prot · H00937 · 2012-12-05 00:00:00 — Får jag, herr talman, eftersom vi har en lång och bra debatt, överskrida min talartid genom att tala lite grann om några ämnen som har varit uppe i debatten? Regeringen fortsätter sina ansträngningar med klimatsatsningen. Att integrera klimatperspektivet i både det bilaterala och det multilaterala utvecklingssamarbetet är viktigt. Vi har beslutat oss för att förlänga den snabbstartssatsning som inleddes tidigare till att gälla även 2013. avsätts för att via multilaterala kanaler göra mer för att möta klimatanpassningen i de fattigaste länderna. Men vi tycker också att det är viktigt att stödja insatser som konkret leder till begränsade utsläpp av växthusgaser. Min kollega har gjort mycket på det området för att just se hur de kortlivade växthusgaserna är något som snabbt kan leda till förändring inte minst i utvecklingsländerna. Den står för av EU:s snabbstartsfinansiering. Vi har varit först med att anslå medel för detta, och vi är fortfarande störst. Vi har inte vikt ned oss i detta. Får jag också säga något om , eftersom det verkar vara en av de få punkter där vi kan se tydliga skiljelinjer i dagens debatt. En utgångspunkt för biståndspolitiken är just att identifiera utvecklingens drivkrafter i syfte att bekämpa fattigdom och få till stånd en hållbar utveckling. Vi tror att om människor får makt att påverka sina egna liv och sina livssituationer, då behövs det jobb. Ingenting kan vara så viktigt för en människa för att själv kunna ta sig ur fattigdom som att man har ett arbete. Problemet i många utvecklingsländer, inte minst när befolkningarna, med de unga människorna, växer explosionsartat och fler och fler vill ha jobb, är att vi måste svara upp mot detta i det svenska biståndet: att vi kan tro på företagande, att vi kan tro på marknader som verkar för de fattiga och att vi kan göra insatser för att få i gång tillväxt och i förlängningen utveckling. Därför är det i sammanhanget kapitaltillskott på som vi ger till inte så mycket. Det är ett effektivt verktyg att jobba med fattigdomsminskning genom hållbart företagande. Vi kan medverka till investeringar som annars inte skulle ha blivit av och bidra till bärkraftiga små och medelstora företag, som vid sidan av att skapa sysselsättning också ser till att bredda skattebaser och göra kompetensbyggande och utveckling av lokala marknader. Utväxlingen på varje biståndskrona är hög. kapital kan ju återanvändas för nya investeringar när de andra är avslutade. För de 2,5 miljarder som har fått från svenska staten har bolaget bedrivit verksamhet med sedan starten . Det lämnar delar av oppositionen synpunkter på i ett biståndssammanhang, när man inte har så mycket kritik mot att vi gör detta på ännu större nivåer i många multilaterala utvecklingsbanker. Jag kan förstå att det har funnits kritik kring rapportering och sätt att leva upp till bolagets tydliga biståndsuppdrag. Regeringen har gått igenom och skärpt kraven på just hur ska ha en inriktning på de fattigaste länderna, vara duktigare på ansvarsfullt företagande och naturligtvis också skärpa sin förmåga att jobba med både transparens och resultatredovisningar. Jag vill avsluta med att tacka för en mycket bra debatt, med bredd och djup kunskap. Jag ser fram emot fortsatta tillfällen. Men jag vill också ta tillfället i akt att tacka mina allianskolleger för att vi nu lägger ytterligare en budget, den sjunde i ordningen, med ständigt ökade volymer och ökade ambitioner, där vi tar ansvar för detta och gärna jobbar tillsammans med för ett bra ansvarsutkrävande men också en livlig debatt som kan främja att vi fortsatt skärper argumenten men också lyssnar och lär av varandra. Jag är tacksam för att i repliker ytterligare få bemöta en del av de frågor som har ställts till mig. I detta anförande instämde och (båda M), (FP), (C) och (KD). 