prot · H00937 · 2012-12-05 00:00:00 — Men tröghet, handlingsförlamning och verklighetsflykt är tyvärr lika vanligt förekommande här som någon annanstans. är tack och lov än så länge ett genomorganiserat högskatteland, så vi har råd att ha styrmedel och att möta klimatutmaningen. har vi dock rasat från vår forna topprankning som ett av de absolut mest klimatprogressiva länderna i världen. Vårt rika land gör inte längre läxan utan lever på gamla meriter. Detta har den eminenta institutionen noga påtalat i sin rapport. Men det är sorgligt nog inte vad denna debatt handlar om, för då hade det varit enkelt. Nej, det är verkligheten och hotet om en kokande planet som kräver ett prompt och resolut handlande, långt bortom parlamentarisk batalj, prestige och retorik. När det brinner i huset sitter man väl inte i vardagsrummet och tjabbar om vem som kom med budet, vem som ska göra jobbet, om det är sant eller om någon redan har gjort jobbet. Man hjälps åt att släcka. Mer relevant i klimattider är kanske metaforen om att sitta i en läckande och sjunkande båt på ett allt varmare och stigande hav och tjabba. ror vissa i och öser allt vad de kan medan andra får en fördel genom att smita, både globalt och i . Vanligt folk, hushållen, betalar nämligen hälften av klimatskatterna medan företagen som står bakom fyra femtedelar av utsläppen endast står för ett litet bidrag till klimatarbetet och klimatskatterna som de får fortsätta hacka hål i båtens botten. Dessutom får de göra skatteavdrag för sina energiskatter, vilket hushållen verkligen inte får. Regeringen vill inte heller gå med på att kalla detta eller värdet på det som företagen erhåller för de bortslumpade och ineffektiva utsläppsrätterna för en förmögenhetsöverföring, vilket det är. Först tillåts man göra fel, sedan får man lata sig och sist blir man belönad. Det är inte konstigt att vi har rasat i rankningen och att våra koldioxidutsläpp inte längre minskar. Den rapport som skatteutskottet diskuterar i sitt betänkande pekar i grunden på det systemfel, eller till och med brist på system, som svensk klimatpolitik lider av. Vi behöver helt enkelt ett heltäckande och övergripande klimatpolitiskt ramverk. Vi behöver också en regering som inte smiter och som inte låter andra betala eller låter fel grupper få betala. Vår klimatskuta ska inte behöva fortsätta läcka och sjunka och sakna både kapten och . Uppmaningen till statsministern, finansministern och miljöministern är därför enkel: Gör som säger. Jämna ut bördan mellan hushåll och företag, mellan handlande och icke-handlande sektor. Skaffa fram statistik som är heltäckande och kongruent. Ändra handeln med utsläppsrätter så att utsläppen verkligen minskar. Knuffa på förhandlarna i så att vi äntligen får ett långsiktigt och bindande globalt ramverk med ett nollmål till 2050 för utsläpp. Och skamligast av allt: måste sluta använda biståndsmedel till klimatåtgärder i fattiga länder. Gör om, gör rätt! Jag yrkar bifall till reservationen. 119 (V): Jag läste med intresse när den kom , det vill säga , inte dagens. Den sammanfattar och belyser viktiga fakta om hur beskattningen av klimatpåverkande utsläpp och verksamhet ser ut. Även om man inte kan påstå att avslöjar förhållanden som inte var kända tidigare vill jag i alla fall uttrycka min uppskattning för denna så kallade effektivitetsrevision. Det kan jag säga både som engagerad i klimat- och skattepolitik och som ledamot av parlamentariska råd, även om jag möjligtvis är lite jävig i den senare egenskapen. Vad är det då som är av särskilt intresse med denna rapport? Jag tycker att det var en pedagogisk sammanställning i rapporten som visar att hushållen via koldioxidskatten får betala ca per ton koldioxidutsläpp att jämföra med industri- och energiproducenterna som bara betalar ca per ton. Hushållen betalar alltså 20 gånger mer. Principen om att förorenaren ska betala betyder alltså helt olika saker för hushåll respektive industri. sammanställning visar också att den