prot · GZ0985 · 2012-03-20 00:00:00 — Det är viktigt att ha en arbetslinje som bekräftar att staten får mer inkomster och att de inkomsterna kan finnas för att bevara våra trygghetssystem och välfärdssystem. Det är den enda vägen att gå för att få ungdomars attityd till politik och sina liv att bli så bra som möjligt. 44 Statsrådet (FP): säger att frågan äntligen har kommit upp i ljuset . Jag skulle vilja säga att den här frågan alltid har varit uppe i ljuset. Den höga ungdomsarbetslösheten i är ju inte ett problem som har skapats under den senaste mandatperioden, utan något som vi har tampats med . Det är något som ingen tidigare regering mäktat med att göra något åt. Som konstaterade har många åtgärder vidtagits. Det är bland annat en bättre skola för kunskap som också tar hänsyn till dem som vill ha yrkesutbildning i stället för teoretiska ämnen och en ny gymnasieutbildning. Det är viktiga saker för ungdomar och ungdomars framtid. Jag har återigen talat om för att vi jobbar med en ungdomspolitisk proposition. Jag tror inte att förväntar sig att jag just nu ska säga vad den propositionen kommer att innehålla. Jag tänker bjuda in ungdomar och andra för att delta i ett samtal för att få till en bra proposition med åtgärder som är behövliga för att skolan ska fortsätta att fungera bra, för att vägen till arbetsmarknaden ska fungera och för att bostadssituationen för unga ska lösas. Jag välkomnar idéer i det arbetet framgent. Brist på bostäder till unga är också ett problem som vi har tampats med . Trots subventioner har vi byggt färre bostäder än våra grannländer. Jag kan inte säga exakt var problemet ligger, men jag tror att vi behöver titta på ett antal saker. Det är viktigt att titta på bygglagen. Det är viktigt att titta på byggnormer. Det är också viktigt att titta på varför kommunernas bostadsförsörjningsansvar inte sköts som det ska. Behöver vi göra något på nationell nivå för att kommunerna ska sköta sitt uppdrag? Jag tror att inte minst frågan om att spara till sitt boende är viktig. Den kommer att bli ännu viktigare . Exakt hur det ska gå till vet jag inte, men jag tror på att stimulera föräldrar att börja spara åt sina barn för att underlätta framtida tillträde till bostadsmarknaden. Det viktigaste är att se till att barn får utbildning och att de när de har avslutat sin utbildning får en väg in på arbetsmarknaden. Det handlar om att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden. Att dubblera arbetsgivaravgiften för unga leder inte till fler jobb. Att höja restaurangmomsen kommer inte heller att leda till fler jobb. Jag ser fram mot utvärderingen. När man har ett så stort problem med ungdomsarbetslöshet som har är det viktigt att vidta alla tänkbara åtgärder för att komma till rätta med problemet. Många kommer att fungera, en del kanske inte fungerar. Det är bättre att göra något än att inte göra något alls. Jag välkomnar en utvärdering av sänkningen av restaurangmomsen för att se vad den kan ha lett till. Det måste ju inte nödvändigtvis skapa nya jobb. Det kanske innebär att man kan behålla befintlig personal. Det är inte heller något dåligt resultat för en reform. 45 (S): Tack, ungdomsministern, för inbjudan att delta i utarbetandet av propositionen. Jag hade sett fram emot att propositionen skulle läggas fram . Jag vet inte om det blir så. Det kommer i alla fall att vara en viktig proposition för det framtida ungdomsarbetet. Jag vill ta upp en sak som är bra. I sitt svar lyfter statsrådet fram uppdraget till och Arbetsförmedlingen. Vi tycker att det är väldigt bra, även om vi i vår budgetmotion föreslog en större satsning. Vi tror att folkhögskolorna kan göra en reell insats framför allt för de elever som på olika sätt inte har passat in i skolan och valt att hoppa av. Där tror jag att folkhögskolesatsningen kan göra skillnad. Det är viktigt att det då finns ekonomiska möjligheter. Den lägre gruppen har inte haft någon möjlighet till stöd. Därför har de inte valt folkhögskola, som vi tycker är en