prot · GZ0982 · 2012-03-14 00:00:00 — Vi vet att det var en diskussion i början om vilket sätt som var det bästa, om man skulle använda en traditionell eller om man skulle gå den väg vi nu har gått genom ett speciellt initiativ i . Vi ska också vara medvetna om att vi fortfarande inte har fått med oss många av de stora länder som använder klustervapen. Frågan var dessutom svår för . Skulle vår egen bombkapsel 90, som såvitt jag vet aldrig har använts förutom möjligen vid någon provskjutning på ett skjutfält i , ingå eller inte? Vad skulle det få för konsekvenser för försvarsmakt? Jag är glad att vi har kommit hit. Det stämmer att det tog tid. Men det är bra att är med på det och att vi har ett avtal. gäller det att få så många länder som möjligt att ansluta sig till konventionen. Försvarsmakten får nog själv svara på vad det är som kostar och hur svårt det är att förstöra dessa vapen till en rimlig kostnad. 120 (FP): Flertalet talare har talat om att spridningen av massförstörelsevapen utgör ett av de största hoten mot fred och säkerhet i vår värld. Jag vill utveckla det och säga att spridningen av vapen över huvud taget utgör ett av de största hoten mot fred och säkerhet och utveckling av stöd och bistånd till fattiga länder och samhällen i nöd. Icke-spridning och nedrustning är åter på dagordningen i världen. Orsakerna till det är många: en ökad hotbild, upprustning av arsenal, att nya prov företas och att stater anrikar uran för att möjligen kunna få kapacitet för tillverkning av kärnvapen längre fram. FN:s generalsekreterare presenterade en fempunktsplan för nedrustning 2008 inom ramen för nedrustning och icke-spridning. Jag satt själv med på ett möte under en konferens i där generalsekreteraren reitererade dessa punkter och slog fast att det var en av de viktigare prioriteringarna för fredsarbetet i världen. I egenskap av styrelseledamot i som är en sammanslutning av parlamentariker mot kärnvapen i 80 länder hade jag på samma möte förmånen att få hålla ett anförande och delta i en diskussion om hur parlamentariker kan och bör bidra mer aktivt. Som ett led i detta startar vi nu på initiativ av både majoritet och opposition ett nätverk i för dessa frågor för att på ett strukturerat sätt kunna arbeta, ta emot information och diskutera frågorna gemensamt mellan oss och med civilsamhällesorganisationer även om vi sedan kanske landar i olika ståndpunkter. För dem av er som är intresserade hålls ett uppstartsmöte i RÖ2-07. FN:s arbete är till stora delar kopplat till världens länders vilja och förmåga att stödja de initiativ som kommer fram där. Att president argumenterat för en ambition att uppnå en kärnvapenfri värld ökar möjligheterna för att lyckas. Att man därtill i den senaste kärnvapenöversynen antagit principer för hur kärnvapnens roll ska minska i framtida konflikter är också glädjande. Det är vidare mycket tillfredsställande att antagit en resolution som betonar vikten av arbetet med nedrustning och icke-spridning, stöd till NPT och till och arbetet med att förmå stater att avstå från provsprängningar och att ratificera provstoppsavtalet. Toppmötet i om nukleärt skydd, där deltog, gav som resultat en deklaration och ett antal åtgärder, såsom destruktion av plutonium och höganrikat uran i några länder. mellan och är just en start för att reducera antalet vapen och vapenbärare. Fler länder behöver ansluta sig till ett liknande avtal, men här återstår mycket att göra. icke-spridning, nedrustning och främjande av fredlig användning är i grunden bra men behöver utvidgas till att omfatta även de stater som inte står bakom. Såväl övertalning som sanktioner kan krävas gentemot de stater som inte vill uppfylla de internationella avtal som är till för att begränsa spridning av kärnvapen. Med detta sagt faller reservation 1 från S, V och MP platt. Här upprepas till stora delar det som står i betänkandet om behovet av att arbeta för starka avtal och hitta lösningar på de låsningar som finns i arbetet. Det ställer vi alla