prot · GZ0979 · 2012-03-01 00:00:00 — Det vi debatterar är ett motionsbetänkande, ett spretigt sådant, där några av alla de frågor som finns inom folkhälsoområdet tas upp. Det är alltså inte ett propositionsbetänkande. Jag väljer att ändå ta upp lite allmänna synpunkter. Jag känner inte igen beskrivningen av som nästan ett u-land när det gäller folkhälsoarbete. brukar lyftas fram som ett av de främsta länderna och får därför också ansvaret att i internationella sammanhang vara spindeln i nätet för att ta fram förslag till program som gäller folkhälsoområdet. Som exempel kan jag nämna att fick ansvar för det EU-program som har tagits fram när det gäller förebyggande insatser för äldre människor och där man kunde visa att det viktigaste var det har jag sagt förut här i kammaren att människor känner att de behövs. Sedan kom det här med skador, tobak, alkohol och läkemedelsanvändning. Man ser också med stort intresse på det projekt som pågår i där de har tagit fasta på de sociala olikheterna i hälsa för att se om det går att hitta metoder för att komma åt dem och se på deras orsaker. Där vet vi en hel del, och det är att kort utbildning betyder mycket för hur man kommer att framleva sitt liv och hur gammal man blir. Det är avsevärda skillnader i medellivslängd både inom ett land och mellan länder. I kan det skilja mellan olika delar av landet, och inom Europaregionen i sin helhet skiljer det . Det pågår en studie ledd av där man djupdyker i vad som ligger bakom skillnaderna, som man vet ganska mycket om, men framför allt hur man kan angripa dem. Det visar sig att det är ganska olika tillvägagångssätt som man måste använda. Det blir väldigt tydligt i dessa sammanhang att ansvaret för att ge bra förutsättningar för en god hälsa ligger på olika nivåer. I har staten ett tydligt ansvar genom sina myndigheter. Vi har , och jag ska inte räkna upp alla som ger underlag som sedan kommuner och landsting men också det civila samhället och den ideella sektorn använder. Det är ju inte alltid som samhället som sådant är den bästa sändaren. De ideella organisationerna kan vara mycket bättre på att sända ut ett verkningsfullt budskap. Som företrädare för grubblade jag på de sex till åtta brödskivorna. Vi var helt fel sändare av att svenska folket skulle äta sex till åtta brödskivor . däremot, som var med i samma veva, var mycket bättre, för de var konsumenternas företrädare, medan var överheten. För att gå över till den civila sektorn och forskarvärlden: Vi i tänkte gå ut med att svenska folket som ett nyårslöfte skulle sluta röka . Men så slog det oss: Vi är inte rätt sändare. Cancerfonden gick ut i stället. Det var rätt sändare, för det blev så tydligt: rökning och cancer. Det är på det sättet vi i arbetar. Vi har kunskapsunderlag och letar fram vem som är rätt sändare för att den enskilda människan ska känna sig motiverad att ändra sina vanor av olika slag. Man är också olika mottaglig i olika delar av livet. Ungdomar, rökning och cancer: Cancer kommer så långt bort det får jag fundera på sedan. Äldre människor är däremot väldigt medvetna om att det aldrig är för sent att sluta röka. Kunskapsunderlag ska sändas på lite olika sätt. Jag hade förberett att kommentera de olika reservationer och motioner som finns i betänkandet. Men den tidigare debatten har egentligen inte handlat om dem utan varit mer allmän, så jag tackar nu för ordet. 161 (MP) replik: Ja, , har haft gott anseende när det gäller folkhälsopolitiken, precis som vi har haft gott anseende när det gäller miljöområdet. Effekten hänger i ganska länge efter de insatser som man har gjort. Vi var tidigt ute och jobbade aktivt sedan FN hade tagit beslut om att man skulle jobba med folkhälsopolitiken. Vi var tidigt ute och beslutade om en lagstiftning 2003. Men hörs det inte lika mycket på den internationella nivån om det som som stat gör. Det finns många intressanta initiativ och saker som sker runt i landet. nämnde hållbarhetskommission, som arbetar på ett väldigt