bra form. Vi kommer att följa detta för att se om det utvecklas i rätt riktning. Jag tackar Finn för hans inlägg. Det visar att frågan är viktig och kanske lite känslig. Det finns ingen forskning som stöder föreställningen att lägre ungdomslöner skulle leda till fler jobb för unga. Det är inte lönekostnaderna som i första hand är avgörande för om företag vill anställa ny personal; det är personalbehovet. Jag köper ju inte en korv för att den är billig. Jag köper en korv för att jag behöver den. Det är likadant med företag och offentliga organisationer. De anställer personal som ska kunna passa in i deras organisation för att de behöver det. Därför måste vi göra ungdomar anställningsbara. Hur gör vi det? Naturligtvis handlar det om ytterligare satsningar på skolan, men också tillsammans med parterna, vilket jag tror mycket på. Vi behöver faktiskt ha mer fungerande praktik ute i arbetslivet. Senast kom en rapport från handelns organisationer som säger att det praktiksystem som finns inte fungerar. De praktikanter som kommer ut på arbetsplatserna får inte den praktik som de egentligen har rätt till därför att man inte har någon organisation för handledning ute på arbetsplatserna. Det är klart att det här krävs en trepartsuppgörelse för vad som gäller. Framför allt ska det i detta sammanhang inte handla om någon gratis arbetskraft utan om lön enligt kollektivavtal. Sedan ska det också helst vara en utbildningsdel. Då måste staten finnas med där tillsammans med skolorna och precisera detta och vad de vill tillsammans med branscherna så att vi kan stå upp för morgondagens arbetsliv. Jag tror att det nu direkt krävs en snabb politik för bostäder. Ungdomar vill faktiskt flytta dit där jobben finns. De vill inte nödvändigtvis vara kvar där de vuxit upp. Ungdomar är också rörliga och vill se nya saker. Men på universitetsorterna är det fullt. Det är också fullt och saknas bostäder i tillväxtområdena. Uppe i behövs det 1 000 nya lägenheter för att expanderar och håller på att försvinna. Det är också en viktig signal att skicka runt om i landet att det inte bara är i storstäderna som framtidens arbetstillfällen finns. Framtidens möjligheter för ungdomar finns runt om i hela landet. Men har vi en politik för det? 46 FINN (M): Låt mig först slå fast att vi inom Alliansen, över blockgränserna, delar glädjen med bland annat socialdemokratin över att ministern nu aviserar en ungdomspolitisk proposition och att det också kommer att finnas rikligt med tillfällen för ungdomar att ha egna synpunkter vid framtagandet av propositionen. Det är mycket glädjande. En av interpellantens frågor berörde ungdomsarbetslösheten, vilken är nog så viktig att diskutera. Ministern förtydligade också att detta på inget sätt är ett nytt problem. Det har följt med tidigare regeringar, och det har även alliansregeringen brottats med. Jag skulle lite grann vilja kommentera en siffra som är intressant. Som ministern säger har vi i princip ett relativt oförändrat läge när det gäller den reella ungdomsarbetslösheten, som förstås ska speglas i det konjunkturläge som vi befinner oss. Det noteras att det har vidtagits en massa aktiva åtgärder. Ministern nämnde lättnader i fråga om sociala avgifter och även sänkningen av restaurangmomsen som naturligtvis kan bidra till att underlätta anställningsbarheten av ungdomar. Även om ungdomsarbetslösheten enligt SCB:s statistik är hög och problemet inte ska förringas, får man konstatera att det finns en lite bedräglig fråga som ställs till ungdomar som är heltidsstuderande. Frågan som man ställer lyder ungefär: Skulle du kunna tänka dig att ta ett jobb? Om man svarar ja på den frågan anses man vara arbetslös trots att man är heltidsstuderande. Korrigerar man för denna faktor ligger ungdomsarbetslösheten enligt den statistik som jag har tagit fram på lite , vilket kanske är den siffra som är mer reell. Men vi ska naturligtvis inte underskatta att ungdomsarbetslösheten är ett problem. Därför är det bra att regeringen jobbar med aktiva metoder för att både i närtid och i fjärrtid minska ungdomsarbetslösheten. 