prot · GZ09113 · 2012-05-11 00:00:00 — Det skulle annars nästan vara förvånande i en organisation med 30 000 anställda. Poliskåren som yrkeskår är välutbildad, ambitiös och gör ett bra arbete. Men man måste ändå ställa sig frågan: Varför får vi inte ut mer av de 20 000 poliserna och nästan 8 000 civilanställda som finns inom polisen? Jag tror inte att det finns ett enkelt svar på den frågan. Hade det funnits ett enkelt svar så hade de sakerna redan varit genomförda. Det beror på en rad olika faktorer. Det första som man måste se som grund är att vi har en omodern organisation. Det är 21 länspolismyndigheter, och det finns en nationell myndighet i form av . Det finns en nationell polischef, rikspolischefen, som inte är chef över landets poliser utan enbart över de ca 200 poliser som jobbar på . Formellt är han också chef över poliser och . Men de allra flesta, kanske 19 000 av landets 20 000 poliser, är rikspolischefen inte chef över. Det säger sig självt att organisationen är svår att styra och leda. Det finns egentligen ingen som styr och leder svensk polis som helhet på myndighetsnivå. Jag är övertygad om att vi måste föra samman svensk polis och jobba mer enhetligt men också arbeta mer tillsammans med andra brottsförebyggande och brottsutredande myndigheter. Detta kommer jag att återkomma till i mitt nästa inlägg. 7 (SD): Låt mig inledningsvis få instämma i den hyllningskör som vi nu har hört vad gäller svensk polis och många enskilda polisers fantastiska insatser för trygghet och brottsbekämpning. När man debatterar dessa frågor är det lätt att det blir väldigt mycket kritik och gnäll. Men det betyder inte att man riktar den kritiken mot de enskilda poliserna utan kanske i första hand företrädesvis mot de sju partier som har styrt svensk polis . Jag ställde för någon vecka sedan en fråga till statsministern i det här ämnet. Han sade i sin regeringsförklaring direkt efter valet att man under den gångna mandatperioden gjort den största satsningen på det svenska rättsväsendet i modern tid. finns det 20 000 poliser som arbetar synligt och i människors vardag för att öka tryggheten. Jag sade då att detta är en rejäl skönmålning och till och med en lögn. Det är visserligen alldeles riktigt att det har gjorts väldigt stora satsningar i rättsväsendet och då inte minst vad gäller polisen. Men att det finns 20 000 poliser som arbetar synligt i människors vardag är inte riktigt, långt därifrån. Det finns forskning som visar att en genomsnittlig polismans vardag fördelas ungefär så här. Det är pappersarbete, att åka polisbil, diverse, brottsplatsutredning och fotpatrullering. Mer än två tredjedelar av sin vardag tillbringar polisen antingen på en polisstation eller i en polisbil. Bara 1 ynka procent av tiden ägnar man åt att vara ute i verkligheten och skapa trygghet på gator och torg. Man kan titta på vad vi har fått för de senaste tio årens 12 extra miljarder till rättsväsendet. Det handlar om nya poliser, företrädesvis papperspoliser som slukas av byråkrati, och en lägre andel uppklarade brott. Det är till exempel bara 2 ½ procent av alla stölder som upp. Jag sade tidigare att bara vid fyra av fem anmälda brott har man lyckats hitta en gärningsman över huvud taget. Tiden från att en polisanmälan registreras till att den avslutas har bara minskats med en enda dag i snitt. Vi ser också ett utbrett missnöje bland poliserna till följd av underbemanning. Det är, fru talman, i princip 12 miljarder i papperskorgen. Vi hörde rikspolischefen uttrycka sin oro för att polisens samhällsuppdrag har blivit alldeles för brett och att det flyttar fokus från kärnverksamheten att bekämpa brott och skapa trygghet. Det handlar om administrativa uppgifter som lika bra eller bättre skulle kunna lösas av civilanställda eller av helt andra myndigheter som att utfärda pass, svara i telefon, inspektion av farliga istappar, hantera hittegods, omhänderta vanvårdade djur, bevilja tillstånd för olika saker, till exempel fyrverkerier eller cirkustält, med