prot · GZ09119 · 2012-05-29 00:00:00 — inleddes en rättegång mot i en militär domstol, en rättegång som kallar en parodi på rättvisa. Ytterligare rättegångar planeras i slutet av det här året. Från samtliga dessa rättegångar finns det omfattande rapporter om tortyr och övergrepp inför rättegångarna, och de anklagades möjligheter att träffa sina försvarare har varit ytterst begränsade. Självklart ska de som gjorde sig skyldiga till de fruktansvärda terrorattackerna ställas inför rätta, men det måste vara en rättssäker process som uppfyller de grundläggande internationella kraven på rättssäkerhet. Vi ska komma ihåg att fortfarande sitter 170 personer inspärrade på . I många fall har de suttit där . Ingen av dem som sitter på har genomgått någon form av rättegång, och i de allra flesta fall planeras inte heller några rättegångar för dessa fångar. De sitter där utan en rättssäker process, utan dom. har bett omvärlden om hjälp med att ta hand om dessa fångar, att hjälpa dem att flytta till ett tredje land. Den typen av uppmaningar har riktats bland annat till . Den borgerliga regeringens svar har varit att detta är ansvar, inte . Jag får erkänna att det är en principiell ståndpunkt som är alldeles riktig, men effekten av den principiella hållning som och en lång rad andra EU-länder intagit är att 170 personer fortfarande sitter på . Risken är att de kommer att sitta där framöver. Vi vet att det saknas förutsättningar för att de ska kunna ställas inför rätta i en civil domstol. Det saknas bevis. Hade det funnits bevis skulle de redan ha åtalats. I många fall saknas förutsättningar för att de ska kunna skickas till sina hemländer eftersom de där riskerar ytterligare förföljelser. Det saknas också förutsättningar för att de ska kunna bosätta sig i , helt enkelt för att det finns ett massivt politiskt motstånd mot det. Det krävs därför att tredje länder agerar genom att bistå så att dessa människor ska få en om vi verkligen vill att ska kunna stängas i närtid. 19 Utrikesminister (M): Jag tycker att rätt väl beskriver de problem som föreligger i det här fallet. Jag tror att vi är överens om att de som begått brott ska ställas inför rätta. Här finns personer som av allt att döma begått brott. Det innebär inte nödvändigtvis att alla har gjort det; förmodligen finns ett antal som absolut inte har gjort det. vet vi att det finns ett antal som bär ett djupt ansvar för mycket allvarliga former av internationell terrorism. Det hela måste dock ske på ett rättssäkert sätt, och det kravet ställer vi. frågade mig när jag sade det senast. Det var som jag sade det senast. Förutom det hänvisar jag till den löpande dialog som vi har mellan och i dessa frågor. Det är huvudsakligen inom ramen för den som diskussionen förs, och i den är självfallet aktivt. antydde att det här är ett problem som egentligen kan lösas på annat sätt, nämligen att man på ett eller annat sätt ger fångarna frihet. Problemet, som så väl beskriver, uppstår när de ska sändas till sina hemländer. Det är mycket svårt eftersom de i hemländerna förmodligen kommer att behandlas på ett ännu sämre sätt, på ett i varje tänkbart hänseende alldeles oacceptabelt sätt. Den optionen finns således inte. Från svensk sida har vi sagt att vi har en flyktingpolitik i . Vi tar emot kvotflyktingar efter hänvändelse från UNHCR, inte därutöver. Det finns individer i som varit i , men att se det som en lösning på de problem som finns tror jag inte att vi ska göra. Lösningen måste vara att har ansvaret för att ställa fångarna inför rätta och göra det på ett anständigt och rättssäkert sätt. Det kan ske i en militärdomstol det är inte folkrättsstridigt men det måste ske på ett sätt som är acceptabelt. Jag delar helt uppfattning att det tagit . Vi vet alla att det är en kontroversiell fråga också i den amerikanska inrikespolitiken, och den diskuteras intensivt. Beträffande antalet kan jag nämna att totalt har 760 utländska fångar suttit fängslade på basen . Under Obamas tid som president har antalet gått ned från 242 till ca 170, det vill säga 169, vilket i praktiken är samma sak. Vi fortsätter att följa frågan. Det är en fråga där president måste leva upp till de löften som han ställt ut. 20 HANS (V): Jag ska säga något som jag inte ofta säger från talarstolen, nämligen att jag på den här punkten helt håller med . Lösningen är att dessa fångar ställs