handlande sektorn i , inom ramen för EU:s handelssystem för utsläppsrätter som startade , har tilldelats utsläppsrätter som överskridit behovet motsvarande en förmögenhetsöverföring på . skriver med ett understatement: Att förorenaren ska betala gäller inte alltid för näringslivet. Jag skulle snarare vilja uttrycka det som att för en stor del av det svenska näringslivet gäller inte principen att förorenaren ska betala. visar också till exempel att stål och metallindustrin fått ett större överskott i gratis tilldelade utsläppsrätter än deras kostnader för energi- och koldioxidskatter. Man har även funnit att företag inom den handlande sektorn i EU:s system för handel med utsläppsrätter har lägre utgifter för klimatrelaterade skatter än företag utanför. Det är alltså en obalans också mellan företagen inom näringslivet. finner vidare att näringslivets utgifter för klimatrelaterade skatter bara utgör av företagens totala kostnader . Därutöver har många företag i praktiken lägre kostnader för klimatrelaterade skatter än vad de betalar in till staten eftersom dessa skatter är avdragsgilla vid företagens inkomsttaxering. Det kan i det här sammanhanget också vara på sin plats att något referera den sammanställning som regeringen redovisar för över de så kallade skatteutgifterna, det vill säga de intäktsförluster som skattesystemet medför på grund av undantag från skattesystemets normalskattesatser. Enligt årets sammanställning är de två största skatteutgifterna netto inom miljöområdet nedsatt elskatt för industrin med och nedsatt energiskatt på diesel med . efterlyser tydlig rapportering och uppföljning från regeringens sida vad gäller dessa viktiga frågor. I sitt svar undviker regeringen att ge konkreta svar på de förslag och påpekanden som förs fram i rapporten. Uppföljningen av klimatrelaterade skatter är av yttersta vikt eftersom skatterna har en så central roll för att effektiva klimatåtgärder vidtas för att kunna förhindra klimatförändringarna. Regelverket behöver göras mer stringent och tydligt, och tillsammans med föreslår vi att det införs ett klimatpolitiskt regelverk liknande det ramverk som finns i finanspolitiken. De nationella klimatskatterna har alltför snabbt fasats ut med tanke på utsläppshandelns utveckling. Ett alltför lågt pris på utsläppsrätterna och en för stor tilldelning innebär sammantaget att det skapas snedvridande effekter mellan de verksamheter som befinner sig inom utsläppshandeln och de som ligger utanför, vilket jag redan har varit inne på. Den ojämna klimatbeskattningen mellan privatpersoner och näringslivet är djupt problematisk. Principen bör vara en likvärdig klimatbeskattning oberoende av vem som beskattas, alltså helt enkelt att förorenaren ska betala, även om det måste göras med beaktande av förutsättningarna för näringslivet. Vi behöver också en långsiktig strategi för hur man ska kunna detta mål. har i ett annat sammanhang föreslagit en översyn av det svenska skattesystemet, vilket jag gärna vill upprepa. I en sådan översyn bör naturligtvis miljö- och klimataspekterna beaktas. Även till exempel LO-ekonomerna anser att det behövs en översyn av det svenska skattesystemet, och de efterlyser en samlad strategi för miljöbeskattning. LO-ekonomerna anser att beskattningen på miljöområdet ska vila på principen att negativa externa effekter ska internaliseras, alltså belasta verksamheten. Den som orsakar miljökostnader ska också betala för skadorna. Det blir ett incitament att hålla nere aktiviteter som skadar miljön. Vi i delar dessa åsikter från LO-ekonomernas sida och anser att de ska beaktas i en kommande översyn. Sammantaget innebär detta att miljö- och klimatskatterna ska ingå i en översyn av det svenska skattesystemet med inriktningen att företagsbeskattningen ändras så att principen att förorenaren ska betala i högre grad ska gälla även för näringslivet. anser liksom att regeringen måste utpeka en myndighet eller ett departement som ansvarigt för redovisningen av näringslivets och hushållens kostnader för utsläppen och att regeringen ska presentera en analys av näringslivets kostnader och intäkter för handelssystemet. Med detta yrkar jag bifall till reservationen. 