prot · H00921 · 2012-11-08 00:00:00 — När 81-åringen låg avsvimmad på marken fortsatte personen slå på honom så att han bröt några revben. Efter detta släpade han den 81-årige pensionären till en sjö och dränkte honom. Detta var utdraget och är ett exempel på ett sadistiskt brott där vi menar att ett riktigt livstidsstraff borde vara aktuellt. Det är alltså en moralisk fråga när det gäller livstidsstraff. Vissa förtjänar helt enkelt inte att vara ute i samhället. Vissa förtjänar inte att få leva i frihet mer. Vissa förtjänar inte att få njuta av livet längre, eftersom de har förstört någon annan människas liv på ett väldigt brutalt sätt. Inte minst gäller det anhöriga. När det gäller tredje gången gillt är det återigen en moralisk fråga. Om någon har begått ett brott för tredje gången har personen uppenbarligen inte fattat vad det handlar om de första två gångerna. Då menar vi att ett maxstraff framför allt är en moralisk fråga för att samhället ska säga till på skarpen och ge upprättelse till brottsoffren. Uppenbarligen har en sådan person en historia av återfall i brottslighet. Jag drar då slutsatsen att om man ger honom ett så pass långt fängelsestraff så skulle han naturligtvis inte kunna återfalla i brottslighet, för han skulle sitta inburad i stället. Det är också någonting som flera poliser som jag har pratat med vittnat om skulle hjälpa. 18 (C) replik: Det är intressant att diskutera vad som är moral. Är det moral att låta en dödssjuk människa sitta i fängelse? Oavsett hur sjuk man är ska man sitta kvar. Även om man har suttit i fängelse och inte är ett dugg farlig för sin omgivning eller för samhället på något sätt ska man sitta kvar i fängelse. Är det moral? Är det egentligen inte dödstraff i så fall förespråkar? Eller så får man ha något slags äldrevård eller avancerad sjukvård inne på fängelset, för vi lär ju få en situation med människor som när de börjar komma upp eller ännu äldre kräver ganska mycket vård. Jag vet inte riktigt hur ni har tänkt lösa det. Jag tycker åtminstone inte att det handlar om moral om man vill låta människor sitta inne och aldrig kan förlåta, aldrig kan säga att en människa har tagit sitt straff. sade väldigt tydligt i sitt anförande att det skulle ha en preventiv effekt om man införde tredje gången gillt. Jag frågade då vilka vetenskapliga belägg ni har för det. menade i sitt anförande att människor inte begår det tredje brottet om man har den principen, men om han hävdar en sådan sak måste han också kunna hänvisa till något slags forskning som visar detta. I själva verket är det tvärtom så att de länder som har den typen av rättssystem också har en mycket högre brottslighet än vad vi har i . Den typen av rättssystem skapar inte tryggare samhällen. 19 (SD) replik: Även om en person inte är ett dugg farlig kan han sitta inne. Det handlar inte om farlighet för andra; det handlar om brottet han har begått och om att sona det. Vissa kan aldrig sona sitt brott. Exemplet som jag tog var ett av dem. Jag har en lång, lång lista på liknande brott. De förtjänar inte att leva i frihet igen, de förtjänar inte att komma ut igen, de förtjänar inte att njuta av samhället eller livet igen. De förtjänar att sitta inlåsta för det brott de har begått. Det är moral. När det gäller preventiv effekt för det tredje brottet handlar det ju om när de har begått det tredje brottet. Då ska de sitta inlåsta under . De har uppenbarligen inte fattat den första gången, de har inte fattat den och de har inte fattat den tredje gången. Okej, då kommer de att sitta inne så länge att vi kanske kan förhindra att de begår det fjärde brottet för att bespara vissa människor det lidandet. hänvisar till andra länder som har three strikes and youre out. Jag antar att han syftar på det. är ett av dem. Men att jämföra med , två länder som har så olika rättstraditioner och så olika uppbyggda samhällen med helt olika välfärdssystem och en helt annan befolkningsstruktur, blir väldigt konstigt. Den preventiva effekten blir framför allt när de sitter inlåsta och inte kan begå nya brott under den tiden, plus den moraliska aspekten. 