mera. Från min hemkommun finns ett ganska lovvärt och färskt initiativ där kommunen hjälper till att avlasta polisen med till exempel hittegodshantering. Det är någonting som många kommuner skulle kunna ta efter. Jag påstår inte att det på något sätt är någon långsiktig, generell lösning. Men det är ett exempel på hur andra myndigheter kan gå in och avlasta polisen så att polisen kan ägna sina begränsade resurser åt kärnverksamheten Det pågår , som har nämnts här i debatten, ett välbehövligt arbete med att omorganisera polisen i syfte att effektivisera. Men det är någonting som kommer att ta tid. Vi behöver också lösningar på kort sikt. Det håller inte att som regeringen stoppa huvudet i sanden och peka på vad man har skrivit i regleringsbrev till . Vem som helst som ser detta kan se att det som står på papperet inte stämmer överens med hur det är i verkligheten. Jag läste justitieministerns svar på en skriftlig fråga i som handlade om fördelningen av tillskottet av nya poliser. Där blev undfallenheten extra tydlig. Jag ska citera väldigt kort: Det är som beslutar hur resurserna ska fördelas mellan polismyndigheterna för att de på bästa sätt ska kunna svara upp emot de behov som finns. Jag förutsätter att resurserna fördelas och används så att polisen även fortsättningsvis kommer att vara synlig och tillgänglig i hela landet och att polismyndigheterna ges förutsättningar att förbättra sina verksamheter och därmed även resultaten. Detta är ett synsätt som inte håller. Jag menar att det är snudd på nonchalant när man skjuter ifrån sig ansvaret på det sätt som justitieministern i det här fallet gör. Det håller heller inte att begrava problematiken i ett utredningsuppdrag till . Det var en utredning som kom alldeles . Slutrapporten blev klar först efter valet, och dessutom känns utredningsdirektiven fel. Vi har i vårt förslag till vårbudget med förslag att till dess att omorganiseringen av polisen är genomförd ska det skjutas till en öronmärkt penningpott till polisen avsedd just för de åtgärder som kan öka polisens synlighet på gator och torg. Om det handlar om att skaffa sig ny teknisk utrustning eller att anställa fler civilanställda är upp till polisen. Men det behövs mer resurser även om det inte löser allting. Jag stannar där och återkommer om . I detta anförande instämde (SD). 8 (V): Polisens verksamhet har, är, och kommer säkert även att vara ett ämne för tyckande och diskussion. En bidragande orsak är att så kallade vardagsbrott, som är en stor del av den totala brottsligheten och som drabbar vanligt folk bara i undantagsfall, upp. Men ibland kan det vara på sin plats att påminna om att polisen bara är en del i ett strävande mot ett tryggt samhälle och laglydighet. Jag menar att till exempel en fritidsgård kan vara en viktig del av ett brottsbekämpande. Jag menar också att det i samhällets och medborgarnas intresse är oerhört viktigt att förtroendet för polisen är obestridligt. Så ser det som bekant inte riktigt ut . Onekligen är det fler poliser som har anställts . Men jag delar inte bild av att regeringen genom nyrekrytering har återställt ordningen i landsbygd och glesbygd. Det är viktigt att närvarograden ligger på en nivå så att förväntad samhällsservice och polisen som trygghetsfaktor kan uppnås oavsett i vilken del av landet vi befinner oss i. Jag kan ta min hemkommun som ett dåligt eller ett lysande exempel på det jag säger. är en kommun med ungefär 50 000 invånare. Där har man talat om att lägga ned polisstationen, naturligtvis med protester som följd. Det visar på flera saker. Borlängeborna, samhällsmedborgarna, vill att polisen ska vara närvarande. Man har stora förväntningar på polisen, och man vill att statens så kallade förlängda arm ska finnas till hands. Jag tror inte att det är möjligt att spara på polis i landsbygd och glesbygd i den takt som man har gjort tidigare. Där behövs en rejäl återställning. Sådana här initiativ och propåer ödelägger naturligtvis en del av förtroendet för den lokala polisledningen. Statens