upp på. Att få fram en handlingsplan för FMCT-arbetet och att stärka NPT är heller ingen av oss emot. Regeringens hållning, genom utrikesminister , har framförts i de senaste utrikesdeklarationerna. Att massförstörelsevapen, inklusive kärnvapen, är ett av de största hoten och att vi stöder en kärnvapenfri zon i står i utrikesdeklarationen. Vidare står det att arbetar med EU och i internationella organ för kärnvapennedrustning, icke-spridning och fredlig användning och att tillsammans med är ordförande i den process som syftar till att provstoppsavtalet, CTBT, ska träda i kraft. Vi ger också vårt stöd till ansträngningarna för fortsatta minskningar av världens kärnvapenarsenaler, inklusive så kallade taktiska kärnvapen i vår del av världen. Allt detta står att läsa i utrikesdeklarationen. Tydligare än så kan det inte bli. Och jag är säker på att vår utrikesminister kommer att nämna också kärnvapenfrågan under sitt besök i . Jag är både glad och sorgsen över det jag ska tala om . Jag är glad över att vi äntligen debatterar ämnet men sorgsen över att det behövs. Det är en fråga som har engagerat mig . Jag talar om små och lätta vapen, de verkliga massförstörelsevapen som dödar. De dödar 500 000 och är ett stort hinder för satsningar på tillväxt och välfärd i många länder. 500 000 innebär ett offer varje minut dygnet om. Det är vapen som används i konflikter, inom och mellan länder, grupper och kriminella. Det är vapen som används av pirater, som vi läser om allt oftare när båtar kapas, eller när kriminella rånar postkontor, banker och växlingskontor. Det är vapen som används för slitande av tvister i stället för att man resonerar sig fram till en lösning. Det är vapen som används oavsiktligt, som när ett barn skjuter ihjäl ett annat när de hittat pappas undangömda pistol i garderoben. Allt är exempel på vapen som med lätthet köps in, transporteras, kanske göms men används. Stor tillgång till vapen i ett samhälle betyder att fler människor dör i krig, på gatan eller i hemmet. Även om vapen inte är grundorsak till våld gör de våldet mycket dödligare. besökte utskottet i olika grupper. Jag deltog i den grupp som besökte och . Båda länderna har ett övermått av våld och mord och är präglade av konflikter och strider. Det ena landet går sakta åt rätt håll, även om mycket återstår. Det andra tenderar att gå i motsatt riktning. Vapen flödar i båda länderna och är oftast orsaken till det dödliga våldet. I träffade gruppen bland annat arbetsmarknadsminister som jag träffat tidigare. Han påminde under mötet om när vi träffades i , tillsammans med parlamentariker från , , övriga och för att organisera oss i kampen mot den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen. Även fru talmannen var med på de mötena. Under den långa konferensen såg jag många tecken på ett äkta engagemang hos många parlamentariker, sprunget ur kunskapen om hur vapnen påverkar det egna landet och ur övertygelsen om att ett kraftigt minskat antal vapen skulle ge positiva effekter. som gått har många parlamentariker i olika delar av världen engagerat sig i frågan. handlar det bland annat om att genomföra FN:s programme of action där huvuddelen handlar om att få gemensamma spelregler på några punkter för att minska den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen. Varje land skapar sina egna vapenlagar, och i flera länder är det lagligt att inneha vapen för sin egen säkerhet. I de länderna har det visat sig att många har skaffat vapen när de känner att staten kan skydda dem. Ländernas olika vapenlagar gör det svårt att kontrollera vapnens spridning samt varifrån vapnen kommer. Vi måste få gemensamma regler för försäljning av vapen och för märkning och spårning etcetera. Det finns brister i den information som de olika länderna har om lätta vapen. Få regeringar har full information och statistik när det gäller hur vapnen används i deras land. Det är sällan regeringarna vet hur många vapen som används av polis, militär, privatpersoner etcetera, och