187 HANS (V) replik: Det är den här kammaren beslutade om proposition 100, det som blev startskottet för det moderna svenska biståndet. Jag tycker, precis som jag sade i mitt anförande, att det finns en ganska lång rad lärdomar vi kan dra av fem decennier av svenskt bistånd. Vi kan lära oss att ett effektivt bistånd behöver vara ett bistånd som är både långsiktigt och förutsägbart. Vi kan lära oss att om biståndet ska ge resultat krävs det ett nära partnerskap med dem vi vill stödja. Vi har också lärt oss att ett bistånd med tydligt jämställdhetsperspektiv blir ett mycket bättre bistånd. Man kan fundera lite över vilka lärdomar som har gjort som biståndsminister beträffande med svenskt bistånd. På nästan alla dessa punkter tycker jag tyvärr att utvecklingen går åt helt fel håll. När vi skulle behöva långsiktighet i utvecklingspolitiken ser vi alltmer av kortsiktighet. När vi skulle behöva förutsägbarhet ser vi alltmer av tvära kast i olika satsningar. När vi skulle önska se ett fördjupat partnerskap ser vi alltmer av detaljstyrning från när det gäller den borgerliga regeringens biståndspolitik. Jag tycker att detta är viktiga frågor att ställa. när vi blickar framåt och ska formulera nya utvecklingsmål som kommer att gälla och omfatta inte bara utan alla givare, då är det viktigt att vi lär av historien, av de misstag som vi har gjort och de framgångar som vi har uppnått. Här kommer att spela en central roll i högnivåpanelen men också senare, när EU ska samlas i en gemensam position. Jag undrar lite hur kommer att ta till vara fem decenniers svenska erfarenheter av biståndspolitik som vi trots allt har när biståndsministern nu går in i det arbetet. Kommer att agera och arbeta för att de nya hållbara utvecklingsmålen blir långsiktiga och förutsägbara, att man sätter de fattigas åsikter och behov i fokus och att målen kommer att genomsyras av ett tydligt och konsekvent jämställdhetsperspektiv? 188 Statsrådet (M) replik: Vi kommer att se till att vi är fortsatt väldigt trovärdiga men också drivande i den globala utvecklingsagendan. Jag vill ta tillfället i akt och fråga om har siffror eller statistik som jag som biståndsminister saknar. Jag är också glad att många här verkar ha siffror på att vi har vikt ned oss i SRHR-frågor och att vi inte har de och de siffrorna. Jag tror att det ligger lite grann i kritiken, men framför allt skulle jag vilja hjälpa er att se till att vi får fram bättre statistik. Vad vet ni egentligen? När ni säger att det nu är mer splittrat och kortsiktigt, är det vad ni själva upplever, eller vilka fakta har ni för detta? Vad är det som säger just detta? Den borgerliga regeringen har alltsedan tillträdet hållit fast vid tre tematiska prioriteringar. talade mycket bra om demokrati och mänskliga rättigheter. Både och lyfte fram frågorna om jämställdhet, som på ett mycket bra sätt också har präglat vår utrikespolitik. Det handlar ju inte bara om hur vi jobbar med dessa frågor i biståndsinsatser utan också hur vi konsekvent i alla delar driver de här frågorna och naturligtvis också att vi har blivit föregångare på klimat- och miljöfrågorna och ökat engagemanget bland utvecklingsländerna för att de också ska kunna ta sig an den frågan som de vill minska fattigdomen och de sociala orättvisorna. Allt detta tycker jag att vi har gjort på ett bra och strukturerat men också fokuserat sätt. Men ni har kanske andra detaljer som visar att detta inte stämmer? Jag skulle önska att vi hade ännu bättre statistik från Sida, så att jag kunde visa er att vi visst har jobbat på det här sättet. säger att det är mer detaljstyrning och att vi inte ska använda biståndet för att också ställa lite krav på de olika multilaterala organisationerna. Men jag ska lova er att jag aldrig tänker ställa ut några blankocheckar till stora FN-organ utan att vi vet att pengarna når fram och gör skillnad. 