prot · GZ09119 · 2012-05-29 00:00:00 — Ett annat exempel: Om man sätter in i en fond som har en fondavgift på 1 ½ procent och som avkastar är borta . Banken kan vara duktig och skriva ut att fondavgiften är 1 ½ procent, men om kunden inte förstår hur mycket detta gröper ur kapitalet måste man komplettera den informationen med pedagogiska verktyg för kunden. Här kan vi komma mycket längre. Både jag själv och regeringen arbetar hårt med de här frågorna. Dessutom är opinionsbildningen viktig. Jag är övertygad om att räntekartan i är alldeles utmärkt, liksom den här debatten. Sådana saker kommer till stånd om man är ute och diskuterar frågan löpande. Därför är det bra att finansministern, undertecknad och andra här i kammaren ofta är ute och diskuterar denna fråga, för det underlättar också för konsumenten. 51 (V): Visst är det bra att har dialog med bankerna och att man kvartalsvis ska lägga fram en rapport där man ska redovisa bankernas upplåningskostnader. Förhoppningsvis kommer man fram till att de ska redovisas på samma sätt. Visst blir rapporten ett debattämne, vilket kan trycka på utvecklingen, men det kan vara ett stort steg för den enskilda kunden. Finansmarknadsministern talade om hur svårt det kan vara att ta till sig finansiella frågor. Han menade att öppenheten inte är mycket värd om man inte är pedagogisk. Då säger du också emot dig själv när du säger att det kanske inte är så bra att utgå från reporäntan. Det är ju ganska enkelt att förstå att detta är reporäntan som sätter. Det här är sedan den upplåningskostnad som banken faktiskt har. Sedan är allt det andra annat det vill säga vinst och så vidare som man tydligt måste redovisa. Jag tycker att detta är en viktig poäng. Det ger mer makt till den enskilde i en svår och utsatt situation. Därför tycker jag att detta förslag är väsentligt i hela debatten. Jag tror att det skulle kunna påverka väldigt mycket i de förhållanden man som bolånekund och bank har, och det skulle pressa ned den enskilda bolånetagarens kostnader. Låt mig ta upp detta med den framförhandlade räntan igen. När man tar ett banklån lyckas man åtminstone ibland förhandla till sig en liten rabatt. Den rabatten brukar man få behålla i två . När har gått får man ingen information om att rabatten har gått ut. Då ligger man helt plötsligt på en högre ränta utan att ha fått information om det. Helt plötsligt har då hela ens bolånekostnad förändrats. Jag tycker att banken ska vara skyldig att också meddela bolånekunderna att rabatten kommer att försvinna. Det ger kunden ytterligare en möjlighet att återigen ta upp en dialog med banken innan man sitter där eller när man själv upptäcker det för att man har automatiska betalningar på sina bolån. Det finns liksom flera delar i detta. Jag tackar för svaret, och debatten lär väl fortsätta. Det är bra att vi är överens på en del punkter. I övrigt lär debatten fortsätta. kanske jag får gehör för mitt förslag om reporänta också. 52 Statsrådet (M): Jag ska svara på en tidigare fråga från som jag inte hann med förra gången. Det var om bankerna ska redovisa givna lån till kunderna. Det här tycker jag är en knepig fråga. Vi kan anta att en kund kommer in till banken, och så har räntan sänkts kraftigt. Säg att den har sänkts med en halv procentenhet! Då visar banken vilka lån man hade . Då tycker kunden kanske att det verkar jättebra, men då kanske kunden går miste om en halv procent i och med att räntan har gått ned. Det är alltså inte så enkelt, tror jag, att man kan redovisa gamla lån, utan man måste nog i så fall bygga in det i något paket, så att man kopplar det till ränteutvecklingen. Den här enkla lösningen tror jag inte riktigt på. fråga om stabilitet tycker jag förstås är viktig. Jag tror att det vi talar om är att vi ska försöka få en bankmarknad som fungerar som en marknad. har rätt i sina siffror om hur lönsamma bankerna har varit i miljarder. Men låt oss omsätta detta i avkastning på eget kapital. Det låter ohyggligt mycket med miljarders