prot · GZ09127 · 2012-06-11 00:00:00 — Vi försöker få nyanlända att hålla på med idrott och komma in i det svenska samhället vara en del av den svenska idrottsmodellen, helt enkelt. 93 (S) replik: Det verkar vara svårt att uttrycka orden: Ja, idrott och kultur ingår i välfärdens kärna. Jag skulle gärna vilja höra det. Vi är överens om det; vi hade Handslaget. Det var vår del när det gäller insatser för idrottsrörelsen i olika projektformer precis som Idrottslyftet är. Det var ju bara en fortsättning på en gammal socialdemokratisk politik, som jag tyckte var alldeles utmärkt. Jag tror att det är viktigt att ha med att man ute i kommunerna kan känna att regeringen inte prioriterar idrott och kultur utan talar om vård, omsorg och skola. De ekonomiska medlen kommer att krympa om inte regeringen tillskjuter mer pengar. Jag tror säkert att det under valåret kommer mer pengar till kommunerna , men jag tror att det är oerhört viktigt för dem som jobbar ute i föreningarna och ute i kulturlivet att veta att man faktiskt ingår i välfärdens kärna. Sedan nämnde jag också en annan sak. , ser du utvecklingen i samhället? Jag kommer ihåg då hade bostadsbubblan som sprack och vi fick skära ganska kraftigt i kommunerna. De barn och ungdomar som gick i förskolan och skolan då är de som har blivit vuxna, unga människor. Deras skolgång har varit oerhört problematisk när det gäller resurser. På så lång sikt ser man alltså utvecklingen i ett samhälle. Det är det jag menar ser man det samhälle som växer fram just nu med ökade klyftor, massarbetslöshet och liknande saker ser man att det kommer att påverka även idrottsrörelsen långsiktigt. Vad ser för möjligheter att påverka och skapa förutsättningar för att det inte ska ske? Jag sade förut att vi inte prioriterar stora skattesänkningar, vilket ni i Alliansen och i har fört fram. Vi vill i stället ha ett starkt välfärdssamhälle där idrott och kultur är en del. Håller du med? 94 (M) replik: ska vi se. Vi ska dela upp de olika frågor har gått igenom. Vi kan börja med Handslaget. glömmer där att nämna att vi fördubblade det så kallade Handslaget, som är Idrottslyftet, i samma sväng. Det är alltså så att vi faktiskt har ökat det anslag ni en gång startade. Det är inte så att vi bara har bytt ett namn, från Handslaget till Idrottslyftet, utan vi har avsatt mer pengar till idrotten. Det är viktigt att poängtera. När det gäller klyftorna och möjligheten att idrotta eller inte idrotta är det självklart så att det kan vara tufft för vissa barn absolut. Det beror på hur situationen ser ut där hemma, hur föräldrarnas situation ser ut. Det är därför vi i regeringen har sett till att försöka få in folk i arbete. Det viktigaste är nämligen att komma in på arbetsmarknaden. Utan arbete är det svårt. Därför har vi gjort våra olika satsningar för att få in fler på arbetsmarknaden. Där var restaurangmomsen den senaste för att försöka få in fler på arbetsmarknaden. Vi behöver alla typer av jobb, och jag tror att det är det som är lösningen. Det gäller även nyanlända som kommer hit till och behöver integreras i samhället jobb är svaret på detta. Det skulle jag även säga om det som togs upp tidigare här , att det är viktigt att få in nyanlända i det civila samhället. Det är det absolut, men vi kan inte tvinga in dem. Jag skulle säga att jobben är det viktigaste sättet att få människor att integreras. 95 (V) replik: talar väldigt mycket om idrott åt alla. Jag tänker fortsätta lite grann på det var inne på. Hur ser det ut ? Varför är det så att det är färre som har råd att idrotta? Varför är det fler som sitter i knipa och inte har pengar till detta? Vi ser alltså att det finns ett oerhört stort glapp mellan dem som har råd att idrotta och dem som inte har råd att idrotta, och klassklyftorna ökar. Det handlar om den generella politik regeringen för. Det är som jag sade inte bara arbetslösa och sjuka som betalar för politiken , utan det är fler som gör det. Vi har en ökad barnfattigdom, vi har större klassklyftor och de