189 HANS (V) replik: undrar: Varifrån kommer bilden av att svenskt bistånd blir alltmer kortsiktigt och att det blir alltmer tvära kast? Det grundar jag av att ha varit ledamot i utrikesutskottet och ha rest runt i världen och träffat många av våra partner men också träffat många av dem som ska genomföra den svenska utvecklingspolitiken, på biståndskontor, på ambassader och ute i de svenska folkrörelserna, som bedriver ett viktigt biståndsarbete. Där finns denna känsla oerhört stark, och vi ser detta på område efter område. Det är ett exempel. Om vi tittar över hur stödet till olika FN-organ har sett ut under tid ser det ut som börskurser: Det går upp och ner år . Ena året ska vi dra tillbaka, och ökar vi. Det är oerhört kortsiktigt. Vi ser det också på andra områden. Ena dagen säger att budgetstödet är en dålig biståndsform som ska avvecklas. ska den få vara kvar. Hon valde som nybliven biståndsminister att göra en kraftig landfokusering. Hon gick ut och sade att vi i tolv fall skulle bedriva ett långsiktigt utvecklingssamarbete. Det var ett löfte som gavs. börjar man tveka igen. är det för nästa reform och nästa översyn bara . Framför allt utgår jag från egen retorik. När hon talar om att dela ut spisar till kvinnor i visar hon själv vilket perspektiv hon har på utvecklingsfrågorna. Det är möjligtvis perspektiv, men det är inte mitt perspektiv. Jag vill ställa en fråga till. Det handlar om arbetet med de hållbara utvecklingsmålen. Vi kommer att hamna i ett skarpt läge där EU kommer att tala med gemensam röst och ha en gemensam position. Frågan inför det arbetet är: Kommer då den borgerliga regeringen att ha lärt av sina misstag från , då man tog fram plattformen + 20? Då lät man sätta dagordningen och vek ned sig. Man svek i SRHR-frågorna. När dessa rättigheter attackerades var det andra länder som fick stå upp för dem. Har man lärt av de misstagen, eller kommer man även att kompromissa om SRHR-frågorna när EU ska samköras och prata med en röst? 190 Statsrådet (M) replik: Låt mig börja med detta med börskurser. Det är klart att vi är beroende av hur den svenska ekonomin utvecklas eftersom vi har ett enprocentsmål. Det har varit lite lättare att spara på FN:s olika program när vi fick en kraftig inbromsning av den svenska ekonomin 20072008. Men , genom att vi har ställt krav på de multilaterala kanalerna på bättre effektivitet, bättre transparens och bättre genomförande och också kunnat använda våra biståndsmedel för att påtala när vi inte är nöjda, tycker jag att detta är att ta ansvar. Vi är mycket tydliga med vad vi vill ha åstadkommet, och kan man inte leverera det minskar våra anslag. Det är det jag menar med att inte ge checkar in . Vi är ofta bland de allra största givarna, och vi ställer mycket tydliga krav på vad vi vill ha för resultat när vi är med och finansierar dessa organ. De förändringarna är faktiskt inte så stora som vill göra gällande. Vi uppfattas som en stor och pålitlig partner som man ofta vill ha med trots att vi är så krävande. Låt mig också ta upp detta med spisarna. som vi har startat för att få ut dessa spisar i fält träffas i , där vi har haft bra möten med Sida och andra aktörer. Jag tycker att det är lite raljant av att säga att detta inte spelar någon roll för fattiga människor. Har han varit ute och träffat de kvinnor han talar om? Varför är det inte viktigt att se att vi kan skapa en allians för att se till att kvinnor, som har svårt att få tag på energi, får låta så mycket av sin tid gå åt för att använda gamla faciliteter för att göra något så enkelt som att laga den mat de har? Det handlar också om att minska energiåtgången och om att minska utsläppen av kortlivade växthusgaser och sot, som dödar så många. Vi har bildat en allians med många andra och sagt att det här är ett bra exempel på vad vi faktiskt behöver. Jag tycker inte man ska raljera över det. Däremot har jag kritiserat att vi har pratat mycket om spisarna. Jag har sett alldeles för få spisar ute i utvecklingsländerna. Vi måste bli ännu duktigare och ställa högre krav på våra myndigheter att också redovisa för att det ger resultat när ni nu anslår så mycket medel till det här utgiftsområdet. Vi måste visa att det ger resultat i enskilda människor liv och också bidrar till utveckling, och vi måste kunna debattera det utifrån fakta och kunskap. Vi har satsat mer på detta. Vi har också på ett väldigt bra sätt kunnat lyssna in vad fattiga människor vill ha och var vi kan göra skillnad, men det finns fortfarande många reformer kvar att göra. Därav kommer kanske att tycker att det finns en stor ryckighet i det svenska biståndet. Nej, det finns ingen ryckighet. Det finns däremot en stor reformvilja, och vi driver på, för vi tror att svenskt bistånd måste vara relevant även . 