20 (V): Vi debatterar angående rättsväsendets effektivitet, eller kanske man ska säga ineffektivitet, och den skrivelse som har kommit från regeringen. Mycket har sagts här, och jag kan ställa mig bakom det som från Socialdemokraterna har sagt och hålla med henne om till exempel det som också Alliansen tar upp när det gäller civilanställd personal. Ni får det att låta som att det bara är dem som svarar i telefon och utför lönedistribution och sådant som vi i oppositionen pratar om. Så är det faktiskt inte. Vi vill såklart ha civila utredare. Då har jag gjort det tydligt. Jag vill också säga att vi träffar poliser som faktiskt intygar att de får svara i telefonen, de får sköta vissa receptionssysslor och de får sitta arrestvakt. Ni kan väl inte på allvar mena att det var det som de 20 000 poliserna skulle göra. De 20 000 poliser som ni har anslagit medel till ska vara ute och visa sig i förebyggande syfte, och de ska finnas för människor när brott har begåtts. Det var väl själva syftet med den här satsningen. Om vi tittar på hur det såg ut /07 kan vi notera att man hade 16 728 miljoner. är det 20 500 miljoner. Då är det väldigt märkvärdigt att man inte ser bättre resultat. Poliser säger själva också: Jag gick inte för att jag skulle sitta och svara i telefon eller göra enklare kontorssysslor. Det är i alla fall det svar jag får när jag är ute och diskuterar med poliser. Det kan ju inte vara så att de ljuger mig rätt upp i ansiktet. Det har jag väldigt svårt att tro. tog ganska stora ord i sin mun om vad som hände . Om jag inte helt missminner mig var med i det regeringsunderlaget. Man samarbetade med socialdemokratin under den tiden. Då är man ju svaret skyldig om varför man i så fall gick med på det här då. Jag skulle också vilja diskutera den motion som gäller polisutbildning. uttryckte det så att Alliansens partier skulle ta sitt ansvar för att se till att det kom en ny polisutbildning på plats. Gör man inte det som utlovat tycker jag att det är tragiskt. Den här utredningen fyller , och vi är överens om att polisen ska bli en myndighet. Det är vi alla överens om. Det är jättebra. Jag tycker att det är väldigt sorgligt att man inte såg till att vi fick den förnyade polisutbildningen, och då menar jag en högskolebaserad polisutbildning. Den behöver vi ha. Det här ska ju också vara en lärande organisation. Man behöver forskningsdelen för att ta fram sina egna metoder för att kunna bli bättre. Vi får medhåll från många håll om att det verkligen behövs. Till exempel stöttar oss i det här. De stöttar också påståendet att man har sagt upp civilanställda, just de som gör enklare kontorsgöromål, och att poliser får göra de här jobben i stället. Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservation nr 3 i betänkandet. 21 (M) replik: Jag ser också gärna fler civilanställda, . Vi har långt fler civilanställda inom polisen , men jag ser också gärna fler. Skillnaden är att jag inte vill lägga ut sådana här beställningar utan att skicka med resurser. Det är ju så att vill vi ha fler civilanställda måste vi lägga ut lite mer resurser. De ska ju ha lön. Det brukar tycka är viktigt. De ska ha någonstans att jobba. Det kommer säkert att krävas både en och annan skrivare och dator också. Det kostar i alla fall pengar och någon ska betala. Därför skulle jag vilja veta varifrån du ska ta de här resurserna. Du har ju själv föreslagit att poliserna ska ha mindre totalt sett, och så kommer det här till. Kan du berätta för och för svenska folket var du har tänkt skära ned inom resten av polisen? Är det annan personal, är det lokaler eller är det polisbilar? 