prot · H00921 · 2012-11-08 00:00:00 — Socialdemokraterna har finansierat det med per krona. Varje kronas ökning ska från Socialdemokraternas sida finansieras med . Var de övriga 90 ören per krona ska tas ifrån är fullständigt okänt. Det är inte ansvarsfull ekonomisk politik. Vad värre är, är att den här 10-öringen per krona har man inte heller finansierat. Man har gått in i polisens anslag och har så kallat öronmärkt. Det låter ju fint, men det betyder att man har tagit pengar som redan skulle användas till något annat. Det måste rimligen innebära att polisen måste dra ned på någonting annat. Då är man svaret skyldig: Vad ska polisen dra ned på? Polisen har två stora kostnadsposter: den ena är personal och den andra är lokaler. Om det är personal man ska dra ned på, vilken är den personalkategori som man vill minska? Ja, det måste rimligen vara poliser, alltså färre poliser inom polisen. Eller så måste det vara lokaler. Vad är det för lokaler? Det kan säkert vara ett och annat garage för polisbilar eller en skyddad uppställningsplats för en helikopter, men sannolikt är det i de allra flesta fall fråga om polisstationer. Vad vi menar i första hand är anmärkningsvärt är att trots att vi har fått in ett yttrande från ett enigt finansutskott som talar om att den här typen av beslut ska tas i den ordinarie budgetprocessen väljer man att vilja driva igenom ett beslut utgående från en rapport från , som omfattar en granskning från , 20002011. Den här frågan hade kunnat drivas i den ordinarie budgetprocessen. Ni hade kunnat skriva ihop er om ekonomin och lämna ett seriöst förslag, men det här visar att Socialdemokraterna har tappat greppen om den ekonomiska politiska och därmed också, åtminstone när det gäller rättsväsendet, tappat en stor del av trovärdigheten. 9 (S) replik: Jag skulle vilja börja med att resonera kring det som tog upp absolut sist och där han kritiserar Socialdemokraterna och säger att Socialdemokraternas förslag skulle strida mot ramverket. är väl medveten om att det ju var på hans initiativ som justitieutskottet bad att få ett utlåtande från finansutskottet. Jag förutsätter att har läst samma utlåtande från finansutskottet som jag. Där står det absolut ingenting om att det här skulle bryta mot det finanspolitiska ramverket. I finansutskottet sitter även partikamrater som i så fall hade kunnat lyfta upp frågan, men det kan jag inte se någonstans. Hammarbergh talar en del om uppklaringsandelen vad gäller brott. Där skulle jag kunna säga att en del är siffertricksande. Andelen uppklarade brott har definitivt inte ökat. Det är någonting som jag tycker att våra medborgare har att förvänta sig. Beträffande polisutbildningen tycker jag mig höra att det finns ett slags splittring bland allianspartierna, så vi får se vad de som står längre ned på talarlistan kommer att säga i den frågan. Jag tycker att ger ett visst uttryck för att det finns problem inom hela rättsväsendet. Jag tycker att det är ganska tydligt i hela rapporten, och det blir tydligt när man läser i medier om hur det ser ut. Tycker då inte att det faktiskt är ett slöseri när polisens resurser inte främst går till polisarbete, utan poliser får sitta och svara i telefon? Tycker Hammarbergh att det är ett korrekt sätt att använda polisens pengar? 10 (M) replik: Det du säger om andelen uppklarade brott är alldeles riktigt, och vi är inte nöjda med resultaten. Men en anledning till resultatet när det gäller den procentuella andelen uppklarade brott det var lite av det gamla vanliga att man väljer att lägga fram den statistik man vill är att det är fler misstänkta. Polisen har fler misstänkta för brott, fler misstänkta. Däremot kan man göra mer inom polisen för att ta itu med detta på ett bättre sätt och få upp effektiviteten. Där har vi exakt samma uppfattning. Det är en del av bakgrunden till att det har tillförts så pass stora anslag till polisen som det gjorts. Det är en del av bakgrunden till att det har utbildats betydligt fler poliser så att vi