47 Statsrådet (FP): anser inte att lägre ungdomslöner skulle kunna vara en del av lösningen för att få in ungdomar på arbetsmarknaden. Men jag tror att det är viktigt att tänka om. Om man har hur mycket pengar som helst när man ska köpa korv kanske det inte spelar någon roll vad korven kostar, utan man köper den för att man behöver den. Det är likadant när man ska anställa. Om ett företag har hur mycket pengar som helst kanske man anställer vem som helst bara för att man har gott om pengar. Men om man har vinster på marginalen och känner att det är dags att anställa en ny person är jag övertygad om att när en 24-åring ska konkurrera med en 45-åring som har arbetslivserfarenhet kommer man att välja 45-åringen som är produktiv på en gång. Då är frågan: Hur ska vi öka konkurrenskraften mellan en 24-åring och en 45-åring? Det är en knäckfråga som Socialdemokraterna ännu inte har kunnat ge något svar på. Det är viktigt att se. Vi kan lära av hur våra grannländer har hanterat ungdomsarbetslösheten. De har lärlingsutbildningar och yrkesutbildningar. Det har varit en metod. De har lärlingsanställningar, det vill säga lägre löner för de unga vuxna som ska in på arbetsmarknaden . Det har också varit melodin i , och och som gör att de har en bättre statistik när det gäller ungdomsarbetslöshet än . När det finns facit att lära av blir det mycket märkligt att vi här i inte skulle kunna vidta denna typ av åtgärder för att öka ungas konkurrenskraft jämfört med dem som har varit ett tag ute på arbetsmarknaden. Jag tror att det är viktigt att tänka på att det ska finns utrymme och möjlighet för löneutveckling. Vad säger det egentligen när en 24-åring i princip får samma lön som en 45-åring som har jobbat i åtta, nio eller ? Är det bra att ha det så på arbetsmarknaden? Vi kan se att det nu pågår en diskussion med nyutexaminerade sjuksköterskor som ställer krav, med all rätt. De vill ha högre ingångslöner. Det sker i konkurrens med dem som har arbetat och som ligger på de lönenivåer som de nyutexaminerade nu kräver. Sedan läser man att de som har erfarenhet ska lära de nya som ännu inte kan sitt arbete fullt ut men till lägre lön än de som ännu in kan sitt arbete fullt ut har. Det skapar konflikter på arbetsmarknaden. Jag tror därför att det absolut finns anledning att titta på hur vi får in de allra yngsta vuxna på arbetsmarknaden. Då kan så kallade ungdomslöner eller ingångslöner eller det som man kan kalla lärlingsanställningar vara en lösning för många av våra unga. När man frågar människor om de tycker att lägre ungdomslöner är en bra idé eller inte tycker en stor majoritet av de människor som representerar en generation tillbaka i tiden att det är okej därför att det var så som de en gång fick in en fot på arbetsmarknaden. Jag kan förstå att de unga inte vill ha lägre löner. Vem vill inte ha mer pengar? Men de som är äldre och klokare insåg att det var vägen in för dem, och jag tror att de är lika intresserade av att deras barn också ska få en väg in på arbetsmarknaden genom att man underlättar för dem, sänker trösklarna och ökar deras konkurrenskraft. I övrigt håller jag med . Och precis som Finn säger är detta en viktig fråga. Den kommer vi att tampas med till. Men vi har vidtagit många åtgärder. Några av dem kommer att ge resultat först på lång sikt. Andra kan testas snabbt, till exempel det som ni inte gillar, nämligen sänkningen av restaurangmomsen. Det är en snabb åtgärd som man säkert om bara kan utvärdera och se vad den har gett för resultat. Jag hoppas också att vi kan återkomma med ytterligare åtgärder i den ungdomspolitiska propositionen. Det är viktigt att se till unga och ungas situation. De unga som blir föräldrar och unga som lämnar utan att ha uppnått kunskapsmålen är en nyckelgrupp att inte tappa fokus på när vi diskuterar arbetslösheten för den stora gruppen unga som handlar om att heltidsstuderande inte får tillgång till extraarbete. Det är ett seriöst problem i sig, men vi får aldrig tappa fokus på de unga som inte har utbildning, därför att ingen kommer att kunna konkurrera på arbetsmarknaden utan en gymnasiekompetens. 