ekonomiska skillnaderna blir större och större. Alla dessa bitar påverkar naturligtvis barn och ungdomar som vill idrotta. Det är ganska självklart. tar också upp detta med Idrottslyftet, vilket är jättebra. Idrottslyft, handslag och vad det nu heter är oerhört viktiga verktyg för att få i gång idrottande bland barn och ungdomar. Men vad händer sedan, när man startar upp någonting man inte har råd att fortsätta med? Det handlar ju om det. Fortsätter man att titta på från att de är sju till att de är tio, tolv och fjorton ser man att Idrottslyftet inte finns med. De ska in i idrottsrörelsen. Har man inte råd att vara medlem och idrotta i en förening står man utanför i alla fall. Det här är sådant som måste besvaras med generell politik, och det gör inte den här regeringen, menar jag. Dessutom är det ett antal andra nivåer som ska påverkas. Kommunerna har, som är inne på, ökat . Men det är som inte ökar. Det innebär att det inte blir mer pengar i de kommunerna. Dessutom är det som sänker, så beroende på summorna kan det ta ut varandra. Jag menar att om man menar allvar med en politik som ger förutsättningar för alla att vara delaktiga i samhället måste man ändra på väldigt många saker, även när det gäller idrottspolitiken och framför allt det generella, att se till att alla har pengar. Då handlar det om att se till att folk har inkomster så att de klarar att göra det. 96 (M) replik: Självklart är det oroväckande om allt fler inte har råd att idrotta. Det är en oroväckande bild som poängterar. Jag skulle säga att vi alla har ett ansvar att ta kontakt med den kommun som man själv bor i, för det är som sagt kommunerna och i det här fallet idrottsföreningarna som helt självständigt beslutar om medlemsavgifter. Det gör varken regering eller riksdag, utan det är kommunerna och även idrottsföreningarna som har ett självständigt bestämmande vad gäller medlemsavgifter. Men självklart har vi ett ansvar att poängtera för våra lokala politiker i respektive kommun om vi ser den oro som vi nu börjar se över att medlemsavgifter ökar. 97 (V) replik: Det är vackra ord men väldigt innehållslöst. Vi vet alltså att utvecklingen går åt fel håll i samhället. Det är större klassklyftor, och det är fler som har problem med sin ekonomi. Det är ganska självklart att det även drabbar idrottsrörelsen. Det är självklart att om kommunerna får mindre kommunbidrag från staten har de mindre möjligheter att påverka ekonomin. Om man inte menar att idrott och kultur ingår i välfärdens kärna, som det är fråga om här, är det klart att det är det som tar stryk först. Det är ett klassiskt problem inom kommunpolitiken. Det är fler som måste betala mer egenavgifter, högre medlemsavgifter till föreningar, och framför allt träningsavgifter, för det handlar mycket om det. Träningen kostar mer att genomföra, och man klarar inte kostnaderna om man inte tar in avgifter från de egna medlemmarna. Därför blir det svårare för dem som inte har råd. Det är allt fler som måste välja bort det här därför att de väljer annat som är mer basgrejer i livet än idrott och kultur. Detta är problemet. När det finns en tendens att lägga över skulden på idrottsföreningen, som ju är styrd av ekonomin, och inte se samhällets helhet i det hela, vad det är som styr även idrottsföreningarnas ekonomi, då är man blind för vari problemet ligger. Ni återkommer alltid till jobblinjen fast vi vet att vi har en arbetslöshet som är större än någonsin i . Det är länge sedan vi hade en så hög arbetslöshet, speciellt bland ungdomar som kanske själva ska försöka hålla sig kvar i sin idrott när de blir . Där finns det definitivt ett stort arbete att göra för den här regeringen som man inte har klarat av . Jag tror inte att man kommer att klara av det heller, därför att man har helt fel linje. Man ser inte problemen. Den stora stötestenen är att om vi alltid sätter skattesänkningar före en satsning på välfärdssamhället kommer vi ingenstans i de här frågorna heller. Regeringen och regeringspartierna i måste ta ställning till vilken väg vi ska gå. Vill vi fortsätta med det här ska vi satsa på någonting som verkligen ger någonting så att alla kan idrotta. 