det är svårt att kontrollera och förhindra den illegala handeln. Därför hölls en konferens i FN där man antog programme of action, att förhindra, bekämpa och utplåna den okontrollerade handeln med små och lätta vapen av alla slag. I preambeln står att man är gravely concerned djupt bekymrad över den okontrollerade tillverkningen, överföringen och spridningen av handeldvapen samt över den överdrivna anhopningen av vapen i många regioner i världen. Man skriver också i preambeln att det får humanitära och socioekonomiska konsekvenser och är ett allvarligt hot mot fred, försoning, säkerhet, stabilitet och hållbar utveckling allt enligt de första raderna i dokumentet. har FN arbetat oförtrutet med frågan. Väpnat våld förhindrar en god utveckling av ett land och utgör ett stort hinder för millenniemålens uppfyllelse. De enorma kostnaderna, den stora belastningen på sjukvården och det fruktansvärda lidandet när en anhörig skjuts behöver jag inte ens gå in på. Det stora problemet för myndigheterna i ett land att hålla ordning, försvara sig mot kriminella, stävja bråk mellan gängbildningar och försvara oskyldiga behöver inte ens nämnas. Det är ingen slump att polisen i länder där befolkningen får beväpna sig fritt kanske skjuter först och frågar sedan. Handlingsprogrammet ligger fortfarande till grund för FN:s arbete och uppföljningsmöten hålls regelbundet. hålls ett biannual meeting of states. Jag har själv deltagit i de tre senaste konferenserna och räknar med att kunna delta även . arbetar aktivt med frågorna. Vi kan och ska göra mer, men har under dessa konferenser, som jag har följt på plats i , haft kloka inlägg och bidragit till konstruktiva tillägg i resolutionstexterna. Civilsamhället arbetar också mycket med frågorna bland annat genom det svenska som är den svenska delen av det internationella nätverket för aktivister. På deras hemsida kan man läsa: En sak som du kan göra är att kontakta den riksdagsledamot som representerar din hemort och fråga henne eller honom vad hon eller han gör för att minska tillgången på små och lätta vapen. 121 (C): Som framgått av debatten har utrikesutskottet under ägnat dessa frågor uppmärksamhet och intresse för att fördjupa och förstärka vårt arbete för nedrustning. Det gäller inte minst massförstörelsevapen som vi vill se avvecklade. Bland massförstörelsevapnen är kärnvapnen ett unikt inslag, även om man inte ska glömma de andra massförstörelsevapnen jag tänker på kemiska och biologiska som också kan slå blint och omfattande och förstöra möjligheterna till liv. När vi arbetar med att avveckla massförstörelsevapen handlar det om att försöka öka transparensen, öka kontrollen och åstadkomma nedrustning för att avveckla dessa vapen. Vägen går via internationella avtal. Jag ska nämna några som är centrala. är centralt för nedrustning och avveckling av kärnvapen. Det är långt kvar innan vi har nått framgång. Den senaste översynskonferensen som hölls i 2010 lyckades nå en samsyn trots att motsättningarna tycktes stora och omfattande. Det var första gången på ett tag som man kunde samsas om en slutsats. Den slutsatsen innehöll också frågan om en kärnvapenfri zon i . Den konferens som utlovades ska hållas i . Det är bra och viktigt. Det är en del av det förtroendeskapande arbete som måste till för att vi ska kunna ta kommande steg. En del i detta är att arbeta för att få samtliga kärnvapenstater att ansluta sig till NPT. anser att man har lämnat. Det accepteras inte. De har skrivit under. Att få , och att skriva under är naturligtvis också viktigt om NPT-regimen ska kunna fungera som ett globalt avtal för alla kärnvapeninnehavare. I det förtroendeskapande arbetet ingår naturligtvis också det provstoppsavtal som har varit uppe i diskussionen här tidigare. Jag tycker att det är bra att har anslutit sig. Det har gått detta togs fram. Det är ännu inte fullt verkande eftersom , , , , , , och fortfarande inte har skrivit under. Det är bra och viktigt att vi fortsätter att jobba, och att är med