala stora skadestånd. är det fråga om ungefär 70 miljoner. Vi betalar på grund av detta, och om vi inte hade implementerat direktivet skulle vi ha riskerat att få betala . Det är mycket pengar. När det gäller direktivet om datalagring är som medlemsstat skyldigt att införa det. Jag har berättat om de uppgifter som ska lagras, nämligen vem som kommunicerade med vem, när det skedde, var de befann sig och vilken typ av kommunikation som användes. Även de misslyckade uppringningarna vid lokalisering av kommunikationen ska lagras. Däremot ska uppgifter som rör innehållet i kommunikationen inte lagras, inte heller chatt, nedladdning av filer eller surfning. Vi vill inte lämna EU. Vi är bundna att implementera bindande direktiv. Vi är inte heller emot att polisen får tillgång till trafikdatauppgifter eftersom polisen har behov av dem. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla M). 40 (MP) replik: Jag hörde säga att datalagringsdirektivet inte övervakar informationen i meddelandena eller telefonsamtalen utan bara att det har skickats och så vidare. Den information som övervakas gäller bara vem som skickat sms till vem, vem som ringt vem, det skett och var personen befunnit sig. kan man såklart ändå få ut mycket information om en människa. Man kan till exempel kontrollera var exakt en person befunnit sig , särskilt som telefoner används så pass mycket. Ni har redan, , infört lagstiftning som innebär att ni även kan kontrollera innehållet i meddelandena. Det kan ske genom FRA-lagen. När den infördes innebar det en stor inskränkning av källskyddet. Datalagringsdirektivet innebär ytterligare inskränkningar av källskyddet och är därmed mycket allvarligt. Jag lyssnade till som sade att anledningen till att direktivet införs, trots att vi har tillräcklig lagstiftning, är att vi är lojala med EU. Det tycker jag är ett anmärkningsvärt påstående, särskilt eftersom jag anser att regeringen varit alldeles för passiv. Inte heller argument var särskilt tydligt. Vi har talat mycket om balans och proportionalitet. Om vi i den ena vågskålen har alla medborgares personliga kommunikation , med mycket integritetskränkande uppgifter, och i den andra vågskålen kampen för rätten att jaga utrotningshotad varg, tycker ni från regeringens sida då att det är viktigare att kämpa för det senare? Hur kommer det sig att det väger tyngre än medborgares kommunikation? 41 i (M) replik: Jag tackar frågeställaren för frågorna. Jag ska i mitt svar försöka hålla mig till det som vi har att avhandla , det vill säga datalagringsdirektivet. Integritetsdiskussionen är oerhört viktig. Jag tycker att från på ett positivt sätt bidrar till diskussionen om integritetsavgörandena och proportionalitetsbedömningen i den bemärkelsen. När man gör proportionalitetsbedömningen finns de för polisen effektiva verktygen i den ena vågskålen och integriteten för den enskilda i den andra, och naturligtvis rätten att inte bli övervakad. Vi får dock inte glömma bort den integritet vi har som brottsoffer, vår rätt till upprättelse och att den som våldfört sig på oss ska åka fast. Om någon är misstänkt för ett brott måste vi också ta hänsyn till den rätt man har att bli avfärdad från en brottsutredning, till exempel om man är misstänkt för terrorbrott. Vi har fört en diskussion om det som hände i för sedan och integriteten i samband med att polisen använde sig av trafikdatauppgifter. Det gällde en person som var misstänkt för förberedelse till terrordåd. Att kunna bli avförd från en brottsutredning är oerhört viktigt och avgörande, och i den balansen har vi landat på att uppgifterna behövs. Där är vi ärliga och säger att polisen behöver trafikdatauppgifter vid sådana brottsutredningar. Är emot det? Vill inte att polisen ska ha tillgång till trafikdatauppgifter? 42 (MP) replik: Regeringen säger i sitt svar till EU, beträffande hur det kommer sig att inte infört lagstiftningen, att vi redan har tillräcklig lagstiftning, att gällande regler helt enkelt räcker och att vi uppfyller direktivets krav. Dessutom säger polisen att de inte har behov av mer lagstiftning. Talet om brottsoffer blir ganska ihåligt om polisen själv säger att man har de verktyg som krävs. Då innebär införandet att man går utöver det, att man gör mer än det som krävs. Det menar vi är oproportionerligt. Det innebär en oproportionerligt stor inskränkning av medborgerliga rättigheter. Det är allvarligt. När jag talade om vågskålar syftade jag på att vanligtvis brukar kämpa ganska hårt för tryck- och yttrandefriheten när EU försöker inskränka den. Vi säger till EU att vi inte kommer att acceptera sådana inskränkningar i våra rättigheter eftersom de är så pass viktiga för oss; det handlar om våra grundlagar. I det här fallet har man inte gjort det. I det här fallet har regeringen hållit sig väldigt passiv. Jag tycker inte att kan skylla på tidigare socialdemokratiska regeringar eftersom det inte är för sent att göra någonting. Dessutom pågår en debatt i hela om dessa lagar, om de är alltför integritetskränkande. Därför tycker jag att det är regeringens ansvar att på ett mycket tydligare sätt än tidigare agera i EU och förhandla så att direktivet kan bli frivilligt att införa. Hur kommer det sig att regeringen satsat allt krut på att i EU försöka driva rätten att jaga utrotningshotad varg men inte på att försvara medborgerliga rättigheter i ? 43 i (M) replik: Jag ska försöka förklara hur det går till när man förhandlar om ett direktiv och när man kan påverka i den processen. Jag vet att är medveten om detta, men det kanske finns andra som behöver påminnas, inte minst jag själv kanske. Ett direktiv kan påverkas det förhandlas. När beslut fattats om direktivet ligger det fast. Då är det bindande. Vi måste vara ärliga och säga att det var 20042005 som vi hade möjlighet att påverka direktivets innehåll, det vill säga när det förhandlades fram. beslutade dåvarande regering det var en socialdemokratisk regering; det är fakta att det skulle genomföras, och det blev ett bindande direktiv.