98 (M) replik: Min första fråga till är: Vad är din lösning på problemet? Jag hör bara kritik men inget svar. Visst har medlemsavgifterna till viss del ökat till följd av kommunernas sänkningar. Men intäkterna från lotteriverksamhet eller de kringverksamheter som idrottsföreningarna tidigare hade har förändrats avsevärt mot tidigare situation. Idrottsföreningarna har en annan situation att leva i kontra . De måste inse att de måste anpassa sig efter situationen. Det är viktigt att man försöker få in unga och deras föräldrar för att få intäkter på annat sätt. Självklart stöder kommun och stat, men det är också viktigt att idrottsrörelsen på olika sätt försöker få med sina unga och deras föräldrar in i detta för att få ned medlemsavgifterna till en nivå som är rimlig, så att alla har möjlighet att betala medlemsavgift. Det som gör mig lite orolig är att man gör allt mindre ideella satsningar eller försöker få in pengar på annat sätt, vilket gör att medlemsavgifterna därmed ökar. Och det är synd om inte unga har möjligheten att betala medlemsavgift. Men jag vill se en större ideell satsning även bland unga och föräldrar, som det var tidigare när man till exempel sålde bingolotter. 99 (FP): Poeten sade en gång att ingen människa är en ö. används det som ett argument mot liberalismen, som om man skulle tro att vi tycker att varje människa är en ö och inte en del av ett större landskap, men det är ju fel. Vi liberaler är förvisso individualister, men vi vet också att människan inte klarar sig utan andra människor. I själva verket är ett starkt civilsamhälle jag använder begreppet civilsamhälle en avgörande del för såväl den enskilda individens utveckling som demokratin. När klockan klämtar ska man inte bara fråga vem den klämtar för, för den klämtar alltid för dig för var och en av oss, som kanske skulle ha sagt. Han var också en stark förkämpe för individens rättigheter och värdighet. Men det måste stå klart att individen är viktigare än gruppen. Det är individen som har rättigheter, och gruppen får aldrig användas för att förkväva individen. Hänsyn till individen är viktigare än grupphänsyn. Vi behöver ha ett fritt föreningsliv och ett starkt föreningsliv, men det kan aldrig skapas utan individer. Jag lyssnade på diskussionen från tidigare om begreppet civilt samhälle. Just detta begrepp ska ställas i relation till staten, inte till någonting annat. Det innebär att det civila samhället är större än Folkrörelsesverige. En stor del av det civila samhället är folkrörelser, kanske den dominerande delen, men allting som fångas i begreppet civilt samhälle, det vill säga det som inte är staten och det statliga, är inte folkrörelser. Det finns också utrymme för annat. Jag tror att det är viktigt att ha det perspektivet när vi diskuterar de här frågorna. Det civila samhället är mer än Folkrörelsesverige. Jag har själv växt upp i den här delen av . Jag har ett förflutet i Idrottssverige. Jag var aldrig någon riktigt bra fotbollsspelare, men jag tyckte i alla fall att det var roligt, även om mina lagkamrater kanske inte tyckte att det var så roligt att jag var med. När man nu besöker Idrottssverige och det civila möts man av ett otroligt engagemang. Även om det i sina delar finns problem med att fånga in människor och hitta det engagemang som fanns , finns det fortfarande på friidrottstävlingar, hockeymatcher, fotbollsmatcher och i frivilligorganisationer väldigt många människor som ägnar en stor del av sin fritid åt att se till att andra människor får det bättre. Jag tycker att det är fantastiskt. Vi som formulerar den här politiken måste verkligen fundera på hur vi underlättar för de här människorna att fortsätta sitt engagemang. Vi ska inte lägga nya hinder utan riva gamla, vi ska inte skapa nya skatter utan ta bort gamla och vi ska inte skapa nytt krångel utan minska krånglet för de människor som