miljarder. Men SE-banken hade till exempel 2009 en avkastning på , och det är ändå bara . var avkastningen i banksektorn på eget kapital. Det är hyfsat höga avkastningar men inte astronomiska avkastningar. Däremot visar att just bolånen är det väldigt hög vinst på. Lösningen på det här är förstås att försöka få in fler banker. Vi har fler banker. Öppnar man en morgontidning ser man att det säkert är 15 banker som ger bolån. I och med kapitaltäckningen får de fyra stora bankerna extra pålagor, vilket gör konkurrenssituationen för mindre banker mycket bättre. Det hoppas jag kan stärka konsumenternas ställning. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2011/12:357 med nya 53 Statsrådet (KD): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att syftet med den nya uppnås. Inledningsvis vill jag påminna om att den nya lagen är resultatet av ett stort antal utredningar ända . Samtliga utredningar har i princip konstaterat att de problem som finns på plan- och byggområdet inte egentligen har sin grund i lagens bestämmelser utan i tillämpningen av bestämmelserna men också i andra förhållanden som inte omfattas av regleringen i , såsom finanskriser etcetera. Samtliga utredningar har dock lämnat förslag på hur bestämmelserna i skulle kunna förtydligas och förenklas i syfte att underlätta tillämpningen. Regeringen har gått vidare med utredningarnas förslag i två steg. Det första steget togs , och det andra steget togs då regeringen föreslog en helt ny plan- och bygglag. Anledningen till att regeringen föreslog en helt ny lag i stället för ändringar i den befintliga lagen var i första hand det stora antal ändringar i lagen som då fanns på regeringens bord, ca 250 stycken. I hela lagstiftningsprocessen fanns det ett stort engagemang från alla berörda, och som så ofta i denna typ av processer har det funnits många olika åsikter om hur bestämmelserna bör utformas. Utöver syftet att underlätta tillämpningen av bestämmelserna i lagen var regeringens huvudsyfte med den nya lagen att förenkla plan- och byggprocesserna som kontrollen av byggandet behövde skärpas för att förbättra kvaliteten i byggandet. har det gått lagens ikraftträdande, och vi kan konstatera att det i många delar ännu är för tidigt att utvärdera om syftena med den nya lagen har uppnåtts. Exempelvis har det ännu knappt hunnit beslutas någon översikts- eller detaljplan med stöd av den nya lagen. Det är också för tidigt att göra en utvärdering av om kvaliteten i byggandet har ökat som en följd av den skärpta kontrollen av byggandet. besöker jag dock ett antal stadsbyggnadskontor för att ta del av deras synpunkter på den nya lagen. De ger både ris och ros. I enlighet med de nya uppföljningsbestämmelserna har också inkommit med synpunkter på tillämpningen av lagen och lämnat förslag på förbättringar. Med anledning av dessa synpunkter kan jag avslöja att vi just nu bereder ett förslag med förändringar i byggsanktionssystemet i den nya plan- och byggförordningen och att dessa förändringar kommer att remitteras. Det kan konstateras att regeringen har ett tydligt fokus på plan- och byggfrågorna. Skälet för detta är enkelt. Smidiga plan- och byggprocesser är av central betydelse för ett ökat bostadsbyggande. Av detta skäl har regeringen också tillsatt två utredningar med anknytning till , den ena i syfte att få en tydligare, effektivare och mer transparent plangenomförandelagstiftning, det vill säga bestämmelserna som reglerar vägen från beslutad detaljplan till färdigt bygge. Den andra utredningen ska kartlägga och analysera effekterna av så kallade kommunala särkrav som många kommuner ställer vid byggandet. Dessa två områden har inte tidigare utretts. Det pågår också en rad myndighetsuppdrag inom plan- och bygglagsområdet. Slutligen vill jag poängtera att det är min uppfattning att lagstiftningen på plan- och byggområdet ska ge stöd för effektiva och rättssäkra plan- och byggprocesser. Om detta innebär att ytterligare förändringar behöver göras i regelverket kommer jag att initiera detta. 