ordningsmakt får som sagt inte överge mindre städer, landsbygd och glesbygd och ersätta närvaron med ett telefonnummer. Det håller inte. Den kanske viktigaste beståndsdelen i det kvalitativa arbetet är ändå den enskilde polisens utbildning, trivsel, yrkesstolthet och förutsättningar att göra ett bra jobb. Det är slutligen det som avgör och garanterar professionaliteten oavsett ärendets art eller organisationens utseende. betänkande är som sagt nu ute på remiss. Det är sannolikt så att vi inom en relativt snar framtid får se en ny organisation på plats. Förhoppningar på större effektivitet och resursutnyttjande skapas därför ånyo. Lyckligtvis innehåller betänkandet en mängd lösningar som många partier, bland annat , har föreslagit eller efterlyst. Vi tror att det är bra med en sammanhållen polismyndighet. när polismyndigheten om förslaget går igenom delas in i ett antal regioner hoppas jag att det innebär att vi också får en bättre resursfördelning över landet. missgynnas exempelvis län som och , och storstadsområdena gynnas kraftigt. Detta sneda resursförhållande finns tydligt beskrivet i ett pm från som gavs ut . Det som känns mindre lyckligt är att det fortfarande ses som ett alternativ att polisen även fortsättningsvis ska utreda brott som deras kolleger har gjort. Ordningen borde vara att den typen av brott ska utredas av en fristående myndighet. Därför är det positivt att regeringen har gett ett tilläggsdirektiv i den riktningen. Jag tror inte att frågan egentligen är en fråga om praktisk rättshantering utan snarare ett led i att stärka polisens trovärdighet gentemot allmänheten. Regionalt och lokalt utvecklingsarbete, spetskompetens och ansvarstagande är viktiga byggstenar om förtroendet för den lokala polisen ska kunna upprätthållas eller återställas även i landsbygd och glesbygd. Man ska ha specialpoliser när det gäller ekonomisk brottslighet, it-relaterad brottslighet, hatbrott, miljöbrott och brottslighet mot husdjur eller tamboskap. Det är mycket positivt att det nu finns djurpoliser i vissa polisdistrikt. Denna brottslighet är också knuten till mycket annan brottslighet. Även när det gäller jaktbrott är det viktigt att man har lokal kännedom och möjlighet att beivra dessa brott etcetera. Den uttalade närpolisambitionen måste bli någonting mer än en papperstiger för att kunna effektivisera polisarbetet. Den kontinuerliga kontakten mellan polisväsendet och medborgarna är också viktig för att förtroendet ska få chansen att växa. Det är inte genom kameror eller outsourcad ordningspolisverksamhet som vi slår vakt om demokrati och rättsväsen. Polisen ska vara tillgänglig. Den ska vara på plats när det behövs. 9 (KD): Brottsligheten måste mötas på två fronter. Det viktigaste är det förebyggande och långsiktiga arbetet, där vi kristdemokrater ständigt lyfter fram familjens, förskolans och skolans roll och viktiga betydelse för det brottsförebyggande arbetet. Det civila samhällets roll förtjänar också att nämnas. Ju sämre vi lyckas med att förmedla normer och etik till våra barn och unga, desto fler poliser, åklagare, domare och fängelseplatser kommer vi att behöva. Men det är förstås en utopi att vi skulle klara oss helt utan dessa. Därför behövs den andra fronten ett stabilt och robust rättsväsen som kan möta brottsligheten med snabba reaktioner och en rättskedja som fungerar hela vägen. I den har polisen en självklar, central och mycket viktig roll. En närvarande och synlig polis ger trygghet hos medborgarna. Det är polisen som upprätthåller den ordning som är helt avgörande för vår frihet. Polisen är den del rättssamhället som är allra närmast medborgarna. Skulle förtroendet för polisen svikta börjar medborgarna tvivla på om polisen kan hjälpa den dag man utsätts för ett brott. Om korruption och maktmissbruk skulle få fäste förlorar vi något som är mycket centralt för varje gott samhälle: känslan av trygghet och av rättvisa. Det pågår en debatt om polisen i medierna, ute i samhället men också här i kammaren. Debatten