22 (V) replik: Att människor behöver sin lön om de är på jobbet tycker . Jag hoppas ju att också tycker det. Naturligtvis är det så. Vi har lagt en ram. Det är dryga 34 miljarder till rättsväsendet, så jag tror inte att de här 5 miljonerna har någon väldigt stor effekt. Men kan påminna sig vad jag alltid har sagt i alla budgetdebatter: har man satsat dryga 4 miljarder , och hur mycket bättre polisverksamhet har man fått ut av det? Där står vi. Vi håller ju med varandra. Vi tycker att det här är olyckligt. Man har fått så mycket mer pengar, men man gör inte mycket bättre resultat. Det beklagar jag. Men jag har också för räkning i budgetdebatterna sagt att vi måste kräva större effektivitet. Jag har beställt och velat ha utredningar om det här därför att det inte går att bara stoppa in pengar och tro att resultatet ska bli så mycket förbättrat. Det har jag alltid sagt. Man ska också passa sig för att ange en bas, att vi ska ha 20 000 poliser. Vi ska ha så många poliser som det behövs för att klara upp brott och för att förebygga brott. Vi ska ha en effektiv polis. Det ramanslag som läggs fast har vi ifrågasatt, men vi har ju gått med på det i stort sett. Där ryms civilanställd personal, punkt slut. Får vi nu till en organisation som blir effektivare får vi också pengar över till annat. 23 (M) replik: undviker att svara på frågan över huvud taget. Du vill driva igenom ett uppdrag som direkt kostar pengar. Det kan du inte förneka. ska du skära ned på de totala resurserna till samma myndighet. Det kommer att kosta pengar. Du kan inte hänvisa till att man ska göra om organisationen . Det här är . Var ska du ta pengarna ifrån? Jag ska väl inte behöva tolka dig. Det blir ju bättre om du själv svarar. Om du väljer att inte svara i nästa inlägg måste jag göra en tolkning utifrån det du nämnde om poliserna. Det är poliser du har tänkt ta bort från polisen. 24 (V) replik: Jag kan upprepa det jag har sagt, men det gör jag ju inte. De stora anslag som polisen har fått måste omfatta den civilanställda personalen, om man från regeringshåll har någon tro på att man ska höja effekten hos polisen. kan inte på allvar mena att poliser ska utföra jobb som de inte har utbildning för. Massvis av poliser säger: Jag tog inte det här jobbet för att de ska kicka en civilanställd som har suttit i vår reception, som har haft hand om våra löner etcetera eller sitta arrestvakt. Jag utbildade mig till polis för att bekämpa och förebygga brott och hjälpa våra medborgare på det viset. Du svarade inte på frågan från förut. Hon ställde samma fråga till dig då. Du valde att inte svara. Det är mycket så det går till i den här kammaren. 25 (KD): Den övergripande frågan för granskning har varit: Hanterar regeringen, de ansvariga myndigheterna och rättsväsendet brottsligheten på ett samlat och effektivt sätt? Det är naturligtvis en helt grundläggande och berättigad fråga som vi behöver ställa. ger ett antal rekommendationer både till regeringen och till myndigheterna. Jag tycker att det är positivt att dessa granskningar görs. Vi måste ständigt förbättra vår rapportering, sättet vi arbetar på och sättet vi nyttjar våra resurser på. Detsamma gäller för alla myndigheter. Det finns delar i som är högst relevanta, och där kan vi konstatera att ett arbete ofta redan påbörjats. Det finns också delar där det pågår ett arbete som alltmer intensifieras. Det här har mina allianskolleger redogjort för på ett bra sätt. Med detta vill jag få sagt att vi inte är nöjda. En effektivisering måste ske, och det är vad vi arbetar med. Regeringen ställer krav på myndigheterna att de fortsätter med arbetet. Efter de senaste årens resurstillskott är det nu innehållet i verksamheterna som ska stå i fokus. Det finns förutsättningar att uppnå förbättringar på flera områden, exempelvis när det gäller att korta handläggningstider och att antalet uppklarade och lagförda brott måste öka. Det som oppositionen främst har tagit fasta på i gäller polisen och framför allt civilanställda inom polisen. Det pågår en debatt om polisen i medierna, i landet men också här i . Debatten handlar om alltifrån hur polisen ska organiseras i arbetet mot vissa typer av brott, hur polisen ska organiseras för att arbeta så effektivt som möjligt, vilka verktyg som behövs och hur ledarskapet kan