prot · GZ09107 · 2012-05-02 00:00:00 — Regeringen arbetar även på EU-nivå för att minska den administrativa bördan för lantbrukare, inklusive de ekologiskt certifierade. I förslaget till en gemensam jordbrukspolitik för åren 20142020 kommer, som lagförslagen nu är utformade, dessutom den ekologiskt certifierade lantbrukaren att gynnas på flera sätt, bland annat genom den så kallade förgröningen och som en egen åtgärd med en egen artikel i landsbygdsförordningen. Jag vill också säga något om skolmaten och offentlig upphandling. Även utbildningsutskottet har behandlat frågan om skolmåltider. Genom beslut uppdrog regeringen åt att i samverkan med stödja arbetet med näringsriktig skolmat och skolmåltidens utformning. Satsningen ska utgå från den nya skollagens bestämmelse om näringsriktig skolmat. I uppdraget ingår att utforma en informationssatsning om näringsriktig skolmat och målgruppsanpassade utbildningar till ansvarig personal inom skolkök samt till kostchefer, konsulter och ansvariga för upphandling av mat i kommunerna. Syftet med utbildningen ska vara att stärka arbetet med näringsriktig mat och skolmåltidens utformning. Uppdraget ska slutredovisas . Det är kommuner och landsting som ansvarar för att den mat som serveras vid skolor och särskilda boenden är såväl god som nyttig. Här är den offentliga upphandlingen viktig. Men det är också viktigt att det finns engagerad och utbildad personal och att de politiker som styr kommunen eller engagerar sig i matfrågorna. Det är möjligt att ge goda förutsättningar för lokala, och mindre, företag att lämna anbud. Ett sätt är att dela upp upphandlingen så att fler aktörer har möjlighet att lägga anbud. På så sätt blir det en bättre konkurrens och ett större utbud. Ett annat sätt är att leverantörerna bara behöver leverera till ett ställe i en kommun och slipper sköta distributionen till alla förskolor, skolor och särskilda boenden. Livsmedelsproduktion är en framtidsbransch. Att framställa hälsosamma livsmedel har alltmer hamnat i fokus. Överviktsproblematiken men också diabetes samt hjärt-kärlsjukdomar är delvis kostrelaterade sjukdomar. Just nu samverkar forskare och jordbrukare för att utveckla hälsomervärde, vilket kan innebära viktig produktion både för vårt land och för export. Många av oss har egna erfarenheter av hur viktig kosten är för att värna hälsan. är det ett påtvingat, ibland ett frivilligt val, men ofta har det positiva effekter. Slutligen: En levande landsbygd är lika viktig för storstadens människor som den är för dem som väljer att leva på landsbygden och vice versa. Landsbygd och storstad klarar sig inte utan varandra. 60 (V) replik: Jag har två frågor till och . Du sade i ditt anförande att jordbruket måste marknadsanpassas, att man måste producera det som konsumenterna efterfrågar och att ni vill se en utfasning av stöden jag antar att du menar subventionerna inom jordbruket. Men det känns som att backar in , för ni tillstyrker stora nya subventioner inom jordbruket. Matlandet satsar man på . Är det verkligen politik, när ni å andra sidan säger att ni vill avskaffa subventionerna? Min andra fråga är vad säger till de väldigt duktiga och engagerade forskare på i som får sina pengar indragna för sin miljöforskning och sin jordbruksforskning. Har ni inte någon finansiering för detta? Ska denna viktiga forskning bara dö ut? 61 (FP) replik: Det som tar upp från mitt anförande handlar egentligen om två olika delar. refererar till det jag redogjorde för om EU:s gemensamma jordbrukspolitik och synsätten där. Jag är inte helt klar över om anser att EU:s jordbrukspolitik och subventionerna där är någonting som ska talas för och gynnas. Där får återkomma. Förutom EU:s gemensamma jordbrukspolitik tog jag också upp stödet för ekologisk produktion i , som vi står bakom. Det är regeringens politik, och den står bakom. Det är också ganska betydande belopp som ges i stöd där. Det är alltså två helt olika delar. När det gäller SLU:s verksamhet vill jag framhålla att man inte ska blanda ihop hur den totala finansieringsramen ser ut och de besparingar som görs. Forskning i alla avseenden är viktig. kommer också en forsknings- och innovationsproposition. Forskningsfrågorna är framtidsfrågor för . Ska vi hävda oss i en internationell, global konkurrens är det viktigt för oss att vara i framkant. Däremot tror jag att det är väldigt viktigt att hålla isär vad som är beslut utifrån en budgetram och vad som är indragningar av forskning. Jag är inte helt på det klara med om har beskrivit frågeställningen korrekt. 