120 (S): Det kommer inte som någon överraskning hur nödvändigt det är med stora omställningar från ett samhälle helt beroende av fossila bränslen till ett samhälle med förnybara energikällor. Vissa länder i världen har insett att den som snabbast sätter i gång omställningen också vinner konkurrensfördelar. Därför bör det ligga i allas vårt intresse att se till att de styrmedel som vi använder för att nå denna omställning är så effektiva och träffsäkra som möjligt. trycker på behovet av en samlad information och bättre analys av de klimatrelaterade skatternas effekter. Socialdemokraterna vill använda politiken och införa styrmedel som handlar om att stimulera ny teknik genom att göra den gamla tekniken dyrare och sätta ett pris på utsläppen, vilket gör ny teknik konkurrenskraftig. Om vi sedan använder de pengar som vi får in för att stimulera investeringar ger styrmedlen, som vi ser det, dubbel effekt. För att kunna veta vilka beslut som behöver tas för att kunna gå i denna riktning krävs, som det pekas på i , samlad information och en bättre analys. Om vi inte lyckas fatta de nödvändiga besluten kommer det att få förödande konsekvenser för vår miljö men riskerar också att bli ett hårt slag mot vår ekonomi och våra industrier. Passivitet i denna fråga leder till sämre konkurrenskraft. Därför bör ligga i framkant. har tidigare haft en framsynt miljöpolitik som gett en föregångsstatus, men vi halkar nu efter. Brist på uppföljning kan såklart vara en del av detta. Hur olika sektorer betalar och bidrar till klimatmålet är inte helt lätt att få en samlad bild av. Men rapporterar i enlighet med vilka utsläpp vi haft och vilka prognoser vi har. Prognoserna bygger på de politiska beslut som fattats. I den senaste prognosen från sades att kommer att minska utsläppen 2020 jämfört med med de politiska beslut som har fattats, som har beslutat om en minskning . I regeringens klimatproposition sade man att koldioxidskatten är det primära styrmedlet för att på ett samhällsekonomiskt och kostnadseffektivt sätt minska utsläppen av koldioxid. Detta lyfter också regeringen fram i svaret på . I propositionen sade man att koldioxidskatten skulle höjas så mycket att koldioxidutsläppen minskar med ytterligare till 2020. Detta får stå som två illustrerande exempel på behovet av att ha tydliga mål och en fortlöpande uppföljning. Socialdemokraterna har i motionen Klimatpolitik för välfärd och jobb i miljö- och jordbruksutskottet bland annat lyft upp frågan om att regeringen bör rapportera till vilket utsläppsmål som dagens utsläpp ska jämföras med för att bedöma måluppfyllelsen för klimatmål . Vi menar också att regeringen bör återkomma till med sektorsvisa klimatmål till 2050 där till exempel också trafiken innefattas som en sektor. Dessa sektorsvisa klimatmål bör också innehålla delmål till exempel vid 2030. Arbetet med att nå de av fastlagda klimatmålen saknar i vår mening idéplan och styrning. Vägen mot 2050-målet blir svår att gå om inte regeringen utarbetar en sammanhängande och långsiktig plan och ett regelverk för klimatpolitiken att följa. slutredovisning kommer att kunna vara en god grund att bygga prognoser och delmål på. Planen och regelverket för klimatpolitiken bör beslutas i bred enighet för att staka ut en hållbar väg mot 2050-målet. De viktiga delar som bör finnas med är sektorsvisa klimatmål för jordbruk, bostäder, energiintensiv industri, övriga industrier och transporter att tiden fram till målåret delas in i budgetperioder med tydliga utsläppstak och regler för hur målen ska nås och att delmål bör finnas för och en årlig återrapportering om måluppfyllelse till i samband med budgetpropositionen som underlag för beslut om styrmedel och styrmedelsnivåer en regelbunden uppföljning av vår konsumtions klimatpåverkan. 