prot · GZ0961 · 2012-01-25 00:00:00 — Detta var för att kunna skapa förutsättningar för att utveckla bostadsområden runt om i kommunerna. Regeringen menade att den här lagen har spelat ut sin roll som medel för kommunerna i den här planeringen. Under remissförfarandet inför borttagandet av lagen ansåg och många av våra kommuner runt om i landet i sina remissvar att lagen behövs och borde få vara kvar. Många av dem förordade i sina remissvar att man i stället borde se över lagen och göra förenklingar i den, därför att man tror att lagen kommer att behöva användas ännu mer . Men så blev det alltså inte, utan lagen togs bort . Vi socialdemokrater delar naturligtvis inte heller regeringens uppfattning och syn på det här. Vi menar också att lagen skulle fylla sin funktion för kommunernas bästa för att ge kommunerna möjlighet att styra och planera bebyggelseutvecklingen och göra långsiktiga planer. Vi tror till och med att lagen har stor betydelse för kommunernas möjlighet att ta sitt lagstadgade ansvar när det gäller bostadsförsörjningen. Än större betydelse tror vi att den skulle ha . Sedan den moderatledda regeringen tillträdde 2006 har stora delar av bostadspolitiken avpolitiserats. I stället har många delar överlåtits till den privata marknaden att sköta. Det här har resulterat i extremt låga siffror för nybyggande av bostäder, kanske framför allt för hyresrätter. Det i sin tur innebär att kommunerna får allt svårare att kunna ta ansvar för bostadsförsörjningen. I ungefär hälften av kommuner säger man att man har bostadsbrist av olika slag. I vissa kommuner har man brist på studentbostäder. I andra har man brist på små lägenheter för unga eller äldre. Många kommuner säger att de har en generell brist på bostäder. Vi socialdemokrater menar att inte kan fortsätta denna nedmontering av den del av välfärden som kanske är den viktigaste, det vill säga rätten till ett eget hem. Det går inte att försvara det som sker . Människors möjligheter till utbildning och arbete runt om i landet minskar för i takt med att bostadsbristen ökar. Det är svårt att finna en bostad, särskilt i storstadsregionerna. Om vi ska kunna råda bot på det här menar vi att kommunerna ute i landet måste få fler verktyg att använda i sin samhällsplanering. Man måste ge dem möjlighet att planera på lång sikt. Att då kunna återinföra en form av förköpslag skulle underlätta för frivilliga avtal om fastighetsköp. Det skulle bli enklare och lättare, och det skulle bli ett bra komplement till den lagstiftning som redan finns, till exempel expropriationslagen. Det här skulle innebära, menar vi, en snabbare handläggning. Det skulle kunna bli billigare och skapa mindre administration. På så sätt skulle de här frågorna kunna lösas snabbare. Konsekvensen av det blir att kommunerna enklare kan göra sin långsiktiga planering när det gäller bostäder och samhälle över huvud taget. Därför, herr talman, vill vi socialdemokrater att man sätter i gång ett arbete med att se över vilka förutsättningar som finns för att skapa en ny, modern och enklare lagstiftning som ger kommunerna möjlighet till förköp av fastigheter i vissa lägen. Det skulle ge kommunerna ytterligare ett bra verktyg för sin framförhållning. 158 (V): Först av allt vill jag ta upp att vid justering av detta betänkande blev det en miss som jag nu rättar till och yrkar bifall till reservation 1. I dagens när många människor saknar ett eget boende, när ungdomar inte kan flytta hemifrån på grund av att det inte finns några hyresrätter att tillgå i många kommuner, för det är ju inte givet att alla kan eller vill köpa en bostadsrätt, då väljer regeringen att försvåra för denna grupp ännu mer genom att upphäva förköpslagen med en simpel motivering att den har spelat ut sin roll. delar inte den åsikten, utan vi menar att lagen fyllde en funktion för kommunernas möjlighet att planera och styra bebyggelseutvecklingen. Borttagandet av lagen har i vissa kommuner försvårat otroligt mycket för ett ökat bostadsbyggande, vilket