har över 20 000 poliser. Men det kan göras mer, och det nämnde jag i mitt anförande. Jag kan ta det där med finansutskottet senare och läsa upp direkt vad finansutskottet skriver om den ordinarie budgetprocessen. Jag vill passa på att ställa en fråga till dig. Ni är inte överens med de övriga oppositionspartierna om en enda krona i budgeten. Men problemet är att ni inte ens är överens om vad de civila som ni vill anställa ska göra. Du pratar om att svara i telefon. har, liksom som skriver om det i en artikel i , en mer genomtänkt tanke som jag sympatiserar med, nämligen att man ska ha fler kvalificerade utredare. Problemet med oppositionen är att ni har sagt att det ska vara fler som inte ska vara poliser inom polisen, men ni har inte klart för er vad de ska göra. Vad ska de göra utreda brott, svara i telefon eller vara arrestvakter? Hur många blir det med 30 miljoner som är tagna från polisens befintliga budget? 11 (S) replik: Jag hör att säger att han inte är nöjd. Då är vi väl åtminstone överens i den frågan hur rättsväsendet presterar. Hammarbergh talar också om alla de resurser som är tillförda rättsväsendet. Om han nogsamt har läst ser han att det tydligt står där att det främst inte är en fråga om resurser. Det är andra saker som gör att rättsväsendet inte fungerar som det ska, det vill säga arbetsmetoder och liknande. Jag tror absolut att resurser är bra, men det är inte hela lösningen. Man ska inte slå sig för mycket för bröstet utifrån det. Jag kan naturligtvis inte kommentera de andra partierna, men från Socialdemokraterna tyckte jag att jag var tydlig med att vi ser att det är ett problem att utbildade poliser sitter och gör uppgifter som någon annan hade kunnat göra. Jag har inte heller sagt någonting annat än att civil personal också kan göra utredningar och utföra andra kvalificerade uppgifter. Men det är inte specifikt detta som vi har talat om . 12 (M) replik: Ska vi ta det där med finansutskottet och bristen på ansvarsfull ekonomisk politik? skriver enigt att man vill betona vikten av att nya utgifter för staten alltid föregås av en grundlig beredning av regeringen och att utgiftspåverkande beslut och detta är onekligen ett utgiftspåverkande beslut fattas inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Det här är inte den ordinarie budgetprocessen. Vi följer alltså inte finansutskottets yttrande. Det är sanningen. Vi är överens om att saker kan bli bättre i rättsväsendet. Men jag hoppas att vi trots allt kan vara överens om ytterligare en sak. Rättsväsendet presterar bättre än det gjorde 2006. Det innebär inte att vi är fullständigt nöjda med resultaten, men det innebär trots allt att vi kan vara lite stolta över att vi har förbättrat det som inte fungerade så bra, särskilt tidigare. Vi har förslag och åtgärder nu som ger stora förutsättningar för att lyfta resultaten framöver. Det är viktigt. Jag noterar att inte vill ge ett svar på hur många civilanställda man får för . Och det är definitivt lite tveksamt vad dessa personer ska göra, utom möjligen att svara i telefon. 13 Tredje vice talman (FP): har satt strålkastarljuset på en synnerligen viktig fråga, nämligen hur regeringen och de ansvariga myndigheterna i rättsväsendet hanterar brottsligheten på ett samlat och effektivt sätt. Man har särskilt satt upp fyra mål, som vi har hört tidigare: minskad brottslighet och återfall i brott, ökad uppklarning och kortare genomströmningstider. Det är viktiga målsättningar. Det är naturligt att regeringen inte delar alla synpunkter och rekommendationer som kommer från i anledning av den genomförda granskningen. Men regeringen instämmer helt i att måluppfyllelsen ska öka och att resultatet i rättsväsendet måste förbättras. Detta tror jag att vi alla här i är överens om. Frågan gäller hur man ska åstadkomma detta. Som angav har det gjorts en hel del förändringar av regeringens styrning av myndigheterna under de år som granskningen har pågått. har man gjort en stor satsning på rättsväsendet. Antalet