62 (V) replik: Forskningen på finansieras ju delvis av pengar från handelsgödselskatten. Det fina med handelsgödselskatten är att den har dragit in , som bland annat kan gå till att finansiera jordbruks- och miljöforskning på . Det är de pengarna som är slut eftersom ni har avskaffat den skatten. Ni i är mer än välkomna att göra upp med oss rödgröna, så att vi kan införa en skatt på handelsgödsel som både gör att utsläppen kan gå ned och att vi kan finansiera viktig miljöverksamhet, såsom forskning vid . Är det något som är berett att göra? Vad gäller subventionerna blir det konstigt. säger att de subventioner man vill avskaffa är på EU-nivå, men på svensk nivå vill ni införa nya subventioner. Och det är inga små subventioner det handlar om till livsmedelsindustrin och grisindustrin, som inte medför något miljömässigt mervärde. Jag kan tycka att subventioner kan vara bra, men då ska de innebära ett mervärde för miljön och klimatet. 63 (FP) replik: Låt mig börja med den sista frågan. Vi kunde också uppnå att en del av målet för den ekologiska produktionen skulle avse bland annat grisuppfödning och fågeluppfödning. Där har målet för den ekologiska produktionen uppnåtts, vilket står på s. 18 i betänkandet. Jag blir lite fundersam över inlägg. Jag tycker mig höra att han försvarar ekologisk produktion men kanske inte just i det här avseendet. Det målet är dock uppnått. När det gäller handelsgödselskatten har uppfattningen att kadmium ska beskattas. Det har vi också tydliggjort i andra debatter. En viktig skillnad här är dock att det finns en större principiell diskussion om hur man finansierar forskning. Jag tycker mig höra att är för skatter som är specialdestinerade till forskning. Vanligtvis brukar vi ha ett synsätt att skatter ska komma in till statskassan och sedan fördelas genom olika riktade satsningar. Annars låser man pengarna i ekonomiska konstruktioner som är skattebaserade. Avgifter är en helt annan fråga, exempelvis trängselavgifterna i . Jag tycker att det är viktigt att skilja mellan hur man finansierar forskning och att det inte är pengar som låses. Det är uppfattning att skattepengarna ska gå in till staten och att en fördelning sedan ska ske utifrån det. Hur forskningspropositionens finansiering ser ut och vilken mängd pengar som finns där får vi säkert anledning att debattera när propositionen kommer. Men att de här frågorna är viktiga för och att vi ska ligga i framkant med forskning också på det här området är självklart för . 64 (C): Det var egentligen som skulle hålla det här anförandet, men han fick förhinder. Han kanske gör som och tänker på det gamla talesättet: Även min dräng hade en dräng. Jag ska göra så gott jag kan även om jag inte sitter i miljö- och jordbruksutskottet längre. Jag gjorde det , och det var fantastiskt roligt. Det märks att det är stuns i debatten. Det är frågor som berör. För ordningens skull vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på motionerna. Jag tycker dock att vissa motioner här ser trevliga ut. Då tänker jag inte bara på de två motioner som jag själv har varit med och skrivit, utan jag tycker att även motion är intressant och trevlig. Jag inser dock att svaren är klokt formulerade och väl genomarbetade av detta eminenta utskott. Det finns mycket att säga om det här betänkandet. Jag tycker att det är lite som Gott & blandat en liten påse med många frågor och mycket idéer om vad vi vill med livsmedelsproduktion, och med miljön