prot · GZ09107 · 2012-05-02 00:00:00 — I då det är väldigt enkelt att på nätet sålla information och komma i kontakt endast med meningsfränder som bekräftar ens egen verklighetsbild är det viktigt att rusta unga med till exempel bättre undervisning i källkritik. har islamofobin ökat, och åsikter om att muslimerna är vårt största utländska hot sedan har letat sig in i politikens finrum. Säkerhetspolisen och redovisade 2009, på uppdrag av regeringen, rapporten politisk extremism Antidemokratiska grupperingar på yttersta höger- och vänsterkanten. redovisade Säkerhetspolisen, också på uppdrag av regeringen, rapporten extremism i . Ingen genomgång har dock gjorts om den antimuslimska våldsbejakande miljön. Det enda som kommer i närheten är Europols kartläggning av extremism i norra . har i sin årliga statistik över utvecklingen av hatbrotten i för redovisat att ungefär 270 anmälda brott var baserade på islamofobi, vilket är en ökning jämfört med och följer en uppåtgående trend sedan mätningarna startade. Det är inte klart i vilken grad islamofobin har funnits med som skäl för personer att begå terrorhandlingar, men kan vi till exempel följa rättegången mot en norsk terrorist med antimuslimska åsikter. Säkerhetspolisen bör därför utreda i vilken omfattning den antimuslimska våldsbejakande miljön leder till utövandet av systemhotande brottslighet även i . 15 (SD): Skrivelsen består av tre delar, och det jag anför här gäller främst delen om att förebygga terrorism. Vi vill se en skrivelse där det tydligt framgår om regeringens handlingsplan mot terrorism verkligen är genomtänkt och effektiv. Vi valde därför att följdmotionera med yrkandet att handlingsplanen ska innehålla en klar koppling mellan översiktliga analyser av olika former av terrorism och riskgrupper, åtgärder specifikt anpassade efter dessa riskgrupper och slutligen vetenskapligt underlag som ger stöd för att åtgärderna verkligen fungerar. Detta måste anses grundläggande. Annars kan man utifrån handlingsplanen inte veta vad man ska förebygga och med vilka medel. I hotbildsbeskrivningen om terrorism i sägs inte speciellt mycket i skrivelsen. Det sägs att varken högerextremister, vänsterextremister eller islamister utgör något hot mot det demokratiska styrelseskicket. Detta låter naturligtvis betryggande, men vad säger detta om hotet att utsättas för terrorattentat för vanliga medborgare, företag, mediepersonligheter eller liknande? Självmordsbombaren i riktade sitt inspelade avskedstal till hela svenska folket och sade att våra barn, bröder och systrar skulle dö och försökte sedermera spränga några hundratals stockholmare i julruschen. Man kan undra hur regeringen får detta till att hot och allvarliga brott endast riktas mot enskilda personer. Hur som helst. Vilken typ av miljöer det är fråga om och omfattningen av den brottsliga verksamheten redovisas inte. Inte heller redovisas och värderas vilka riskgrupper som riskerar att rekryteras till terrorism. Regeringen vill inte redovisa en korrekt hotbildsbeskrivning. Det är viktigare att skydda en grupp människor från att bli utpekade än att ta itu med problemen och skydda den stora befolkningen som består av vanliga hederliga människor. I skrivelsen står det nämligen: Dessutom bör alla berörda undvika att brännmärka någon särskild grupp människor och i stället utveckla en dialog för att främja ömsesidig medvetenhet och förståelse. Beröringsångesten med verkligheten är genomgående för regeringens politik vare sig det gäller terrorism eller brottslighet i allmänhet. Det handlar givetvis inte om att brännmärka. Det handlar om att identifiera problemet. Görs inte det går det knappast att förbättra situationen. Vill man vara seriös med en handlingsplan mot terrorism, vilken inkluderar handlingsplan mot det som kallas våldsbejakande extremism, kanske det vore åtminstone lite relevant med kunskap om vilka åsiktsströmningar som florerar inom vissa grupper. Det är åsikter som på ett mycket tydligt sätt visar på idéer som