inför rätta i . Det är ganska självklart, men vi vet att möjligheten för att det ska ske vad gäller samtliga 170 som sitter på är mycket liten. Det är den verklighet vi får förhålla oss till. Vi kan välja att inta en principiell ståndpunkt där vi säger att i den bästa av världar skulle de ställas inför rätta, eller så försöker vi hitta en lösning. Vi måste vara pragmatiska, hoppa ned från våra höga hästar och inse att vi kanske behöver agera som tredje land för att möjliggöra för dessa människor att få en , att de människor som inte begått något brott och i kanske mer än suttit på kan frisläppas. Jag skulle vilja lyfta fram ytterligare en fråga. Det finns många turer som förtjänar kritik när det gäller . Den kanske mest bisarra delen i hantering av är att man betalat en rad mindre länder runt om i världen för att de ska ta emot före detta fångar, i alla fall de kinesiska uigurer som varit fångar. Uigurerna, som inte i något fall dömts för terrorbrott, har ställts inför ultimatumet att antingen stanna på eller skickas till ett land som de inte har någon som helst anknytning till. De har placerats i ölandet ; jag får rapporter om att de numera jobbar som golfskötare på golfbanan i . Ett flertal har placerats i . En grupp har placerats i lilleputtlandet i västra . senast placerades två uigurer i . Det är ganska uppenbart att kinesiska muslimska uigurer har få kopplingar till dessa länder. När jag frågar utrikesministern på vilket sätt man från svensk sida kommer att agera för dessa före detta fångar som utplacerats i världen på, om vi ska vara ärliga, ganska märkliga sätt svarar utrikesministern att det är ansvar, med andra ord att inte har någon ståndpunkt beträffande dem och att inte heller kommer att ingripa eller på annat sätt agera. Jag måste säga att det är en ståndpunkt som inte håller, , för det handlar om människor som fått sina liv sönderslagna på grund av det så kallade kriget mot terrorism. Det är människor som på papperet är frigivna men i många fall i realiteten lever som papperslösa medborgare, inspärrade i länder där de dumpats mer eller mindre godtyckligt. Jag hade förmånen att träffa en av dessa före detta Guantánamofångar, Ahmat Abdulahad, när jag besökte i . För mig som var där som turist framstod som ett Stillahavsparadis, men för Ahmat var det bara ännu ett fängelse, må vara att det stod palmer utanför hans hus. Ahmat placerades i tillsammans med fem andra uigurer , efter att betalat den palauiske presidenten per person. De fick då löfte om att det var en tillfällig lösning och att de sedan skulle kunna resa vidare till något annat land. Det löftet har inte infriats. säger den palauiske presidenten att pengarna är slut och att man kan bistå fångarna med hjälp när de ska betala räkningar eller med deras försörjning. Dessutom har det uppstått en inrikespolitisk debatt där oppositionen i hävdar att regeringen är korrupt och har försnillat pengarna. Det innebär att vi har en grupp människor som är strandsatta i ett land där de inte har medborgarskap. De har inte heller möjlighet att resa till något annat land på jorden eftersom de är papperslösa. De saknar medborgarskap. vägrar att erkänna dem som kinesiska medborgare. I förvägras de medborgarskap. De klassificeras som gästarbetare, vilket innebär att de har lägre löner och sämre rättigheter. De kan inte få tillgång till den läkarvård de behöver, för det saknas i , ett land med 22 000 invånare. De kan inte resa till ett annat land för att få den läkarvård de behöver. Det är fullständigt orimligt. behöver agera för att dessa människor ska få upprättelse. 21 Utrikesminister (M): beskriver, återigen, väl de problem som man står inför i det här sammanhanget. Uigurerna, för att ta dem som exempel, är en relativt stor grupp jag har glömt antalet bland dem som arresterades och fördes till . Det finns anledning att tro att det finns rimliga skäl att sätta dem på fri fot. Att sända dem tillbaka till det land som de egentligen kommer från, det vill säga , är inte acceptabelt. De accepteras förmodligen inte av , och i den mån de skulle accepteras av har vi anledning att ha starka reservationer mot det. Det finns ingen anledning att tro att deras rättigheter skulle respekteras där. Då har, som beskriver, den amerikanska administrationen gjort stora ansträngningar för att få dessa människor accepterade i andra länder. Det