prot · GZ09130 · 2012-06-14 00:00:00 — Är det ordföranden eller är det från departementet man ska ta kontakt? Jag tycker att det har betydelse. Därav ser jag problem i det personliga engagemanget. 94 (MP) replik: Jag håller med om att det är mycket bättre att kansliet tar den kontakten. Det finns ingen anledning att överdriva en sådan sak. ((C): Då är vi överens.) 95 HANS (S): Frågan om det tidigare statsrådet agerande i frågan om en överläkare hon var brottsmisstänkt är principiellt intressant och visar hur fel det kan gå, även om avsikten är god. När det blev känt att överläkaren var brottsmisstänkt är det självklart rätt att som förordnat henne till ledamot i en etikprövningsnämnd hade anledning att följa utvecklingen. Vad man ska göra i en sådan situation är inte reglerat. Man försökte då söka en analogi med bestämmelser för avstängning av nämndemän. Utskottet har dock funnit att regeringen i detta ärende endast hade handlingsalternativen att låta myndigheten sköta frågan själv eller ingripa med beslut om entledigande. Det är i en sådan situation viktigt att regeringen är tydlig. Man kan inte hitta på egna rutiner som man tycker passar i en given situation. Man kan göra en liknelse: Antingen är ljuset på eller av. Dimmer finns inte för regeringen. Vad som är särskilt olyckligt i den uppkomna situationen är att en enskild utsatts för ett mycket otydligt och diffust agerande beroende på statsrådets ingripande. Detta kan mycket väl förklaras av osäkerheten som föddes av att man agerade på sank mark. Det är naturligtvis inte acceptabelt att departementets rättschef under pågående rättssak tar kontakt med en enskild om ett icke-beslut och framför ett diffust budskap. Det är inte värdigt en rättsstat, och samhället är skyldigt överläkaren en ursäkt. 96 SKÅNBERG (KD) replik: Jag vill börja med att markera mot det språkbruk som har etablerat sig i debatten, alltså att har beslutat. Det är ju Socialdemokraterna, , det vill säga oppositionspartierna, som har beslutat. Det är inte ett enigt KU. Det ska sägas till protokollet för framtiden att i denna fråga har en majoritet bestående av dessa fyra partier beslutat texten, inte hela KU. Sedan vill jag fråga : Hur är det, finns det utrymme för någonting annat än att entlediga eller ingenting göra? Vill utveckla hur han ser på möjligheten till en timeout? 97 HANS (S) replik: Jag tycker att det är en mycket rimlig hantering, och precis som sade tycker jag att det är mycket rimligt att en ordförande har en dialog med en ledamot. Vill regeringen sedan ändra reglerna så att regeringen har möjlighet att entlediga ledamöter framöver tycker jag mycket väl att man kan ta beslut om en sådan rutin, men vad vi är tydliga med är att regeringen inte kan hitta på egna rutiner som passar i ett givet läge: Oj, nu hände det här! måste vi hitta på ett eget system. Vad hamnar man i för situation då, Skånberg? Menar Skånberg att regeringen kan hitta på regler för varje situation och ändra regelsystemet? Jag trodde inte att det var uppgift att se till att vi har ett sådant regelsystem i . Dessutom: När jag läste statskunskap lärde jag mig att om en majoritet i beslutar något så har beslutat det. Har en majoritet i beslutat något, då har KU beslutat det. Skånberg vill tydligen ändra det språkbruket. 98 SKÅNBERG (KD) replik: Jag invänder inte mot att majoriteten har rätt att besluta. Därmed är det KU, naturligtvis. Men det ska till saken framhållas att fyra av partier inte har ställt sig bakom detta. Det är intressant att höra hur nu öppnar dörren för en timeout. Hade vi haft möjlighet och inte den här olyckliga läckan hade skett skulle vi kanske ha kunnat samtala oss fram till timeoutens möjlighet. I inledningen av sin replik, vilket kan konstatera sedan när trycket kommer, säger han att regeringen var fri att ändra regelverket så att man skulle ha kunnat införa en timeout. Sedan kritiserar han regeringen för att den själv har hittat på ett