bra sätt. Där har man tagit till sig forskare och personer från civilsamhället för att se vad man kan göra i kommun. Det kommer från ett politiskt initiativ från majoriteten i , där Socialdemokraterna tillsammans med och har tillsatt den kommissionen, just för att man ska jobba strategiskt med folkhälsoarbetet. Men i , till exempel till skillnad mot , finns det inget lagstadgat ansvar för folkhälsoarbete för kommunerna. Vi har inte det i . Det har föreslagits av bland annat i denna kammare, och det finns med i det här betänkandet, men det är lagt för förenklad behandling . Är beredd att arbeta för en lagstiftning när det gäller kommunalt ansvar? 162 (FP) replik: Det finns redan i hälso- och sjukvårdslagen . Det handlar om att använda den möjligheten. Allt står inte i tidningarna. Det pågår mycket arbete som inte syns där. Jag har inte alls den bild som du har när det gäller det internationella engagemanget. Jag sitter i och ser vad som händer. Det har talats om en kommission, som en del tror är lösningen på problemet. Vi har haft en sådan kommission. Den leddes först av dåvarande statsministern . Sedan togs den över av , eftersom statsministern inte hade tid. Sedan sjönk nivån på dem som hade ansvaret, och till slut upplöstes det hela. Det var inte rätt sätt att arbeta på. Jag tror mycket mer på att de myndigheter som vi har delegerat ansvaret till ska ha en bra samverkansform. Där pågår det en utredning ledd av , och den kommer , om jag minns rätt, med ett förslag på hur myndigheterna inom det sociala området och därmed också folkhälsoområdet kan samordna sina resurser på ett bättre sätt. Det kommer naturligtvis att ha ringar-på-vattnet-effekt ute i kommuner och landsting, för det handlar ju om att samverka med andra sektorer än hälso- och sjukvården. 163 (MP) replik: Hälso- och sjukvårdslagen har vi haft . Jag har själv jobbat inom hälso- och sjukvården. Ordet hälsa, som man petade in 1982, har tyvärr inte haft någon större betydelse i praktiken förrän en bra bit in . Det jag pratade om handlar om det kommunala ansvaret för det breda folkhälsoarbetet. Det är inte något lagstadgat ansvar. Hälso- och sjukvårdslagen reglerar det som handlar om målområde 6, det vill säga hälso- och sjukvårdens ansvar. Kommunen har ett mycket viktigt ansvar för att se till att samla olika grupper, det civila samhället, som pratade väl om, för att tillsammans jobba strategiskt med folkhälsofrågorna. I har man gjort en sådan lagstiftning, men i har vi inte det. Den politikerkommission som gjorde en historiebeskrivning av är något helt annat än de expertkommissioner som jobbar. , när det gäller WHO:s rapport, hade en representant från i , som arbetar vid Chess. I har man också samlat flera experter för att skanna av vilka olika insatser man kan göra för att komma åt den ojämlika hälsan. Det är klart att man gärna vill lyfta fram några enskilda exempel. Det görs mycket bra på lokal nivå men inte på central nivå och inte på statens nivå, vilket var det jag ville påpeka. Slutligen vill jag fråga: Var det inte brödbranschen som startade den där kampanjen och egentligen inte alls ? 164 (FP) replik: Det var , och tillsammans. Men ingen människa kommer ihåg de båda andra, för man upplevde just överheten i . Dessutom var affischerna på höga ARE-bolagspelare, så satt man i en bil kände man sig faktiskt också nedtryckt av budskapet. Men det var lärorikt. Jag tycker inte att vi ska lagstifta om allt. Det finns redan nu kunskap och förutsättningar som gör att man kan arbeta vidare på de olika nivåerna. Det jag dock efterlyser är mer av hälsoekonomiska studier, för dem som har hand om skattepåsarna i kommuner och landsting, och det gäller även den statliga nivån och säkert också ideella organisationer. De mänskliga vinsterna borde vara självklara. Men när det kommer till pengarna är frågan: Vad får vi ut? Hur ska vi prioritera gentemot andra insatser? Där behövs hälsoekonomisk forskning. Vi vet att rökningen nu kostar 30 miljarder i . Den viktigaste insatsen skulle vara jag håller med här om vi fick alla människor i , inklusive , att sluta röka. Wow, vad bra det skulle bli när det gäller hälsan! 