i stort och smått. Jag skulle vilja returnera med frågan: Är gräset grönare på andra sidan? Ja, att politiken behöver ha gröna inslag är vi några härinne som är överens om före detta mjölkbönder och andra. Men för korna är det alltid grönare på andra sidan. De av oss som har jobbat med kor vet att det av någon märklig anledning är så, och för vissa människor också. Hur var det innan vi blev medlemmar av Europeiska unionen? Var det bra med vår livsmedelsproduktion i då? Jag skulle säga att det var ganska uschligt. De som inte vill ha subventioner till jordbruket kan ha varit nöjda. Det var per ko i innan vi gick med i EU. Mer var det inte. Vi var i det närmaste helt avreglerade. Sedan blev vi medlemmar av Europeiska unionen, och det är väl efter det som vi har tappat när det gäller offentlig upphandling, som ju är en viktig del för att få det offentliga att fungera. Men varför har vi inte gjort bättre ifrån oss? Förvisso faller inte all skuld på Alliansen och , i varje fall inte , men vi kan göra mer och bli bättre. Jag anser att en av de allra viktigaste delarna är att se till att just offentlig upphandling görs på ett klokt sätt. Jag är själv delägare i ett föräldrakooperativt dagis. Vi ser att vi kan göra små upphandlingar. Det är fullt möjligt . Man kanske inte ställer rätt frågor alltid. Det finns kommuner som har gått före med goda exempel , kommun och andra och som törs ställa sig upp och genomföra andra slags upphandlingsförfaranden. Det är väldigt bra. I debatten känns det som om vissa frågor egentligen är lokala och mer handlar om kommuner och landsting medan andra har helt och hållet med staten att göra. Det är väl så att det hänger ihop. Varför har vi då en självförsörjningsgrad som är när det gäller livsmedel ? Det är nästan som i mitt kära och vackra grannland jag bor ju ganska när norska gränsen. Jo, det beror bland annat på att vi har ett högt kostnadsläge för att anställa människor, för att frakta produkter och för att bedriva produktion. I jämförelse med många andra länder är det högt. Detta är ingen nyhet för den här kammaren, men jag tycker ändå att det är värt att rekapitulera lite grann. Vi har inte varit tillräckligt snabba med att parera detta sedan EU-inträdet. är importerade livsmedel . Den danska fläskfilé som vi köper i affären kostar minst det dubbla i en dansk affär. Det handlar alltså om att vara en skicklig företagare. I det här fallet handlar det om köttproduktion, men företagare är även lantbrukare dem vi talar om i den här debatten. Vill vi ha öppna landskap, vilket jag tror att nästan samtliga svenskar vill det är viktigt för att en bygd ska kunna vara en bra arbetsplats och också ett rekreationsområde för många krävs det att det finns djur, framför allt nötkreatur. Det är av största vikt. Det finns inget som slår detta när det gäller att hålla landskapet öppet och hindra förbuskning och sly. Jag väljer att tala om detta i första hand och inte så mycket om forskare och deras tjänster. Om inte lantbrukaren finner lönsamhet i det han eller hon håller på med läggs produktionen ned. Det har vi sett i . Flera goda talare har talat om den ekologiska livsmedelsproduktionen. Den är jätteviktig, tycker jag personligen. Jag har själv aldrig använt besprutningsmedel, men det är också en kostnadsfråga. Det krävs mycket stora kunskaper för att ställa om till ekologisk produktion. Det räcker inte med en riksdag som anslår pengar. Det krävs mycket kunskap, klokhet och en hel del tur med när det gäller väder och vind. Det är klart att vi är överens om att ekologiska livsmedel är bra. Låt mig dock kort blicka på den motion jag har varit med och skrivit under och säga att förutsättningarna för att vi ska kunna ställa om den andel som inte är ekologiskt jordbruk är att den andelen finns kvar. Annars har vi inga bönder som producerar ekologiska livsmedel. Det kan vi bara glömma, om vi nu inte får en väldigt stor grön våg av människor som väljer att flytta ut från våra större städer och kanske starta som