prot · H00919 · 2012-11-06 00:00:00 — Jag är glad att så många ungdomar inser att utbildningsval har stor betydelse för de framtida möjligheterna i livet, att man inte ska stänga dörren för möjligheten att ändra inriktning mot högre utbildning när man känner sig motiverad till det längre fram i livet. Utanför står näringsliv, lärarfack och andra fackföreningar och undrar vilken framtid dessa elever ska gå till mötes, vem som vill anställa dem när de lämnar sin ettåriga gymnasieskola. Genom snabba och inte tillräckligt genomtänkta skolreformer riskerar vi att försämra snarare än att förbättra relation och koppling mellan arbetsliv och skola. Vägen till arbetslivet och karriären ser olika ut för olika människor och olika yrken sjuksköterskor, förskollärare, lantmätare och skogvaktmästare har tidigare haft sin rekryteringsbas bland dem som gått yrkesförberedande program och därefter varit yrkesverksamma innan de börjat sina högskolestudier. Undersköterskor har kunnat bli sjuksköterskor, barnskötare förskollärare och så vidare. Ett av misstagen håller förhoppningsvis på att rättas till, nämligen det som redovisade beträffande vårdprogrammet, att man ska se om det finns möjlighet att göra det högskoleförberedande. Det är ett steg i rätt riktning, men det räcker inte. Det finns många andra yrkesområden som också behöver förändras. Vad vet vi egentligen om hur mycket bristen på högskolebehörighet påverkar elevens skolval? De flesta elever vill ha alla vägar öppna, vägar som ger möjlighet till fortsatta studier och eventuella yrkesomval. Om vi vill ha hög kvalitet i gymnasieskolan borde det vara enkelt för en byggelev som vill gå vidare att bli byggingenjör, liksom borde det vara enkelt för den som går industritekniska programmet att läsa till maskiningenjör. Flera gymnasieskolor är bekymrade över att så få vill läsa yrkesinriktade program. Till exempel kan handelsprogrammet i troligen inte starta, och det industritekniska programmet har lagts ned. Intagningen till yrkesprogrammen i , , och minskar. Det är inte ett problem bara för eleverna, utan det är ett samhällsproblem. Jag förstår inte riktigt det resonemang som förs. Det är illa, det håller jag med om, att 12 000 ungdomar hoppar av gymnasiet, en stor del av dem , vilket får till följd att de inte får något jobb. Men bara man går så får man jobb, heter det. Eftersom utbildningsministern frågar vill jag säga att alternativet, det jag tycker är viktigt, det är att börja med att göra en analys, det vill säga ta reda på vilka förklaringar det finns till att elever väljer vissa program. Vad är det som styr deras val? Är det kamraternas val? Är det tillgången på jobb? Är det vilken skola man går i? Eller är det den person man är? Det tror jag är en viktig analys att göra för att se vilka de viktiga förändringarna i gymnasieskolan är. 14 i (C): Det är ju en riktigt spänstig debatt om dessa frågor! Jag vill börja med att besvara det som Baylan tog upp i sitt senaste inlägg. Vi ser absolut problemen, men vi ser också att det finns mycket gott i den svenska skolan. Vi vill lyfta fram en bred och mångfasetterad bild av den utbildning vi faktiskt har. För att skapa en långsiktigt hållbar utveckling i är möjligheten att välja olika vägar en nyckelfråga. Precis som mina kolleger sagt tidigare i debatten är det inget större problem att fler elever väljer teknikprogrammet. stora fasa över elevernas val och samhällsprogrammet i förvånar mig. Det måste väl ändå vara så att det individen väljer är det man vill göra och det man därmed också ska få möjlighet att satsa på. Som mina kolleger lyft fram handlar det till exempel om att omvårdnadsprogrammet inte förmår locka så många studerande som man skulle önska. Men även där finns undantag. Där tror jag att det är viktigt att se på de omvårdnadsutbildningar som lockar unga människor vad det är man har gjort som gör att det faktiskt är attraktivt att söka till dem. Det finns åtminstone hemma i , som jag kommer från, ett antal omvårdnadsutbildningar