kan resultera i just terrorism. Det finns många opinionsundersökningar gjorda till exempel bland muslimska grupper, många av dem i . Jag tänker referera till några av dem för att ge lite perspektiv. visade en undersökning från att inte ville ta avstånd från . Endast en liten minoritet tog enligt samma undersökning avstånd från terroristorganisationer som Hamas och Hizbullah. I en undersökning från som genomfördes vid 30 universitet där man frågade muslimska studenter var det som ansåg att det var berättigat att döda i religionens namn, och ville ha sharialagar. gjordes en annan undersökning, i , som visade att var fjärde ung sympatiserar med eller direkt stöder islamism. gjordes en undersökning bland muslimska studenter i . Det visade sig att en tredjedel ansåg att det var berättigat att döda i islams namn. I en undersökning , också den från , visade det sig att av de muslimer man undersökte ville straffa dem som publicerade Muhammedteckningarna, och ville åtala dem som förolämpar islam. Detta är bara några exempel på flera opinionsundersökningar runt om i världen som visar på dessa tendenser. Man kan undra: Är sådana åsiktsströmningar inte relevanta i en handlingsplan mot terrorism och extremism för att konkretisera vad det är man talar om? Jag menar att de är det. Trots att jag med flera har påtalat det tidigare är det först som fler vågat erkänna den muslimska antisemitismen med som praktexempel. Till och med judiska församlingen har sent omsider vågat erkänna det den tidigare inte vågade erkänna. Det är bara ett exempel på extremism som länge förbisetts av styrande politiker och svenska medier. Man kan undra: Är sådant inte relevant att veta om man har en handlingsplan mot terrorism och extremism? Jag menar att det är det, och regeringens rädsla att våga peka ut problemet förvärrar det bara. I utskottsbetänkandets motivering till avslag på mitt motionsyrkande instämmer man i att förebyggande arbete ska ske med stöd av vetenskapligt underlag. Man hänvisar vidare till diverse åtgärder, bland annat till utökat antal platser inom komvux. Det är ett ungefär lika roande som förslag när det gäller organiserad brottslighet. Jag kunde förvänta mig sådana stollerier från . Men i ärlighetens namn blev jag något förvånad att ett sådant förslag nu även kommer från regeringspartierna. Komvuxförslaget vittnar om en klassisk villfarelse när det gäller att förklara varför vissa hänger sig åt terrorism. Vi hörde det förut från Socialdemokraterna, och vi ganska övertygad om att vi kan höra det också från . Det handlar givetvis om deras favoritargument: fattigdom. Tanken är väl att med komvux får terroristerna bättre möjlighet att skaffa sig ett jobb, och då skulle de inte hålla på med terrorism. Det skulle jag tro är det bakomliggande argumentet. Som jämförelse kan jag nämna att självmordsbombaren i hade universitetsexamen. Hjärnan bakom attackerna hade två examina i arkitektonisk ingenjörskonst respektive stadsplanering. Hjärnan bakom bomberna i var neurolog, och terroristerna kom från välmående medelklasshem. Jag kan passa på att slå hål på myten när vi väl är inne på den. Är det så att terrorister drivs av fattigdom? Är det vad som gör att de känner ett behov av terrorism? Den mest uppenbara iakttagelsen är att titta på alla länder i världen som är fattiga, och de är ganska många. Trots att större delen av länder, många i och inte minst i , är mer eller mindre fattiga har terrorism aldrig blivit ett bestående fenomen där. Endast i muslimska miljöer har detta etablerats på riktigt. I presenterades en undersökning bland palestinaaraberna där de tillfrågades om det finns några omständigheter där du kan motivera terrorism för att uppnå politiska mål. Det mer välbeställda segmentet bland dessa var mer positiva till detta än de mindre välbeställda. De i det högre segmentet var också mer benägna att stödja väpnade attacker mot israeliska mål. Samma dynamik finns när man tar med utbildning. En annan studie undersökte Hizbullahanhängare