165 (KD): Det övergripande nationella målet för folkhälsoarbetet är att skapa förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. En god folkhälsa är avgörande för hur vi ska klara den framtida hälso- och sjukvården. Folkhälsoarbetet måste bedrivas inom många politikområden och på alla nivåer, vilket tydligt framgår av de elva målområden som utvecklats inom det nationella målet för folkhälsoarbetet. Bland målområdena finns Barns och ungas uppväxtvillkor och, som ett av målen, Tobak, alkohol, narkotika, dopning och spel. Det sker mycket inom folkhälsoarbetet. Hälso- och sjukvården och är två särskilt viktiga aktörer för en god folkhälsa, och har i uppdrag att redovisa den långsiktiga utvecklingen av folkhälsan ur ett befolkningsperspektiv. Det är oerhört viktigt att barn och unga redan under uppväxten får lära sig betydelsen av kost och motion och de skadeverkningar som bruk av alkohol, narkotika, dopning och även tobak kan ge. För mig handlar det här inte bara om kristdemokratisk politik. Det handlar om hela svenska folkets mående. Lika viktigt inom folkhälsoområdet är insatserna mot antibiotikaresistens och mot vårdrelaterade sjukdomar. Engelsmannen som upptäckte penicillinet och fick varnade redan då för att bakterierna kunde bli resistenta. Även om har en relativt kontrollerad förskrivning av antibiotika går det att minska användningen. Den prestationsbaserade patientsäkerhetssatsning som innebär att landstingen har som mål att minska förskrivningen av antibiotika är ett sätt som kommer att ge goda resultat. Ändå vet vi att kommande generationer kommer att drabbas. Men vi vet också att om människor mår bättre kommer medicineringen och ohälsotalet att minska. De frivilliga ungdomsmottagningarna har en mycket viktig funktion när det gäller att främja hälsa och förebygga ohälsa relaterad till sexualitet och samliv. Vi kristdemokrater vill se fler ungdomsmottagningar, minst en i varje kommun. Den ungdomsmottagning som finns på nätet, , är ett bra stöd för både killar och tjejer eftersom det kan vara långa avstånd till närmaste mottagning, och kanske vågar man i början inte ställa sina frågor till en vuxen. Men ersätter givetvis inte ungdomsmottagningarna. Skolhälsovården är också en viktig aktör när det gäller tidiga insatser eftersom man möter alla skolelever. När det gäller folkhälsan kan jag inte gå förbi alkoholens skadeverkningar. Då tänker jag framför allt på barnen och deras uppväxtvillkor. Enligt växer vart femte barn upp med föräldrar som dricker för mycket. Det handlar om 400 000 barn i vårt land. Det är vart femte barn i , alltså uppskattningsvis lyssna! tre barn i varje klass. Vi har i ca 300 000 alkoholmissbrukare. Runt varje missbrukare räknar vi med att det finns fem anhöriga som drabbas på olika sätt. Så många som 1,5 miljoner människor i far alltså illa på grund av alkoholen. En tredjedel av alla trafikdödade är alkoholpåverkade, och hälften av alla drunknade. 99 av 100 grova ungdomsbrott är alkoholrelaterade. Åtta av tio våldsbrott i samhället utgörs av så kallat alkovåld. I var fjärde sjukhussäng ligger en patient med alkoholrelaterade sjukdomar. En femtedel av alla som söker akutvård är alkoholpåverkade och så vidare. Sedan har vi överdödligheten och de sociala konsekvenserna med ödelagda äktenskap och vänskapsband och förstörda uppväxtförhållanden för barn. är det positivt att Systembolaget i har tagit in folkhälsan som en viktig del i sin policy. Vi kristdemokrater värnar om Systembolagets monopol bland annat för att det är en viktig informationskälla till svenska folket om alkoholens skadeverkningar. : Anhöriga är lika drabbade som de som dricker. Så här berättar en ung person på en offentlig sajt på internet: Jag är en tonårstjej som har en pappa som är alkoholist och det har han varit hela mitt liv och länge före det. Han