prot · H00947 · 2012-12-19 00:00:00 — EU talar inte om kvotering utan om processer. Det är naturligtvis vad det handlar om. Sedan var det frågan om andra länder. Det viktiga är att är med i EU och deltar i debatten och i EU:s inre kärna. Det handlar här om att lyfta fram värderingar och attityder så att andra länder vidtar åtgärder. Att antyda att inte står för jämställdhet faller på sin egen orimlighet. Det är en av våra absoluta hjärtefrågor. Det var precis vad jag uttryckte i början, nämligen den personliga reflexionen att det är fullständigt obegripligt att företag och ägare avstår från kvinnlig kompetens. Naturligtvis har vi mycket att arbeta med, och det tänker fortsätta att göra. 53 (MP) replik: Jag tycker att det var ett bra svar, och jag uppskattar det. Jag hoppas att det verkligen leder till en omprövning. Men om man menar allvar med att försöka medverka till en process som leder i riktningen en mer jämställd arbetsmarknad, har jag svårt att förstå vad det är i förslaget från kommissionen som påverkar realt i på ett sådant sätt att det kan betraktas som ett överstatligt beslutsfattande som överskrider bedömningen av vad som ska ske på nationell nivå och EU-nivå. Här handlar det för länderna om att anpassa sig till ett ramverk. Det är tydligt att man utformar det på nationell nivå. Generellt har vi i inte någon tilltro till att reglera saker på EU-nivå, men det gör man inte här. Det här är ett avancerat sätt att skapa en kravmekanism, och sedan sker regleringen faktiskt på nationell nivå. Därför är det enkelt att trots en skepticism till regelverk på EU-nivå säga att just den här modellen faktiskt inte innebär någon inskränkning av vår självständighet i fråga om att nå målet. Tvärtom är det ett stöd för oss att på den nationella nivån faktiskt tvinga oss att hitta formerna. Om det visar sig att vi inte har kommit så långt måste vi på nationell nivå vidta ytterligare åtgärder för att leva upp till det vi har förbundit oss till på EU-nivå. Det är så jag tycker att man ska arbeta. Jag hoppas att också tycker att det är ett bra sätt att arbeta på. 54 (FP) replik: tycker att jämställdhet är oerhört viktigt. Det kan vi slå fast. Frågan gäller på vilken nivå processerna för att nå denna jämställdhet verkar bäst. Är det på nationell nivå eller är det på EU-nivå? och Alliansen har dragit slutsatsen att den här frågan definitivt avgörs bäst på nationell nivå. hamnar i en märklig argumentation. Han vill säga att direktivet inte är så farligt. Men frågan är om direktivet är lämpligt. Det är den frågan vi har att avgöra. Var är det lämpligast, på EU-nivå eller nationell nivå? Dessa processer ska definitivt avgöras på nationell nivå i de olika länderna. Sedan har vi ändå ansvar att inom EU driva frågor om värderingar och attityder. 55 (C): Jag vill först och främst vara tydlig med att jag helt delar kommissionens analys och problembeskrivning. Den ekonomiska ojämlikheten är ett stort problem i och i hela världen. Inom näringslivet, även det svenska, finns det fortfarande en hel del patriarkala strukturer och en grabbighet som vi med stor kraft behöver synliggöra och bekämpa. Den kampen börjar med hur vi, män och kvinnor, fostrar våra söner och döttrar. Jag tänker inte ge mig in i någon vidare diskussion i det som inte tillhör sakfrågan, nämligen subsidiaritetsprincipen eller prövningen av förslaget från kommissionen. Jag gör ett undantag, och det är den del som gäller synen på begreppet konkurrenskraft. Att ens antyda att det skulle föreligga en risk för att medlemsländernas företag skulle tappa konkurrenskraft gentemot andra länders därför att man har en jämnare könsfördelning i sina bolagsstyrelser ter sig väldigt märkligt. Men det visar kanske vilken uppförsbacke vi har i det europeiska jämställdhetsarbetet och vilken skillnad det är i attityder gentemot hur vi resonerar i och hur den svenska debatten förs, där vi snarare menar att jämställdhet och en jämnare könsfördelning i företagsledningar och