191 (SD) replik: Jag vill börja med att tacka biståndsministern för att hon i denna sena timme deltar i denna viktiga debatt om biståndet. I regeringens budgetförslag görs, vilket tidigare debatterats här , avräkningar på 4,4 miljarder i biståndet för flyktingmottagning i som , som ansvarar för mer än 43 miljoner människor på flykt runt om i världen, erhåller endast från regeringen i basbudgetstöd. I gränsområdena till är behoven akuta. har över 460 000 människor tvingats fly. Majoriteten kommer inte att ha möjlighet att ta sig vidare. Jag fick mejl från UNHCR, som uppmanar till mer stöd då vintern närmar sig. För kan man ge sex flyktingar filtar för att kunna hålla värmen. Min fråga till biståndsministern är om det inte är dags att fundera över relevansen i att över huvud taget satsa biståndspengar på flyktingmottagning i och om regeringen har eller inte har för avsikt att öka stödet till UNHCR där behoven är som störst och människor kanske riskerar att frysa ihjäl om inte tillräckligt med resurser finns? Jag har också en annan fråga. Jag skulle gärna vilja ha ett svar från biståndsministern om synen på generellt budgetstöd. Biståndsministern har tidigare flaggat för att avskaffa bilaterala generella budgetstöd, men så har fortfarande inte skett. har i en motion föreslagit en avslutning av den här typen av bistånd då vi anser att det är förenat med stora risker vad gäller fungibilitet i biståndet. Vi har fått svaret att det inte finns några ambitioner att avsluta budgetstödet. Hur kommer det att bli? Säger biståndsministern ja eller nej till bilateralt generellt budgetstöd? 192 Statsrådet (M) replik: Jag ber om ursäkt för att jag drog över tiden i min slutreplik till . De här debatterna förs väldigt sällan. Det skulle vara roligt om vi hade mer möjligheter att ha ytterligare replikskiften. Både engagemanget och kunskapsnivån har ökat, och kvaliteten på de här debatterna har ökat avsevärt . Därför är det synd att det blir så sällan. Det är därför jag så gärna är här långt in för att få vara med och diskutera detta viktiga utgiftsområde. Det är trots allt av statens utgifter det handlar om. Vi diskuterar det för sällan och för sent i den här kammaren. Jag är ledsen över att jag fick dra över och att inte fick dra över på sin. Han har väldigt mycket klokt och smart att säga och är en väldigt duktig debattör. har jag använt min tid till att säga detta och hinner kanske inte fullt ut svara på frågor. Jag tycker att det är väldigt viktigt att , precis som sade, är ett av de mest generösa länderna när det gäller att ta emot flyktingar. Det ställer stora krav på vårt eget land. Det är inte lätt att anpassa mottagandet och kunna ta hand om människor på ett värdigt och bra sätt när det kommer många människor snabbt. Jag tycker att det är helt rimligt att de kostnaderna avräknas från biståndsbudgeten. Vi ska fortsätta vara generösa och ta vår del av ansvaret och kräva att andra länder ska göra mer. Då ska vi också se till att vi kan hantera flyktingströmmarna i världen både när de når hela vägen fram till gränser men också när de finns på annat håll ute i världen. är en av UNHCR:s största givare. Vi är ordförandeland i UNHCR just . Jag är väl bekant med problematiken. Min uppfattning är dock att vi måste kunna göra både och. Vi måste nu ha en beredskap på att ytterligare människor kan komma och knacka på vår dörr. Jag var alldeles i . Det är ett litet land, inte lika stort som vårt, som redan från början är fattigt och som redan hyser och faktiskt inte särskilt fint hanterar ett antal palestinska flyktingar . Där finns 140 000 registrerade syrier. Vi hjälper där, och vi hjälper också att ta emot på ett värdigt sätt hemma. Jag tycker att det är rimligt att avräkna detta från biståndsbudgeten, och jag är glad över att vi är en av UNHCR:s absolut stabilaste och största givare. 