som lyckas locka unga människor. Och det är klart att vi måste lära av det som tilltalar unga människor. Precis som också sagts tidigare finns möjligheten att göra ett större förtydligande när det gäller en högskoleutgång från omvårdnadsprogrammet. Men jag vill än en gång betona, och vänder mig framför allt till , att man kan läsa in grundläggande högskolebehörighet på alla yrkesprogram. Jag hoppas att det har gått fram. Jag skulle också vilja ta upp frågan om hur vi ser på olika utbildningar. Jag förstår mig inte på Socialdemokraternas syn på detta. Och jag tycker inte att man är så lite fräck i sin retorik när man säger att dagens unga är smartare än alliansregeringen eftersom de fattar att man behöver en studieförberedande gymnasieskola. Vad säger man då till alla dem som har valt ett yrkesprogram och valt att inte läsa ett studieförberedande sådant? Säger man att de inte är speciellt smarta som väljer det? När unga människor väljer en inriktning är det oerhört viktigt att de får respekt för de val de gör. Och vi ger många vägar framåt. Vi skapar möjligheter. Men som vi har varit inne på ett antal gånger ser vi också att har problem med att ge alla elever det som de behöver. Det måste till individuella lösningar för dem som av olika anledningar inte har klarat av och som kanske också har en annan problematik med sig. Då måste vi se individen och inte att man ska passa i samma form. Jag vill också lyfta fram mycket av det som är gott. Jag hade förmånen att vara i i går och där träffa en årskurs 6. De har kvar tills de ska välja till gymnasieskolan. Men en levande diskussion i klassrummet om att man kan bli både kärnfysiker och riksdagsledamot eller något annat spännande yrke ger mig framtidstro, att möta inspirerande lärare och inspirerade elever. Jag vill att vi ska jobba för en skola som kan ge alla elever möjligheten till framtidstro och ge möjligheter och redskap för att göra goda val framöver. Precis som har sagts ska vi också veta att om man väljer att inte läsa högskoleförberedande program har man en rättighet att göra det . Det är jätteviktigt att veta att vi skapar möjligheter och skapar rättigheter. Men vi behöver också göra det som vi har diskuterat tidigare, satsa på en bättre studie- och yrkesvägledning. 15 (SD): Det minskade söktrycket till yrkesprogrammen är något som faktiskt har pågått . Jag har ägnat åt att söka på internet och läsa för att verkligen ta reda på om det som jag tror stämmer, vilket jag i och för sig redan visste, att detta har pågått under en . Det minskade söktrycket till vård- och omsorgsutbildningar har pågått i kanske . Om jag nu inte är helt ute och reser, i så fall får ni gärna rätta mig, är min minnesbild att också Socialdemokraterna har styrt landet en del . Och om det nu har pågått under så pass måste ju också ni bära en del av ansvaret för att det ser ut som det gör. Jag tycker att det är ytterst anmärkningsvärt, om man nu tar vård- och omsorgsutbildningarna som exempel, om det här har pågått , hur det kan komma sig att man står häruppe och ger sken av att det är ett problem som är gammalt. Jag försöker verkligen att inte ta ställning för vänster eller höger när jag ger mig in i en fråga, utan jag lyssnar på vad de olika representanterna säger och försöker sedan jämföra det med verkligheten. Och i det här fallet landar ni långt, långt från verkligheten. Den saken är säker. har redan tagit upp det nya teknikprogrammet. Om jag förstår det hela rätt är det väl snarare så att det ökade söktrycket dit mycket väl kan förklara det minskade söktrycket till industriprogrammen. Så verkar det åtminstone vara när jag försöker sätta mig in i frågan. Det kan naturligtvis ändå vara ett problem det kan man tycka men då kanske man ska diskutera utifrån den verklighet som faktiskt existerar och inte utifrån någon sorts mytbildning. Naturligtvis finns det problem i yrkesprogrammen. Det problem som jag har hittat när jag har försökt läsa på om dessa program är till exempel att väldigt mycket