handlar om alltifrån polisens organisation till arbetet mot vissa typer av brott. Hur ska polisen organiseras för att kunna arbeta så effektivt som möjligt? Vilka verktyg behövs? Hur ska ledarskapet kunna förbättras? Och hur får vi en mer närvarande polis? När jag var liten sjöng vi i skolan: Här är polisen som mitt i gatan står, han visar hur man kör, och så vidare. Vi hade en polis som brukade besöka oss i vår skola, och ofta tyckte jag att man såg poliser på gator och torg. Men den verkligheten förändrades drastiskt. Polisen blev alltmer osynlig. blev problemen inom poliskåren alltmer oroande stora pensionsavgångar, bristande resurstilldelning och en växande kriminalitet. Inför valet , och även inför valet , var tryggheten i vårt land en av våra stora prioriteringar. Vi prioriterar medborgarnas trygghet. tycker det är bra att den övergripande polisorganisationen har utretts för att den ska kunna blir mer effektiv, för det kan den bli. En mängd saker skulle kunna förbättras inom polisorganisationen: Ledarskapet måste förbättras. Organisationen måste användas mer effektivt. Fler poliser måste lyftas från skrivbordet och arbeta närmare medborgarna; polisen måste synas. All brottslighet måste bekämpas. Polisen ska ges de verktyg som behövs för att på ett effektivt och rättssäkert sätt komma åt vardagsbrottsligheten. Annars förlorar allmänheten förtroendet för polisen och det övriga rättsväsendet. Det är stora utmaningar som polisen står inför. Det handlar om gränsöverskridande brottslighet, terrorism, ekonomisk brottslighet, mc-relaterad brottslighet och ungdomsbrottslighet, för att bara nämna några utmaningar. Polisens uppgift är att förebygga brott, upprätthålla ordningen samt utreda och beivra brott. Alliansen har ökat antalet poliser, och det är bra. anser att det måste finnas civilanställd personal i tillräcklig omfattning. Polisens speciella kompetens måste tas till vara ute på gator och torg och i den verklighet där brotten begås. De får inte fastna i byråkrati inne på kontoret, vid skrivbordet. Polisen måste synas och vara närvarande närmare medborgarna. Arbetet ska vidare organiseras så att tillgången på poliser är störst och på platser då erfarenhet och statistik visar att brottsligheten kan väntas vara som mest omfattande. I har vi till exempel mobila polisstationer på och , platser som tidigare har varit stökiga. Det har gett bra resultat. Att vi får en mer synlig polis som genom sin närvaro skapar trygghet bland medborgarna och som kan förebygga brott och framför allt ingripa snabbare när brott begås är helt avgörande. Förtroende skapas i mötet och i de informella samtalen mellan allmänhet och polis. Därför är det just synligheten som är avgörande för att öka människors trygghet. Känslan av trygghet är viktig i ett samhälle. Man ska möta polisen ofta på gatan, i skolan, på fritidsgården, i centrum och utanför restaurangen. Då känner man sig trygg. Det är viktigt att verkligheten speglar sången polisen, och jag hoppas att vi får se fler patrullerande poliser som ger medborgarna större tillgänglighet och bidrar till en mer personlig kontakt. Tjejer ska inte berövas rätten att vistas utomhus av rädsla för övergrepp. Killar ska kunna vistas på gator och torg utan att behöva vara rädda för att bli nedslagna och få sina mobiltelefoner stulna. Barnfamiljer ska kunna lämna sina hus under semestern utan att få dem länsade av internationella ligor, och våra äldre ska inte behöva oroa sig för stöld och rån. Många känner sig trygga . Vi behöver en mer närvarande och synlig polis närmare medborgarna. 