som dött i strid och jämförde dem med den övriga libanesiska befolkningen. Hizbullahmedlemmarna hade något mindre sannolikhet att vara fattiga och mycket högre sannolikhet att ha avslutat gymnasiestudier. En annan studie fann att självmordsbombare generellt sett var rikare. Det var som var under fattigdomsgränsen jämfört av normalbefolkningen. De var dessutom mer välutbildade än den övriga befolkningen. Det var som hade motsvarande gymnasiestudier avklarade medan siffran för befolkningen i allmänhet var . Harvardprofessorn presenterade en studie av 1 776 terroristattacker och hittade inga kopplingar mellan attackerna och fattigdom. Han har sagt: hörde vi människor hänvisa till den starka kopplingen mellan terrorism och fattigdom. Men faktum är att när man tittar på data är den inte där. Det sade han i 2004. Förhållandet visar sig snarare vara det omvända. Två forskare, vid och vid , undersökte förhållandet mellan humankapital och terrorism och fann att äldre personer med högre utbildning anförtros uppdrag som har högre profil, dödar mer människor och löper mindre risk att misslyckas. Med andra ord: ju mer välutbildad, desto bättre terrorist. En annan som har undersökt förhållandet mellan terrorism och fattigdom är , före detta CIA-agent, som tittade på 162 terrorister och kom fram till följande slutsatser: Två tredjedelar av de undersökta gick på universitet i en del av världen där normalt gör det. De flesta kom från medelklass eller övre medelklass. Till och med vågade erkänna och skrev om Aje forskning, som kom fram till samma slutsats. Han skriver: Det typiska är att de mest radikala socialt sett inte är särskilt marginaliserade. Utskottsmajoriteten påstår att det är viktigt med vetenskapligt stöd som man köper in myten om att terrorism motiveras av fattigdom, trots att forskning visar på det motsatta. Det är ganska talande för skrivelsen, och det är centralt i min kritik av den. I skrivelsen säger vidare regeringen att den stora utmaningen i att motverka terrorism är att möta fenomen som står i strid med grundläggande demokratiska värden och principen om allas lika värde. Det är fina ord, men något underlag som visar att detta förebygger terrorism redovisas inte. Vidare hänvisar regeringen till att man har tagit fram en rapport tillsammans med Kommuner och Landsting om hur man lokalt motverkat våldsbejakande extremism. Jag undrar om regeringen ens själv har läst den skriften. Först och främst utgör den endast en samling anekdoter om hur man arbetat mot extremism utan att påvisa vad som verkligen är effektivt. Jag ska citera från skriften: Urvalet av lokala exempel är på inget sätt vetenskapligt och gör inget anspråk på att vara best practice inom området. Med andra ord är detta ingen skrift som kan användas som någon mall för hur man bäst arbetar mot terrorism. Vidare hänvisar man till polisens förebyggande arbete. Mycket av polisens arbete är säkert bra. Men vad av det som redovisas i skrivelsen är så bra? Det står: Polisen genomför särskilda ansträngningar för att motverka brott med motiv att kränka en person på grund av hudfärg, nationellt ursprung, sexuell läggning. Någon koppling till exakt hur denna ansträngning skulle bidra till att förebygga terrorism redovisas inte. Man hänvisar till att man gett i uppdrag att fördela medel till civila organisationer som arbetar med att förhindra rekrytering till terrorism, extremism och dylikt. Det låter jättebra. Men vet regeringen hur fördelar sina medel? fördelar bland annat medel till Unga Muslimer, som 2005 bjöd in en brittisk islamist, ul Haq, en man som hyllar talibanernas förmåga att upprätthålla sharia och som vill uppmuntra till jihad och förföljelse av judar. bjöd Unga Muslimer in den ökände muslimska föreläsaren , som tidigare kritiserats hårt för uttalanden om behovet av sharialagar, påståendet att aids är ett västerländskt påhitt, att jämställdhet är en vanföreställning och att hustrumisshandel är rimligt. anordnades Sikta högt, största muslimska