och leder det arbetet är också välkommet. Jag hoppas att vi kan nå längre än att få bara en ytterligare undertecknare under vår ordförandeperiod. I andra sammanhang har jag lyft upp frågan om taktiska kärnvapen, det gäller inte minst taktiska kärnvapen här i . Det är angeläget att vi får bort de taktiska kärnvapen som finns på vår kontinent. Det är klart att när vi talar om detta är det men också . Här finns mer att göra. I utskottet har vi fått ta del av hur man skulle kunna komma fram för att reducera antalet taktiska kärnvapen. Men det är klart att måste vara med här, och där väntar nog en del ytterligare jobb att göra. , där vi från svensk sida också sitter med i styrelsen som har nämnts, är naturligtvis vitalt för att man ska kunna skapa detta förtroende och kunna skapa tilltro till att man har kontroll och tilltro till att tillsynen fungerar. Här finns det också mer att göra. har omnämnts, men det finns även när det gäller andra stater behov av en bättre kontroll, en bättre tillsyn och bättre öppenhet därför att det är en del av att skapa förtroende och transparens i systemen. i debatten har inte så mycket nämnts om den konventionella rustningskontrollen. Men det är, som vi skriver från utskottets sida, centralt att vi når framgång även här, inte minst för svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Det är i mångt och mycket vårt närområde. Det är trist att har valt att kliva av . Det hade varit bra om vi hade kunnat fortsätta jobba med den öppenhet och med det samarbete som startades. Men vi är där vi är, och vi får förhoppningsvis se en efterföljare till CFE. Men det är viktigt att vi håller i och att vi försöker skapa en helhet som handlar om just transparens och förutsägbarhet så att vi inte på grund av bristande transparens och på grund av bristande tilltro hamnar i en ny rustningskarusell. ska jag säga något om klustervapenkonventionen. Det är klart att jag hade önskat att vi hade kunnat fatta beslut tidigare än när det gäller tillträde till klustervapenkonventionen. Det sticker jag inte under stol med. Men jag är glad över att vi nu är framme vid ett beslut. Jag är också glad över de signaler som finns om en snabb ratificering från regeringens sida. Från denna utgångspunkt är vi beredda att jobba vidare och se hur konventionen utformas och jobba vidare för att få fler att ansluta sig. Vi har ett ansvar från svensk sida. Vi har också en god tradition, inte minst när det gäller landminorna där vi var tidigt ute och jobbade för att få bort dem. På samma sätt räknar vi med att vi ska kunna få en bredare anslutning till denna konvention och att vi också ska kunna få den mer och tät. Men det är klart att innan de stora staterna, som har nämnts tidigare, kliver på lär det krävas rätt mycket. Det är viktigt att vi inte glömmer bort eventuellt nya vapen som tillkommer som alternativ. Vi har sett en del exempel på vapen som skulle kunna vara förödande, med kärnavfallsrester och annat, och som skapar våldsamma problem. Det är viktigt att vi håller ögonen även på nya vapenslag, även om vi jobbar för att försöka få en större anslutning till klustervapenkonventionen. Jag kan instämma i det som har sagts när det gäller små och lätta vapen. talade mycket om detta. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. 122 (KD): ställer sig förstås bakom utrikesutskottets betänkande rörande nedrustning, icke-spridning och konventionell rustningskontroll samt tillträde till konventionen om klusterammunition. En snabbare nedrustningstakt, en minskad spridning och en mer effektiv rustningskontroll av konventionella och icke-konventionella vapentyper är förstås ett steg framåt i det omfattande arbetet mot en säkrare och fredligare värld. Ett svenskt tillträde till konventionen om klusterammunition är även det ett naturligt steg i denna strävan. Fler vapen gör inte människor säkrare och gör inte världen fredligare. efter det slut utgör massförstörelsevapen alltjämt ett av de största hoten mot global fred och säkerhet. Två