54 (S): Tack, ministern, för svaret! Jag delar naturligtvis ministerns uppfattning att det är för tidigt att komma med någon fullödig utvärdering , framför allt när det gäller översiktsplanerna och detaljplanerna. Men att jag valde att ställa frågor till ministern har faktiskt att göra med att det finns många andra svagheter i den nya . Det har fått och får stora konsekvenser för en del, både företagare och privatpersoner. Därför tycker jag att det är viktigt. Även om vi inte kan säga att vi stämmer i bäcken vill jag i alla fall ta upp en del frågor , . Det är gott att regeringen nu ser över de mest kritiska delarna, framför allt när det gäller sanktionsavgifterna, som faktiskt blev en katastrof och har fått förödande konsekvenser. Det är olyckligt att man på grund av tidspress inte hann vara så noggrann. En sakkunnig sade senast att man inte hann göra jobbet så noggrant som man borde ha gjort. Man tyckte också att man inte fick feedback från remissinstanserna, och därför fanns det saker som slank igenom. Men det är klart att en regering inför en ny lagstiftning måste vara noggrann det som har hänt med reglerna om sanktionsavgifter får bara inte hända. Men är det gjort. ser ni över det här, och det är bra. Syftet med den här lagen var att förenkla och att underlätta för alla inblandade parter. Då har jag några funderingar. Bostadsministern sade att man kommer att sätta två nya utredningar i sjön. Då börjar jag med några frågor som kan tyckas små. I den nya lagen sade man att handläggningen av bygglovsärenden ska vara klar . Innan den nya kom var det ganska många kommuner som klarade bygglovsärenden än . är det många kommuner som säger att de ligger över de här tio. Det har alltså blivit tvärtom. Tjänstemännen på kommunerna säger att de här ärendena tar mellan mer tid i anspråk . Och det är väldigt allvarligt, om jag går tillbaka till syftet, att det ska vara enkelt och underlätta. Man måste anställa fler handläggare på kommunerna för att klara uppdraget. Många kommuner säger att de har för dålig kunskap om nya lagen. Framför allt finns det tydligen utrymme för tolkningar som gör att tillämpningen av lagen blir både olika och osäker. har , bland annat, om jag har förstått det rätt, utbildningar som man ger, men det känns som att det är lite sent. I lagen pratar man också om kontrollansvariga. finns det ungefär 1 100 kontrollansvariga som är certifierade, och det behövs 8 000. Det är klart att sådana här saker riskerar att försena och till och med kanske stoppa byggnationer. Ekonomiska förluster och stor tidsspillan är i alla fall någonting som det säkert blir av detta. 55 Statsrådet (KD): Vi har, som sagt, en omfattande ny lagstiftning som det tog sju att ta fram. Det var 250 ändringsförslag på regeringens bord. Vi har fått en i många stycken tydligare lagstiftning och ett modernare språkbruk. Vi har fått en plan- och byggprocess som har många fördelar. Det finns två problem. Det ena är en inkörningsperiod som det alltid finns med ny lagstiftning när det gäller att tolka de nya möjligheterna, de nya bestämmelserna, och att utveckla en praxis. Det gäller att lära sig att hantera lagen. Den utbildningsaktivitet som vi genomfört har varit mycket ambitiös och pågått just för att man ska komma i gång med den nya lagen på bästa möjliga sätt. Som alla vet gäller det att sedan i praktiken också börja jobba med och praktisera bestämmelserna. När det gäller den delen tror jag att vi ganska snabbt kommer över svårigheterna. Det andra är att man identifierat de direkta problem som har funnits. Ett sådant har varit sanktionsbestämmelserna. Därför gör vi snabbt en översyn av dem och kommer att skicka ett nytt förslag på remiss. Problemet har delvis varit att man tillämpat de bestämmelser som togs fram på ett sätt som inte var avsett. Vi kanske inte fullt ut förutsåg alla delar, och vi fick inte heller de reaktioner som vi räknade med att få under remissomgången av materialet, vilket