ungdomsträff, av Unga Muslimer. Då hade man bjudit in imamen , välkänd för sina hätska uttalanden om smutsiga judar och sitt försvar av dödsstraff för homosexualitet. bjöd man in , grundare av i , som av beskrivits som en frontorganisation för islamistiska Muslimska . Det låter här som att regeringen direkt arbetar mot sig själv genom att låta finansiera organisationer som accepterar islamism som en del av verksamheten. Jag tänkte avsluta detta anförande med att återigen ta upp Europols rapport. Vänstern älskar den, och drar upp den varje gång. Jag tror säkert att de själva har förstått att den är irrelevant som argument i debatten. De använder den som ett argument för att visa att islamistisk terrorism inte alls är det farligaste ute i . Men redan i den inledande sammanfattningen av rapporten skriver Europol: skedde terroristattacker i nio medlemsstater. Hotet om attacker av islamistiska terrorister i EU är fortfarande högt och varierande. Hotbilden från separatisterna, som det gärna hänvisas till, riktar sig främst mot myndigheter och främst på materiell förstörelse. Det är givetvis illa nog. Men att jämföra det med medvetna massmord på människor är att gå väldigt långt. Europol skriver att majoriteten av de fall som benämns som terrorism liknar vanliga kriminella handlingar, såsom attacker på enskilda egendomar. Om Europol skulle klassa om de här attackerna mot enskilda egendomar skulle över hälften av fallen försvinna direkt. För att få lite perspektiv ska jag läsa ett utdrag ur RAND-databasen över terroristbrott det är väldigt typiskt när man beskriver de här separatisthandlingarna eller terroristhandlingarna, som vissa kallar dem: Högkvarteret för det spanska socialistarbetarpartiet fick flera rutor förstörda när det attackeras med stenar. Detta var ett kort utdrag ur den här databasen för terroristattacker. Det handlar alltså om stenkastning mot skyltfönster. Det är illa nog, men det går knappast att jämföra med den dödliga islamistiska terrorn. Skadan för de här skyltfönstren uppskattades till några , kan jag väl tillägga. Svenska massmedier borde självfallet rikta in sig på de hot som kan tänkas riktas mot svenska individer. Den hotbilden står inte fönsterkrossande separatister på den korsikanska landsbygden för, ej heller Eta. De hoten kommer från islamister och vänsterextremister . kommer av alla dödsoffer vid terrorism från muslimska attentat. Räknar man bort , som står för en stor del av dessa, är det av alla dödsoffer. Det är den här faran som är påträngande. Det sammantagna intrycket är att regeringen inte förmår skilja på och redovisa olika terroristbejakande miljöer och värdera deras olikheter. Som en följd av detta förmår man inte heller prioritera resurserna så att de kommer dit där de bäst behövs. Och de åtgärder som beskrivs verkar sakna varje tillstymmelse till vetenskapligt underlag när det gäller om de är effektiva eller inte. Resultatet blir i bästa fall att inte förmår arbeta förebyggande mot terrorism och i värsta fall att arbetet riskerar att bli direkt kontraproduktivt. Jag vill yrka bifall till SD:s reservation. (: Jag får upplysa om att den anmälda talartiden överskreds med .) 16 (MP) replik: Jag vill börja med att säga att jag tycker att det är väldigt oroväckande att försöker skuldbelägga alla muslimer, gång på gång, för vad enskilda terrorister har gjort. Det är för mig helt obegripligt hur man kan försöka skuldbelägga enskilda människor bara på grund av religiös tillhörighet och försöka få det till att handla om vad extremister har gjort. Det är ungefär lika intelligent som att försöka skuldbelägga alla norrmän för vad har gjort. Det tror jag inte att någon här skulle vilja göra. Jag skulle tycka att det var mer klädsamt om man inte försökte göra sådana generaliseringar. När det gäller det som vi debatterar , nämligen terrorism i allmänhet, kan man bara konstatera att försöker få allt till att handla om islamistisk terrorism. Det tycker jag är ganska problematiskt, eftersom