drabbar och slår hårt specifikt mot bostadslösa och ungdomar. Till detta kommer också Alliansens motto om arbetslinjen. Jo, jag tackar! Men att inte bygga bostäder skapar inga fler jobb, och det skapar definitivt ingen trygghet för den som saknar en bostad. Det skapar oro, och det skapar utanförskap, för arbete och bostad är grunden till att kunna känna sig delaktig i ett samhälle. Det brukar företrädarna för högeralliansen också anse, men då har ni inte menat ett ord av vad ni har sagt, för ni håller ju på att rasera det ena efter det andra. Som regeringen agerade när de bara tog bort lagen är inte ansvarsfull politik. Kommunerna behöver nämligen redskap för att kunna uppfylla sitt ansvar när det gäller bostadsförsörjningen. Ett redskap kan vara förköpslagen. Då ges kommunerna möjlighet att förköpa mark, vilket i sin tur medför att kommunansvariga kan genomföra realistiska samhällsplaneringar som gynnar bostadsproduktionen. Inte minst gynnar det människorna. anser att beslutet bör rivas upp, göras om och göras rätt. Utred frågan om hur vi kan förbättra en förköpslag och förenkla den i samma veva så att det blir ett redskap för kommunerna inför planering och bostadsbyggande! hoppar jag över till fastighetsmäklarnas roll. Den har jag debatterat tidigare i denna kammare, men utan något positivt resultat. Övriga riksdagspartier i denna kammare röstade ned vårt förslag om en översyn av fastighetsmäklarens roll. står dock inte ensamt när det gäller synen på mäklarnas roll. När propositionen om detta var ute på remiss var det många som tog upp och delade syn på mäklarens roll som opartisk och oberoende mellanperson. Samma åsikt hade man när det gäller att säljaren och köparen har olika intressen. Det är en näst intill omöjlig situation för en mäklare att vara neutral och objektiv, och den som drar det kortaste strået i denna luddiga och förvillande opartiskhet är alltid köparen. anser att remissvaren från och bostadsrättsorganisationen med flera hade starka, bärande argument i frågan om mäklarens opartiskhet. Vi anser att ett tydligt partsförhållande skulle ge alla inblandade en realistisk uppfattning om vad fastighetsförmedling innebär, vilket i sin tur skulle leda till en klarare och tydligare bild och ett bättre utgångsläge för hur parterna ska agera. Det skulle kort och gott ge ett tydligare partsförhållande. Det skulle med all sannolikhet gynna konsumentintresset, men också stärka mäklarens yrkesetiska status. anser att en utredning bör tillsättas och se över bland annat de punkter jag har tagit upp i mitt anförande här. Jag passar på att yrka bifall till reservation 2 i detta betänkande. 159 (M): I betänkande CU9 behandlas motioner som har väckts i fastighetsrättsliga frågor. Många är återkommande , en del rör frågor som har fått ny lagstiftning och några frågor är under utredning. Alla motioner avstyrks därför, och jag vill , herr talman, yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Vi inom Alliansen har delat upp de olika rubrikerna mellan oss, och det föll tyvärr inte på min lott att bemöta vare sig eller . Jag kommer att hålla mig till punkterna 2 och 6. Jag börjar med störningsservitut. Det är i den kommunala samhällsplaneringen viktigt att ha en klok markanvändning som tar hänsyn till hälsa, trygghet och miljö. Vilka störningar ska tålas av närboende? Det händer ofta att nya grannar klagar på redan befintliga anläggningar, till exempel idrottsplatser, ridhus och djurstallar. Nyinflyttade ska inte kunna ställa krav på att sådana verksamheter måste flytta. Detta leder i förlängningen till att byggförbud införs inom visst avstånd från verksamheter som orsakar olika störningar, buller eller lukt. Det medför i sin tur att andra, som inte störs av sådan verksamhet, inte får bygglov. Trafikbuller och luftkvalitet motverkar också önskad förtätning i stadsmiljöer. I flera motioner föreslås en möjlighet att belasta fastigheter som ligger inom gränsen med en bullerstörning. Man vill kunna friskriva