193 (SD) replik: Tack, biståndsministern, för svaret gällande flyktingfrågan. Jag skulle dock vädja om ett svar även på min fråga om budgetstöd i nästa replikskifte. Faktum kvarstår ändå att majoriteten av flyktingar i närområdet inte har möjlighet att ta sig till eller . Därför anser jag att det bör satsas mer resurser på att hjälpa människor på plats, särskilt när vi har en akut situation med en vinter som är i anstormande. Jag är glad över att regeringen vid behov gör punktinsatser för detta, men jag skulle önska att man också ökar i det årliga biståndet till UNHCR, så att man får en trygghet i sin finansiering. har jag en fråga om vatten och sanitet. Det framkommer i biståndsbudgeten att man vill öka satsningen på detta. Det är något jag välkomnar. Jag skulle vilja fråga om detta är något tillfälligt eller om det är något vi kommer att få se en fortsättning av. Kommer det att vara en prioriterad fråga för regeringen? Sedan skulle jag vilja fråga på vilket sätt biståndsministern avser att driva de här frågorna i internationella sammanhang, som ju är något som också vi har motionerat om, till exempel i den kommission som biståndsministern sitter med i för att utforma de nya millenniemålen. Kommer vatten och sanitet att vara en fråga som biståndsministern kommer att vädja för? Jag skulle även vilja fråga om satsningar på jordbruk och människors tillgång till livsmedel är någonting som biståndsministern avser att prioritera i de sammanhangen. Vad gäller framtiden för Sadev och utvärderingsarbetet är jag såklart mer glad över den överenskommelse som finns jämfört med om man fullständigt hade avvecklat Sadev. Men jag skulle ändå vilja ha ett klargörande om hur framtiden för Sadev i kommer att se ut. Det står att det inte är uteslutet att det ska vara kvar i . Men kommer det att helt läggas ned i ? Eller kommer man på något sätt att utnyttja den erfarenhet och de resurser som ändå finns där? 194 Statsrådet (M) replik: Vad gäller omstruktureringen av svensk utvärderingsverksamhet återkommer jag till utskottet . Då hoppas jag få lyssna mer på er ledamöter i utskottet och att vidare diskutera den frågan. Vad gäller vatten och sanitet är det ingen tillfällig satsning, givet att jag tror att det kommer att bli en ännu större fråga framöver. Det handlar om hur vårt grundvatten minskar i världen och hur vi nu måste planera för att 9 miljarder människor ska leva på det här klotet. Hur ska grundvattnet kunna räcka? Men det handlar också om de mer akuta situationer som vi diskuterar. Det sägs: Där det finns vatten finns det liv. Där det finns hygien finns det hälsa. Där det finns sanitet finns det värdighet. Vi vet att vi, genom att adressera de här frågorna, också kan bidra till att minska bland annat barna- och mödradödligheten. Men det är inte bara en fråga om värdighet och rättigheter vatten är ju en rättighet. Det är också en fråga om att kunna ha ekonomiska resurser eftersom det är en väldigt viktig produktionsinsats vid tillverkning. Därför är frågan om vatten, rent allmänt men också utifrån ett klimat- och miljöperspektiv, avgörande. Det handlar också om frågan om hur vi vårdar världens oceaner. Att just ta upp den här typen av frågeställningar i den panel jag sitter i blir för mig en självklarhet. Det här med UNHCR stämmer också. Vi gör inte bara punktinsatser utifrån deras appeller utan har också ett starkt grundstöd. Sedan var det frågan om just generellt budgetstöd eller inte via bilaterala kanaler. är en varm anhängare av generellt budgetstöd som en effektiv kanal för att kunna se till att på ett samlat och bra sätt med mottagarländerna anslå resurser och bidra till en mer fiskal transparens. Det finns många fördelar när man samverkar