förbättras till hur vi får en mer närvarande polis. Det är viktiga frågor som vi bör ha en bred debatt om. Efter att ha lyssnat på vissa partiföreträdare vill jag vara tydlig: Vissa politiker verkar frestas av att gå in i detalj och avgöra hur resursfördelningen ska se ut. Det vi i stället måste göra är att ta ansvar för de stora dragen och framför allt se till att polisen har effektiva instrument och resurser. Polisen får sedan själv prioritera i sin verksamhet beroende på händelser och situationer som vi inte alltid kan planera för. Vi kan konstatera att det är positivt om kompetensen kan vara bred inom polisen. Civilanställda fyller en mycket viktig funktion, och det är uppenbart när det gäller många typer av brott att det är den speciella kompetens de har som behövs. Det kan till exempel vara fråga om en ekonom när det gäller ekonomisk brottslighet eller en it-specialist när det gäller it-relaterad brottslighet. Det här är viktigt, och det är vi överens om. Med detta sagt är det anmärkningsvärt att oppositionspartierna, som lämnat sina respektive budgetmotioner och som sinsemellan har lagt fram helt olika förslag när det gäller polisens anslag, nu har enats om en gemensam ståndpunkt. Denna fråga borde hanteras i den budgetprocess som pågår nu och som vi ska debattera . I sak anser vi också att det är upp till att avgöra hur många civilanställda det kan vara lämpligt att ha. Dessutom vet vi att ett stort arbete är på gång inom polisen som handlar om att de 21 polismyndigheterna ska bli en. Avslutningsvis vill jag tala om historiken för civilanställda. Den redogjorde också för tidigare. Från att alliansregeringen tog över fram till mitten av ökade antalet civilanställda med ungefär 1 000 personer. Alliansregeringens satsning på polisen gjorde det möjligt att anställa personer med specialistkompetens och administrativ personal. behöver även fortsättningsvis kompletteras med nödvändig kompetens. När det gäller antalet civilanställda finns det nu fler civila än vad som fanns 2006. 26 (S): Jag tänker inte säga mer om förslaget som rör civilanställda vid polisen . Frågan har diskuterats mycket, men den debatten har förts på ett så utomordentligt sätt av för Socialdemokraterna att jag inte kommer att säga något mer om den. Men jag reagerade starkt när angrep oss socialdemokrater för något som vi ska ha gjort . Han sade att vi socialdemokrater genomförde en slakt på polisen. Det får inte stå oemotsagt. Jag vet att hela linjen från Alliansen är att skylla antingen på Socialdemokraterna eller på en myndighet det är alltid någon annans fel men när angriper oss på det sättet får det inte stå oemotsagt. För det första var det den borgerliga regeringen som stängde , inte den socialdemokratiska. När vi kom tillbaka i regeringen , för det andra, hade den borgerliga regeringen fördubblat statsskulden. I lånade man nu . Så högt var underskottet. Alla känner till den statsfinansiella krisen. Vår uppgift som nytillträdd regering var att sanera statsfinanserna. Det gjorde vi först tillsammans med . I ungefär ett halvårs tid hade vi ett samarbete. Men därefter hade vi ett formaliserat samarbete med . hade vi detta samarbete. Vartenda konto, varenda utgiftspost, som den socialdemokratiska regeringen lade fram var ett resultat av ett samarbete med . Det var oerhört viktigt att var med och tog det ansvaret. Vi tog ansvar för . Ni tog ansvar för . Vi gjorde det ihop. beskriver detta som att det var en slakt på polisen. Om det var en slakt ja, då gjorde vi det tillsammans. När vi sedan var klara med saneringen av statsfinanserna kunde vi återigen börja bygga ut. Vi öppnade två nya polishögskolor, och vi inledde den stora utbyggnaden av antalet poliser. Vi satte upp målet om 20 000 poliser. Jag är stolt över att den socialdemokratiska regeringen genomförde den saneringen av statsfinanserna . Jag är stolt över de socialdemokrater som gjorde det. Jag är faktiskt också stolt över de centerpartister som vågade ta det ansvaret. Det är tydligen inte . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 10 § Resningsförfarandet i brottmål återupptagande av förundersökning och rätt till biträde Föredrogs justitieutskottets betänkande 2012/13:JuU3 Resningsförfarandet i brottmål återupptagande av förundersökning och rätt till biträde (prop. 2011/12:156). 27 (MP): Vi ska med anledning av detta betänkande debattera resningsförfarandet i brottmål. Det handlar bland annat om rätt så aktuella fall men dessa frågor är alltid aktuella. Att bli oskyldigt dömd för ett brott måste vara något av det värsta som kan hända en människa. Tänk att dömas för ett mord eller en våldtäkt du aldrig begått eller att dömas för misshandel, stöld eller förskingring som du inte har varit med om. Fallet med , numera , visar att detta händer inte bara en utan , inte heller bara för honom. Det har hänt även tidigare, inte bara i vårt land. När en oskyldig döms rasar en människas liv samman. Omgivningen tar avstånd från personen. Hela samhället fördömer personen och även ibland familjen. Man kan förlora arbetet, ofta vänner och också familjen, i värsta fall livet. Konsekvenserna är så allvarliga att samhället med all kraft måste se till att den berömda devisen om att det ska vara ställt utom allt rimligt tvivel att den dömde begått brottet verkligen gäller. Oskyldiga får inte och ska inte dömas för brott de aldrig begått. Därom kan vi nog vara överens i denna kammare. Vi vet också att när detta förekommer finns ett system som ska se till att hantera frågan. inkommer ca 180 ansökningar om resning i brottmål hos , det vill säga dömda eller åklagare vill att domstolen ska avgöra om en dom ska omprövas. Av dessa ca 180 är det två till fyra som får bifall resten avslås. Vi vet naturligtvis inte hur många av dessa som är oskyldigt dömda. Vi kan bara hoppas och personligen tror jag det att rättsväsendet fungerar så att risken för detta ständigt minimeras. Jag vill också lyfta upp att det genom regeringens debatterade förslag kommer att bli något lättare att få resning och att rättssäkerheten kommer att förbättras i vissa delar. Detta är bra, och vi från de gröna tycker att det ska välkomnas. Min farhåga är bara att detta inte räcker. Vi har därför från sida föreslagit att en oberoende myndighet för behandling av resningsansökningar ska inrättas en myndighet som står fri från partsställning och fri från den polisiära dagliga verkligheten, en myndighet som utreder om nya omständigheter och bevis kan dra lagakraftvunna domar i tvivelsmål. Att detta är ett bra förslag instämmer både och i. Trots detta väljer utskottets majoritet att med hänvisning till det så kallade Quickärendet avstyrka förslaget. Det vore tacknämligt om företrädare för majoriteten kunde förklara varför ett framåtsyftande förslag som stärker enskildas rättsskydd och minskar risken för att oskyldiga döms ska avslås därför att rättsväsendets hantering i Quickärendet inte är avslutad. Jag förstår uppriktigt sagt inte den kopplingen. Det vi från föreslår är en utredning som kan lämna förslag som bereds, konsekvensanalyseras och genomförs. Vi vet alla hur den processen går till, så det vore ingen svår sak att genomföra. Jag noterar också att Socialdemokraterna och i sitt särskilda yttrande lyfter upp den här biten. Jag vill därför yrka bifall till reservation nr 1 i betänkandet. Jag vill också lyfta upp att just oskyldigt dömda ofta blir föremål för stor debatt och diskussion i medier. Jag lever i förhoppningen om att när så sker är det därför att professionellt anställda inom rättsväsendet ändå har gjort så gott de har kunnat, att de har vägt bevisen för och emot den dömda och dragit sina slutsatser, om än felaktiga. Genom inrättandet av en oberoende myndighet för att utreda ansökningar om resning skulle vi öka tilltron till rättsväsendet. Vi skulle dessutom avlasta rättsväsendet från de uppgifter som finns där när det gäller den typen av ansökningar. Det är också ett sätt att minska risken för att oskyldiga döms. Till syvende och sist handlar det om