är inte så lätt i det här fallet. Han nämner en lång rad exempel på länder där det har varit möjligt. Det har också varit möjligt att från dessa länder resa vidare. Det är också i det sammanhanget har kommit in. har som bekant en flyktingkvot där vi tar emot skyddsvärda individer i speciella fall. Det gör vi efter framställning från . Några sådana framställningar har inte kommit i dessa fall av skäl som jag inte kan bedöma, men så har det i varje fall varit. Skulle en sådan framställan ha kommit skulle självfallet inom ramen för de svenska lagarna och bestämmelserna ha tagit ställning till det. Men den frågan har inte uppkommit. Det är ett omfattande arbete som har bedrivit för att försöka att successivt minska antalet i både genom rättegångar, med de frågetecken vi har kring det, och med försöken att få olika länder att runt om i världen att ta emot dem. tar emot flyktingar inom ramen för sin flyktingkvot. Men det sker på det sätt som jag har beskrivit. Det finns ingen anledning att göra något undantag i just det här fallet, och det uppfattar jag inte heller att föreslår. 22 HANS (V): Vad jag känner till finns det ett exempel där en före detta fånge från har lyckats ta sig vidare till ett tredje land. Det handlar om en uigur som befann sig i som lyckades ta sig till och efter väldigt många turer och lång kamp lyckades få uppehållstillstånd i vårt land. I övriga fall är de fast i olika länder som de har väldigt liten koppling till och där de det var i varje fall min bild inte heller har några önskemål om att stanna. När jag träffade Ahmat Abdulahad sade han uttryckligen att han gärna ville åka till ett annat land, till eller något av de europeiska länderna, där det finns fler uigurer. Där har de möjlighet att träffas och leva tillsammans med människor som kanske delar samma kultur och samma tro till skillnad från läget när det gäller . gömmer sig lite bakom resonemang om UNHCR och förfrågningar som har kommit in eller inte kommit in. När det handlar om situationen för dessa fångar är det uppenbart att det är både och de länder där de har placerats som har ansvar för deras välbefinnande. Det handlar om att se till att de får arbetstillfällen och få leva rimliga liv. Det är en rimlig fråga för att lyfta. har själv talat om den dialog man har med genom EU. Varför lyfter man inte denna fråga från EU:s sida mot att dessa människor som har placerats ut mot sin vilja i olika delar i världen har en rätt att leva ett drägligt liv? De har rätt att få upprättelse och ersättning för de brott som har begåtts mot dem. De har rätt att få sina namn rentvådda. Jag misstänker också att det finns någon form av dialog mellan och där det också är rimligt att man från EU:s sida lyfter den här frågan. Det är orimligt att människor flyttas runt som schackpjäser på jordklotet. Det handlar om en rad människoöden och människor som har fått sina liv i grunden sönderslagna av det så kallade kriget mot terrorismen utan att de har begått något som helst brott. Ahmat uttryckte det så här: Först flyttade och runt oss som schackpjäser. bråkar politiker om oss. Det är inte rimligt att människor behandlas på det här sättet 2012. 23 Utrikesminister (M): Det är svårt att föra en diskussion om de olika individerna. Det rör sig om väldigt många olika fall. har vi hamnat vid en enstaka uigur som sitter i . Jag kan gärna erkänna att min kunskap om just den individen är vida underlägsen . Generellt sett är det en stor grupp av människor där har varit intresserat av att få ut dem och ge dem en ny någonstans. Det är inte alldeles lätt. Vi hade några fall där de återsände en större grupp till . Vi kan själv se att det inte är alldeles enkelt. Det var deras hemland, och de fick möjligheten att åka till sitt hemland. En del av dem hade måhända inte begått några brott tidigare. Det vet vi inte så mycket om. Men åtminstone i några fall var det så att de återgick eller övergick, beroende på hur man ser på saken, i en verksamhet som vare sig eller jag skulle bedöma som riktigt acceptabel. Överförandet till fungerade inte riktigt bra alldeles bortsett de synpunkter vi har på de mänskliga rättigheterna i . Överförandet till andra länder regleras av den flyktinglagstiftning som vi har i till exempel . Så är det. Det är svårt att göra något undantag för just . Jag tror att det skulle vara mycket svårt att få förankring för det i