bolagsstyrelser är något som ökar konkurrenskraften i bolagen. Det finns undersökningar som visar att de företag i som har fler kvinnor i sina ledande befattningar är de som är lönsammast. Det gäller att debattera huruvida just det här området och den här modellen för hur en jämnare könsfördelning i bolagsstyrelser ska åstadkommas i medlemsländer som lämpar sig för överstatlig lagstiftning eller om en sådan lag får ett bättre genomslag om den utformas efter svenska förhållanden där vi kanske till och med kan tänka oss en snabbare takt. De svenska förhållandena är att vi har haft en väl utbyggd förskola och en stor andel kvinnor som skaffar sig en högre utbildning och gör yrkeskarriär just tack vare att vi har en väl fungerande förskola och skola. Sedan Alliansen tog över regeringsmakten kan vi också se en ökande andel kvinnor som äger och driver företag, eftersom vi har öppnat upp de sektorer där kvinnor är överrepresenterade på arbetsmarknaden och i yrkeslivet för företagande, valfrihet och konkurrens. Det förslag som vill att vi ska omvandla till svensk lag överensstämmer väldigt illa med den modell för ägarstyrning som ligger till grund för hur bolagsstyrelser sammansätts. Ett styrelseuppdrag bygger på förtroende och är inte någon anställning i arbetsrättslig mening, där meriter ska värderas och vägas mot varandra i någon sorts rekryteringsprocess. Det råder ingen anställningstrygghet i bolagsvärlden. När ägarna saknar förtroende för en styrelse eller delar av den måste styrelsen avgå, alldeles oavsett om det är män eller kvinnor som sitter i den. Att i ett sådant sammanhang tillämpa de regler som här föreskrivs förefaller helt orimligt. vill ha ett smalare men vassare EU. Den europeiska tanken är viktig, speciellt nu när den politiska och ekonomiska osäkerheten är stor, när klimatfrågan och freden med all rätt står allra överst på agendan och när nationalism, protektionism och främlingsfientlighet breder ut sig över som ett stort mörkt täcke i spåren av arbetslöshet och sociala klyftor. EU-medborgarnas förtroende är viktigt för att EU ska ha förmåga att åstadkomma verklig förändring. I detta läge är det särskilt viktigt att vi som sitter här har förmågan att skilja på ändamål och medel. Vill vi åstadkomma en ökad jämlikhet är det inte genom överstatliga beslut som ter sig obegripliga för dem som ska försöka efterleva dem, utan genom att föra en debatt här hemma och utforma politiken med högt ställda mål men med egna metoder. Vi ägnar oss här i kammaren åt att recensera varandras politik, och oftast utgår vi ifrån de kända och förväntade positioner som de olika partierna har. Vi vet att partierna i riksdag i olika grad tror på EU som medel. Det finns till och med de som inte vill att ska vara medlem utan ska lämna unionen. , som bytte fot i fråga om EU-medlemskap, har valt att stå bakom överstatlighet. Jag citerar någonting som jag läste under Vår politik, Alla frågor A-Ö: vill att EU ska ha betydligt mindre makt på de flesta områden. Men de anser att EU ska lagstifta om bolagsstyrning, och det är minst sagt förvånande, speciellt som man fortsätter på samma sida och skriver: Om EU ska bli en möjlighet och inte ett hinder i utvecklingen för en bättre värld, behöver det ske en omprioritering från tillväxt och frihandel till ansvar för miljö och sociala villkor. Efter att ha hört anförande, som är en hyllning till just tillväxt och frihandel, måste man ställa sig frågan: Sker det en omsvängning igen från sida i förhållandet till EU? Är det tillväxt, frihandel och lika villkor för bolagen som skapar möjlighet för ökad rörlighet för människor och kapital som är det som är mål? Jag yrkar slutligen bifall till utskottets förslag i utlåtandet och det motiverade yttrandet och uttalar att förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen. Avslutningsvis önskar jag talmannen och de vice talmännen, kammarkansliet och civilutskottets tappra ledamöter en god jul och ett gott nytt år. förtjänar ett särskilt tack för att man in i det sista och även inför serverat utskottet med underlag för kloka och kanske i något fall vi får se hur det går mindre kloka beslut. 