regelverk. De två grejerna går inte riktigt ihop, vilket särskilt syns i protokollet. Jag nöjer mig med att konstatera att det nu finns en öppenhet för möjlighet till timeout, det tredje alternativet. Det tycker jag är långt kommet av den här debatten. Det visar att i sin helhet inte är låst utan kan öppna dörren för möjligheten att framtida ministrar faktiskt inte väljer antingen att entlediga, med de konsekvenser det får av att döma någon oskyldig, eller att ingenting göra. Jag tror att det finns en gyllene medelväg. öppnade den dörren, och det tycker jag är bra. 99 HANS (S) replik: Jag tycker att det är intressant att Skånberg tycker att regeringen har rätten att hitta på egna regler. Det anser jag är konstitutionellt väldigt intressant. Jag är inte främmande för att vi kan hitta på nya regler och fatta beslut om dem enligt regelverk och annat. Det får väl utredas, och man får diskutera för- och nackdelar. Men Skånberg tycker att regeringen äger den rätten själv, medan jag anser att det är väldigt konstigt att fyra partier i tycker att regeringen har den friheten. Det verkar som en maktförskjutning inom ramen för den svenska grundlagen. 100 (MP): Jag vill bara kort tillägga med anledning av den senaste diskussionen att det är något av ett självmål, en motsägelse, att beordra någon att ta timeout. Jag tror inte att det är rimligt att regeringen ges den möjligheten och uppgiften. Däremot kan man naturligtvis, åtminstone teoretiskt, formellt tänka sig att man kan avstänga någon . Men en timeout måste nog den berörda personen själv vara med på. 101 SKÅNBERG (KD) replik: Naturligtvis är det så att en timeout är en vädjan till någon att själv göra ett ställningstagande. Det var precis det som statsrådet gjorde. Det kom inga diktat. Det kom inget papper på ett beslut. Även om personen i fråga upplevde det på det viset levererades det aldrig några beslut. Det var en vädjan: Skulle det inte vara bättre att träda tillbaka? Då slipper vi, som statsrådet sade, antingen entlediga eller ingenting göra. 102 (MP) replik: Frågan är om det är ministerns uppgift att ta den diskussionen med en enskild ledamot i en självständig myndighet. På den frågan svarar att det är det inte. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 7 § Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen m.m. Föredrogs betänkande 2011/12:KU21 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen m.m. (skr. 2011/12:65, skr. 2011/12:75 och redog. 2011/12:RS4). 103 (MP): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande om den skrivelse som handlar om tillkännagivanden till regeringen, hur de har behandlats och annat sådant. Där ser vi ett litet problem. Det har under blivit bättre. Regeringen har lyckats hantera tillkännagivanden och beslut från på ett snabbare och bättre sätt så att det inte har legat så många i kö. Men har vi sett en ändring av den här tendensen. Det är inte en särskilt bra utveckling, som vi vill peka på. För KU:s egen del tycker jag att det finns en lite pinsam sak, nämligen att regeringen har legat på ett tillkännagivande från KU och inte har gjort någonting åt det. Vi har, verkar det som, accepterat att det har varit på det sättet. Men tycker vi, med eftertryck från KU:s majoritet, att det är hög tid att vi säger till regeringen att den får återkomma med ett svar på varför man inte gör något åt det här tillkännagivandet eller på annat sätt tala om hur man agerar. 