poliser, åklagare och domare är nu större än . Allmänheten, och naturligtvis också vi här i , vill självfallet se resultat av dessa satsningar. Men här har vi vissa svårigheter med att mäta effektiviteten på detta område. För min del, och för del, tror vi att ett nyckelord i sammanhanget är en ytterligare utvecklad samverkan mellan de olika aktörerna som man fortsätter att arbeta med mer kompetens- och kunskapsstöd. Det är säkert oerhört viktigt. Jag ska nämna något lite om reservationerna i betänkandet. Vi är säkert alla överens om att de civilanställda inom polisen utför mycket viktiga uppgifter, och vi tror också att det finns utrymme för att öka antalet civilanställda. Men i denna fråga är jag helt på samma linje som ; detta ska inte skötas inom ramen för detta betänkande och ett riksdagsbeslut. Det ska antingen ske via budgeten eller genom att sköter det hela inom ramen för de befintliga ekonomiska resurserna. Just nu är det dessutom viktigare att vi får till stånd den förändrade polisorganisationen. I det sammanhanget kan säkert personalsituationen också komma upp till bedömning. Jag förstår mycket väl om oppositionen tycker att det dröjer med förändringar av polisutbildningen. får vi acceptera att det blir vissa fördröjningar, men vi hoppas att det ska komma något . Vad gäller reservationen om utslussningspeng kan den vid första tanken vara tilltalande. Men är det inte egentligen också här fråga om att förstärka samverkan mellan de olika berörda myndigheterna och jag betonar åter ordet samverkan mellan de olika aktörerna eller myndigheterna i stället för att man bara kommer med yrkanden om att det ska ut mer statliga pengar? I övrigt ansluter jag mig till vad har anfört i sitt anförande. 14 (C): Dagens betänkande utgår från som heter Att hantera brottmål effektivt en utmaning för regeringen och rättsväsendet. Det är en rapport som kom för nästan och som gäller . Utöver denna rapport, som regeringen har yttrat sig över i en skrivelse, behandlar vi följdmotioner på skrivelsen samt motioner från denna höst och från . Detta gör att det plötsligt finns yrkanden och reservationer som egentligen inte har ett dugg med ursprungliga granskningsrapport att göra, och därför kan denna debatt kanske kännas något otydlig. I grunden är vi i utskottet överens om att det är bra att granskar rättsväsendet och dess effektivitet. Att det finns brister i effektiviteten är vi också överens om. De stora satsningar på rättsväsendet som Alliansen har gjort borde resultera i ett betydligt bättre resultat med bättre brottsförebyggande arbete, fler utredda brott och fler skyldiga som döms. Precis som och har nämnt finns det också positiva indikatorer, till exempel att antalet misstänkta för brott ökar och att antalet avgjorda mål i tingsrätterna också ökar. Men vi får inte glömma och jag tycker att detta ska betonas varje gång vi debatterar dessa frågor att det är tusentals poliser som utför ett alldeles utmärkt arbete där ute på våra gator för att göra samhället tryggare. Med detta sagt måste man också se att det finns problem. Antalet uppklarade och lagförda brott måste öka, och handläggningstiderna måste minska. Regeringen redogör i sin skrivelse för vilka åtgärder för att uppnå detta som kommer att vidtas, och utskottet konstaterar att dessa är väl avvägda och ändamålsenliga. Men sedan, herr talman, kommer vi till de övriga motionsförslagen, som har debatterats tidigare och som också jag känner att jag måste säga några ord om. Allra mest intressant är tydligen antalet civilanställda inom polisen. Jag är den förste att säga att vi behöver välutbildade och ambitiösa civilt anställda inom polisen. Polismyndigheterna kan inte bara ha poliser som anställda. Vi behöver civilt anställda för allt från löneadministration och it-service till att sitta i receptionen och att utreda brott. Det är framför allt det senare som brukar föranleda en diskussion. Men som jag ser det har specialister inom till exempel it och ekonomi en given plats. De har