kritik riktas mot kvalitetsbrister på yrkesprogrammen. Man klagar bland annat på att det är ett problem vad gäller det arbetsplatsförlagda lärandet. Bra, då har vi ett faktiskt problem. Det finns också en hel del kritik riktad mot att vissa program är dåligt uppdaterade. De är för dåligt anpassade till förändringar i respektive bransch. Bra, ett faktiskt problem. Då kanske vi kan förbättra det som behöver åtgärdas, men att utgå från mytbildning, halvsanningar och kanske till och med rena lögner gör knappast situationen bättre. Jag vill också trycka på lärlingsutbildningarna. Jag tror på lärlingsutbildningarna, och det vet jag att det är många som gör, även mitt parti. Här har vi föreslagit en ny anställningsform för lärlingar för att minska det som vi anser vara tröskeln in till arbetsmarknaden, framför allt för de unga. Vi menar att det ska finnas en prövoperiod som möjliggör för arbetsgivare att anställa unga lärlingar. Upplärlingsmomenten kompenseras genom att anställningen helt befrias från arbetsgivaravgifter. Det tror vi kan vara en väg in, inte minst för dem som är skoltrötta. Jag vill återigen peka på det som jag lyfte fram tidigare. Jag instämmer här ganska mycket med . Jag har inte hört något svar på frågan hur man ska göra med de 12 000 tappade lustarna, som tidigare lyfte fram, de som tappar viljan och orken och hoppar av . Hur gör vi med dem? Jag instämmer helt och hållet i slutsatsen att dem hjälper vi inte genom att tvinga dem att läsa någon sorts högskoleförberedande utbildning. Den saken är säker! 16 (V): Fru talman, utbildningsministern! Jag har aldrig skämts över yrkesarbetande. Min mamma har varit bilbyggare . Jag skäms inte ett dugg över henne eller hennes arbete. Men jag skäms över den utbildningspolitik som säger att sådana som hon ska till exempel inte veta så mycket om hur samhället fungerar. Regeringen säger sig vilja uppvärdera yrkesutbildningarna, men i själva verket visar man ett stort förakt mot de elever som väljer yrkesinriktade program. Om man ser till genomströmningen är den lika god på bygg- som naturvetenskapsprogrammet. Men ändå säger utbildningsministern att yrkeseleverna är skoltrötta, vet inte vad de vill och ska därför inte behöva bry sina hjärnor med svenska eller samhällskunskap. Den nya gymnasieskolan har på nacken, och elevernas signaler har varit tydliga. Söktrycket till yrkesprogrammen har rasat, för att inte tala om lärlingsprogrammen där varannan elev hoppar av för att man inte är nöjd med kvaliteten. anser att en modern gymnasieskola inte ska dela upp eleverna utifrån den föråldrade principen, som vi hör kd här föredra, om dem som har ett gott läshuvud eller inte och därmed tidigt låsa in ungdomar i ett fack. Vi arbetar därför för en gymnasieskola som inkluderar alla och ger alla samma möjligheter. Därför måste alla program på gymnasieskolan ge eleverna förmåga att ta initiativ och lösa såväl teoretiska som praktiska problem, att tänka kritiskt, att ifrågasätta etablerade sanningar samt att kunna arbeta både självständigt och tillsammans med andra. Det handlar om kunskaper som är nödvändiga i arbets- och samhällslivet. Lösningen är inte att ge gymnasieelever sämre kunskaper utan mer resurser och fler lärare för att alla ska nå de kunskapsmål som redan finns. Enligt statistik från har av dagens gymnasieelever planer på att börja läsa på högskolan. På till exempel omvårdnadsprogrammet är det av eleverna som har sådana planer. Det är bara naturvetenskapsprogrammet som har en högre andel elever som kan tänka sig det. Det innebär att många kanske känner sig tvingade att välja ett högskoleförberedande program, trots att de också är intresserade av ett särskilt yrke. Utifrån den sociala struktur som råder på de olika nationella programmen är det lätt att konstatera att den sociala snedrekryteringen kommer att öka på högskolan med regeringens nya gymnasieskola. Regeringen hänvisar till att man ska ha rätt att läsa in högskolebehörighet inom ramen för ett yrkesprogram. Det är dock