denna kammare inklusive med all sannolikhet hos eget parti. Det är i allt väsentligt ansvar att se till att de placeras. Det finns individer som ibland har kommit i kläm och som ibland har varit inblandade i en verksamhet som de kanske inte skulle ha varit inblandade i, försiktigt uttryckt. Det handlar också i ett antal fall utan tvekan om några av världens mest hårdföra terrorister, inklusive den person som är föremål för en komplicerad rättegång. Avslutningsvis vill jag säga att problematiken är betydande. Det som har illustrerats i diskussionen mellan och mig förklarar en del av de svårigheter som Obamaadministrationen har med att hantera just den här frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2011/12:359 om stödet till småskalig matproduktion 24 Landsbygdsminister (C): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att även statliga myndigheter omfattas av regeringens strategi för att främja småskalig matproduktion och därmed landsbygdsutveckling. Som mycket riktigt påpekar i sin fråga stöder regeringen småskalig livsmedelsproduktion inom ramen för landsbygdsprogrammet. Det handlar till exempel om stöd till investeringar, utbildningar för gårdstillverkning av ost och charkuterier, studieresor för att se och lära av andra i syfte att utveckla det egna företaget och projekt som knyter samman mat och turism på det lokala planet, exempelvis genom att bygga upp och utveckla nätverk mellan företagare. Sådana insatser är viktiga delar i regeringens arbete för att främja småskalig livsmedelsproduktion, landsbygdens utveckling och visionen om det nya matlandet. Landsbygdsprogrammet omfattar totalt . , , och samtliga länsstyrelser är viktiga aktörer för förvaltningen och genomförandet av programmet. har ett regionalt genomförande av programmet där länsstyrelserna har en central roll. satsas det på småskalig livsmedelsproduktion både inom landsbygdsprogrammet och på andra sätt. Sammanlagt har stöd på gått till mikroföretag, och har gått till livsmedelsförädling med koppling till satsningen Matlandet . Tillsammans är det nästan 700 projekt som har genomförts eller pågår runt om i landet. Våra statliga myndigheter omfattas i hög grad av regeringens satsningar för att främja småskalig livsmedelsproduktion och därmed landsbygdsutveckling. Jag följer dock utvecklingen för den småskaliga livsmedelsproduktionen noga. 25 (S): Jag får tacka landsbygdsministern för svaret. Jag saknar tyvärr besked om det väsentliga, en långsiktig finansiering av stödet till mathantverkarna. har varit en viktig del av det stödet. efterfrågar allt fler personer mat av hög kvalitet. Det handlar om närproducerade råvaror som tas om hand av yrkeskunniga personer. På detta sätt får man fram naturliga och hälsosamma produkter utan tillsatser eller andra konstigheter. Man skapar produkter med smak och kvalitet som industrin inte kan komma i närheten av. bevarar man gamla kunskaper och traditioner och använder dem när man skapar nytt. I har man arbetat aktivt med mathantverket. Det ledde till att Eldrimner, som var centrum för mathantverket i länet , är ett nationellt resurscentrum för småskalig hantverksmässig livsmedelsförädling. I uppdraget ingår att sprida kunskap och ge råd inom området mathantverk. Eldrimner ska stötta andra centrum i landet. Verksamheten finansierades till och med via budgetmedel. Därefter slopade regeringen den fasta finansieringen. bedrivs Eldrimner med projektmedel, främst från satsningen på livsmedelsstrategin, och med bidrag från landsbygdsprogrammet. Detta är självklart problematiskt. Finansieringen är oklar, och mycket av krafterna måste ägnas åt bidragsansökningar från olika håll i stället för rådgivning. Att finansieringen är beroende av olika bidrag innebär till exempel att årets smaklustmässa har fått läggas ned trots att ett stort arbete gjorts med planering av mässan. Mässan är viktig för att mathantverkarna i hela landet ska kunna visa upp sina produkter och göra dem kända hos allmänheten. Branschen är fortfarande så ny och producenterna så små att de behöver stöd av mässan för marknadsföring av sina produkter. Den industriproducerade maten står för majoriteten av all mat i landet. Mathantverket betraktas fortfarande av många beslutsfattare som en hobby. Det är mycket beklagligt eftersom lokalproducerad mat har allt större betydelse för goda matvanor och för