mycket att tillföra polisen även i det brottsutredande arbetet. Man kan konstatera att denna utveckling också pågår . Det är intressant att titta på detta historiskt. Eftersom granskningsrapporten från gäller har jag plockat fram gamla siffror för att se hur utvecklingen av antalet civilanställda har sett ut . Eftersom tonläget från Socialdemokraterna är högt just nu är det intressant att se hur det såg ut under den förra socialdemokratiska regeringsperioden 19942006. Jag har inte hittat någon exakt siffra för hur många civilanställda det fanns inom svensk polis precis när Socialdemokraterna tog över regeringsmakten . Men var det nästan exakt 7 700 civilanställda, och det bör inte ha förändrats speciellt mycket till oktober . Därefter började den socialdemokratiska regeringen jobba. Den inledde med en historisk slakt av svensk polis. , , försvann det över 2 000 civilanställda inom svensk polis. försvann det ungefär 1 700 poliser. Efter det påbörjades en uppbyggnad igen, men den var mycket långsam. , när Alliansen vann valet, fanns det 7 200 civilanställda och 17 400 poliser. Det innebär alltså att det totala resultatet av med socialdemokratisk regering, 19942006, var minus ca 700 poliser och nästan 500 civilanställda. Vi gick till val 2006 på att öka antalet poliser, och vi gjorde en rivstart. Polisen fick förstärkta resurser från första början. Men eftersom det inte kom ut speciellt många poliser från just anställdes ännu fler civilanställda. var vi uppe på all-time-high med över 8 500 civilanställda. Det var alltså en ökning med 1 300 personer . Det minskade för att åter öka och . det är väl det intressanta, eftersom tillkännagivandet kommer har vi ca 8 250 civilanställda i svensk polis. Det är alltså mer än 1 000 fler än 2006 när alliansregeringen tog över. Sedan kan man titta på andelen. Eftersom antalet poliser också har ökat är andelen intressant. av det totala antalet anställda i svensk polis är civila. , 2012, är andelen större än den var 2009, 2010 och 2011. Ändå har oppositionen nu plötsligt upptäckt att det behövs fler civilanställda. Det borde ni kanske ha kommit . Då var det möjligtvis mer aktuellt. Men när både regeringen och jobbar i den här riktningen vill ni ge ert tillkännagivande. För att vi skulle få in synpunkter från har de fått yttra sig över det här förslaget. I yttrandet är de mycket tydliga med att det behövs en satsning på breddad och fördjupad kompetens genom fler civilanställda men att det inte ryms inom beslutade och anvisade ramar. säger i det här utskottsbetänkandet att åtgärder kan vidtas redan inom de gällande ekonomiska ramarna. beräknar att en sådan här satsning uppgår till , och de säger alltså att det inte ryms inom befintligt anslag. Oppositionen i vill detaljstyra hur polisens resurser ska användas inom de befintliga ramarna. Vad leder det till? Ja, det är ganska enkelt. Ska man ta till någonting annat måste man också flytta de pengarna. Poliser kan inte sägas upp och ska inte sägas upp. Då återstår det egentligen bara en enda stor utgiftspost, och det är lokalkostnader. Då är frågan till Socialdemokraterna: det polisstationer ni vill lägga ned? Vi vet att det försvann mängder av polisstationer under tid som justitieminister. Vill ni göra det igen? Jag är övertygad om att medborgarna i , eller är intresserade av att höra om det är de som ska bli av med sin polisstation med ert sätt att bedriva politik. För oss i är det avgörande för människors trygghet att ha polisen nära och tillgänglig i lokalsamhället. Målsättningen är att ha polis stationerad i alla landets kommuner för att skapa ett bra samarbete mellan polisen, kommunens socialtjänst och skolan men också med föreningsliv och näringsliv. Det är så, herr talman, vi vill skapa en effektiv polis med närhet till medborgarna. 