är även maniskdeppressiv, har ångest och sociala problem. Detta blandat med hans alkoholmissbruk gör att han inte har det så lätt med sig själv vilket drabbar hela familjen. Jag tycker verkligen jätte synd om min pappa, vet att han har det riktigt svårt och jag älskar honom även om det väldigt ofta känns som jag hatar honom. Pappas problem har även gett mig problem. Jag har bl.a. åmgest och mycket dåligt själförtroende, tänker på att min familj skall må bra. vilket gör att jag har jätte svårt att ha kul själv. Jag vet att jag har jätte kul tillsammans med mina kompisar, men ändå är det något i mig som ofta säger att jag borde stanna hemma och umgås med min familj och se till att det har det bra. och att ta hem kompisar till mig finns inte ens i min värld, eftersom jag inte vill att de skall se min pappa full! () är det någon som känner igen sig? svara gärna, jag känner mig ensamast i världen! Så upplever en av 400 000 barn det i vårt land 2012. Det är långt ifrån läkaren definition på hälsa som han myntade e. : Hälsa är ett tillstånd i vilket vi varken lider ont eller är förhindrade från det dagliga livets funktioner. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande SoU12. 166 (SD): Jag vill bara göra ett förtydligande i förhållande till mitt senaste anförande. Jag yrkade bifall till motion 648. Jag menar naturligtvis reservation 9. Jag ville bara korrigera detta. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 19 § Svar på interpellation 2011/12:222 om Nationellt Anhöriga 167 Statsrådet (KD): har frågat mig om jag har för avsikt att göra Nationellt Anhöriga, NkA, till permanent verksamhet, vilka förutsättningar jag ser att län har för att få behålla NkA som permanent verksamhet i och hur min tidsplan ser i ut i detta ärende. Inom äldreområdet finns två nationella , Svenskt Demenscentrum och Nationellt Anhöriga, NkA. Regeringen avsätter till de båda kompetenscentrumen. Deras uppdrag är bland annat att samla in, strukturera och sprida kunskap om vård och omsorg om äldre personer. Det innebär till exempel att kartlägga erfarenheter från hela landet, att ta del av och sammanställa utvärderingar och forskningsresultat samt att sprida goda exempel. Kompetenscentrumen ska också verka för att påskynda kunskapsutveckling mot en mer tillämpad och praktisk inriktning och fungera som en länk mellan forskning, praktik och beslutsfattare. Målgruppen för insatserna är såväl arbetsledare och andra anställda som beslutsfattare, äldre personer och anhöriga. gav regeringen i uppdrag att svara för en utvärdering av kompetenscentrumens etablering och verksamhet. Den utvärdering som lämnade till regeringen visar bland annat att NkA har lyckats väl när det gäller att sprida och synliggöra sin verksamhet. Närmare 800 anhöriga, politiker, tjänstemän och anhörigsamordnare har deltagit i 66 lärande nätverk runt om i landet. Några exempel på specifika framgångsfaktorer är att organiseringen av NkA är spridd över landet. Det gör det möjligt att fånga upp kompetens och att sprida resultat. Man har ett evidensbaserat arbets- och förhållningssätt i produktionen av kunskap, och de anhöriga uppfattas och ges en roll som aktiva i denna produktion. Utvärderingen lyfter även fram specifika frågor som NkA bör utveckla, som exempelvis att arbeta mer gentemot landstingen, lyfta frågan till central politisk nivå för att öka medvetenheten och bidra till ett anhörigvänligt arbetsliv och en anhörigvänlig vård och omsorg som helhet samt att vidga arbetet mot andra anhöriggrupper än äldre. Jag vill i detta sammanhang understryka att jag är glad för resultatet av utvärderingen. Den visar på att de båda kompetenscentrumen i stort har lyckats med uppdraget. Det har varit nödvändigt att ta del av den utvärdering som finns, och den fortsatta finansieringen kommer att behandlas i sedvanlig ordning. NkA består av många samarbetspartner, och den geografiska placeringen är en fråga som ankommer på samarbetsparterna att lösa. 168 (S): Tack, , för