104 (S): Dessutom kan man säga att det är ett enigt utskott, Skånberg, som står bakom det här. Jag ska mycket kort bara säga att det här är ett viktigt betänkande på så sätt att det är en del av hur förhållandet mellan riksdag och regering faktiskt fungerar. Vi kan konstatera, som sade, att en positiv utveckling till viss del har brutits, vilket också utskottet noterar. Vi tar också upp och pekar på den här långliggaren i KU. Det som jag tycker är väldigt positivt med det här betänkandet är att vi så att säga tydliggör att KU bestämt förväntar sig att ett tillkännagivande som kommer till regeringen ska hanteras. Vi säger inte att det ska effektueras på det sätt som har sagt. Här är det ju fråga om en bedömning också av regeringen i de fall man inte kan verkställa. Teoretiskt sett kan man faktiskt säga att majoritet skulle kunna begära av regeringen att man skulle ta ned månen. Så kan det ju vara. Då måste regeringen naturligtvis säga: Det går inte. Detta för att ta ett exempel. Det är en vits med ett tillkännagivande. Men det KU är väldigt tydligt med är att i de fall det inte går, man inte kan eller på något sätt redovisar att det inte fungerar ska man också vara väldigt tydlig tillbaka till om vilka skälen är till att det inte går att göra på det sätt som har beställt. Jag är glad för det här betänkandet. Jag tycker att det är ett steg framåt. Vi gör också ett tillkännagivande till regeringen som väldigt klart säger vad vi faktiskt menar med ökad tydlighet på det här området. Dessutom hoppas vi att den här långliggaren blir hanterad. Det är också ett enigt KU väldigt tydligt med. 105 (M): Vad gör regeringen med skrivelser? I KU:s betänkande 21 lämnas en redogörelse för just vad som händer i regeringen med de skrivelser som vi ger ifrån oss från . I regeringens skrivelse 75 finns en kort tillbakablick över vad som styr oss i . Några exempel: Antalet gällande grundförfattningar per var 3 840, varav 1 327 var lagar. Antalet kungjorda grund- och ändringsförfattningar i SFS var 1 609, och var den siffran 2 076. Det är ett imponerande antal styrdokument som vi har runt omkring oss. Betänkandet redovisar också en utveckling av åtgärder från regeringen . Ett enigt utskott har också konstaterat att har andelen tillkännagivanden som har slutbehandlats genom propositioner ökat och att äldre tillkännagivanden har slutbehandlats. Det finns dock smolk i glädjebägaren i form av ett tillkännagivande från /2000 kring frågan om upphovsrätt och offentlighetsprincip. Här är det ett antal regeringar, från början socialdemokratiska, som inte åtgärdat denna fråga. Åren har gått, och kommer alliansregeringen att lägga fram en proposition i ärendet. Gör vi en kort resumé av vad som har hänt kan vi konstatera att av detta århundrade var KU tvunget att framhålla att regeringen och skulle se över rutiner och göra ansträngningar för att undvika onödig tidsutdräkt. Detta kan vi konstatera har gjorts . Det kan också, herr talman, konstateras att regeringens redogörelse har blivit mer lättillgänglig och ger en utförligare information om beredning i olika ärenden. konstaterade dock KU att det fanns utrymme för ytterligare förbättringar i fråga om information om vilka åtgärder som planerades och bedömningar av när riksdagsskrivelser kunde bli slutbehandlade. Jag skulle ändå vilja peka på några positiva saker i regeringens redogörelse, exempelvis vad gäller kungörande av författningar. Det sker i tryckt pappersversion i . Här har en utredare föreslagit att författningar i stället ska kungöras elektroniskt på en särskild webbplats. De skulle således bli mer lättillgängliga. Regeringen har uppdragit åt en sakkunnig att ta fram förslag till en sådan lösning. Det är viktigt att vi tänker i nya, miljövänliga banor. Jag skulle också vilja göra ytterligare ett par iakttagelser när det gäller vad som har sagts från övriga utskott som har valt att avge yttrande kring regeringens redogörelse. Exempelvis försvarsutskottet har inte något att erinra, inte heller arbetsmarknadsutskottet. konstaterar i sitt yttrande att regeringens redovisning på ett korrekt sätt avspeglar beslut inom utskottets område. redovisar vilka tillkännagivanden som behandlats i utskottet om till exempel reklamskatt och frågan om att minska skatteskillnaden mellan miljöklass 1 och 3, så kallad Europadiesel, vilket jag tillsammans med tog upp i en motion som vi skrev under förra . Här har fått ett utredningsuppdrag, vilket naturligtvis gläder mig. Vad gäller KU:s eget område kan vi alltså konstatera att i och med ett tillkännagivande om vallagsfrågor har en parlamentarisk kommitté tillsatts som ska se över delar av valsystemet och lämna en redovisning . Det är med tillförsikt jag ser fram emot nästa års redogörelse från regeringen kring behandlingen av skrivelser. Jag ställer mig bakom ett enigt utskotts ställningstagande i vilket vi konstaterar att regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser har förbättrats och ger en fullständigt korrekt bild av skrivelser och tillkännagivanden. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 8 § Indelning i utgiftsområden Föredrogs betänkande 2011/12:KU24 Indelning i utgiftsområden (prop. 2011/12:100 delvis). 106 MONTASER ENEIM (M): Ärendet KU24 om ändringar av utgiftsområden handlar om ren formalia. har det ånyo fallit på min lott att informera kammaren om ännu en ordningsfråga som är fjärran från politiska visioner och debatter men som ändå är viktig. betänkande 1993/94:TK3 behandlar vissa principiella grunder för statsbudgetens indelning i utgiftsområden. Detta baseras på den så kallade rambeslutsmodellen. Enligt utredningens mening ska en sådan indelning ge politisk relevans, statsfinansiellt lämpliga avgränsningar och möjlighet att göra meningsfulla prioriteringar och uppföljning av resultaten. Därför måste utgiftsområdena ha en långsiktig fasthet som ändå är flexibel och situationsanpassad. Utskottet tillstyrkte utredningens förslag i denna del, och biföll sedermera utskottets förslag. Årets ekonomiska vårproposition behandlar regeringens förslag angående den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Propositionen drar upp vissa riktlinjer vars syfte är att peka ut politikens inriktning inför kommande budgetproposition. I den av utskottet behandlade delen föreslår regeringen att antar vissa ändringar i riksdagsordningen som skulle innebära bland annat namnbyte på två utgiftsområden. Dessutom föreslår regeringen att godkänner sex ändringar i fördelningen av ändamål och verksamheter på andra utgiftsområden. Utskottet delar regeringens bedömning av behovet av ovanstående utgiftsområdesändringar och tillstyrker därmed propositionen i denna del. Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i riksdagsordningen. I sammanhanget noterar utskottet att lagändringen innebär att namnen på två av utgiftsområdena i statens budget ändras. Med detta vill jag, herr talman, yrka bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. Det har blivit dags för dagens frågestund. Jag hälsar statsråden välkomna. 108 (S): Jag har en fråga till justitieministern. Ända har antalet poliser ökat år , vilket i och för sig är bra. Det är en satsning vi drog i gång och som ni har fullföljt. Problemet är att effektiviteten inte ökar i motsvarande grad. fick vi siffror från polisens interna statistik som visar att personuppklaringsprocenten är lägre än vad den har varit . Den ligger på , trots 3 000 fler poliser. När det gäller stölder och inbrott bara vart fyrtionde brott upp. Polisen har duktiga och engagerade medarbetare. Problemet ligger snarare i styrningen och ledningen av polisen. Vad avser justitieministern att vidta för åtgärder för att komma till rätta med det faktum att effektiviteten hos svensk polis går åt fel håll med borgerlig regering? 109 (): Låt mig först säga att jag delar uppfattningen att resultaten som de ser ut just nu inte motsvarar förväntningarna. Vi kunde se en allmänt positiv utveckling fram till i princip , och sedan har vi sett hur vi har en dipp. Arbetet för att klarlägga orsakerna till detta pågår naturligtvis. Kraven på polisen med anledning av de stora satsningar som har gjorts är naturligtvis att effektiviteten ska öka och att resultaten ska bli bättre. Regeringen har också successivt gett en rad olika uppdrag för att förbättra arbetet. Utöver dem jag tror att kanske känner till har vi gett ett uppdrag att särskilt utvärdera hur resurserna har använts. Vi kommer också att särskilt besöka samtliga polismyndigheter för att diskutera utredningsverksamheten och utredningsresultaten, för att syna i vilken utsträckning vi kan lära av bra erfarenheter men framför allt för att analysera var problemen sitter. Mycket ligger nämligen på utredningssidan. 