15 (SD): I det här betänkandet har sex reservationer. Jag vill yrka bifall till samtliga av dem. Jag ska gå igenom dem lite kort. En av de här reservationerna handlar om att föra över uppgifter som ligger på polisen till andra aktörer. Anledningen är att vissa av dem inte borde vara polisiära eftersom de inte över huvud taget handlar om brottslig verksamhet. Det handlar till exempel om att inspektera istappar, utfärda tillstånd för fyrverkeri, utfärda pass eller inspektera utrymningsvägar. Detta är också förändringar som rikspolischefen vill se. Att renodla polisens verksamhet och gå ifrån denna typ av verksamhet borde vara en naturlig del i att effektivisera polisen. En annan reservation handlar om utökade möjligheter att avvisa anmälningar. poliser är skyldiga att behandla en anmälan om brott, muntlig eller skriftlig, utan uppskov och oavsett till vilken polismyndighet den lämnats. Det kan vara problematiskt. Det förekommer till exempel att polisen vid måste överge en plats där det finns risk för bråk, misshandel eller våld mot andra människor. Jag pratade med en polis som berättade om precis det här. Han stod på ett torg där det fanns klubbar. På grund av att någon anmälde en parkeringsskada var han tvungen att gå från platsen för att ta emot den här anmälan. Då blev någon misshandlad, och förövaren kom undan. Det här inträffar säkert i fler än hans fall. Det kan också handla om rena försäkringsärenden, där det inte är ett brott över huvud taget. Någon kan ha tappat bort sin plånbok eller vad det nu kan vara, och en polis måste gå från en plats där andra människor kanske riskerar att skadas. Vi menar att man ska kunna hänvisa sådana ärenden till , om inte skadan kan förvärras eller liknande, så att en sådan anmälan kan göras i en reception på en polismyndighet. menar att det i genomsnitt tar från en sådan här anmälan till avskrivning. Vi menar att man borde kunna avvisa sådana anmälningar som inte uppenbart utgör brott. Enligt skulle det kunna frigöra uppemot 320 årsarbetskrafter inom polisen. Konsekvensen av nuvarande system kan bli att allvarliga brott begås som polisen skulle ha kunnat förhindra om de inte tvingats lämna platsen. Med det här förslaget kanske vi kan undvika sådana situationer. En annan av reservationerna handlar om snatteribrott, som är det vanligaste tillgreppsbrottet i . var det nästan 17 000 snatteribrott. Alla sådana går givetvis inte till domstol, utan åklagare kan besluta om strafföreläggande eller åtalsunderlåtelse för att snabba på processen. Men det är fortfarande så att det kan gå åt väldigt mycket tid åt ett sådant här ärende i dagens läge. Jag fick ett exempel från en polis en gång. Han kom till en plats. Det var ett par personer som hade snattat i en butik . Utan att läsa hela berättelsen kan jag säga att han var klar med det här . Han fick först göra en butiksanmälan, som blev klar efteråt. Sedan skulle de identifiera gärningsmännen, som inte kunde svenska. Då var de tvungna att ta dit tolkar. Sedan skulle de visitera. Då behövde de skicka dit en annan polis för att visitera den kvinnliga tjuven. Då hade klockan blivit 14. Sedan var det en hel återrapportering när de kom tillbaka till polisstationen. Den här polisen var klar . De fick använda två eller tre radiobilar och flera poliser. Detta är ett enormt resursslöseri. Om man skulle kunna utfärda ordningsbot på samma sätt som man till exempel kan göra när det gäller fortkörning skulle man åtminstone i en stor andel av de här fallen kunna undgå sådana här långa, omständliga och byråkratiska processer. Effektiviteten skulle öka markant, som vi ser det, med ordningsbot för snatteri, och byråkratin skulle minska. Vi har också en reservation om en tredje-gången-gillt-princip, som handlar om att man ska få maxstraff om man döms för ett brott för tredje gången inom och inom samma brottskategori. Man kan undra om detta hör hemma i det här betänkandet om effektiviteten i rättsväsendet. Men vi ser det som att den här tredje-gången-gillt-principen är förebyggande. Det kommer att bli mycket jobbigare att begå det tredje brottet det gäller våldsbrott, sexualbrott eller narkotikabrott för då åker man dit på maxstraffet. Dessutom kan man