48 (S): Jag har inte riktigt ordning på mina papper. Jag har 200 000300 000 uppgifter i mitt underlag om ungas situation på arbetsmarknaden. Jag skulle vilja att ungdomsministern i sitt sista inlägg säger något om vad hon tänker beträffande kommunernas uppföljningsansvar. Vi kan vara helt överens om att denna reform, oavsett vem som beslutar om den, varken tidigare eller fungerar fullt ut som det är tänkt. Det kan inte vara så att vi har det som det enda verktyget. Kommande ungdomspolitiska proposition behöver ha en lösning på detta bekymmer. I övrigt hävdar jag, med hela löntagarkollektivet i ryggen, att låga löner inte löser problemet med ungdomsarbetslösheten. Det finns ingenting som visar att lägre löner skulle driva löneutvecklingen framåt. Vi har en situation enligt den svenska modellen där lägstalönerna har en central funktion. Det är avgörande för lönestrukturen på hela arbetsmarknaden. Det finns ett tydligt förhållande mellan lägstalönerna och lönenivån i hela branschen. Ska något göras måste parterna självklart vara involverade så att nivån som sätts blir rimlig. Flera internationella jämförelser visar att de länder som infört särskilda ungdomslöner generellt sett har sämre villkor för löntagare. Jag tror inte att löntagarkollektivet som helhet i är intresserat av en sådan modell. Vårt budskap till regeringen är glasklart: Vi vägrar acceptera en politik som låter unga betala regeringens skattesänkningar. Det krävs investeringar i infrastruktur, utbildning, bostadsbyggande och arbetstillfällen. Jag håller med om att den ungdomspolitiska propositionen behövs . 49 Statsrådet (FP): Jag har fått en utredning från som hanterar just denna typ av frågor, bland annat kommunernas uppföljningsansvar. Man visar tydligt att bara fyra av tio kommuner säger sig kunna hantera sitt uppdrag på ett bra sätt, så visst har vi en utmaning här. Med den här utredningen som utgångspunkt kommer vi nu att fortsätta vårt arbete. Sedan får vi återkomma till vad för typ av lösningar som propositionen kan innehålla. Avslutningsvis vill jag säga att de skattesänkningar som nu fnyser åt är skattesänkningar som faktiskt kan göra att även en lägre lön betyder en lön man kan leva på. Som vi vet har människor mer kvar i plånboken men inte nödvändigtvis därför att lönerna ökat speciellt mycket utan just därför att skatterna har sänkts. Det har gjort störst nytta för dem med låga inkomster eller med medelinkomster. Så skulle det också kunna vara för de allra yngsta vuxna, det vill säga för 1924-åringar. Det är bättre med lite lägre lön än att leva på försörjningsbidrag. Att unga människor fostras till att första inkomsten kommer från är inte bra. Det är bättre att veta att man har ansträngt sig, att den lön man får räcker en bit på vägen och att man har en chans att kunna jobba upp sin lön. Lärlingsanställningar har i andra delar av EU visat sig vara framgångsrika. Jag tycker att det finns anledning såväl för arbetsmarknadens parter som för oss politiker att reflektera över detta. Jag kommer att göra vad jag kan för att uppmuntra arbetsmarknadens parter att göra precis så som gjorde det vill säga att skriva avtal som innebär att man har ungdomsanställningar till lite lägre löner. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2011/12:269 om utvisade som riskerar tortyr 50 Statsrådet (M): har frågat mig vilka initiativ jag är beredd att ta för att och migrationsdomstolarna ska tillämpa svensk rätt i enlighet med och de domar som avkunnar. har också frågat mig vilka initiativ jag är beredd att ta för att inte ska utvisa människor till länder där de riskerar tortyr och för att svenska myndigheter ska vara skyldiga att följa upp vad som sker med flyktingar som utvisats. Jag vill inledningsvis hänvisa till vad jag har uttalat i mina svar på angränsande frågor från och (2011/12:429 och 2011/12:450). Jag vill också påminna om att gäller som svensk lag och ska tillämpas av svenska förvaltningsmyndigheter och domstolar. Som jag sagt här i kammaren har regeringen ett ansvar för att fortlöpande se till att lever upp till sina internationella åtaganden och för att den lagstiftning som enskilda förvaltningsmyndigheter och domstolar har att följa och tillämpa är i överensstämmelse med till exempel . Jag följer därför noga utvecklingen av praxis både internationellt och nationellt för att bevaka att lagstiftningen lever upp till de krav som ställs. Det är en uppgift för och migrationsdomstolarna att ta ställning till vilken inverkan domar kan ha på handläggningen och prövningen av ärenden och mål på migrationsrättens område. Migrationsöverdomstolen kan som prejudikatsinstans i ett överklagat mål meddela vägledning för rättstillämpningen. När det gäller frågan om att inte utvisa människor till länder där de riskerar tortyr kan jag konstatera att och migrationsdomstolarna efter en individuell prövning i varje enskilt fall ska ta ställning till om det finns grund för uppehållstillstånd. I den prövningen beaktas de rådande förhållandena i den sökandes hemland. En avvisning eller utvisning av en person förutsätter enligt utlänningslagen att personen i fråga inte är i behov av skydd och inte heller av andra skäl ska beviljas uppehållstillstånd i . Ett beslut om avvisning eller utvisning får aldrig verkställas till ett land där utlänningen riskerar tortyr. Det finns därför också möjligheter i utlänningslagen att avbryta verkställigheten av ett slutgiltigt beslut om utvisning eller avvisning om det har inträffat nya omständigheter i det enskilda fallet. En viktig utgångspunkt för att avgränsa den nationella asylprocessen och för att säkerställa att den har ett tydligt slut är att ett ärende är avslutat för svenska myndigheters del när en avvisning eller utvisning har verkställts. Jag anser att den utlänningslag och den instans- och processordning som en enig riksdag beslutade om 2005 ger goda förutsättningar för att de som söker asyl i får det skydd de behöver. Det är naturligtvis viktigt att myndigheterna har tillgång till tillförlitlig information om förhållandena i olika länder när de gör sina skyddsbehovs- och riskbedömningar. gav regeringen i uppdrag att göra en översyn av verkets databas för rätts- och landinformation, Lifos. Uppdraget lämnades som en del av ramöverenskommelsen med om migrationspolitiken. Mot den här bakgrunden bedömer jag att det inte finns behov för regeringen att nu ta några ytterligare initiativ med anledning av de frågor som har ställt i interpellationen. 51 (V): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. fälldes för nittonde gången i mot tortyr. Inget annat land har fällts så i den typen av fall. Man tycker att det borde stämma till eftertanke. fälldes för att vid en utvisning till ha behandlat enskilda i strid med FN:s konvention mot tortyr. Kommittén ansåg att den utvisade familjen utsatts för tortyr när den kom till och att en ny deportation skulle innebära att makarna utsattes för en förutsägbar, verklig och personlig risk för tortyr. Den första raden av fällningar i mot tortyr kom . Då tog kommittén främst avstånd från sätt att nedvärdera trovärdigheten hos den sökande som ändrat uppgifter under ärendets handläggning. Man betonade att just svårigheter att presentera en sammanhängande berättelse kännetecknar människor som genomlevt svåra trauman och som lider av posttraumatisk stress. Under prickades bara någon enstaka gång. Men kom sju fällningar i snabb följd sju fällningar som alltså kommit statsrådet ansvarat för svensk flyktingpolitik. För nästan exakt stod migrationsminister och jag här och debatterade dels utvisningar till tortyr, dels bristande följsamhet gentemot en dom från . Migrationsminister hänvisade då som så ofta till att enligt ministerns uppfattning erbjuder den sökande en rättssäker och individuell asylprövning och till att han