56 (S) replik: Jag får börja med att tacka för önskan om en god jul och önska detsamma. säger i sitt anförande att han delar den problembeskrivning som kommissionen målar upp. Det är bra att vi kan vara överens om vad som är problemet. Det som är mindre bra är att inte har några förslag på hur vi ska komma till rätta med det. Kommissionen ber i sitt förslag medlemsstaterna att införa någon form av system, valfritt vilket, för att komma till rätta med ojämställdheten i börsbolagens styrelser. Vad i detta är det som är så fruktansvärt farligt? Vad i detta är det som gör att vi förlorar så fruktansvärt mycket självständighet? säger att vi ska ha ett smalare men vassare EU. Jag kan tycka att EU ska handla om det som är gemensamt, om det där vi har gemensamma problem. Vi ska försöka lösa de problemen tillsammans. Här kommer man med ett väl avvägt förslag från kommissionen som inte är särskilt inskränkande i nationell rätt utan ger väldigt mycket frihet att utforma egna regler. Det är i princip en målsättning, en målsättning om att det ska bli mer jämställda bolagsstyrelser. På vilket vis är det dåligt? Smalare men vassare EU vad handlar det om? För mig låter det mest som en politisk floskel, herr talman. Vanligtvis när vi pratar om internationella samarbeten handlar det om mänskliga rättigheter, miljöproblem, de stora frågorna. Frågan är till : Är inte detta en stor fråga? Är inte det här ett gemensamt problem som vi borde försöka tackla tillsammans? 57 (C) replik: Jag tolkade fråga, den sista, som: Är inte detta en fråga som vi ska göra någonting åt? Jo, det är just det som var poängen i mitt anförande: Det här är en fråga som vi ska göra någonting åt. Som jag sade i inledningen av mitt anförande handlar det till syvende och sist om hur vi fostrar våra söner och döttrar. Det kanske inte är ett svar som kommer att nöja sig med, men det är ändå där det börjar. Vi bygger därifrån. Jag talade om den förnämliga utbyggnaden av förskolan, som Socialdemokraterna ska ha stor kredd för förstås. Den har skapat möjligheter för arbete och företagande också i de sektorer som vi talar om, nämligen den offentliga sektorn, där ett förbud mot företagande har rått under en väldigt och där det nu öppnas möjligheter att fördela den ekonomiska makten jämnare mellan män och kvinnor genom att det skapas möjligheter att starta företag. beskrev på ett förnämligt sätt de åtgärder som vidtagits. De fakta har jag inte med mig, så jag hänvisar i de delarna till hennes argumentation. Är inte detta rätt väg att gå? Jag menar att målet är viktigt. Den fråga som vi ställer oss här är: Är det lämpligt att vi ska stifta lagar på EU-nivå kring detta? Vi har haft diskussion om hur vidlyftiga direktiven egentligen är i sin beskrivning av hur man ska göra. Jag kan notera att det finns en beskrivning av hur meriter ska värderas. var själv inne på det i sitt anförande, där han beskrev det som ett anställningsförfarande där meriter ska värderas lika. Jag vill flagga upp för risken för att det här meritvärderingstänket mycket väl kan vara till förfång för målet att öka andelen av det underrepresenterade könet. Om meriter ska värderas lika finns det en risk för att önskemålet att kvotera in det underrepresenterade könet motverkar sitt eget syfte. Jag menar att det finns en fördel med att kunna värdera meriter olika och därmed få en jämnare fördelning mellan könen. 