hindra återfall i brott om de personer som uppenbarligen har en vana att begå brott, eftersom detta är tredje gången, sitter inlåsta. Då har de inte möjlighet att begå brott. Tittar man till exempel på dem som kommer ut från livstidsstraff i , alltså de som har fått tidsbestämning, har de en lägre återfallsgrad än vad man generellt har för vanliga fängelsestraff, vilket kanske kan indikera att längre fängelsestraff också kan hindra återfall i brott. Tredje-gången-gillt-principen är alltså något vi vill införa. Vi har också ett förslag om att införa fotboja för dem som begår grövre brott, framför allt vålds-, sexual- och narkotikabrott eller för dem som är en del av organiserad brottslighet. Fotbojan ska bäras i proportion till den tid de suttit av i fängelset och kommer också att kunna förebygga återfall i brottslighet. De kommer att ha frihet att röra på sig som de vill men hämmas när det gäller att begå brott eftersom de vet att deras position vid varje givet tillfälle kan kontrolleras om det behövs. Detta skulle också vara ett väldigt kostnadseffektivt sätt eftersom fotboja är billigt jämfört med andra medel. Det är alltså också något vi vill införa. Sist men inte minst menar vi att sekretessen mellan SOS Alarm och polisen ska upphävas. En person som ringer till SOS Alarm får svara på en rad frågor från operatören och redogöra för vad som hänt, men polisen har inte nödvändigtvis tillgång till dessa uppgifter , vilket medför att det tar innan polis hinner komma på plats och kan hjälpa till. kan det också vara så att den som ringer blir stressad av att få upprepa det han eller hon har sagt ytterligare en gång för polisen ifall det skulle behövas. Dessutom är polisen som en del i sin naturliga verksamhet ute och kör runt om i samhället. Vid en olycka eller ett brott är det alltså ofta troligt att polisen är närmare än vad ambulans kan vara och kan snabbare vara på plats för att ta hand om någon som är skadad. Dessutom kan det vara så att om polisen får tillgång till dessa uppgifter finns det en större chans att gripa gärningsmän i det fall det har begåtts ett brott. Vi menar därför att det är nödvändigt att reglerna om sekretess mellan SOS Alarm och polismyndigheternas länskommunikationscentral ändras så att polisen får tillgång till uppgifter om akuta ärenden som övrig räddningstjänst. 16 (C) replik: Jag har två konkreta frågor till . Den första gäller tredje-gången-gillt-principen. hävdar att detta skulle innebära att människor begår färre brott. Jag undrar vilka vetenskapliga belägg ni har för det. Det finns länder som utövar den här typen av straff där man får maxstraff vid det tredje brottet, men det är länder som har en långt mycket större brottslighet än vad vi har i . Jag undrar därför vilka vetenskapliga belägg har för detta påstående eller om det bara är något som ni tror. Sedan tar upp ett intressant faktum: att de som är livstidsdömda och sedan får tidsbegränsning faktiskt har en väldigt låg återfallsfrekvens. Ändå är det parti som säger att de inte alls ska få någon tidsbestämning, utan de ska sitta inne på livstid oavsett hur gamla, sjuka, senila eller ofarliga för samhället de är. De ska ändå sitta kvar i fängelset enligt er politik. Är det då inte rimligt att livstidsdömda kan få komma ut när du själv säger att de har en låg återfallsfrekvens? 17 (SD) replik: Om vi börjar med de livstidsdömda är det så att de har en återfallsgrad på , vilket är lägre än för andra fängelsestraff. Det är dock fortfarande en ansenlig del som begår brott igen. Vi ser även straff som en moralisk fråga. Det finns människor som har begått sådana brott att de moraliskt sett inte har rätt att vistas ute i samhället igen. Jag vet att vi har diskuterat livstidsstraffen förut, och det finns många riktigt grova och fruktansvärda brott som vi menar att riktiga livstidsstraff ska utfärdas för. Ett exempel var en person som försökte göra inbrott i en bil. Så kom en 81-åring ut det var hans bil och blev nedslagen av den här personen.