lantbrukare. Startsträckan är oändligt mycket längre om man ska gå från noll i kunskap till att bli ekologisk bonde. Jag vet att det finns de som har lyckats all heder åt dem men det är ett jättestort kliv. Vi satsar stora pengar från staten på ekologisk livsmedelsproduktion, och vad händer? Jo, vi konsumenter är inte köptrogna. Den mjölk som produceras lokalt i säljs som vanlig standardmjölk. Då har något misslyckats. Det kommer inte bara an på politiken, utan det gäller hur vi egentligen handlar. Vad tycker vi är viktigt? Vi har 16 miljömål som revideras. har slagit fast dem. Det är demokratiskt och i all ordning. Man hur är det egentligen med vår befolkning? Det kanske är ett upplysningsarbete som behövs. Bara detta att vi satsar på ekologisk produktion innebär inte 1.att det blir lönsamhet för lantbrukaren, i producentledet, 2.att konsumenten självklart handlar de ekologiska varorna, 3.att det blir en nytta för produktionen som man kan se. Jag vill återkomma till att djuren är viktiga. Matlandet har fått både ris och ros i debatten . Låt mig säga: Jag tycker personligen inte att Matlandet är världens mest omvälvande händelse i svensk historia. Det är roligt för , och det är roligt för några andra också. Men det är väl roligt om vi är några svenskar som kan vara stolta över vår gamla pölsa och vår husmanskost och för all del vegetariska alternativ, om vi vill ha det. Det är väl inte fel? Det är väl klart att vi ska satsa på Matlandet . Finns det en fransman som över huvud taget tvekar om att säga att fransk mat är bra? Och vi andra håller med åtminstone de flesta tycker att fransk mat är god. Jag tycker att det är jättebra att det finns en satsning på detta. I landsbygdsprogrammet som för övrigt ha all kredd för, herr talman, att han iscensatte så pass snabbt och fick upp på bordet bland det första han gjorde 20062007 fanns det outnyttjade poster. Det är väl där vi ser att oppositionen lite grann laddar för att använda dem. Används de inte ska de kunna riktas om. Därför tycker jag att det är klokt att det har förts in satsning på biogas. Den möjligheten har funnits och används . Helt kort om biogas: Varför används den inte bättre? Ja, om vi bönder hade varit lite kvickare i huvudet hade vi väl själva byggt anläggningar , innan politiken fick upp ögonen för biogasen. Det har ändå hänt en hel del. Jag tror inte i första hand att biogasen ska fraktas in till städerna, även om inte jag ska avgöra det. Men om jag får tro något även om man inte fick det förut: En gasklocka på varenda gödselbrunn är en alldeles utomordentligt klok investering för den enskilde jordbruksföretagaren men också för vår miljö och vårt klimat. Jag inbillar mig att det rimliga är att lantbruket i första hand använder biogasen. Därutöver kan en marknad använda resterande biogas, om det finns avsättning för den. Det var några korta kommentarer. Om landsbygden ska kunna utvecklas tror jag att det krävs stabila spelregler. Det krävs framför allt att det finns goda förutsättningar för att driva företag i . I annat fall kan vi se på hur det gick på andra sidan , när det inte var fritt företagande där. Det fick stora negativa konsekvenser för djurskyddet, miljön och faktiskt även för konsumenterna. Helt kort om reservationerna, så jag kanske får en replik om jag lyckas reta upp någon. När det kommer till mål för livsmedelsproduktion, reservation 1: Jag tycker ändå att det faller under den politik som förs . Framför allt har vi något att se fram emot, och det är översynen av CAP, EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Vi är inte ett enskilt land i en stilla öken långt uppe i norr, utan vi är en del av något större. Det är till nytta även för miljöfrågorna. 