både den störande verksamheten och kommunen från ansvar gällande buller, och undantag bör kunna prövas för dem som vill etablera en verksamhet inom bullerzonen vid exempelvis ett skjutfält. Det är en inskrivning som då givetvis ska följa fastigheten. Reglerna i plan- och bygglagens grundläggande bestämmelser ger kommunerna ganska vida möjligheter till olika ställningstaganden i intressekonflikter. Men utskottet anser inte att det finns skäl att ta initiativ till vidare överväganden då de gränser som sätts för buller i första hand syftar till att boende inte ska utsättas för hälsoskadliga störningar. Vi fortsätter emellertid att följa problematikens olika infallsvinklar, särskilt när det gäller byggnation kring flygplatser och militära övningsfält. Jag går över till att tala om jordförvärv. inskränktes juridiska personers möjlighet att förvärva jord- och skogsbruksfastigheter. Det gjordes för att förhindra att stora skogsbolag köpte upp privatpersoners skogsmark. Vid den omfattande avregleringen 1991 berördes inte juridiska personer. Det ansågs viktigt att balansen mellan olika ägarkategorier behölls. Motionären i frågan föreslår ändringar i jordförvärvslagens begränsningar av juridiska personers rätt att förvärva jord- och skogsbruksfastigheter. Liknande motioner har behandlats sedan den senaste större förändringen av jordförvärvslagen kom 2005. De huvudsakliga ändringarna då var bestämmelserna om tillstånd vid förvärv av lantbruksegendom i glesbygd och bestämmelserna om juridiska personers förvärv av lantbruksegendom. Vid de senaste behandlingarna har utskottet ansett att det var för tidigt att överväga förändringar i lagstiftningen. Så blev beslutet även , men vi anser att en översyn bör göras för att se om möjligheter finns för juridiska personer att förvärva familjejordbruk. Att driva dessa i aktiebolagsform skulle underlätta både driften och generationsväxlingar. Slutligen, herr talman, ser jag att jag hinner beröra även fastighetsinformationen. Lantmäteriets e-tjänst ska utvecklas, tycker motionären. Med e-tjänsten kan fastighetsägare kostnadsfritt få information om ägarförhållanden, inteckningar och taxeringsvärde liksom bestämmelser för markanvändning och servitut som berör fastigheten. Där finns också länkar till detaljerade akter som visar areal, lagfarter, inskrivningar och mycket annat. För att skapa goda möjligheter för myndighetsövergripande samordning beslutade regeringen att inrätta en delegation för e-förvaltning som ska lämna delrapporter och slutrapport vid slutet av 2014. Det pågår alltså ett omfattande arbete för att utveckla e-förvaltningen. bör därför avvakta denna slutrapport. 160 (FP): Jag yrkar bifall till utskottets förslag till riksdagsbeslut och avslag på samtliga reservationer i betänkandet. Jag tänkte inleda med att säga några ord om tomträttsinstitutet, som infördes och som framför allt skapade mängder med tomträtter . Det var ett bostadspolitiskt instrument som gjorde det möjligt för i stort sett varje familj att bygga sig en villa eftersom man slapp köpa tomten och därmed kostnaden för denna. sattes tomträttsavgälderna också till mycket låga belopp. har fastighetsförvaltningen och markvärdena förändrats mycket. Tomträttsavgälderna har blivit ett mycket stort problem för många tomträttsinnehavare. Det finns exempel där man från till ett annat har fått en höjd tomträttsavgäld från till . Det är förhoppningsvis det mest skrämmande exemplet. finns det ungefär 50 000 tomträtter i . fanns det ca 90 000. Detta beror i sin tur på att många kommuner har låtit villaägarna köpa in sina tomter. har regeringen tillsatt en utredning för översyn av tomträttsinstitutet. Det är oerhört glädjande. Utredningen ska inte bara titta på hur man ska fastställa tomträttsavgälden, utan den ska också titta på möjligheterna att lagstifta om eventuella friköp för dem som äger byggnaderna på mark som är upplåten med tomträtt. Detta ställer vi oss bakom, och vi hoppas med tiden få se ett förslag på området. Jag