121 (M): Det som vi nu ska behandla är skatter Vem betalar? och skatteutskottets betänkande nr 6. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationen. Skatter är ett viktigt styrmedel. Det kan nog alla hålla med om. Med skatter kan vi från politiskt håll till exempel straffa skadliga verksamheter med hög skatt, som exempelvis tobak och alkohol. Men kan vi belöna goda verksamheter, som arbete genom jobbskatteavdrag, sänkt restaurangmoms och RUT- och ROT-avdrag. Vid stod skatten på brännvin och socker för av statens inkomster. är det andra punktskatter som genererar betydande inkomster. Den allmänna energiskatten har funnits , och infördes en skatt på bensin. De skatterna var mer av ett fiskalt än styrande skäl. De klimatrelaterade skatterna, som behandlas i denna rapport, beräknas stå för ungefär 80 miljarder i intäkter. Av de klimatrelaterade skatterna är koldioxidskatten en av de effektivaste skatterna när det gäller att få ned utsläppen av växthusgaser. Men det är också denna skatt som slår hårdast på de privata hushållen. Det är därför oerhört viktigt att man verkligen ser till alla konsekvenser vid en eventuell höjning. låg koldioxidskatten på en relativt jämn nivå, men har den stigit kraftigt. Vi har värdens högsta koldioxidskatt. När skatten infördes sattes den till per kilo, och är koldioxidskatten per kilo. Jag har roat mig med att räkna om det. Om koldioxidskatten skulle ha stigit som konsumentprisindex skulle den vara . har gjort väldigt mycket med koldioxidskatten. Vi går verkligen före. Företrädarna för och får det att låta som att vi inte gör det, men det är inte sant. finns det i en handel med utsläppsrätter, och den industri i som ingår i handeln med utsläppsrätter betalar ingen koldioxidskatt. Detta är ett beslut för att undgå dubbelbeskattning. Enligt står näringslivet för cirka fyra femtedelar av koldioxidutsläppen, men hushållen betalar nästan hälften av de klimatrelaterade skatterna. Detta kan uppfattas som felaktigt då vi brukar hävda att förorenaren ska betala. Men frågan är mycket mer komplex än så. Om vi skulle tynga den svenska industrin med en större skattebörda finns det en risk att industrin lämnar landet. Och är risken för koldioxidläckage stor, det vill säga att utsläppen kommer att ske någon annanstans och då även bli mycket högre. En effekt av detta skulle även vara att viktiga arbetstillfällen försvinner från , och det skulle varken miljön i världen eller invånare tjäna på. Rapporten påtalar också att industrin ofta erhållit utsläppsrätterna gratis. Ja, så har det varit i ett initialt läge. I nästa handelsperiod, som startar , kommer av utsläppsrätterna att auktioneras bort, och andelen ska därefter öka . Den energiintensiva industrin kommer dock även fortsättningsvis att tilldelas sina utsläppsrätter gratis, och det är bra för då det är en viktig industri för oss. Det är även viktigt att påpeka att om ett företag erhållit en gratis utsläppsrätt och sedan säljer den kommer man att beskattas för försäljningen. Det som regeringen och vi moderater ser som ett problem är att flera av EU:s medlemsstater är mycket ovilliga att göra förändringar av det nuvarande energiskattedirektivet och göra det mer modernt och kraftfullt. Det föreslagna energidirektivet innebär bland annat att det ska bli obligatoriskt för alla medlemsstater att införa en koldioxidskatt för verksamheter utanför handelssystemet med utsläppsrätter. Detta är något som är bra för EU, och världen. Jag vill fråga , som har gått, och om de tror att verkligen kan rädda hela världen. Gå före ja, det kan vi göra. Men rädda hela världen med våra utsläpp nej, tyvärr kan vi inte göra det. Det vore väldigt bra om vi kunde det. Vore det då bättre att få ett koldioxidläckage om vi nu skulle beskatta vår industri högre? Nej, jag tror inte det. Men det skulle ni gärna kunna svara på. Jag känner att både och har helt fel medicin i den här frågan. Det gäller faktiskt att kraftfullt engagera sig i frågan i EU, i FN och på andra ställen, och inte bara i vår lilla bubbla här i . 