65 (S) replik: Först vill jag välkomna till debatten. Det känns bra att ha dig här. Det var också ett friskhetstecken att hade en något mer nyanserad bild av Matlandet . Det tycks ju ibland vara ristat i sten att det inte går att ha någon bra debatt kring det. Jag välkomnar alltså de inspelen. Jag har några korta frågor. Vad är uppfattning om hur stor självförsörjningsgrad det bör vara i ? Hur mycket ska vi producera åt oss själva? Det är den första frågan. Hur stor andel ekologiskt odlad mark bör vi ha i ? Det är den andra frågan. Det tredje tycker jag är lite mer intressant att resonera kring. svarade att det egentligen inte behövs några subventioner för ekologisk odling. Men gav mig känslan att det skulle behövas någon form av subventioner för att få till mer ekologisk odling, eftersom det inte gör sig av sig självt. Utveckla gärna ett svar på det! 66 (C) replik: Jag vill tacka för möjligheten att få dryfta frågorna lite vidare. Vad gäller självförsörjningsgrad anser inte att det ska vara satt något tal eller någon gräns. Jag bara konstaterar att dagens situation innebär att allt fler lantbrukare slutar där vi egentligen skulle ha ett generationsskifte. Jag tycker snarare att krutet ska sättas in där än att vi kanske ska satsa på att slå fast ett mål. Det riskerar att bli så att politiken sätter upp ett tak, ett mål eller ett önskemål som det sedan blir omöjligt att nå. Exemplet är väl regelförenklingar. Där lovade man att man skulle minska regelkrånglet . är väl den enda som kanske har lyckats med den siffran. Det är otroligt svårt, när man kommer till sådan materia, att sätta upp ett mål. Detta tror jag är ännu svårare, eftersom det handlar om fria företagare, som i princip kan välja att emigrera allihop, så att vi kan stå inför en mycket besvärlig situation att inte ha några bönder, även om jag inte tror att det blir så. Den andra frågan ber jag att du repeterar för mig. När det kommer till ekoodling: Jag tycker inte att det ska behöva vara subventioner. Man har redan tidigare sett skillnader när det kommer till mjölkproduktion, som är det jag kan bäst. Den ekoodlare som har haft mjölkproduktion har haft ett bättre netto än den som har varit konventionell. Vad gäller förbrukaren har det ändå fungerat bra med den modell som fanns tidigare. Problemet finns i konsumentledet, när konsumenterna inte köper produkten utan den blir stående i hyllorna och kanske blir tillbakakörd och i bästa fall blir biogas och inte ens det. Då har vi i alla fall inte lyckats. Jag förstår andemeningen och tanken med att man ska satsa mer på detta. Men vi måste nog se till att det harmonierar mycket bättre, att vi får ett jordbruk som i så fall har tid på sig att ställa om, ungefär som man ställer om en bilpark eller en motorflotta. Detta är ännu krångligare än att ställa om en motor. 67 (S) replik: Jag fick svar delvis. Jag respekterar resonemanget kring självförsörjningsgraden. Men jag har vid ett antal tillfällen diskuterat med landsbygdsministern om detta med självförsörjningsgrad, och jag har också till landsbygdsministern ställt flera frågor om livsmedelsstrategi och förväntat mig att få något slags uppfattning om vart vi är på väg. Hur mycket borde vi producera i för att det ska vara skäligt, för att vi ska kunna upprätthålla en levande landsbygd, för att vi ska kunna ha en bra, sund djurhållning och så vidare? Vi befinner oss i ett läge där den europeiska jordbrukspolitiken styr upp väldigt mycket av den produktion som sker i . Men jag har aldrig fått något annat svar från landsbygdsministern. Jag förväntar mig naturligtvis inte att ska kunna ge alla svaren, nu när han fick hoppa in i debatten. Men det är lite bekymmersamt när Matlandet enligt landsbygdsministern är svaret på alla de frågor som jag har ställt. Det innefattar allt detta med självförsörjningsgrad, det innefattar allt detta med livsmedelsstrategi, det innefattar också all den ökade sysselsättning som man enligt får inom landsbygden och så vidare. Då blir jag lite förvånad över att vi aldrig kan få ett rimligt svar. Jag tyckte i alla fall att det fanns en ansats till att Matlandet nu kanske är lite mer pittoreskt. Men jag ska kanske inte säga det, för det är bra att vi höjer upp värdet på svensk matproduktion det tycker vi socialdemokrater också. Men jag