förtroendet just för rättsstaten, för vårt land, , och hur vi skipar rättvisa. Jag beklagar än en gång att utskottsmajoriteten inte är beredd att pröva denna möjlighet, men jag är ändå glad att några små steg nu tas i arbetet för att färre oskyldiga ska dömas. Jag vill också uppehålla mig vid de så kallade gallringsbestämmelserna. För att en ansökan om resning ska vara något värd måste utredningsmaterialet finnas kvar, och är risken uppenbar att viktigt material förstörs just på grund av gallringsbestämmelser. Här hoppas jag att regeringens aviserade utredningar tar hänsyn till detta och ser till att materialet bevaras längre än vad som är fallet . Annars blir ansökan smått illusorisk och leder egentligen inte till någon typ av uppdagande av vad som skulle ha kunnat beslutas i annat fall. Jag vill därmed upprepa själva grunden för förslaget och att det handlar om att vi måste stärka tilltron till rättsväsendet. Utan tilltron till det och utan det höga förtroende rättsväsendet besitter hos allmänheten är rättsstatens grundvalar i gungning. 28 (SD): Vi har en reservation i detta betänkande som jag vill yrka bifall till. Betänkandet som behandlas i denna debatt har jag inget i sig att invända mot. Det rör sig i huvudsak om kodifiering av lag och gällande praxis. Vi har väckt en motion om förutsättningarna för att få till stånd resningsförfarande. Resningsförfarande kan delas upp i två kategorier. Det ena är till förmån för den tilltalade. Det kan handla om att en dömd person anser sig ha rätt till en friande dom eller ett lindrigare straff. Det andra kan handla om en målsägande som anser att en tilltalad borde ha getts en fällande dom eller ett strängare straff. Det handlar kort sagt om att ändra en dom som vunnit laga kraft som en sista instans för rättvisa antingen för brottsoffret eller för den dömde. Förutsättningarna skiljer sig åt i de två olika fallen. Det är lättare för en brottsling som anser sig felaktigt dömd att få resning och betydligt svårare för ett brottsoffer som anser att någon borde få sitt rättmätiga straff. Till skillnad från en dömd gäller det för ett brottsoffer som ansökt om resning att det krävs en giltig ursäkt för att inte ha åberopat ny bevisning tidigare, att synnerliga skäl inte kan åberopas vid ny bevisning, att brottet måste ha ett visst straffvärde och att ett nytt straff måste vara fällande eller väsentligt strängare än i tidigare dom, att oriktig rättstillämpning inte kan åberopas, att jäv inte kan åberopas och att det finns en tidsfrist . Från rättvisesynpunkt borde det vara av lika stor vikt att brottslingar som på felaktiga grunder frikänts eller getts för lindriga straff ska kunna få sina domar omprövade som det är för oskyldigt eller för strängt dömda. Hur rimligt är det till exempel att det saknas en tidsfrist för en dömd medan brottsoffret endast får på sig att ansöka om resning? För att bättre tillvarata brottsoffrens perspektiv anser jag att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som i högre grad tillåter resning för brottsoffer. Till exempel bör tidsfristen ses över. Även jäv, oriktig rättstillämpning och synnerliga skäl bör kunna åberopas som grund för resning. Jag vill därmed yrka bifall till reservation 3 i betänkandet. 29 (S): Jag kan till att börja med säga att vi inte har något yrkande i detta ärende. Vi har däremot ett särskilt yttrande, som jag ska återkomma till. Jag har stor sympati för det förklarade här uppe i talarstolen och även för förslag och yrkande. Vi har en annan ingång i ärendet, och jag återkommer till hur vårt särskilda yttrande ser ut. Detta betänkande har rubriken i brottmål återupptagande av förundersökning och rätt till biträde, och det kanske är på sin plats att ta upp några delar av betänkandets innehåll och förslag. Det föreslås att en åklagare under vissa förutsättningar ska kunna återuppta en förundersökning när resning i brottmål aktualiseras. Kraven för att återuppta en förundersökning sänks jämfört med de krav som utvecklats i praxis.