inte kommenterar enskilda fall. När vi står här för att debattera utvisning av asylsökande som riskerar tortyr kan det därför vara viktigt att jag börjar med att säga att jag är fullt medveten om att statsrådet inte kommenterar enskilda fall. Men de fall jag tar upp är en del av ett större mönster ett mönster som tyvärr visar upp en grym sida av svensk flyktingpolitik. Då i mot tortyr fällts 19 gånger av vilka 7 ser vi att dessa enskilda fall är ett resultat av strukturella problem i svensk flyktingpolitik och praxis. Det är politik, och det är något som statsrådet inte bara kan kommentera utan också är skyldig att kommentera. Statsrådet ansvarar ju för svensk migrationspolitik, även för de delar som vi i har anledning att skämmas över. När det gäller mänskliga rättigheter är det undantagslöst. Då räcker det inte för ett statsråd att ikläda sig rollen som byråkrat och att hävda att den asylsökande fått en individuell och rättssäker prövning. För att vi ska kunna upprätthålla mänskliga rättigheter krävs det en ständig strävan att i alla lägen minska kränkningarna av dessa rättigheter. Därför undrar jag återigen vilka slutsatser migrationsminister drar av att fällts så i mot tortyr och hur han tänker förhindra utvisningar till tortyr . 52 Statsrådet (M): Det finns förklaringar till att det förekommer klagomål mot inför . har anslutit sig till mot tortyr och är ett av de länder som tillåter enskild talerätt, och därför kan klagomål mot prövas av kommittén. Det är så systemet ser ut. informerar också om möjligheten att klaga till internationella organ, till exempel på regeringens hemsida, och många svenska ombud är väl insatta i dessa processer. Vi har också ett stort antal asylsökande. I de allra flesta fall kommer kommittén fram till att inte har brutit mot konventionen, men regeringen och jag ser naturligtvis allvarligt på varje fällning. Man ska också komma ihåg att mot tortyr uttalar sig om huruvida har levt upp till konventionsåtagandena i just de enskilda ärenden kommittén har prövat. Det återspeglar den svenska utlänningslagen på ett bra sätt när det gäller hur mot tortyr är inkorporerad. Därför anser jag inte att de fällningar som har förekommit är skäl för att ändra asyllagstiftningen och instans- och processordningen. Tvärtom anser jag att redan har en asyllagstiftning och en instans- och processordning som ger väldigt bra förutsättningar för att undvika att enskilda utvisas till länder där de riskerar tortyr eller förföljelse. Det är också viktigt att understryka det sade jag redan i mitt huvudanförande att en enig riksdag 2005 stod bakom det system vi har . Det finns även bland annat en särskild bestämmelse i vår utlänningslag för situationer där ett internationellt organ som är behörigt att pröva klagomål från enskilda begär att ska avbryta verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning. Det kan till exempel röra sig om en begäran från mot tortyr. I sådana fall ska verkställigheten avbrytas om inte synnerliga skäl talar emot. har i dessa situationer regelmässigt stoppat verkställigheten. Om ett internationellt organ, till exempel mot tortyr, kommer fram till att ett beslut om avvisning eller utvisning i ett enskilt ärende strider mot ett svenskt konventionsåtagande ska uppehållstillstånd beviljas enligt utlänningslagen. Undantag kan bara göras om det finns synnerliga skäl som talar mot det. Detta tycker jag är viktigt att framhålla, för det är bra exempel på att den svenska ordningen fungerar som det har varit tänkt. Avslutningsvis vill jag bara påpeka något jag också tycker är viktigt i sammanhanget, nämligen att det är en självklar utgångspunkt att återvändandet till ett hemland måste föregås av en ingående prövning av behovet av skydd i varje enskilt fall. Naturligtvis ska inte flyktingar eller andra som behöver skydd utvisas från . Tvärtom uppfyller sitt ansvar mot de enskilda individer som söker asyl genom att se till att prövningen av asylansökan är rättssäker, individuell och framåtsyftande.