vill betona att den motion som vi från har lämnat in och det som jag nu har sagt avser tomträtter där det finns en en- eller tvåfamiljsvilla. Det finns också tomträtter både för hyreshus och för kommersiella byggnader, men de omfattas inte alls av vare sig det jag har sagt eller av vår motion. Låt mig säga lite om fastighetsmäklarens roll. Det är inte mer än en ny lagstiftning trädde i kraft. Man gjorde på sedvanligt sätt i en omfattande utredning om fastighetsmäklarens ställning och vägde för- och nackdelar beträffande systemet att mäklaren är en opartisk mellanman. Det är en något annorlunda konstruktion, men vi har haft det så i så länge vi kan minnas, och det har fungerat. Det finns skäl för en annan modell. Då blir dock fastighetsmäklaren ombud för säljaren, och köparen lämnas därhän. Även om köparen har möjlighet att skaffa sig ett eget ombud är det inte säkert att köparen gör det. Då uppstår med en gång en obalans i dessa viktiga frågor om köp och försäljning av villafastigheter. De överväganden som både utredningen och regeringen gjorde och som ställde sig bakom visade tydligt fördelarna med att fortsätta med systemet med mäklaren som en opartisk mellanman. Det var ett bra alternativ som var väl värt att fortsätta med och fullfölja. Man kan titta på hur det ser ut i mäklarkåren . Det tyckte i alla fall jag var intressant. fanns det 6 772 mäklare. För att anknyta till den tidigare debatten var kvinnor. I åldersgruppen var andelen kvinnor . Mot dessa 6 772 mäklare kom det in 306 anmälningar till om att mäklare inte skött sitt uppdrag. Av dessa anmälningar resulterade 87 i en varning till den aktuella mäklaren. 87 av 6 772 mäklare varnades. Det är ett bra bevis på att vi har ett system som fungerar med en tillfredsställande tillsyn från , som i fortsättningen ska heta Fastighetsmäklarinspektionen. Jag ser inte att det finns någon anledning att ifrågasätta vare sig mäklarens roll som opartisk mellanman eller mäklarens utbildning. Därför yrkar vi avslag på de motionerna. 161 (C): Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. Jag kommer i huvudsak att koncentrera mig på frågan om förköpslagens återinförande. Jag inser att det åtminstone i teorin har funnits en möjlighet för kommuner att bedriva vad vi kallar för en aktiv markpolitik genom att använda skattemedel för att förse sig med markområden för olika ändamål. Det kan handla om att hålla på marken tills en möjlighet ges för ett markbyte med ett privat byggbolag, att bebygga den själv med förskolor, äldreboenden, idrottsplatser eller andra anordningar för verksamhet, att göra verksamhetsområden, till exempel områden för företag, eller att sälja den vidare till privata eller allmännyttiga bostadsföretag som en markanvisning. Det skulle vi kunna kalla för en aktiv markpolitik. Eftersom jag har jobbat med kommunpolitik ganska länge har jag själv varit med och fört in detta i otaliga kommunala handlingsprogram för som ett förslag på hur man åstadkommer en ökad samhällsbyggnad. är denna lag borta. Trots att jag så sent som i går, när jag förberedde mig för detta anförande, googlade på ordet förköpsrätt hittade jag inga träffar daterade senare än , det vill säga i den vevan som lagen om förköpsrätt slutade att gälla. Det var nog så det förhöll sig. Det var en bra lag som gav kommuner långtgående rättigheter men som få utnyttjade och ingen saknar. Det är svårt att hitta belägg för att den har bidragit till tillkomsten av några bostäder över huvud taget. Rätta mig gärna om jag har fel. Att som och påstå att förköpslagen är en förutsättning för byggandet i är att tillmäta den större betydelse än den förtjänar. Regeringen ansåg att byråkratin i lagen översteg nyttan. Dessutom försvårade förköpslagen avsevärt helt vanliga markaffärer som inte över huvud taget behövde vara föremål för ett allmänintresse. Det skapade en osäkerhet hos säljare och köpare som det blev en ganska stor arbetsbörda för kommunernas exploateringsavdelningar när de skulle bereda underlag