110 (S): Det är positivt att man har åtgärder och att man jobbar med frågan, men det går ändå inte att komma ifrån det faktum att regeringen har misslyckats. Ett problem är naturligtvis att poliser tvingas göra civilanställdas arbete, exempelvis sitta i receptioner, som arrestvakter och liknande. Vi från Socialdemokraterna har motionerat om att det behövs fler civilanställda, men de borgerliga partierna i motarbetar av någon anledning detta. Är det även justitieministerns åsikt att det inte behövs fler civilanställda inom polisen? 111 (): Antalet civilanställda är fler än de var när alliansregeringen tillträdde. Det är viktigt, för jag tror att vi också kommer att ha fler personer med olika typer av kompetenser anställda inom polisen. Det är alltså en utveckling som pågår. Sedan varierar det något , och det varierar i de olika polismyndigheterna. Så kan det naturligtvis vara. Jag anser att det är väsentligt att man har personer med rätt utbildning. Detta är en komplex verksamhet som kräver olika typer av kompetens. Det finns enstaka exempel där civilanställda saknas eller där man av olika skäl använder poliser till arbetsuppgifter som någon annan kanske borde göra. Det är en fråga polisen måste hantera för att se till att man får ut bästa möjliga av de utbildade poliserna. Sedan är det ibland så att det är bra för poliser att utföra uppgifter som kan skötas av civilanställda. Det är inte fel med civilanställda utredare, men det är ibland också bra med poliskompetens i dessa arbetsuppgifter. Beskattning av kadmium i konstgödsel 112 (MP): Jag vill ställa en fråga till miljöminister . Det gäller kadmium. Kadmium är ett grundämne, en tungmetall, som är giftig för människan. Den innebär ökad risk för njurskador och benskörhet. Vi får i oss kadmium via födan. Kadmium finns naturligt i alla jordar, men den tillförs till åkermarken framför allt genom luftföroreningar och även genom användning av konstgödsel där fosforn är förorenad av kadmium. I denna kammare har motionerat om att återinföra den beskattning av kadmium i konstgödsel som alliansregeringen tog bort 2006. Förslagen har dock avvisats av Alliansen. Min fråga är: Varför är det viktigt för regeringen att skattebefria kadmium i konstgödsel? 113 Miljöminister (C): Kadmium är en besvärlig miljöfråga, och därför jobbar vi på ett antal olika spår för att hantera den. skickade jag faktiskt ett brev till kommissionen. Det behandlade just kadmiumfrågan och innehöll en uppmaning om att skärpa kraven på innehåll av kadmium på olika sätt och att kommissionen ska ta fram en kadmiumstrategi. Kadmium finns i en mängd olika produkter. Ett sätt är att göra som vi har gjort i , nämligen sänka gränsvärdena för kadmium till exempel i konstgödsel. Frågan om konstgödsel i sig ska ställas till landsbygdsministern, men det är principiellt regeringens uppfattning att svenskt jordbruk ska ha samma konkurrensvillkor som jordbruket i de länder vi konkurrerar med. 114 (MP): Att sluta kretsloppet från åkern via matbordet tillbaka till åkern är absolut nödvändigt. Då får dock inte rötslammet vara förorenat av bland annat kadmium. En annan kadmiumkälla som ofta lyfts fram är stallgödseln. Med den kommer det in kadmium i kretsloppet via sojaimporten. Min fråga är: Varför inte föreslå ett moratorium ett tillfälligt stopp för tillförsel av kadmium till till dess att vi har utarbetat en handlingsplan för hanterandet av denna giftiga metall? 