58 (S) replik: Jag kan ta mitt eget parti som exempel. Vi bestämde oss för att vi skulle ha varannan kvinna och varannan man på våra listor. Det löste vårt stora jämställdhetsproblem, att kvinnor inte var representerade här i kammaren tillräckligt mycket. Det handlar om att välja. Det handlar om att våga ta steget. När och de övriga allianspartierna väljer att säga nej till detta väljer man att inte ta steget. Det är vad det handlar om. Ett annat tillfälle då vi tog steget var när vi införde förskolan. Det var inget som alla var för och tyckte var en strålande god idé. Men kan vi vara överens om att det var ett bra steg att ta. Det har faktiskt skapat ett mer jämställt . Det handlar, som sagt, om att våga ta steget, att våga gå före för att sätta en ribba som vi tror är nyttig och bra. Det handlar om att våga se att det finns en stor ojämställdhet i den här sektorn . Vi kan välja att göra något åt det, eller också kan vi välja att inte göra någonting. Jag tycker att det är tråkigt att och hans centerparti väljer att inte göra någonting. Vi ser i de analyser som finns i bakgrundsmaterialet till ärendet att vi inte ens kommer att klara målet om kvinnor i de större börsbolagens styrelser om vi fortsätter som . Det krävs åtgärder för att man ska klara av att lösa problemen. Jag förstår inte varför man inte vågar ta det steget. 59 (C) replik: Om jag ska komma ihåg rätt får jag nog börja bakifrån. Hur vet att vi inte kommer att nå målet om kvinnor ? Följer vi utvecklingen finns det goda möjligheter, och vidtar vi ytterligare åtgärder ökar de möjligheterna givetvis. Detta är förstås något som vi arbetar för. Och hur vet att det inte kommer ett förslag på nationell nivå om ökad könskvotering? Det vi diskuterar här är huruvida EU ska stifta lagar åt oss. Vår princip som borde vara även Socialdemokraternas princip är att EU har andra, viktigare saker att ägna sig åt. tog upp sitt eget parti, som bestämde sig för att ha könskvotering. Eftersom så väl har pläderat för meritvärdering skulle jag vilja fråga : Hade ni en liknande modell i det socialdemokratiska partiet där meritvärderingen låg till grund och dömde av huruvida könskvoteringsprocessen skulle genomföras fullt ut? Var det ett anställningsförfarande vi talade om? När vi talar om länder som är positiva exempel har många lyft fram . Visst finns det en hög andel kvinnor i bolagsstyrelser i , men statistik och beräkningar visar dess värre att det i hög utsträckning är samma kvinnor som sitter i de olika bolagsstyrelserna. Det är naturligtvis bra, men det har lett till en situation där vi har en styrelseproffskultur som är mer vanlig bland kvinnor än bland män. Är det den utvecklingen som vi önskar oss? Det är alltså en ökad andel kvinnor i norska bolagsstyrelser, men det är inte i motsvarande grad ett ökat antal kvinnor som sitter i bolagsstyrelser. Är det så vi vill ha det, eller vill vi utforma en egen lagstiftning eller sätta våra egna mål på ett annat vis? 60 (MP) replik: Först vill jag bara säga: I betraktar vi jämställdhetsfrågor som sociala frågor. Jag vet inte hur ni i definierar dem. Men för oss är det inte fråga om någon förändring i att driva jämställdhetsfrågor att vi skriver att sociala frågor är viktiga. Att jag i mitt anförande har tagit upp villkoren för företag beror på att jag är mån om att den EU-kris som vi har inte ska förvärras, förlängas, komma tillbaka och så vidare. Då är det viktigt att vi är med och tar ansvar för att förutsättningarna i alla EU-länder är goda för att vi ska få bättre företagsklimat. Då är jämställdhetsfrågan en av de viktiga frågorna. Jag klagar på att man är dåligt påläst. Det är väl ett retoriskt knep man använder. har åtminstone fyra gånger nämnt att han är emot lagstiftning. Men det handlar inte om att skriva om . Det kanske inte har förstått. Det är inte fråga om att vi ska stifta lagar i på EU-nivå. Det handlar om ett direktiv. Lagstiftningen är väldigt övertydligt överlämnat till varje land, om man anser att man behöver någon lagstiftning. Det är inte ens så att det sägs att man måste lagstifta, utan man får se till att lösa detta. De tidigare representanterna för allianspartierna har varit ganska övertygade om att man löser detta i de statligt börsnoterade bolagen och att man löser det i de övriga börsnoterade bolagen med de metoder som redan är genomförda. Alltså behövs det ingen lagstiftning. Varför då argumentera på ett sådant sätt och liksom föra publiken och åhörarna bakom ljuset? Det handlar ju inte om detta. 