122 (V) replik: förekom mig nästan med sin fråga till mig, för det var en av de frågor som jag ville diskutera med . Det är ju bra att vi är överens om frågeställningarna i alla fall. Om vi nu ska ha en princip om att förorenaren ska betala när det trots allt är så stora skillnader, när hushållen betalar 20 gånger mer än den tunga industrin vad gäller koldioxidutsläppen, när vi har en energiskatt på diesel med en nedsättning på 8,5 miljarder och en elskatt med en nedsättning på 12,5 miljarder, ja, då behöver man åtminstone titta på de här frågorna. frågade om och tror sig kunna rädda hela världen. Nej, det tror vi inte. Men vi tror att vi kan utforma en modern skattepolitik där miljökostnaderna bättre tas om hand. Vi måste naturligtvis jobba på den svenska nivån, på EU-nivå och på FN-nivå. Det gör vi också. Jag tror att är medveten om det. Men är helt övertygad om att dagens avvägningar, med de här stora skillnaderna, också skillnaderna inom industrin vad gäller klimatbeskattningen inom den handlande sektorn respektive utanför den handlande sektorn, är det mest optimala? Är det inte dags att göra en stor skatteöversyn där man lägger stor vikt vid hur man ska utforma miljö- och klimatskatterna på bästa möjliga sätt och att det leder framåt så att klimatutsläppen minskar? 123 (M) replik: Då vill jag ställa en fråga tillbaka till . har suttit med som stödparti åt Socialdemokraterna . De har inte suttit i regeringsställning men varit ett stöd, liksom , när politiken har utformats. Anser ni att den politik som ni utformade och har varit felaktig? Det är ju resultatet. Alliansregeringen har inte gjort några stora förändringar i den föregående klimatpolitiken. Vi har fört ungefär samma politik. Vi har höjt koldioxidskatten lite grann . Vi har inte höjt den speciellt mycket, men på ett väl avvägt sätt som jag talade om för att man inte ska slå ut vissa delar av landet och för att hushållen inte ska få alltför stor börda. På något sätt känner jag nu att säger att den politik som ni förde tidigare var felaktig. Eller var den inte det? Det skulle jag vilja ha ett svar på. Jag tycker att har en bra klimatpolitik. Som jag talade om innan, och som säkert är väl medveten om, är koldioxidläckage inte någonting som vi vill ha. Vi vill inte att vår industri flyttar någon annanstans och blir ännu smutsigare. är inte vår industri speciellt smutsig, men den kanske blir det om den hamnar i vissa länder där man inte har samma stora restriktioner. 124 (V) replik: är framför allt ett parti för framtidens problem och hur vi ska lösa dem. Jag tycker att vi ska ta fasta på den mycket belysande rapporten från . Den belyser problemen. Vi ska fundera på hur vi ska utforma politiken framöver. Den tidigare politiken, till exempel EU:s handelssystem för utsläpp, var någonting som inte direkt applåderade men som vi accepterade som en del av en kompromiss. Men har vi också erfarenhet av att utföra denna politik. Det visar sig till exempel att den tunga industrin egentligen har gått med överskott med gratis tilldelning av utsläppsrätter. Den har fått hela sin koldioxidbeskattning och energibeskattning betald. Så långt behöver man inte gå. Risken för läckage måste beaktas så att industrin inte beskattas på ett sådant sätt att den flyr landet. Men denna avvägning kan nog göras på ett helt annat sätt än vad som har gjorts . Jag tycker inte att riktigt har förtydligat hur hon ser på hur principen om föroreningar ska betalas ska tillämpas. Den bör tillämpas på ett tydligare sätt i och i EU. Därför tycker jag att det är beklagligt att regeringen och majoriteten här i utskottet inte tar på det allvar den förtjänar. 