för självklara kommunala beslut att inte utnyttja förköpsrätten. Det vanligaste är ju att företag och privatpersoner handlar med mark och bebygger den och på det sättet bidrar till bostadsförsörjningen. Jag har svårt att se att vi i skulle återinföra en ordning där det allmänna, kommunerna, använder skattebetalarnas pengar för att ge sig in på fastighetsmarknaden och spekulera i kommande markanvändning och exploatering. Jag ser hellre att kommunerna använder det utrymme som ger för att förmå markägare och exploatörer att se till att bostadsbyggandet är i linje med efterfrågan och behovet i den egna kommunen och att de allmännyttiga bostadsföretagen används på sådant sätt att de kan agera på en fri marknad som byggare och förvaltare av såväl nyproducerat som befintligt bestånd och det sista är inte minst viktigt. De flesta kommuner är nog tacksamma över att få lägga kraften på det man har och inte ständigt behöva fundera över möjligheten att skaffa sig mera. Förköpslagen är borta. Länge leve en aktiv bostads- och samhällsbyggnad! Vi i ska hålla vår klåfingrighet så långt borta från detta som möjligt och se till att kommuner, byggföretag, markägare och fastighetsägare får långsiktigt hållbara förutsättningar att verka för ett bättre och mer effektivt bostadsbyggande. Mina partikamrater har för andra året motionerat om expropriationsersättningar. Jag bifaller något motvilligt förslaget att avslå motionen och låter mig nöjas med att nya regler ger högre ersättningar för markägare vid expropriation. över marknadsvärdet är inte så tokigt. Dessutom ligger det i ambitionens riktning att även kunna reglera ersättning som påverkats av lönsamheten i den verksamhet som har dragit fördel av expropriationen. När man talar om vinster i detta sammanhang reses självklart frågan om variabeln också ska påverkas av förluster i verksamheten. Detta lär vi få återkomma till. Vad motionärerna egentligen skjuter in sig på är den samverkande effekten av flera intrång, det vill säga när ledningarna för vatten och avlopp, el, bredband etcetera inte samförläggs utan vart och ett av intrången ersätts för sig enligt i och för sig marknadsmässiga principer men där den sammantagna effekten av flera intrång blir att fastigheten helt eller till stor del förlorar sitt brukningsvärde. Detta kunde ha kommenterats bättre, men jag utgår från att motionärerna återkommer i frågan och att det också blir belyst i kommande utredningar. 162 (S) replik: Jag tycker att du är oförsiktig med vad du säger, . I ditt anförande låter det som att kommuner köper upp mark för skattepengar. Det låter vidlyftigt och oansvarigt. Jag vill påstå att du inte riktigt har läst in dig på lagen. Det är tydligt att det finns ett antal punkter som gör att kommuner har möjlighet till förtur för att köpa mark vid försäljning. Det är inte något tvångsförfarande. När mark ska försäljas har kommunerna i vissa fall rätt till förtur för köpet. Det måste klargöras. I den gamla lagstiftningen anger man skäl som framtida utveckling för tätbebyggelse, att egendomar behöver rustas upp, bostadsförsörjning och sådant. Det var alltså villkorat. När du pratar som du gör om skattemedel och hur vi slarvar med dem känns det som en fortsättning av privatiseringen av det som förut var ett viktigt politiskt område. tar man bort alla möjligheter att bedriva politik när det gäller bostadsförsörjning och bostadsbyggande. Av det du säger tycks detta innebära en fortsättning av det. Har jag uppfattat det rätt? 163 (C) replik: måste inse att kommunen inte förfogar över några andra pengar än skattepengar. Med den tillmätelse ni ger förköpslagen får man intrycket att det här är en verksamhet som kommunerna har ägnat sig åt väldigt mycket. Sanningen är att man inte har gjort det. Det är därför förköpslagen har avskaffats. Ett köp av mark, även om det handlar om en mindre summa pengar, förutsätter att kommunen har planer och kapacitet att förädla marken på ett eller annat sätt. Jag gav tidigare några exempel. Man behöver inte förädla den själv. Man kan överlåta marken till någon annan. Man kan sälja den vidare och kanske göra sig en hacka på det. Det är ett instrument som kommunerna fortfarande förfogar över genom och det som vi kallar för planmonopolet, det vill säga att man kan se till att den mark som planläggs bebyggs på det sätt man önskar för att åstadkomma den utveckling och samhällsbyggnad som man anser sig behöva. Det ni gör är egentligen att inskränka det kommunala självbestämmandet. 