kunde ha förhindrat sådant som inte blev bra. Det visar på vikten av ett välfungerande remissystem och att de olika aktörerna tar sitt ansvar och är med och hjälper till i remissarbetet. Jag hoppas att vi får bättre respons på vårt remissarbete när vi kommer med de nya förslagen. Socialdemokraternas linje har varit åtminstone om man får tolka artiklar under valrörelsen att tillsätta en ny parlamentarisk utredning och se över hela lagstiftningen. Det tror jag inte är lösningen, för det skulle försena dessa frågor framåt. Det handlar om, precis som regeringen nu gör, att försöka rätta till det som vi upptäcker inte fungerar bra genom att gå in med kompletterande utredningar på de områden som Plan- och bygglagskommittén inte fullt ut genomförde. Låt mig som exempel ta kap. 6 i , som man inte hann jobba igenom. Där har vi en särskild utredning som tittar på plangenomförandeprocessen. Man går in och tittar bland annat på tekniska särkrav på kommunnivå, och man jobbar även på andra sätt med att få plansystemet att fungera bättre. Jag vill påstå att planfrågorna i varit försummade under kanske en tjugoårsperiod. försöker vi reparera det med den nya som grund, men också med de ytterligare aktiviteter vi genomför. Det gäller även sådant som vi senare upptäcker inte fungerar bra. Regeringen jobbar resolut för att få planprocessen att fungera bättre. Steg för steg går vi mot en bättre fungerande planprocess, men det tar tid att utreda, genomföra och sedan börja tillämpa de olika delarna. När vi ser tillbaka på detta kommer vi att kunna konstatera att det hände mycket på planområdet, att det hände många goda saker som betytt mycket för den långsiktiga bostadsutvecklingen i . 56 (S): Låt mig säga att alla partier välkomnade en ny lagstiftning. Från Socialdemokraterna hade vi synpunkter på att det gick för fort och att det fanns saker som var alltför slarvigt gjorda. kom ytterligare en ändring, innan lagen slogs fast. Visst behöver vi en ny lagstiftning, men när det gäller så pass komplexa frågor borde man kanske ha tagit lite mer tid på sig för att få det att fungera ordentligt. Jag talade med en tjänsteman på ett byggnadskontor. Eftersom jag sitter i civilutskottet frågade han mig: Varför lade ni in den nya informationsregeln vid bygglovsförfarandet? Jag förstod inte vad han menade, och han förklarade: När någon har fått beviljat ett bygglov, var det än ligger, ska alla fastighetsägare som har gräns till den fastigheten informeras. Det som har hänt, fortsatte han, är att jag sitter timvis i telefon för att förklara för människor som ringer om den informationen. Antingen tycker de inte att personen i fråga ska få bygga, eller så har de andra synpunkter. Och han fortsatte: Det enda jag kan göra är att sitta och säga att de inte har någonting att säga till om, att vi bara informerar om bygget. I nio fall av tio blir folk ilskna och vill veta varför man informerar om de ändå inte har någonting att säga till om. Det är en sådan liten regel där man kan fundera över varför den finns. Det är bra med information, men är det nödvändigt i alla lägen? Det kanske är en petitess, men det tar arbetstid från tjänstemännen på kommunerna. Det finns mycket att säga om den nya . Länsstyrelsernas roll kan man också ha funderingar på. Länsstyrelserna är både rådgivande och kontrollerande, och i vissa fall även beslutande. Framför allt klagar man från storstäder, turistområden och glesbygd på vissa delar av PBL och menar att där finns utrymme för tolkningar. Det gör att tillämpningen blir olika, att länsstyrelserna i olika delar av landet har olika tillämpning, och det skapar irritation och frustration. Främst kanske det handlar om frågor som rör strandskydd och sådant, att det inte finns ett regelverk som är enkelt att följa. När det gällde strandskyddet sade regeringen att hanteringen av det skulle ändras och underlättas, men det har bara blivit ännu svårare. Jag är den första att skriva under på att vi ska ha hårda restriktioner när det gäller strandskyddet, men i min hemkommun har vi 1 500 sjöar och fem älvar som rinner ut i havet. Vi har mycket plats, vilket borde ge stora möjligheter att utveckla kommunen, liksom samhällena och byarna runt omkring, men det är tvärstopp. 