10 (): Det är en spännande och spretig debatt. Vi tycks vara helt överens om att resurserna har ökat och att resultaten inte motsvarar förväntningarna det är väl bra så samt att vi ska ha en ny polisorganisation. Det känns bra att vi är överens också om det. Sedan börjar det spreta åt alla håll och kanter. Först och främst bör man kanske hålla sig till sanningen. Resultaten motsvarar inte förväntningarna. har dock antalet anmälda brott ökat . Det är bra. Det betyder att förtroendet för polisen också har ökat i en del ärenden där man annars inte anmäler. Antalet personer som är misstänkta för brott har också ökat, och polisen har redovisat fler ärenden till åklagare. Antalet personuppklarade brott har ökat . Personuppklaringsprocenten har ökat från 16 till 18. Jag kan gå igenom en lång lista på siffror som faktiskt går åt rätt håll, även om det inte är tillräckligt mycket. Vi har också problem. Det stora problemet när det gäller papperspoliser, , är utredningarna. Det är mycket papper när det görs utredningar. Då måste vi också ha personal som kan ägna sig åt detta och göra det på ett effektivt sätt. Vi får inte bara ifrågasätta poliser som arbetar med de sakerna. Däremot ska vi inte ha onödig byråkrati. Det är därför vi jobbar hårt för att se till att polisen också får dataprogram, datastöd och annat som var eftersatt. Det är lite intressant att lyssna på oppositionen. gör som vanligt. Han påstår att allt bra som eventuellt har gjorts beror på Socialdemokraterna antingen de satt i regering eller inte, och i övrigt gör regeringen ingenting, och om den ändå gör något så är det . Det är liksom det vanliga. Å andra sidan vet justitieutskottets ordförande att saker ska beredas och utredas ordentligt innan man kommer till . Gör vi inte det blir jag kritiserad för det. Jag tycker att det är bra att vi är överens om att mycket bra har gjorts. Historieskrivningen kan vi väl diskutera i valrörelsen. säger att inga förbättringar är i sikte. Det tycker jag att statistiken motbevisar. Jag håller inte med om att fler poliser inte hjälper. Ska vi öka synligheten, öppna fler poliskontor och ha fler poliser som är närvarande så är antalet viktigt. Jag tycker att diskussionen om synlighet är jätteintressant. Det låter som om ni föreställer er att vi ska ha fler poliser som ska åka runt eller promenera omkring runt korvkiosker eller på gågator. Det behövs, men det stora problemet är att ungdomar utsätts för allvarliga brott på internet. Det är bedrägerierna på internet som ökar. Vi behöver öka närvaron på nätet. Det är en viktig polisuppgift. Glöm inte bort den typen av synlighet! Vad som är bra är att polisen faktiskt har börjat öppna vägar så att man kan nå polisen inte bara genom att gå in på ett kontor och prata i en reception. Man kan ringa det har varit problem med att man har fått vänta för länge, men man har bättre möjligheter att per telefon och via mejl ta kontakt med polisen, och det är bra. Polisen har också i vissa försök chattat med ungdomar. Det kan man naturligtvis också göra. Jag gillar detta att man försöker vara närvarande. Vi ska driva på i de frågorna. Ni i oppositionen är ju inte överens. Man säger: Ni i Alliansen såsar. Visst, fyra partier har olika uppfattningar, och det tar tid, men vad har ni? Ni är inte överens om någonting! Socialdemokraternas stora paradnummer i valrörelsen om att slå ihop , och är det ingen annan som stöder, och tar inte ens upp det. har inte alls velat bidra till att stärka polisen utan har dessutom röstat nej till att ge polisen relevanta verktyg för att bekämpa organiserad brottslighet. Man kan ta exempel efter exempel. Vad vi ändå har visat är att vi tillsammans kan presentera program och genomföra dem. Ni lovade ett program i valrörelsen, men sedan kom beskedet att det inte blir något. Inte ens i en valrörelse där ni skulle samarbeta bland de rödgröna klarade ni av att prestera ett sammanhållet rättspolitiskt program. Det säger allt. 11 (S): Först ska jag säga några ord till . Någon konsekvens får man väl ändå ha i politiken? I första andetaget säger att landets poliser är papperspoliser. I nästa andetag vill han hylla polisens arbetsinsats. I tredje andetaget säger han att polisen är 12 miljarder i papperskorgar. Det ska bli spännande att höra nästa inlägg och vilken hållning han då har till landets poliser. Han talar om organiserad brottslighet. Jag vill påminna om att röstade emot datalagringsdirektivet, som