svaret! Anledningen till att jag engagerar mig särskilt i frågan är kanske inte huvudsakligen mitt uppdrag som vice ordförande i socialutskottet utan snarare att jag är riksdagsledamot från län, vilket också kommer att prägla våra diskussioner, hoppas jag. Den interpellation jag har ställt handlar ju ganska mycket om själva lokaliseringsfrågan. Låt mig först säga någonting om som ger ett utmärkt betyg till Nationellt Anhöriga. I den färska utvärderingen ger man högsta betyg till det arbete som har bedrivits under . Och man föreslår att verksamheten ska bli permanent. Utvärderingen har genomförts av tillsammans med Apels FoU-enhet. De pekar på att aktiviteten har varit hög, att man på nått ut med sin information till ett stort antal organisationer, myndigheter och enskilda personer. Den framtagna kunskapen har också varit av god kvalitet, vilket har bidragit till att ge verksamheten hög legitimitet. Slutsatsen är att Nationellt Anhöriga har utvecklats i linje med det regeringsuppdrag man fick och att det därför finns goda skäl att permanenta verksamheten. Det är också den rekommendation som skickas till . Jag saknar fortfarande något mer definitivt besked om huruvida den ska permanentas eller inte. Det har ändå gjorts en utvärdering. Frågan är vilka ytterligare underlag som krävs för att man faktiskt ska sätta ned foten och bestämma sig för att det är en viktig verksamhet som borde permanentas. Sakfrågan i sig är, som sagt, väldigt angelägen. Och de verkar lyckas med sitt arbete. I utvärdering skrivs det också om betydelsen av att man vidgar arbetet till andra anhöriggrupper än äldre, såsom anhöriga till barn och ungdomar med funktionsnedsättning, barn som är anhöriga, anhöriga till personer med psykisk ohälsa med flera. Man ska vara en resurs även när det gäller detta. En sådan utvidgning av centrumets ansvarsområden utökar också själva centrumets arbetsuppgifter. Det skulle generera fler arbetsuppgifter, som jag ser det. Anledningen till att jag ställer frågan är att län är ett av de län som har den allra lägsta andelen statliga arbetstillfällen. Det är inte irrelevant på något sätt. Det saknas huvudkontor för någon statlig myndighet i län. Att det finns arbetstillfällen som handlar om akademiska jobb är viktigt även för län. har vi ett universitet på plats. Men arbetstillfällen är naturligtvis viktiga för att man ska stanna kvar efter sina universitetsstudier. Det förs en diskussion till och från om huruvida man kan flytta myndigheter eller om man ska lokalisera någon ny myndighet. Det är mycket enklare att lokalisera någonting som inte redan finns, någonting som ska lokaliseras, än att flytta någonting. Det vet vi allihop. Då tycker jag att det här är ett gyllene tillfälle att faktiskt passa på. Det är en verksamhet i län. ska man samordna med andra delar, men det är ju inte ovanligt att man ser ett centrum som en möjlighet att samla en kritisk massa och också åstadkomma en god utveckling. Ska man permanenta verksamheten och förhoppningsvis också utöka den skulle det vara en fantastisk möjlighet för län att få härbärgera en verksamhet som jag tror är viktig också för framtiden. Jag hade en interpellationsdebatt med eller 2007 och diskuterade då möjligheten till statliga jobb. Det var en ganska lång interpellationsdebatt som jag inte har tid att upprepa här, men den avslutades i alla fall med att dåvarande statsrådet sade: Vi ska tänka på att de delar av landet som har låg andel av statlig verksamhet ska stå högt upp på listan när det nästa gång är aktuellt att flytta ut statliga jobb till olika delar av landet. Där tror jag att län har goda förutsättningar att komma upp. Då känner jag att tillfället missas varje gång. Inte ens när vi sitter med en verksamhet med goda resultat som borde permanentas enligt utvärderingar kan regeringen säga: Ja, det gör vi, och har goda chanser. 