57 Statsrådet (KD): frågar mig om strandskyddet. Låt mig föreslå att hon ställer en interpellation till miljöministern, som har ansvar för strandskyddslagstiftningen. Jag kan dock berätta att vi just nu jobbar med att öka informationen via länsstyrelserna och beträffande hur de nya strandskyddsbestämmelserna ska hanteras. Vi tittar också på hur lagstiftningen kan utvecklas. Här finns mer att göra, det håller jag med om. Det gäller att skapa klarhet i hur den nya lagen ska kunna användas på bästa möjliga sätt. Det yttersta ansvaret för strandskyddslagstiftningen ligger dock på miljöministern. Länsstyrelsernas roll är viktig både för att väga ihop olika intressen och för att se till att vi får en rättssäker och bra prövning av detaljplaner och bygglov. Vi vet att handläggningstiderna är olika. De är alldeles för långa på många håll. Vi för en ständig dialog med länsstyrelserna. Vi har ställt frågor till dem kollektivt: Vad gör ni för att förkorta tiderna? Vilka är problemen ni brottas med? Vi tar också upp handläggningstiderna i de enskilda myndighetsdialogerna och tittar på hur vi ytterligare kan förbättra länsstyrelsernas möjligheter att korta dem. Länsstyrelserna har dessutom all anledning att lära av varandra, för det finns de som ligger långt framme och de som ligger sämre till. Det är alltså en fråga vi har fokus på. När det gäller den informationsregel som tog upp vill jag informera om att det tidigare var problem med att bygglov kunde överklagas, till och med långt efter det att bygget startat. Det fanns ingen tydlighet i lagstiftningen om när ett bygglov vann laga kraft. Det införde vi. För att man ska veta när ett bygglov vinner laga kraft måste man tala om det för de människor som är berörda av bygglovet, det vill säga grannarna. Därför har informationsskyldigheten införts. Av rättssäkerhetsskäl måste man informera, exempelvis per brev, dem som är grannar om att nu har bygglovet trätt i kraft. De som är berörda har även tidigare, när bygglovet skulle prövas, fått information och en förfrågan. De har därför redan i ett tidigare stadium haft möjlighet att framföra sina synpunkter. får de information om att bygglovet trätt i kraft. Då är det juridiskt bindande och kan inte längre överklagas, vilket är oerhört viktigt för att få rättssäkerhet och slippa det som vi hade tidigare. hade man i många fall till och med hunnit påbörja bygget för att sedan dras in i rättsprocesser som var oerhört svårförutsägbara, fördröjde projekten och skapade mycket huvudbry. har vi en mycket bättre ordning. Sedan kan man diskutera om vissa administrativa processer kan bli bättre. Här kanske även kommunerna ibland kan vara lite mer uppfinningsrika. Tyvärr styrs det av vissa formella juridiska krav. Jag vill påstå att sammantaget har vi ett arbete på gång som gör att vi kommer att få mycket smidigare plan- och byggprocesser även om vi inte bygger i detta avseende. 58 (S): Jag måste ställa en fråga innan vi avslutar debatten. Ligger de problem som jag anser finns och har tagit upp här i den första av de utredningar som ministern anger i sitt svar till mig? Kommer ni att ta upp de frågorna, eller är det något annat? Ni ska göra en särskild kartläggning om de kommunala särreglerna och hur de slår. Om jag fick bestämma tycker jag att det finns viktigare saker att göra. Jag kan inte tänka mig att de kommunala särregler som byggbranschen och bostadsministern ofta talar om är av den digniteten att de skulle ha en betydelse för byggandet i . När man talar om kommunala särregler kan det handla om hur ledningar för vatten och avlopp ska gå. Det handlar oftast framför allt om vilken uppvärmning man ska ha i husen. Hur det skulle kunna påverka byggherrarnas vilja att bygga i en kommun har jag jättesvårt