lägger ned så mycket tid av sin fritid för att underlätta för andra människor. Det gäller idrotten, det gäller amatörkulturen, och det gäller alla andra delar av det civila . I detta betänkande finns det också en lång rad förslag på hur man skulle kunna förbättra det civila samhället. Det finns också ett stort engagemang i för de här frågorna, vilket jag tycker är väldigt bra. som vi säger att det finns mycket som är bra i det civila samhället och i Folkrörelsesverige kan vi inte blunda för problemen. Några av de saker som tas upp i betänkandet är till exempel hinder för människor med funktionsnedsättning, jämställhetsproblematik och till och med brott mot barn i form av sexuella övergrepp. Det är viktigt att vi är väldigt tydliga med att det inte kan accepteras. Men vi måste också fundera på hur vi bekämpar detta tillsammans med Organisationssverige och det civila samhället och inte använder de här avarterna till att detaljstyra och öka krånglet. Vi har från Alliansens sida jobbat med att öka resurserna på det här området, därför att vi tror att detta är en viktig del av . Vi har sett till att det blir riktiga resurser både till idrotten och till amatörkulturen via folkbildningen. Men, som några har lyft fram, ibland minskar kommunerna sina resurser till detta område, vilket gör att den totala summan inte alltid har blivit den som vi hade önskat. Det finns som sagt en hel del kloka motioner, men det finns också en tendens både i motioner och i reservationer att fundera på hur man detaljreglerar mer, hur man blir mer klåfingrig på den statliga sidan. Vi ska lägga oss i hur man utformar avgiftssystemet. Det är en angelägen fråga, men ska vi verkligen möta detta Organisationssverige med den typen av pekpinnar? Det finns förslag att man ska använda de bidrag man får från staten och ytterligare detaljstyra dem. Ska vi verkligen göra det? Är det inte också viktigt att slå vakt om friheten för det civila samhället och Folkrörelsesverige? Det finns anledning att fundera en hel del på de reservationer och motioner som finns och som går ut på att reglera ytterligare och skapa nya klåfingriga hinder. vet vi att mycket av den problematik som lyfts fram i reservationerna är allvarlig och viktig att lyfta fram. Jag avslutar med att ta upp det tog upp. Han och jag har tidigare i kammaren diskuterat det civila samhället och den statsvetenskapliga forskning som har genomfört. Jag har läst tre studier av . En handlar om att det är bra att det finns många körer i , för det skapar ett ökat socialt kapital. Jag hör inte säga att man ska se till att fler människor sjunger i kör. En annan handlar om att tv:ns inträde i det amerikanska samhället innebar att det sociala kapitalet minskade. Jag hör inte tala om att man ska förbjuda tv-tittande på grund av det. Den tredje studien, den som stirrat sig blind på, handlar om att invandring ibland kan undergräva det sociala kapitalet. När man studerar och funderar på det sociala kapitalet måste man också fundera på vad det sociala kapitalet är. Är det alltid självklart bra att det sociala kapitalet är så starkt som möjligt? Kanske är det inte det. Kanske var individens frihet i de små byarna med starkt socialt kapital väldigt begränsad. Hur var det för människor som inte såg ut som alla andra, som hade en sexuell läggning som inte var som alla andras eller som ville utveckla sin personlighet och inte passade in i den trånga syn som fanns i den lilla byn med starkt socialt kapital? borde fundera på om det alltid är bättre att ha ett väldigt starkt socialt kapital än att låta individen få utrymme att utforma sitt eget liv. När människor flyttar in i en by kan det sociala kapitalet minska. All mänsklig flyttning påverkar det sociala kapitalet, för man känner inte varandra lika väl som man gjorde tidigare. är det dock bättre att det sociala klimatet och kapitalet lättas upp lite grann, för det skapar möjligheter för de människor som annars inte skulle ha dem. Läs Havsmannen av och fundera på om det sociala kapitalet alltid ska öka. är det också viktigt att slå vakt om den enskilde individens rätt att formulera sitt eget liv även när det går i clinch med den dominerande uppfattningen om hur man ska vara. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 100 (SD) replik: frågar om det alltid är bra att det sociala kapitalet ökar. Nej, givetvis inte om det är som i ditt påhittade exempel att det sociala kapitalet bara kan öka genom förtryck och allmänt elände. Det sociala kapitalet bör inte öka till vilket pris som helst. Det är dock inte det vi föreslår. Det vi föreslår för att återställa det sociala kapitalet i det svenska samhället är en invandringspolitik som är i nivå med våra grannländers och som ligger betydligt närmare det europeiska snittet än vad den nuvarande regeringens gör. Det är en återgång till den assimileringspolitik som vi bedrev , som gjorde att samhället fungerade betydligt bättre än det splittrade mångkulturella samhälle som arbetar för och som definitivt inte har gynnat individernas rättigheter. Vi har 70 000 ungdomar som inte får välja vem de ska gifta sig med. Vi har ett antal tusen som lever under andra former av hedersrelaterat förtryck. Vi ser hur samhället slås isär och polariseras, och det byggs upp parallella samhällen och grupper som ställs mot varandra. Jag tror inte att den utveckling som och den borgerliga regeringen leder mot kommer att gynna individen, och jag vet att den inte kommer att gynna det sociala kapitalet. Man får inget av det goda och dubbelt av det dåliga, tyvärr. 101 (FP) replik: Man måste fundera på vad som är socialt kapital. Socialt kapital är inte bara det som tycker är bra. Socialt kapital är också hedersförtryck, det vill säga att en människa lever i en tradition där hon själv inte får formulera sitt liv. Här finns ett starkt socialt kapital, och det är jag emot. Man kan fundera på varför väljer ut just en del av forskning och säger att det ska vi lära oss av och följa. Varför vill han inte förbjuda televisionen som uppenbarligen också minskar det sociala kapitalet och som sade innebar att amerikaner började bowla ensamma i stället för i grupp? Varför ifrågasätter just den typen av samhällsförändringar som påverkar socialt kapital som redan tyckte illa om? Varför använder han just det i sin retorik om det sociala kapitalet? Socialt kapital är bra. Det får människor att trivas och lita på varandra. Men socialt kapital kan också vara dåligt och begränsa individens möjlighet att formulera sig själv. Från politikens sida handlar det om att se till att individen är viktigare än gruppen. Det sociala kapitalet ska lyfta människor och inte begränsa dem, oavsett vad det sociala kapitalet beror på. 102 (SD) replik: Att förbjuda tv är varken möjligt eller önskvärt. Jag tror inte att effekten av att göra det skulle ha samma djupgående inverkan på det sociala kapitalet och samhället i stort som en mer ansvarsfull invandringspolitik. Vi ser att de länder som är mer sansade i detta avseende lyckas bättre. , som i målas ut som ett rasistiskt och diskriminerande land, har lyckats mycket bättre än vi när det gäller integration. Man har inte alls samma problem med hedersrelaterat förtryck mot unga kvinnor och så vidare. Det är bra att vi problematiserar begreppet socialt kapital. Men i ett samhälle utan socialt kapital eller med låg grad av socialt kapital vill ingen leva. Det samhället är inte bra för individen heller. Självklart ska vi hitta en balans. Jag tycker inte att något av de förslag vi har för att stärka det sociala kapitalet innebär förtryck eller att vi inte ger individen plats. Även om det inte är mening leder hans politik både till ett försvagat socialt kapital och till försämrade villkor för individen. Jag beklagar att inte inser det. 103 (FP) replik: Vi har talat om det civila samhället, och en liten del av det handlar naturligtvis om hur det sociala kapitalet fungerar. Vad det sociala kapitalet är måste man ställa som huvudfråga. Det är att människor känner varandra och litar