ett betydligt sämre alternativ än att gå ett högskoleförberedande program. Elever på yrkesprogram måste utnyttja det individuella valet eller till och med ibland välja utökat program för att läsa in de poäng som krävs för att få högskolebehörighet. Ändå kommer de inte att kunna konkurrera om studieplatser på högskoleutbildningarna eftersom de inte ges någon möjlighet att läsa kurser som ger meritpoäng. De får dessutom mindre utrymme att läsa den särskilda behörighet som krävs för många högskoleutbildningar. Varför ska elever som väljer ett yrkesprogram behöva gå en omväg och läsa mer? Varför inte ge alla rätt till en fullvärdig gymnasieutbildning? Detta är nämligen precis vad det handlar om: att ge alla rätt till en fullvärdig gymnasieutbildning. 17 (KD): Jag är så innerligt glad över att vara en del av Alliansen och få vara med och duka upp detta smörgåsbord som gör att alla elever har möjlighet att välja det som passar dem och få en stimulans där de inte tvingas in i mängder av krav som de inte kan leva upp till. En påskafton därhemma fick vi ett läckage på ett element. Vi har vattenburen elvärme, och det forsade ut vatten. Både min man och jag har läst fysik, och vi visste mycket väl vad det var för process i det forsande vattnet. Vi kunde dock inte stoppa det och var innerligt tacksamma när det kom en duktig rörmokare som kopplade bort elementet så att vi kunde ha vårt påskfirande . Så kan det vara. Denne rörmokare var guld värd med sin yrkeskunskap. Vi tyckte att vår kunskap var bra, för vi förstod ju lite men kunde inte göra något åt situationen. Allt detta behövs i vårt samhälle. När Socialdemokraterna monterade ned yrkesskolorna och bara talade om högskola, poäng och teoretiska kunskaper, vilket också yrkesskolorna måste ha om de skulle vara värda något, fick vi en negativ attityd till mycket av det som är handens kunskap och den praktiska kunskapen. Jag hävdar att det finns kvar spår av detta i vårt samhälle och att vi måste vända på denna trend och inse att alltihop behövs. Om man väljer yrkesprogram med utökat praktiskt innehåll kan det inte vara lika mycket teori, för då orkar ingen med det. Ingen av oss kräver att elever på en teoretisk utbildning ska meka med motorer för att lära sig att stå i verkstaden. Vi måste ha en uppdelning och en mångfald där var och en kan få det man behöver. Yrkesintroduktionen beslutade alla partier om gemensamt, och startade den. Vi var överens med oppositionen om den, och det var först i samband med budgetpropositionen, när det tydligt framgick att det skulle vara kvalitetsförstärkning och att Alliansen medgav resurser till det, som det blev liv i luckan hos Socialdemokraterna. Då var den inte intressant längre. Ni talar med kluven tunga. Baylan talar om karta och verklighet. Vi försöker åtminstone anpassa kartan till verkligheten, men ni tycks varken ha karta eller verklighet när ni börjar diskutera. Om ni på allvar är oroliga över att för få söker yrkesprogrammen, varför vill ni då inte ställa upp på en kvalitetsförstärkning av yrkesintroduktionen? Varför vill ni i så fall inte säga att det är bättre att ungdomar läser fyråriga yrkesutbildningar än treåriga? Finns det stringens i attityden att ni verkligen är oroliga för att så få väljer yrkesprogrammen, eller är det ett sätt att försöka återerövra det ni förlorade när ni nonchalerade yrkeskunskaperna? 18 Utbildningsminister (FP): Vi delar självfallet uppfattningen att dagens arbetsliv kräver generellt sett högre kunskapsnivå än gårdagens arbetsliv, och morgondagens arbetsliv kräver ännu mer. Det betyder inte att alla jobb kommer att kräva högskolebehörighet. Fler jobb kräver det än förr men inte alla. Frågar man näringslivets organisationer kommer alla att säga: Just vår bransch kräver högskolebehörighet. Frågar man dem en gång till kommer de att säga: Vi behöver de högpresterande i vår bransch. Så säger alla. Dock måste vi som samhällsansvariga fundera på hur det ska gå ihop. Ska de som inte är högpresterande inte ha någon