säkerställer att polisen också fortsättningsvis ska kunna spåra grova kriminella med hjälp av telekommunikationsuppgifter. Om hade fått som man hade velat hade det undan för undan blivit allt svårare att utreda grova brott. Jag tycker nog att inte ska vara så styv i korken mot bakgrund av den politik han har. Den kriminalpolitiken är inte mycket att yvas över. Justitieministern talar om att allt måste beredas. Självklart är det så. Men jag tittar på hur detta tar. Ni låg på ett betänkande i vapenfrågorna innan det hände något. Normal remisstid är , och sedan börjar man ett lagstiftningsarbete. Du har legat på , som ska reglera bland annat infiltrationsverksamhet, utan att det har hänt något. Du har legat på ett betänkande om kameraövervakning , vilket jag tog upp i mitt inledningsanförande. Detta är bara några exempel där det inte har hänt något. Sedan har vi den stora skandalen, polisutbildningen, där du har legat på ett betänkande utan att ens ha kunnat redovisa vad som är regeringens inställning. I fråga om polisutbildningen finns en enig opposition. Vi vill ha en modern polisutbildning. Vi har ett bra förslag som ni har berett. Jag ställde frågan i mitt inledande inlägg: Vad är regeringens uppfattning? När får vi besked om hur polisutbildningen ska se ut? Det handlar inte bara om utbildning. Det handlar också om forskning och metodutveckling för polisen. Om det är något som man faktiskt behöver utöver utbildning är det just forskning och metodutveckling för att polisen ska kunna bli effektiv. har klargjort sin inställning. Man gillar inte detta. Man är emot detta. Här är det synen på yrkesutbildningar som slår igenom. Då undrar jag bara: Ska bestämma över svensk polisutbildning också? I så fall blir det ju svansen som viftar med hunden. Så kan det inte vara. Det måste väl ändå vara justitieministern som bestämmer över polisutbildningen? Jag vill gärna ha ett besked av justitieministern på den punkten. När kommer ni med besked? Hur ser regeringens politik ut när det gäller den framtida polisutbildningen? I mitt första inlägg tog jag utöver organisationsfrågan också upp frågan om kameraövervakning. Här finns ett bekymmer. Olika länsstyrelser gör olika bedömningar av lagstiftningen. Vi har ett konkret exempel i , där förbjöd kameror . Man sade: Ni får gärna filma på , men bara , när man ändå knappt ser någonting. Sedan blev detta beslut överklagat till förvaltningsdomstolen, där polisen fick rätt, och har justitiekanslern överklagat detta till kammarrätten. Jag tror att man, om man vill öka uppklaringsprocenten för brott, förebygga brott och kanske också öka tryggheten, måste vara beredd att på de särskilt brottsutsatta platserna också ägna sig åt kameraövervakning. Jag skulle vilja se en översyn av lagstiftningen när det gäller det. Det handlar inte om att vi ska sätta upp kameror överallt men på några särskilt brottsutsatta platser. Där skulle jag också gärna vilja ha besked av justitieministern. 12 (MP): Jag skulle vilja inleda med att kommentera det som justitieministern tidigare sade, nämligen att vi inte ser fler poliser som hela lösningen. Så är det. Däremot förstår vi såklart att antalet poliser påverkar möjligheten att klara upp brott, men det kan aldrig ses som hela lösningen. Jag tror att det är en ganska naiv inställning att tro att fler poliser är lösningen på allt. Man måste tänka större och längre än så. Man måste se hur samhället påverkar polisens arbete och hur sociala problem påverkar polisens arbete. Om polisorganisationen fungerar dåligt kommer det också att påverka polisens möjligheter att klara upp brott. Att enbart arbeta för att öka antalet poliser kan alltså aldrig vara hela lösningen. Det är också det som vi har fått bevis på nu när polisens arbete inte blir bättre trots att vi har ökat antalet poliser drastiskt . är ett relativt säkert land. Kriminaliteten ökar inte nämnvärt, utan tryggheten ökar, som justitieministern tidigare tog upp. Trots det finns det stora problem i samhället och stor otrygghet.