att förstå. Jag kan inte se annat än att det är ett väldigt litet problem på väldigt få ställen. Det finns saker som är mycket viktigare att göra. 59 Statsrådet (KD): Flera av de frågor som har tagit upp finns i olika arbeten vi bedriver i . En del av frågorna, som exempelvis detta med informationsskyldigheten efter att ett bygglov trätt i laga kraft, är ett följd av att man måste hitta ett rättssäkert sätt att informera om: har det trätt i kraft. Om man av juridiska skäl kan garantera att det kan ske exempelvis via elektroniska medier kan man underlätta processen. Men då är vi inne på att få de juridiska experterna att godkänna att en hemsidesinformation är lika rättssäker som ett brev. Där är vi inte . Visst kan vi jobba med att förenkla processerna. Men det finns skäl till varför man måste använda den mer formella meddelandevägen. Jag vill också kommentera detta med de tekniska särkraven. Det som menas är när kommuner exempelvis sätter upp högre ambitioner om tillgänglighet, energi och säkerhet på olika sätt utöver vad byggnormer innebär. Det innebär att byggbolag som har byggt ett hus i en kommun inte kan bygga det i nästa kommun. Det gör det svårt att upprepa sig och ta med sig erfarenheter, byggprocesser och lösningar som man har lärt sig på ett ställe till nästa ställe. Därmed utvecklar man inte den industriella produktionsförmågan, och det driver kostnader. När man bygger allt industriellt är det upprepningen och lärdomen från det tidigare som man tar med sig till det nya som pressar kostnader och tvingar fram nya lösningar och effektivare processer. Det är vad som förhindras. Hur omfattande detta är, vilket problem det i praktiken innebär och vad vi gör åt det är vad utredaren tittar på. Men att problemet finns där är sant. Många av de frågor som vi har diskuterat här kommer säkert att få sin klarhet . Men det handlar också om att inse att man inte kan göra alla processer enkla om man också ska ha rättssäkra processer. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 17 § Svar på interpellation 2011/12:336 om fortsatt subventionering av kärnkraften 60 Statsrådet (C): har frågat mig om jag avser att pröva giltigheten i beslutet att tillåta ny kärnkraft när villkoret för dess existens, borttagande av kärnkraftssubventioner, enligt inte uppfylls. Regeringen står fast vid energiöverenskommelsen som slöts 2009 och som därefter bekräftats av riksdag. Den lägger grunden för en långsiktig och hållbar energipolitik. I skrivelsen till konstaterar regeringen att lagstiftning som förbjuder att fatta beslut om subventionering av kärnkraften är principiellt tveksam, kan ifrågasättas på konstitutionell grund och därför inte bör införas. Innebörden av regeringens politik är bland annat att om någon vill investera i ny kärnkraft är detta ett beslut för marknadens aktörer att själva fatta och finansiera utifrån de krav och ramar regeringen har satt. Det är inte vår avsikt att införa några direkta eller indirekta subventioner till ny kärnkraft i . har också beslutat att kärnkraftsföretagen ska åläggas ett obegränsat skadeståndsansvar. Det innebär att bolagets samlade tillgångar kan tas i anspråk om det skulle behövas för att kunna betala ut skadeståndsersättning i samband med en radiologisk olycka. ställer dessutom mer långtgående krav på kärnkraftsföretagen än vad det gemensamma europeiska energiregelverket, , kräver. I den skrivelse som regeringen lämnat till redovisas en genomgång av för kärnkraftsindustrin relevanta regelverk. Detta görs i syfte att säkerställa att kärnkraften inte mottar vare sig direkta eller indirekta statliga subventioner. Genomgången visar att aktuella regler ligger i linje med energiöverenskommelsens principer och riksdagsbeslutet om förutsättningarna för nya kärnkraftsreaktorer, ett riksdagsbeslut som bland annat innebär att eventuella nya reaktorer ska stå på egna ben och att statligt stöd för kärnkraft, i form av direkta och indirekta subventioner, inte kommer att kunna påräknas.