169 Statsrådet (KD): Jag är glad över att uppskattar den här verksamheten, som jag har varit angelägen om att starta. Anhörigas insatser är nämligen betydelsefulla och förtjänar att uppmärksammas. Och kunskapen om vad det innebär att vara anhörigvårdare behöver spridas över landet. Det var anledningen till att vi gav ett uppdrag med en utlysning. Alla fick komma in och ansöka om att etablera det här centrumet. Det var då en första omgång som vi naturligtvis ville utvärdera. Det betyder att utvärderingen har varit central för hur vi ska gå vidare. Men vi såg ett behov av att både samla kunskapen och sprida den. Det är anledningen till etableringen. Jag blev oerhört glad låt mig säga det när jag läste utvärdering. Det är sällan man läser så positiva utvärderingar som den av för anhöriga och den av Svenskt Demenscentrum. Bägge får ett väldigt gott betyg för att de snabbt har kommit upp på banan och etablerat en verksamhet som verkligen bygger nätverk för kunskapsspridning och också fungerar väldigt väl när det gäller att samla in den relevanta kunskapen. Det är självklart en bra grund för hur arbetet ska gå vidare. som själv har varit statsråd vet naturligtvis hur formerna ser ut och att det är i samband med budgetprocesser som man beslutar om en fortsättning. Det var viktigt att göra utvärderingen, att få den på bordet och veta att det här är en verksamhet som har varit lyckad. Jag kan väl ändå säga att det gavs en fingervisning när vi fattade ett beslut . Vi gjorde faktiskt precis det som efterfrågade, nämligen utvidgade uppdraget. Det är ett samarbete med och Linnéuniversitetet. Man ska ha ett samarbete när det gäller ett nationellt utvecklingsarbete för stöd till barn i familjer med exempelvis missbruk, alltså barn som anhöriga. Det här är ett utvecklingsarbete som ska pågå . Det ska också finnas en bas för kunskapsproduktion och kunskapsspridning. Linnéuniversitetet genomför det här uppdraget i samarbete med NkA. Det betyder att NkA faktiskt har fått ett utvidgat uppdrag att arbeta med mer än bara anhöriga till äldre, som ju det första uppdraget gällde. Låt mig också säga att jag har stor förståelse för viljan att se till att det finns etableringar i län. Jag har själv mitt barndomshem i län. Jag har en sommarstuga där nere. Det är ett fantastiskt län. Jag är den första att hålla med om det. Men vi måste ta saker och ting i rätt ordning. När det gäller den här typen av nätverk har etableringen egentligen skett i hela landet, men basen finns i län. Det viktiga med de här kunskapsspridande organisationerna är att de verkligen fungerar organiskt och att det finns tillgång till dem i hela landet. Det har man lyckats med. Men basen ligger i . Det är naturligtvis en fråga för partnerskapet, i händelse av en förlängning, var man vill förlägga verksamheten. Utvärderingen är som sagt fantastiskt bra. Det ger naturligtvis stora förhoppningar att det här ska kunna vara en verksamhet som fungerar väl också , förutsatt att vi hittar budgetresurser för den. 170 (S): Jag känner väl till att var en statlig verksamhet lokaliseras kan antingen avgöras av olika myndigheter, som ofta ser skäl till att vara så nära alla andra myndigheter som möjligt det är ju inte aktuellt i det här fallet, eftersom den inte är lokaliserad i men jag är ganska övertygad om att även statsrådets engagemang i frågan när det gäller lokalisering spelar roll. Det skulle förvåna mig mycket annars. Om man utökar verksamheten och om man permanentar verksamheten skapar det trygghet i organisationen. Jag tycker faktiskt att det också är en gest mot ett län som har en väldigt låg andel statliga jobb. Jag tycker att det inte ska förringas. Om man kommer från eller bor i andra delar av med både många statliga myndigheter och många statliga jobb kanske den här frågan låter lite märklig och kanske lite futtig, om jag ska uttrycka mig så, men för ett län som har lite drygt 2,5 procents statliga jobb, en bra bit under snittet, spelar det roll. Det spelar roll om statsrådet har ambitionen att permanenta verksamheten eller inte. Statsrådet säger att det är en fråga om budgetmedel.