tycker att ansatsen kring Matlandet har fått väldigt stora proportioner i förhållande till vad som har sagts och vad som har blivit utfallet. Min fråga är då: Finns det några tydliga, mätbara mål, som man kan mäta ut från Matlandet ? Kan vi över huvud taget mäta in detta med ekologisk odling? Den ambitionen fanns ju tidigare, när man kom till makten . Då satte man upp nivåer för ekologisk produktion och ekologisk odling. Vad anser om det? 68 (C) replik: Tack också för de frågorna! Jag tycker att Matlandet är bra och skulle önska att alla står bakom det, så att vi kan stå upp för våra svenska matvaror, att det är positivt. Nackdelen med att vara emot eller ifrågasätta Matlandet alltför mycket är ju att det faller tillbaka. Det är svårt att stå upp för ett lands livsmedelsproduktion. Det är stenhård konkurrens. Vad jag menade med mitt inlägg var att Matlandet inte är svaret på allt. Där ligger inte all strategi. Våra företagare behöver inte ha kilometerskatt, de behöver inte ha extra skatter, och de behöver inte ha någon extra handelsgödselskatt, som någon anförde tidigare. Vad som händer då är att det läggs kostnader ovanpå. Då läggs fler lantbruk ned, och då har vi snart inget matland att prata om Därför vill jag inte ha några särskilda, fasta siffror, utan jag vill att detta ska vara något som bidrar positivt. Men jordbrukspolitiken står inte för sig själv. Den är en del av ett samhällsbyggande, där vi måste se till att allt fungerar. Livsmedelsproduktionen är till för att producera sunda och säkra livsmedel, så att vi känner att vi kan lita på vad vi äter. har vi kunnat göra det vad gäller svenska livsmedel. När det är av det som finns på vår svenska marknad har vi ett problem. Jag tror att Matlandet , och för all del andra engagemang, kan vara ett sätt att stärka och lyfta näringen. Det finns ganska många inom Kocklandslaget och andra som har efterfrågat att få lite skjuts i det hela. Det handlar inte bara om att marknadsföra kött, som någon nämnde tidigare. Det är mycket annat som ryms under detta i vår matproduktion, vilket jag är väldigt glad över. Jag är också glad över att det är flera talare som har nämnt att energiproduktionen ska gå hand i hand här. Vi slänger mycket mat. Det är förskräckligt och bedrövligt. Man önskar att detta kan knyta ihop säcken. Jag hoppas att det kan bli så. 69 (KD): Det är inte lätt att ställa sig i talarstolen efter som har både kunskapen, kompetensen, humorn och värmländskan. Det är ljuvligt att igen lyssna till dig från utskottets sida. Du säger nämligen ganska många sanningar som jag tror att vi allihop kan skriva under på. Jag får ha lite frökenfasoner och upprepa en del av det som har sagts tidigare och kanske lägga till en något ny vinkel på någon punkt. Vi debatterar landsbygdspolitik. Landsbygden och dess politik, är det någonting särskilt utöver all annan politik? Svaret är både ja och nej. Ja, därför att olika delar av vårt land har så olika förutsättningar. Nej, därför att vi har regelverk och lagar som täcker hela riket, eller för den delen inom detta område till stora delar hela Europeiska unionen. Det sista är icke att förglömma. som riksdagsledamot blir jag alltmer övertygad om att vi verkligen behöver en tydlig landsbygdspolitik. Det är inte bara därför att vi har ett landsbygdsprogram som ska genomföras där vi ska se till att få hem som mycket som möjligt av de resurser som vi har transfererat till unionsnivå utan därför att vi behöver en politik som möjliggör att vi kan leva och verka i hela landet. Det är vårt moraliska ansvar i denna kammare att se till att det finns livsutrymme och livsmöjligheter i hela landet. Vi ska producera för att föregå fråga så mycket som möjligt av det vi själva behöver utifrån de givna förutsättningar och regelverk vi har att följa. Vi har en oerhört duktig kår som jobbar på lantbrukssidan. Dagens betänkande behandlar ett antal motioner som väckts under allmänna motionstiden. Det gör det möjligt att tala om det som hjärtat är fullt av.