164 (S) replik: Vi tycker inte alls att det är fråga om det. Vi ser vilka problem framför allt storstadsområdena har när det gäller att hitta mark att bebygga för att skapa fler bostäder i ett där de privata företagen inte bygger i den omfattning vi vill, och när de bygger bygger de inte tillräckligt med hyresrätter. Vi pratar om att återinföra en lagstiftning som gör att kommunerna har möjlighet att ta del av mark för bostadsbyggande och för att förädla marken. Vi gör det i skenet av vad som händer och av hur det ser ut på byggproduktionsområdet. Det här är verkligen att stämma för framtiden. Det är nog riktigt att det inte är så många kommuner som har använt sig av lagen , men de som gjorde det hade behov av det och hade då lagen som skydd. Om vi återinför en sådan lagstiftning kommer kommuner, kanske framför allt i storstadsområden, att känna att man har ytterligare ett verktyg för en konstruktiv och långsiktig samhälls- och bostadsplanering. 165 (C) replik: Det råder olika förutsättningar i olika kommuner. I kommuner där priset på råmark är lågt är också den kommunala insatsen för att köpa mark låg. Om det handlar om storstadsområden kan vi verkligen snacka om att vi gräver djupa hål i kommunernas kassor när vi börjar handla med mark. I mitt anförande bad jag om exempel på när förköpslagen på något sätt har bidragit till ett ökat bostadsbyggande någonstans. Jag fick inga sådana exempel inte i det här replikskiftet heller. Jag fick snarare ett erkännande av att det inte har lett till så mycket mer bostadsbyggande än när privata företag köper och förädlar mark. 166 (KD): För att komplettera bilden av förköpslagen kan jag säga att den alltid innebar en osäkerhet för köparen, vilket säkert förhindrade många affärer. Kommunerna står inte utan redskap . De har ju expropriationslagen. Den finns om de skulle vilja använda den. Det är ytterligare två skäl till att inte återinföra lagen. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. I motionen om fideikommiss anser motionärerna att det ska avskaffas utan undantag. finns det 30 fideikommiss i fast egendom, i lösöre och i ren penningfideikommiss. Fideikommissrätten är inte en rätt att fritt disponera egendom, utan en form av nyttjanderätt. Genom avvecklingslagen avvecklas fideikommissinstitutet, och allmänna arvsregler införs när nuvarande innehavare avlider. För nationen har fideikommissen spelat stor roll som lokala arbetsgivare, inte bara inom jord- och skogsbruket utan också inom gruvnäringen. De har haft en viktig roll som bärare av stora kulturhistoriska värden när det gäller att bevara värdefulla samlingar och visa vårt historiska arv. socialdemokratiska regeringar har insett att detta var värdefullt. säger lagen att man kan förlänga fideikommiss om det finns speciella omständigheter. Det verkar som om motionärerna vill ta bort denna möjlighet. Det tycker inte jag. Det finns möjlighet att bevara dessa värden, och det är av nationellt intresse. I övrigt gäller det som lagen säger, att de avvecklas i behörig ordning. Jag ska också säga något om historiska arrenden. Jag noterar att motionären finns här i salen. Motionen har varit uppe . Man kan notera att historiska arrenden är arrenden som har varit i samma familj sedan ungefär . Det är det enda kriteriet. Vi ser en ganska stor strukturomvandling i det svenska jordbruket. De historiska arrendena blir färre och färre. Den problematik som finns i normala arrendeförhållanden finns också när det gäller historiska arrenden.