plats i vårt samhälle? Ska de slås ut? Alla ska med stod det på en del valaffischer . Ska vi lämna det? Är det bara de högpresterande som ska med? De förändringar som har gjorts av yrkesprogram och av gymnasium tror jag inte räcker. Vi kommer fortsatt att ha stora avhopp och misslyckanden. påpekade mycket riktigt att avhoppen från lärlingsutbildningarna är många. Vi behöver utveckla kvaliteten där, och vi behöver utveckla kvaliteten på yrkesutbildningar, yrkeskunskaper och yrkesintroduktion. Vi behöver också kortare alternativ för en del. Försök inte att utmåla att ettåriga utbildningar ska ersätta treåriga. Så är det inte. De kortare gymnasieutbildningarna ska vara för dem som inte alls går på gymnasiet eller inte fullföljer gymnasiet. För dem är detta en bättre och längre utbildning än vad de har. Man ska ju inte gå i stället för tre, utan det är för dem som inte går gymnasiet. 12 000 ungdomar hoppar av ettan och tvåan . Vad vill ni göra med dem? Jag har ställt frågan två gånger och ställer den en tredje. För att Baylan inte ska glömma frågan lägger jag kvar en lapp med den i talarstolen. 19 (S): För den som inte dagligdags följer skolfrågorna kan denna debatt te sig märklig. Vi värnar yrkesprogrammen och känner en oro för att allt färre väljer dem. Som tidigare beskrivits startas på många orter inte dessa inom en rad yrken. Det gäller till exempel industriprogrammet. Lägg till att det när det blir färre och färre som söker blir svårare att upprätthålla kvaliteten eftersom många yrkesprogram kräver rejäla investeringar i teknik och annat som är up to date med den bransch man utbildar för. Andra som säger sig värna yrkesprogrammen verkar blunda för detta. Man säger att det är en naturlig konjunkturell justering. Det kan rimligtvis inte vara en konjunkturell justering att andelen som sökte till yrkesprogrammen i har sjunkit . Andelen i har sjunkit och i . Är det en slump eller hänger det samman med den genomförda gymnasiereformen? Jag tror att det tyvärr är det sistnämnda. Jag hade hoppats att den regeringsallians som regerar och har regerat i skulle ha bitit huvudet av skammen och konstaterat: Vi hade goda föresatser, men det gick inget vidare. Nej, i stället vill man köra vidare, precis som utbildningsministern redogör för, och införa ettåriga gymnasieutbildningar. har beskrivit det på flera sätt. Hur ser din drömskola ut, frågade DN när han fyllde . Han svarade: Jag tycker att yrkesutbildningar kan vara ett till med kortare utbildning för de elever som inte är behöriga till nationella program. går han vidare. Min sista fråga till Alliansens företrädare blir: Vad är det som gäller? En del i utskottet påstår nämligen att detta inte finns. Passa på att lämna ett klart och tydligt besked till gymnasieelever: det eller kommer det inte att införas ettåriga gymnasieutbildningar? 20 (M): Jag vill tacka för en klargörande debatt. Det finns en allians som ger gemensamma och tydliga besked, och det finns oppositionspartier som säger nej och sedan ja, vadå? Man vet inte vilka besked som gäller när det handlar om synen på den yrkesintroduktion som finns på plats för alla dem som är obehöriga till ett gymnasieprogram. Till skillnad mot klarar jag av att svara på de frågor som ställs här i kammaren. Regeringen har aldrig föreslagit ett nytt nationellt gymnasieprogram som är ett eller . Däremot har vi varit mycket tydliga med att vi vill göra ordentliga satsningar för att höja kvaliteten för dem som befinner sig inom yrkesintroduktionen. Vi är beredda att titta på längden på yrkesintroduktionen. Det är ett gemensamt besked från oss. Vi är beredda att fortsätta att utveckla det. Vi får inga svar från något oppositionsparti. Ni för en debatt som inte har någonting med det samhällsproblem att göra som vi andra försöker förhålla oss till. sade att om man inte vill ha högskolebehörighet på alla yrkesprogram har man ett förakt för elever. Jag skulle inte vilja använda så starka ord, men jag kan konstatera att det i grunden handlar om vilka utbildningar man tycker är fina nog. Vårt besked är att vi tycker att alla utbildningar är lika viktiga, och att alla färdigheter är lika viktiga. Det är den arbetsmarknaden som dagens unga möter. Vi kommer att fortsätta att utveckla vår politik. Det behöver svenskt utbildningssystem, och det behöver svensk arbetsmarknad. 