supermakter har ersatts av fler regionalt dominerande stormakter. Men med allt fler stater som besitter strategiska och taktiska kärnvapen, eller som åtminstone besitter kapaciteten att utveckla sådana vapen, är kärnvapenhotet reellt. Den iranska regimens katt-och-råtta-lek med det internationella samfundet kan inte ha gått någon förbi. Behovet av att avveckla världens kärnvapenarsenaler är därför påtagligt. Därför är regeringens ambition att minska staters incitament att anskaffa och utveckla massförstörelsevapen välkommen. Kärnvapenhotet känner inga gränser. Endast genom mer, inte mindre, internationell samverkan kan detta hot mötas och bekämpas. Endast genom ett stärkt internationellt juridiskt ramverk kan man förhindra utveckling och uppmuntra avskaffandet av kärnvapen. Som understryks i betänkandet är det av stor vikt att samtliga av de kvarvarande staterna ratificerar provstoppsavtalet CTBT. gjorde det alldeles , och man bör fortsätta verka för att resterande stater, däribland , och , ratificerar avtalet. Utrikesministerns arbete för att begränsa förekomsten av taktiska kärnvapen inom gränser är också det en viktig bricka i arbetet mot ett kärnvapenfritt . På samma sätt som ett provstopp för massförstörelsevapen är nödvändigt måste också redan befintliga vapens spridning kraftigt begränsas. Därför måste icke-spridningsavtalets NPT grundprincip efterlevas. Kärnvapenstater ska fortsätta att aktivt arbeta för nedrustning och icke-spridning som icke-kärnvapenstater inte anskaffar eller utvecklar nya kärnvapen. Som medlem av kan aktivt bidra till att stärka icke-spridningsavtalet och vidga inspektions- och kontrollmandat. Såsom betonas i betänkandet är det av stor vikt att spridningen av massförstörelsevapen undviks till länder med förtryck, politisk instabilitet och väpnade konflikter. Stater som inte följer omvärldens uppmaningar ska också vara medvetna om att oförmåga till efterlevnad får konsekvenser. EU:s beslut att utvidga sanktionerna mot är därför välkommet. Parallellt med nedrustning och rustningskontroll på nationell nivå måste också arbetet med att förhindra icke-statliga aktörers tillgång till massförstörelsevapen intensifieras. Genom FN:s säkerhetsråds resolution måste de enskilda länderna ta krafttag för att så sker. välkomnar större handlingskraft vad gäller att försvåra och förhindra nyttjandet av biologiska och kemiska vapen. Alla minns vi hänsynslösa gasattack som dödade uppemot 7 000 människor i irakiska 1988. Alla minns vi Halabja. Den pågående debatten om huruvida nyttjande av kemiska vapen, eller åtminstone kemiska ämnen i konventionella vapen, såsom vid slaget i i , kan ha bidragit till fler missbildningar och ökad cancerrisk bland barn, pekar på betydelsen av ett stärkt internationellt regelverk rörande dessa vapenformer. Konventionen om förbud mot biologiska vapen och toxinvapen, BTWC, måste implementeras globalt. Åtgärder måste också till för att säkerställa konventionens efterlevnad. Oförmåga att göra så måste kunna vara föremål för rättslig prövning. På liknande sätt bör insatser från Organisationen för förbjudandet av kemiska vapen för att implementera kemvapenkonvention genuint uppmuntras. stöder till fullo möjliga tillträde till konventionen om klusterammunition. Klustervapen orsakar ett ofattbart mänskligt lidande. Ett totalförbud mot att utveckla, tillverka, använda, lagra, behålla eller överföra sådana vapen måste till för att det lidande som dessa vapen medför ska försvinna. ställer sig bakom förslaget om införlivandet av en särskild straffbestämmelse rörande klustervapen i svensk lagstiftning. Detta är en nödvändig åtgärd då inte samtliga av konventionens brottsrubricerade handlingar är straffrättsliga i . På liknande sätt måste permanent stoppa tillverkningen av klustervapnet bombkapsel 90. Försvarsmaktens mål är att helt avveckla detta vapensystem före utgången av 2014, vilket gör att man ligger väl i linje med konventionens uppsatta tidsramar. Dock förutsätter denna