på varandra och därför kan lägga delar av sitt liv i händerna på andra. Det är socialt kapital. Ett extremt socialt kapital kan man uppnå genom att ha en liten isolerad by som det aldrig flyttar någon till eller från, för så fort det sker en flyttning av människor skadas det sociala kapital som ursprungligen fanns. Det är att människor rör sig till och från byn som förändrar det sociala kapitalet, inte att vi har en politik som gör att människor flyr från krig till för att få skydd. Det påverkar inte det sociala kapitalet, utan det gör människors rörelse över huvud taget. har rätt i att det inte går att förbjuda tv. Det går inte heller att förbjuda människors rörlighet. Det har inte insett, vilket är synd. Det sociala kapitalet är en viktig del i ett fungerande samhälle, men det kan också begränsa människors möjlighet att utvecklas. Det sociala kapitalet vill jag inte ha mer av. 104 PER LODENIUS (C): Det betänkande vi nu debatterar har rubriken för det civila samhället. Flera före mig i talarstolen har undrat hur man ska definiera uttrycket det civila samhället, eller civilsamhället, och vad det är. Jag ville veta och letade efter en definition i men fann ingen. Uttrycket används under en del andra uppslagsord, men det förklaras inte. Jag fick göra som de flesta och vända mig till : I svensk användning av begreppet fokuserar man ofta på organisationer som föreningar, studieförbund, folkhögskolor och alla andra subjekt som inte utgör en del av myndigheterna eller av statsapparaten i övrigt. Då är det i alla fall glasklart vad det civila samhället är. Idrottsrörelsen är enligt denna definition en stor del av vårt civila samhälle, och flera av de motioner vi debatterar handlar om idrottsrörelsen. Som flera av dem som stått i talarstolen före mig tänkte jag koncentrera mig på just idrottsrörelsen, även om det civila samhället självklart är så mycket större. Idrotten som aktivitet är naturligtvis en stimulans i sig både för den som utövar den och för den som följer den som publik. är idrotten viktig för fostran i tolerans och jämställdhet. Idrotten är en kraft som förenar och skapar gemenskap i samhället, även om man alltid kan göra mer och bättre. Flera av motionerna tar också upp just detta. Det handlar till exempel om jämställdhet, trakasserier, diskriminering och sexuella övergrepp på barn. Jag tycker att det är viktiga frågor som dessa motioner tar upp, och de kommer faktiskt främst från oppositionen. Det är viktigt att våga ta upp dessa frågor. Idrottsrörelsen är en stor del av många människors liv. Inte minst för barn och ungdomar betyder tiden i idrottsföreningen otroligt mycket. Då är det också viktigt, för att inte säga väsentligt, att idrottsrörelsen tar ansvar också i dessa frågor. jobbar på olika sätt med frågorna, bland annat genom idrottens idéprogram, där man menar att alla som vill ska ha rätt att vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet oavsett nationalitet, etniskt ursprung, religion, ålder, kön och sexuell läggning. jobbar aktivt med att stävja och motverka övergrepp, mobbning och trakasserier av alla slag. Det gör man bland annat genom att informera och utbilda ledare och aktiva inom idrotten. Idéprogrammet tar också upp möjligheterna att delta oberoende av fysiska och psykiska förutsättningar. Jag tänkte stanna lite grann vid just den delen. Jag hade själv förmånen att få vara prisutdelare på i friidrott . Idrott kan utövas oberoende av funktionsnedsättning. Det finns alltid någonting för alla. Vi har många otroligt bra idrottare i , inte minst inom handikappidrotten, som i alla fall enligt min åsikt inte alltid får den uppmärksamhet de förtjänar. Handikappidrotten har också skapat nya grenar. fick jag till exempel pröva på friidrottsgrenen racerunning när jag besökte , som är Sverigecentrum för just racerunning. I samband med Lilla DN-galan kommer ett uppvisningslopp i racerunning att genomföras. Jag tänker passa på att ta chansen att se denna väldigt spännande och roliga nya friidrottsgren.