det finns många likheter mellan alla sorters våldsbejakande extremism. Det är faktiskt någonting som Säkerhetspolisen tar upp i sin rapport om just våldsbejakande islamistisk extremism, : Att alla olika former av extremism har likheter. Det handlar inte så mycket om ideologi utan snarare om extremismen som sådan eller våldsbejakandet som sådant. Ett exempel på det är att flera olika extremister har gått från att vara vitmaktextremister till att bli islamistiska extremister och så vidare. Många rör sig runt de här olika grupperna bara för att det handlar om extrema åsikter. Det är just det som Säkerhetspolisen säger i sin rapport. Vilken subkultur en person dras in i beror till viss del på vilken subkultur som är etablerad på orten där personen bor. Därför är det viktigt att våldsbejakande islamistisk extremism inte förknippas med religionen islam utan att fokus ligger på just extremismen i sig. 17 (SD) replik: Det handlar, som jag sade i mitt anförande, inte om att skuldbelägga muslimer, men om man har en handlingsplan mot terrorism, eller för den delen våldsbejakande extremism som man vill kalla det, blir det relevant att försöka identifiera var de här farorna kan ligga. Det ligger i sakens natur att man måste veta det. Man måste identifiera problemet innan man kan förebygga det. När jag läste upp de här opinionsundersökningarna i mitt anförande var det för att visa på var dessa åsikter florerar som starkast. Det är inte bland norrmännen som jämt vill göra gällande. Jag vet att den debatten alltid kommer att komma upp . Men det är inte bland norrmän sådana här åsikter är utbredda. Tyvärr är det inte det, eller tyvärr ska jag inte säga, för det är inte bra att de är utbredda någonstans, men om man tittar på var de är utbredda, där man har vågat göra dessa opinionsundersökningar, ser man tyvärr att det är bland muslimska grupper, ofta i men även på andra ställen. Jag läste upp några av dem, och de säger en hel del. Det var ungefär som när vi diskuterade den så kallade arabiska våren. Då stod folk och sade att det inte fanns något islamistiskt hot i . Jag sade då att undersökningar visade att ville ha sharialagar i . Vad hände sedan? Jo, av befolkningen röstade fram islamister. Det är klart att man måste dra någon slutsats av vilka åsikter olika grupper har, och har de sådana extrema åsikter som jag redogjorde för är det en ganska stor grogrund för rekrytering till terrorism och dylika organisationer. Då måste man också inrikta insatserna där de kan göra mest nytta i de grupper där risken är störst. Det handlar inte om att brännmärka någon, och det handlar inte om att peka ut hela grupper, utan det handlar om att vara realistisk så att man de facto kan göra något åt problemen i stället för att stoppa huvudet i sanden och låtsas att allting är bra, bara för att man ska vara politiskt korrekt. 18 (MP) replik: Om anser att man ska se till grupper där det finns extrema åsikter och se om man kan arbeta förebyggande där gissar jag att tycker att det är fullt rimligt att rösta för den reservation som vi har om att Säkerhetspolisen borde utreda i vilken omfattning antimuslimska miljöer leder till systemhotande verksamhet. Jag gissar att har kommit längre än när sköt personer på Utøya och skyllde det på muslimer och tänker att man faktiskt bör arbeta emot sådana extrema handlingar oavsett vem som står bakom dem. I så fall borde man rimligen kolla på dessa miljöer också, eftersom det är ett ganska aktuellt exempel där människor i vårt närområde har blivit utsatta för terrorism. 