115 Miljöminister (C): Vi har startat ett arbete med att få fram en europeisk kadmiumstrategi. Vi har ett arbete när det gäller kadmium i batterier, med särskilda uppdrag. Så sent som har regeringen fattat beslut om 200 miljoner till batteriforskning, vilket också berör denna fråga. Vi har en särskild strategi som handlar om hantering av rötslam. När det gäller sojaimporten är det naturligtvis så att vi har frihandel i världen. Om vi jobbar mer med till exempel produktion av etanol får vi ännu en produkt som kan användas för att ersätta importerad soja om man gör etanol, biogas och dessutom tillvaratar resterna där. Vi jobbar hårt med att hitta en bättre kvalitet på rötslam. Sedan är det så att vi måste kunna hantera dessa frågor. Man kan inte avskaffa hela världen, utan vi måste jobba dedikerat och strategiskt för att få ordning på kadmiumfrågan. 116 (M): Även jag vill ställa en fråga till justitieminister , och det är lite på samma tema som var inne på. Alliansen har gjort en fantastisk satsning på rättsväsendet sedan vi tillträdde 2006, och när det gäller polisen har antalet poliser ökat med 3 000. Som även var inne på är dock effektiviteten ingen rolig läsning, och antalet uppklarade brott känns inte tillfredsställande. Jag skulle därför vilja be ministern att kanske ytterligare vidareutveckla vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att komma till rätta med denna fråga. 117 (): Låt mig börja med att säga att uppklaringen varierar beroende på vilken typ av brott man har att hantera. I en del fall är statistiken också beroende av anmälningsfrekvensen, så det är inte helt rätlinjigt. Men låt oss vara överens om att fler brott måste upp än . Vi går naturligtvis igenom utredningsarbetet och hur vi kan få bättre metodutveckling på området, därför att vissa polismyndigheter är mer effektiva än andra, och det är nödvändigt att bra kompetens och bra struktur på utredningsverksamheten överförs. Sedan är en del brott besvärliga att utreda, men man kan med tekniska hjälpmedel och annat göra väldigt mycket för att öka effektiviteten. Till exempel har man i valt att använda sig av SKL och olika metoder för användning av DNA, fingeravtryck och en del annan metodik. Med så enkla åtgärder har man ökat uppklaringen av inbrott med väldigt många procent. Mer sådant behöver vi se. 118 (M): Man kommer ofta in på diskussionen att den grova brottsligheten står emot vardagsbrottsligheten. En spontan åsikt är att polisen måste utreda samtliga brott som begås och inte kan prioritera bort vissa delar. Då är naturligtvis det arbetssätt som används i , som justitieministern lyfter fram, oerhört viktigt att sprida. Jobbar ni fram en strategi nu för att ytterligare komma vidare med att sprida just de goda exemplen för att få lite rull på effektiviteten? 119 (): Det finns gemensamma uppdrag till polis och åklagare att bland annat titta på mängdbrottsligheten. finns det en tendens att ställa mängdbrottslighet mot grov brottslighet, vilket naturligtvis är felaktigt. Vi måste hantera både och. En del av problematiken är komplicerad. Det är många allvarliga brott som tar mycket resurser och är svåra att reda ut. Men den statistik som plockas fram beror i hög grad på otillräckliga insatser för att klara ut ganska vanliga brott som många drabbas av, som inbrott, stölder och den typen av brott. Där har vi lagt på ett extra kol, dels i form av uppdrag, dels i form av att vi på olika sätt nu stimulerar ett utvecklingsarbete. Det finns två projekt. Det ena handlar om seriebrottslighet, alltså när personer begår samma typ av brott väldigt . Det andra handlar om väldigt specialiserade gäng som reser över landet, där man nu på nationell nivå organiserar ett arbete som rör sig över landet för att öka effektiviteten. Diskriminering på grund av bristande tillgänglighet 120 (S): Min fråga går till och gäller förbud mot diskriminering på grund av bristande tillgänglighet. Det är nu remisstiden gick ut för utredningen fagert tal. En överväldigande majoritet av remissinstanserna var positiva. Utredaren bakom Bortom fagert tal pekade på att det inte skulle bli några betydande merkostnader.