61 (C) replik: Jag ska väl inte tolka tankebanor när det gäller hur direktivet är skrivet. Men jag kan i varje fall konstatera att man från EU:s sida säger att jämställdhetspolitiken är av avgörande betydelse för ekonomisk tillväxt, välstånd och konkurrenskraft i första hand. kommer man in på vikten av en jämnare könsfördelning i beslutsfattandet. Utgångspunkten är faktiskt just de faktorer som vi pratar om: tillväxt och ökad handel över gränserna i första hand. Jag kan inte tolka ställningstagande på annat sätt än att detta är huvudmotiven. Beträffande huruvida man är påläst på vad EU egentligen vill att vi ska göra kan jag i alla fall notera att det som föreslås från EU:s sida är en modell som i stor utsträckning strider mot den svenska bolagskulturen, där ägarna på bolagsstämman utser styrelse och där uppdraget bygger på ett förtroende från ägarnas sida. Det är inte någon anställning i arbetsrättslig mening. Kommissionen går väldigt långt i att föreslå en modell där vi ska meritpröva ungefär som om det vore ett anställningsförfarande. Det hänger väldigt illa ihop med hur svenska bolag men även europeiska bolag har sin ägarstyrning. Vi får väl ta oss en funderare på om det här EU-direktivet ska ändra på bolagsordningarna i många av bolag, vilket är det företräder. Som var inne på i sitt anförande: Det vi tar ställning till är inte huruvida vi ska ha en lagstiftning i utan huruvida det är lämpligt att vi ska följa EU:s direktiv i den här delen. 62 (MP) replik: Det blir bara mer och mer tydligt att inte är insatt i frågan. Jag tycker egentligen att det är rätt skamligt att inte läsa på och förstå vad det handlar om. Det finns inget i detta material som säger att man måste ändra något i någon bolagsordning. Om ni är övertygade om att de program som ni har satt i verket löser problemet krävs det inte en enda åtgärd över huvud taget. Det finns inget i detta som innebär det. Möjligen skulle man kunna säga att det som krävs är ett återrapporteringssystem. Det vore väl bra om vi hade ett sådant, så att vi såg hur det gick. Om man nu inte tror att det fungerar ändå kan det möjligen vara så att man måste införa någon form av sanktionssystem. Men det är inget som påverkar bolagsordningarna. Det är bara ett sätt att ha ett bra uppföljningssystem. Den hårdaste formuleringen är att man på nationell nivå ska se till att nå målet. Metoderna väljer man själv. Jag tycker att ni i er argumentation och i ert förslag till motiverat yttrande visar att ni inte har tagit den här frågan på allvar. 63 (C) replik: Jag vet inte huruvida debatten går ut på att övertyga de ledamöter som kommer in och sätter sig i kammaren huruvida jag är mer eller mindre påläst i ärendet. Jag uppfattar att det var det enda inslag som fanns i den slutliga frågan. Men jag tycker inte att det är det vi behöver diskutera, och det är inte heller det jag ska behöva svara på. Det handlar om hur EU vill att våra ägare ska styra sina bolag. Jag känner inte att detta är rätt väg att gå. Jag noterar med en viss förvåning att detta är ett område där vill stifta lagar som är oerhört långtgående. Det är förvånande att har gjort en sådan omsvängning när det gäller vad man anser att EU ska och inte ska ägna sig åt. 64 (KD): Vi har att behandla subsidiaritetsprövning av direktivförslaget om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag. Det är ett problemområde som behandlar två bitar, dels den formella subsidiaritetsprövningen, dels det materiella innehållet om jämnare könsfördelning. Egentligen har vi debatterat detta med jämnare könsfördelning väldigt , och är på god väg. Vi ligger långt framme, och vi har våra egna metoder för att lyckas med det. Som kristdemokrater och ett värdefullt parti vill vi titta på hur vi kan förändra värderingar. Vi måste ha förebilder i samhället. Det finns många duktiga kvinnor som arbetar i börsnoterade företag. Det finns