21 (MP): Hur har jag inte hört detta: Alla vill inte bli akademiker. Nej, det vill inte alla. Så är det inte heller. När min pappa tog studenten var det som tog studenten. Jag varken hoppas eller tror att regeringen vill gå så långt tillbaka som till 1921 och att det skulle bli som är behöriga till högre studier. är det som går vidare. Det är inte alla som vill bli akademiker. Det menar vi inte heller, men de teoretiska kunskaperna om ett samhälle och om det engelska språket är bra att ha med sig vilket yrke man än har. Det kan i alla fall inte vara en nackdel. Det är klart att det är något som är bra att ha med sig. Det är det vi vill ha kvar. Andra vanliga uttryck är: De är stöpta i samma form, och alla individer är olika. Det tror jag att alla vet. Ett av viktigaste uppdrag är att differentiera utifrån att alla inte är lika och utifrån att alla inte är stöpta i samma form. Det är det uppdraget vi pedagoger har. Vi är väl medvetna om att det är så. Vi har en normalfördelningskurva. Den kan vi inte trycka ihop. En grupp eller klass är heterogen. Det kommer alltid att vara så. Man kan inte trycka ihop det. Det vore på ett sätt idealiskt för en pedagog, men tji utmaning för både elever och lärare. Ge upp att man kan göra så. 22 i (C): Det är fler frågor än svar i debatten. Jag vänder mig till och : Nog vet du väl att man läser svenska och engelska också på många av yrkesprogrammen? Det är inte fritt från teori på yrkesprogrammen. För att skapa en långsiktigt hållbar utveckling är det viktigt att vi erbjuder olika vägar. Eleverna måste få möjlighet att göra olika val. De måste vara välinformerade och de måste veta vilka vägar och möjligheter de har. Vi satsar på att stärka kvaliteten i yrkesprogrammen, och vi satsar på att stärka kvaliteten i studie- och yrkesvägledningen eftersom vi har sett att det finns brister som vi vill åtgärda. Vi ser problemen och presenterar ett antal åtgärder för att motverka dem, men vi ser också allt som är bra. I sitt inledningsanförande talade om att man ska tro på de unga, på framtidstro och höga ambitioner. Självklart ska vi ha höga ambitioner. Det visar vi med den gymnasieskola som vi skapar. Möjligheten för höga ambitioner är olika inriktningar. Det handlar inte om låga ambitioner på något av yrkesprogrammen eller något av de högskoleförberedande programmen. När det gäller den grupp som har det svårast, de som kommer att gå yrkesintroduktionen till exempel, handlar det också om att stärka kvaliteten i yrkesintroduktionen och tydliggöra vilka uppdragen är. Det handlar om elever som behöver tydliga mål och så att de ser att de når målen. Alliansregeringen vill skapa en skola som ger alla individer möjlighet till framtidstro, kunskap och kreativitet. Vi vill lyfta in modern teknik och mycket nytt som vi behöver satsa på. Tack för debatten. Jag hoppas att den har klargjort att vi har hög kvalitet både på de högskoleförberedande programmen och på yrkesprogrammen. 23 (SD): Vi värnar yrkesprogrammen, säger . Jag tror att alla värnar yrkesprogrammen. Vi värnar yrkesprogrammen. Det är fascinerande att man inte verkar vara medveten om verkligheten. har söktrycket till vård- och omsorgsutbildningar minskat; här påstår man att det är . Man kanske borde tänka lite bredare. Hur kan det komma sig att ungdomar inte väljer de här jobben? Kan det vara något annat? Kan det vara verkligheten? Kan det vara så att man i kommuner där ni styr, och har styrt , har dåliga förhållanden i vården? Det är tunga jobb med dåliga löner. Kan det bero på mediernas rapportering om hur dåligt ställt det är i vården, hur dåligt de gamla har det och så vidare? Ni bär ett jättestort ansvar, kanske det största.