125 (M) replik: Vi tar den på allvar, och vi har läst den det har vi gjort allihop i skatteutskottet. Vi ser vad som står där, men vi ser också problemet med att göra stora förändringar. Jag kan hålla med om att gratis utsläppsrätter kanske inte är det optimala, förutom till viss industri som vår energiintensiva industri. Där kan jag tycka att det är okej. Däremot är det inte okej att man får gratis utsläppsrätter och sedan säljer dem. Det tycker inte jag heller. Det är förvisso skatt på dem, men det finns bättre sätt. Utsläppsrätter är ett bra sätt. har vi fått in flyget i handeln med utsläppsrätter, så flyget får vara med och betala i alla fall en del av sitt utsläpp. Det är klart att man ska se framåt. När man ser framåt måste man också verkligen tänka på vad som händer framåt om vi gör stora förändringar. Ska vi lägga mer kostnader på industrin? Svensk industri har på många sätt rätt svårt att konkurrera . Skogsindustrin har hård konkurrens från övrig skogsindustri i världen. Jag tror inte riktigt på att vi ska lägga mer skatter på dem, utan vi måste försöka hitta en avvägd nivå. Hushållen har höga skatter; så är det. Men på något sätt kanske vi måste finna oss i detta. Det kommer säkert kloka funderingar framöver på hur man ska göra. Men jag kan inte se att man kan göra några stora förändringar för att vi ska behålla vår industri i landet. Det tror jag att vi vill, allihop. Vi ska inte heller skatta hushållen alltför högt. Därför föreslår inte regeringen heller några höjda koldioxidskatter . 126 (FP): En bisats kan vara väldigt avslöjande. Jag ska läsa en bisats ur betänkande SkU6, i en reservation från och . Det står så här: Vi anser att den ojämna klimatbeskattningen av privatpersoner och näringslivet är problematisk det kan man hålla med om. Principen bör vara en likvärdig klimatbeskattning oberoende av vem som beskattas. Sedan kommer den lilla bisatsen: med beaktande av de specifika förutsättningarna för näringslivet. Det är ju detta det handlar om! Vi kan inte ha en likadan beskattning, precis som var inne på. Det går inte. Vi ska inte flytta jobben utomlands. Bolagsskatten eller höjda miljöskatter får inte göra så att våra företag måste flytta utomlands och produktionen förläggs i andra länder. Jag vill be förklara exakt vad bisatsen innebär. Detta är den mest centrala meningen i hela er reservation: med beaktande av de specifika förutsättningarna för näringslivet. Vill ni ha det som ni skriver i den tidigare meningen en jämlik beskattning? Vad innebär det då att ni skriver en mening om detta med beaktande av? Är inte det just denna politik som ni står bakom när ni tillsammans med Socialdemokraterna och såg till att företagen skulle vara kvar i och därför gjorde en rimlig avvägning med klimatskatterna? I den utmärkta rapporten från där jag verkligen välkomnar att man har gjort en ordentlig genomgång på området framgår dessutom många saker om den svenska klimatbeskattningen, som omfattar fordonsskatter och koldioxid men inte trängselskatter och annat. Det framgår tydligt att vi i slutledet, som konsumenter, om vi vill ha kvar jobben i får betala en del av detta. , , är det så att om det är någonting som har varit bra så är det att EU har drivit fram det som heter på till exempel flyget. Flyget har inlemmats i handelssystemet. Om EU inte hade varit drivande skulle det ha varit mycket sämre förutsättningar för en effektiv miljöpolitik på just flygets område. Det finns många saker att säga om den utmärkta rapporten från , nr 2012:1. Det är ganska länge sedan den kom. Man kan se att på ett område från den socialdemokratiska regeringen, som ni stödde, inte har tagit något pris på utsläppsrätter. På s. 39 i rapporten kan man se intressanta saker, nämligen att är det land som har den högsta andelen utauktionerade utsläppsrätter . Det kan jämföras med de svenska utsläppen, som ligger strax ovanför detta. Det är intressant, för vi har en helt fri marknad och till och med, som säger, en förmögenhetsöverföring. I andra länder är det helt annorlunda; där får företagen betala. Det väsentliga är att vi har ett system som gör att som vi kan bedriva en framsynt miljöpolitik med avgifter och koldioxidskatt, som man till exempel inte har i där har man inte ett öre i skatt på detta kan vi behålla jobben i .