med andra. Men när som bilateral givare ska fortsätta med den här stödformen, som är rätt så resurskrävande, måste vi också fundera på om Sida har tillräckliga förvaltningsresurser och tillräckligt kunnande på det här området när det gäller den volym och de ställen där man behöver kunna göra just detta. Jag har också lyssnat rätt så mycket på fattiga människor i låg- och medelinkomstländer. Det första de kräver är faktiskt inte generellt budgetstöd till deras stat, utan de är väldigt glada över bland annat vårt civilsamhälles stöd. 195 (MP) replik: Med risk för att verka lite tjatig måste jag ta upp det här med additionella medel. Jag tycker inte riktigt att jag fick ett svar på det som jag tog upp i mitt inledande anförande. har faktiskt lovat detta eller förbundit sig till det i Kyotoprotokollet och i , och blir det ändå inte så. Jag skulle vilja be biståndsministern att utveckla svaret lite. 196 Statsrådet (M) replik: Ja, vi har då ett snabbstartsåtagande om under 20102012, vilket vi har levt upp till med god marginal. Vi fortsätter nu med vår särskilda satsning, förutom att Sida i grund och botten lägger ungefär 2 miljarder på klimat- och miljörelaterat bistånd. Men vi har också varit väldigt duktiga på att integrera det. Det handlar inte bara om att anslå medel till vissa investeringar i klimat- eller anpassningsåtgärder utan också om att se till att detta blir en del i hur man främjar en hållbar utveckling. Där tycker jag att myndigheten har gjort väldigt goda insatser. Är det här då additionella pengar eller inte? Det talas väldigt mycket om att man tar från biståndet det behövs ju till en hel del annat. Det är ju så. Just nu konkurrerar medlen väldigt mycket. Vi behöver spurta mot millenniemålen. Vi behöver göra mer investeringar i hälsa, som ibland kan försämras på grund av klimatförändringarna. Vi behöver göra mer insatser när det gäller vatten, som är så viktigt för att man ska kunna ha ett bra liv. Man skulle kunna säga att frågan är: Var vill vi lägga pengarna? Hur är det för min del? Hur ser jag på detta? Är det additionellt eller inte? Om vi tittar på det rent legalt har förbundit sig att bidra. Vi har skrivit under internationella åtaganden. Vi har också ett internationellt åtagande om att biståndet ska uppgå till . Vi är ju väl över 0,7. Därför skulle man kunna säga att det är klockrent additionella nivåer utifrån vad vi har förbundit oss till internationellt. Det jag skulle önska från engagerade miljödebattörer, som vi har många av i riksdag, är att man ibland hjälps åt i den här frågan. Jag tycker att vi hjälps åt mycket i frågan om kvinnors rättigheter. Men det handlar också om klimatområdet. Det påpekas att vi gör för lite som vi är EU:s största givare på det här området. Det ökar ju inte trovärdigheten och förståelsen för vilket brett stöd vi ändå har när det gäller att göra mer för att dämpa effekterna av klimatförändringarna för de fattiga människorna. Det skulle jag tycka vore mer välkommet. 197 (MP) replik: Jag tackar biståndsministern för svaret. Jag tackar också för att du stannar kvar hela debatten. Det betyder mycket, tror jag, för demokratin att lagstiftande och verkställande makt kan diskutera på det här viset, . Jag tror inte att vi kommer så mycket längre i den här frågan, så jag hoppar till ett annat spörsmål. Visst finns det en stor värderingsmässig gemensam grund över partilinjer och det är något i grunden positivt. Det gäller de tematiska prioriteringarna kring demokrati och mänskliga rättigheter, miljö och klimat samt främjande av jämställdhet. Men riktigt intressant blir det när man börjar bryta ned det där och försöker konkretisera det lite mer. Där tycker jag ofta att biståndsministern blir ganska vag. Att det är bättre med bra bistånd än dåligt är sådant som vi egentligen kan vara eniga om allihop. Men vad är det för lite större berättelser som du vill bli ihågkommen för, ? Är det här med direkt kontantstöd, som jag var inne på tidigare, en idé som skulle vara värd att utveckla?