rekommendationer, det finns utbildning för valberedningar och det har införts ett självreglerande system för bolagsstyrelser. Det är ett bra sätt att komma vidare. Vi klarar det väldigt bra på egen hand. Detta var det som gäller den materiella biten. Då kan man ställa sig frågan om EU behöver lägga sig i det här när vi klarar oss väldigt bra i den frågan. Det enkla och klara svaret, som jag tycker har understrukits väldigt väl i den här kammaren, är att vi klarar det på ett bättre sätt. Skulle vi kunna hjälpa andra länder? Ja, men inte genom en lagstiftning utan genom att vara förebilder och kanske lära ut vår lagstiftning på området. Således, herr talman, strider detta mot subsidiaritetsprincipen. Jag yrkar avslag på samtliga motioner, trots att kommer fram till samma sak, och bifall till förslaget i utlåtandet. Jag önskar samtliga en god jul och ett gott nytt år. 65 (MP): var en gång föregångare på jämställdhet. riskerar vi att i stället bli kända som bromskloss. Ska prioritera jämställdhetsmål eller börsbolagens ägare? Jämställdhet kommer inte av sig självt, bara man låter tiden gå, men det är vad allianspartierna tycks tro. Vi kan se tillbaka på hur det har varit genom historien. Har jämställdheten kommit av sig själv? När allmän rösträtt infördes var det efter en lång politisk kamp. Rätten till föräldraledighet, inte bara mammaledighet utan rätt till ledighet för båda föräldrarna, kom efter politiska beslut. har vi debatterat hur det ska bli en mer jämn könsbalans i bolagens styrelser, i politiken och i näringslivet. När tidigare jämställdhetsministern lyfte upp frågan om lagstiftning som ett hot, ja, då började det hända saker i näringslivet. Men när det trycket försvann stannade utvecklingen av. I har den folkpartistiska jämställdhetsministern varit mycket tydlig, bland annat i en interpellationsdebatt med mig, med att hon inte vill ha någon lagstiftning om kvotering och att alliansregeringen sätter äganderätt före jämställdhet. Och det har vi också hört i debatten här . Men EU:s förslag handlar inte om metoden kvotering utan om målet av vartdera könet där positiv särbehandling lyfts fram som en möjlig väg. Det är därför anmärkningsvärt att vi inte kan säga ja till det här förslaget . Hur ser då jämställdheten ut i ? Antalet kvinnor i bolagsstyrelser i medlemsstaterna varierar mellan . Detta förslag är bara en pusselbit och gäller företag med mer än 250 anställda. Då kan man tänka på att av alla företag i har mindre än 250 anställda, så det är ganska få företag det handlar om. Men det är ändå ett viktigt steg och en viktig pusselbit. EU har antagit en jämställdhetspakt som gäller för 20112020. Hur ska de målen uppnås om man inte är beredd att vidta åtgärder? domineras företagens styrelser helt och hållet av män. Det är upp till medlemsstaterna att utforma sanktioner enligt de riktlinjer som finns i direktivet. Om vi tittar på hur det ser ut i EU kan vi se att av alla styrelseledamöter och av styrelseordförandena är män är män! I utgör kvinnor av ledamöterna i företagens styrelser, enligt den senaste statistiken. Det har nämnts lite olika siffror i debatten här , men just nu är det . av styrelseordförandena i de största börsbolagen i är kvinnor. Då kan man säga att EU i det avseendet är något bättre än , så vi ska inte slå oss för bröstet och tro att vi är bättre. Andelen kvinnor i styrelser i har ökat 2012. Även om allianspartierna förut i debatten här sade att är bättre och har gått före, skedde utvecklingen när vi hade en jämställdhetsminister som sade: Vi behöver lagstifta om inte bolagen själva vidtar åtgärder. Då hände det någonting, men har det faktiskt stagnerat. I är det ensamt som står för hälften av den totala ökningen inom EU . införde en kvoteringslagstiftning på nationell nivå 2011, och framsteg kan skönjas endast i de länder där kvotering har införts. Med nuvarande takt dröjer det tills vi ens börjar närma oss en jämnare könsfördelning i styrelserummen, det vill säga av båda könen.