19 (SD) replik: Det är självklart att man ska jobba mot alla former av extremism, oavsett vad det nu må vara. Men när det gäller exemplet Breivik har det inte, vilket jag inte är förvånad över, kommit några som helst bevis på att han hade stöd av någon, att det handlade om någon organisation eller att detta på något sätt är ett utbrett fenomen. Allting tyder på att han var en ensam galning, och det finns också flera rapporter som har kommit fram till det. Jag tror därför att det är viktigare att fokusera på de miljöer där det bevisligen och i breda lager av populationen har visat sig finnas grogrund för de här åsikterna, dels i och , dels i nu när den muslimska antisemitism som vi importerar till det här landet och som utsätter andra minoritetsgrupper i för hot och förföljelse har kommit upp till ytan. Det handlar så klart om att prioritera sina resurser, och ska man prioritera dem där de gör mest nytta. Oavsett hur gärna vänstern vill och försöker få det till högerextremism tror jag att vanligt folk och dessutom forskningen visar på det motsatta. pratade innan om att de som finns i vitmaktrörelsen snart går över till islamismen, hur islamismen går över till vänsterextremism och hur vit makt och vänsterextremismen möts. Det är sant. De har väldigt mycket gemensamt, de som kallas högerextrema. Nazister brukar ju kallas högerextrema, men egentligen är nazister socialister, så nationalsocialister och socialister ligger väldigt nära varandra ideologiskt sett. Det har de alltid gjort, och det är också därför de har börjat samarbeta på vissa ställen. Att nazister och islamister har mycket gemensamt är också sant, eftersom antisemitismen förenar dem, USA-hatet förenar dem och hatet mot kapitalismen förenar dem, precis som det förenar dem med socialisterna. Det är alltså inte speciellt förvånande att de här grupperna möts. Socialist som socialist, som jag brukar säga. 20 (V): Jag börjar med att yrka bifall till reservationerna 2 och 5. Ett samhälle som bygger på demokrati och alla människors lika värde vill som tur är de flesta av oss ha. Vi vill ha ett stabilt och öppet samhälle, för det är grunden till att vi ska känna oss trygga och utvecklas i positiv riktning. Men i alla samhällen världen över finns det människor som inte känner sig delaktiga och som kanske aldrig får en chans att utveckla ett fritt och tryggt liv. Det är naturligtvis förödande, för vi vet att är det just under sådana förhållanden som det är lätt att rekrytera unga människor till brottslig verksamhet. Den har sin bas där. Här hemma och i vår omvärld breder brottsligheten ut sig, och vi måste med alla de medel som står till buds bekämpa detta och, framför allt, försöka se orsakerna och analysera varför detta händer. Ett samhälle är naturligtvis aldrig helt rosenrött, men vi får aldrig ge upp. Vi kan inte nå den optimala lösningen att allt ska vara fritt från brottslighet, extremism eller terrorism, men de bakomliggande faktorerna måste vi se till att få med. Vi vill inte ha ett samhälle där vi bekämpar varandra på grund av att vi har olika åsikter eller religioner. Vi vill inte ha ett samhälle där rasismen gror. Vi vill inte ha ett samhälle där hat och våld är en del i vår vardag. Därför måste vi se till helheten när vi ska motverka dessa mörka krafter. Vi kan inte bara se till vissa delar, för då har vi inte gjort allt vi kan för att stävja brottsligheten eller för att se till att förhindra att extremism och terrorism utvecklas och växer sig fast. Regeringen har en strategi. Där tar man bland annat upp demokrati och öppenhet för att motverka dessa mörka sidor i vårt samhälle. Det är jättebra, men anser att det finns något mer att önska, och det är en heltäckande analys av orsaker och riskfaktorer bakom brottslig verksamhet, extremism och terrorism. Säkerhetspolisen har, som någon tog upp tidigare, pekat på den ökande polariseringen i samhället och att den utgör ett hot . Vi ser det inte , men vi kan kanske se det när det gäller extremism. Detta anser att regeringen inte tagit till sig på fullt allvar. Här tycker jag att Alliansen har haft skygglappar. De ser inte att under de år som de har styrt har landet splittrats och klyftorna ökat. Arbetslösheten har ökat, speciellt bland ungdomar. är av ungdomarna arbetslösa. Jämställdhetsarbetet har fått stå tillbaka. Barnfattigdomen breder ut sig. Det är just sådana faktorer, bland flera, som utgör orsakerna till att extremism och terrorism kan utvecklas.