avvecklingsprocess att Försvarsmakten även framöver tillåts förvärva viss ammunition för utbildning i röjnings- och förstöringstekniker. Vidare noterar vi regeringens uppfattning att transitpassage inte utgör en del av konventionens förbud mot överföring av klusterammunition samt att ett särskilt förbud mot investeringar inte föreligger när det gäller klusterammunitionsföretag. Hot om ett skamfilat rykte har gjort att många företag självmant valt att inte vilja förknippas med landminor, trots att inte direkt förbjuder investeringar i företag som producerar landminor. Marknaden tycks ha en starkt reglerande effekt här. I betänkandet noteras att artikel 9 i konventionen innebär att det finns ett straffansvar som ska kunna följa förhandlingar som strider mot konventionens förbud i artikel 1 och att det ankommer på domstolarna att utifrån en bedömning av de objektiva omständigheterna och gärningsmannens uppsåt i varje enskilt fall avgöra om en gärning får anses innebära en straffbar medverkan. Genom FN, EU, samt andra regionala och internationella organ bör aktivt verka för konventionens universella tillämpning. Dessa förhandlingsansträngningar kan och bör kombineras med insatser syftande till att förebygga nyttjandet och spridningen av klusterammunition samt dess negativa humanitära effekter. Såsom betänkandet mycket riktigt påpekar är en av världens tio största bidragsgivare vad gäller att tillintetgöra klustervapen. Vårt land har ett stort förtroendekapital på detta område, ett förtroendekapital som till fullo ska nyttjas för att förekomma klustervapnens tragiska följder. Då kvinnor, barn och funktionshindrade är särskilt drabbade av klustervapen är det av stor betydelse att det svenska stödet till konventionens utformning och tillämpning tar kön, ålder och funktionsnedsättning i beaktande. Krafttag för nedrustning och icke-spridning krävs också för konventionella vapen. Dessa vapen bidrar till många fler människors död än icke-konventionella. Behovet av att ingångna avtal efterlevs och att nya, mer kraftfulla avtal förhandlas fram på detta område är stort. Därför är det välkommet att Wiendokumentet om konventionell rustningskontroll har uppdaterats och att så fortsättningsvis kommer att ske på femårsbasis. På liknande sätt måste den fortsatta tillämpningen av fördraget om begränsning av konventionella vapen i , CFE, garanteras. En stor mängd konventionella vapen har sedan fördragets tillkomst 1990 förstörts, och förtroendet undertecknarna emellan har stärkts. Detta fördrag bör dock också inkludera ett tillämpbart avtal om konventionell rustningskontroll. Genom ett sådant avtal skulle ökad transparens, förtroende och förutsägbarhet inom och mellan skapas. På så sätt skulle CFE kunna bli en än större garant för säkerhet och fred. Inga vapen är så billiga, lätthanterliga och mer vitt spridda än små och lätta vapen. Inga vapen dödar heller fler människor. Omkring 875 miljoner små och lätta vapen finns i omlopp och ligger bakom minst en halv miljon människors död. Från Citys och gängkrig via väpnade strider på gränsen mellan och till uppgörelser i undre värld överallt leder okontrollerad vapenspridning till omätbar förödelse och lidande. FN:s vapenkontroll, som stipulerar märkning av skjutvapen, tillhörande ammunition och förpackningar, är ett viktigt steg mot förbättrad kontroll. Denna FN-mekanism tros öka medvetenheten om denna vapentyps destabiliserande inverkan på konfliktregioner, precis som organiserad brottslighet och terroristverksamhet. bör även fortsättningsvis verka för att stärka , i synnerhet genom stöd till implementeringen av säkerhetsrådets resolutioner rörande kvinnors och barns utsatta situation i väpnade konflikter. ställer sig också bakom ett fortsatt stark svenskt engagemang i förhandlingarna om ett universellt och juridiskt bindande . Betydelsen av internationella parlamentarikerforumets, exportkontrollregimens och arbete för att begränsa den illegala spridningen av små och lätta vapen kan inte underskattas.