folkhälsan i landet. På mindre orter är mathantverket dessutom allt viktigare för sysselsättningen och därmed för framtidstron. är mathantverket en väsentlig del i landsbygdsutvecklingen. Regeringen stöder ju småskalig matproduktion inom ramen för landsbygdsprogrammet som ska ge stöd till investeringar och utbildningar. Man vill också att man ska bygga upp nätverk mellan företagare. det nya matlandet är ett projekt som regeringen propagerar för vid alla tillfällen. Som jag skriver i min interpellation räcker det inte så länge Eldrimner inte har fast finansiering och därmed möjlighet att planera för verksamheten på . Än värre är att inte alla statliga organ delar regeringens ambitioner på området. Mässan stupade just på grund av att länsstyrelserna i många län inte var beredda att ge stöd till länets mathantverkare och deras medverkan i mässan. Ändå har länsstyrelserna en central roll i genomförandet av landsbygdsprogrammet. Min fråga kvarstår: Vad tänker regeringen göra för att småskalig matproduktion verkligen ska kunna fortsätta att utvecklas långsiktigt? 26 Landsbygdsminister (C): Som jag sade i mitt första inlägg som alltså var svaret på interpellationen gör regeringen långsiktiga satsningar på småskalig livsmedelsproduktion. Vi gör det genom att regeringen har fattat beslut om finansiering av ett nationellt resurscentrum för mathantverk , och vi gör det genom landsbygdsprogrammet som ger stora mjäligheter till satsningar på bland annat mathantverk. Landsbygdsprogrammet är, som jag hoppas att interpellanten väl känner till, ett sjuårigt program. Det omfattar tiden . Just nu pågår det förberedelser för det program som jag hoppas att vi kan genomföra . Det är min förhoppning att oppositionen stöder införandet av ett sådant program så att vi även där får möjlighet att utveckla verksamheter, små såväl som större, i alla delar av vårt land. De satsningar som är gjorda inom ramen för Matlandet och landsbygdsprogrammet ser jag som utomordentligt stora. De är också viktiga för att vi ska få aktivitet när det gäller mat och matkultur både småskalig och större verksamhet i alla delar av vårt land. Jag vill än en gång påpeka att regeringens satsningar i det här sammanhanget är långsiktiga. Det är få verksamheter som har finansieringen löst framåt. Vad är det då för pengar vi talar om när det gäller Eldrimner? Vi har fattat beslut om att stödja basverksamheten med . Dessutom utgår det som kommer från landsbygdsprogrammet. Det är alltså mer pengar än vad som fanns tidigare för att verksamheten ska finnas och få möjlighet att utvecklas. 27 (S): besökte jag Eldrimner och pratade med anställda i drygt . De jobbar med fem olika branscher. De har stor kunskap om mejeri, chark, gårdsslakt, bär, grönsaksförädling, bakning och fiskförädling. Tillväxt sker ju framför allt genom att det skapas nya företag. Eldrimner fokuserar på mathantverk. Det har gjort att man kunnat bygga upp ett unikt kunnande som har visat sig fungera effektivt och stimulera mathantverket och få det att växa. Varje litet företag kan växa och bli större och mer effektivt. De flesta företag är enmansföretag eller familjeföretag. Att de ofta finns på landsbygden och i glesbygden innebär dessutom en begränsning. Företag som har 20 anställda är storföretag i glest befolkade bygder. Den verkliga tillväxtpotentialen ligger i att mathantverket leder till att det blir många företag och företag som kan leva och växa i bygder där det i övrigt inte finns många företag och arbetstillfällen. Genom samverkan kan de små företagen i sin tur gemensamt marknadsföra sig och sälja sina produkter. Smaklust skulle ha manifesterat just det. Jag håller med om att många, framför allt i , är glada över satsningen på mathantverket. I har man en närhet till marknaden. Det har man också i större städer som . Men i och norr om finns det inte så stora städer så där kommer man inte ut på marknaden. På de orterna är det viktigt att man ordnar en smaklustmässa om inte så vartannat eller vart tredje. Det får ses som ett stöd. Jag förstår att länsstyrelserna i och de större städerna inte är lika intresserade av att gå in med pengar. Där har man redan sina marknader. Det unika mathantverket lyfter hela den svenska livsmedelsproduktionen. Genom att lyfta fram mathantverket och visa upp det mest unika vi har av svenska livsmedel lyfter vi också hela den svenska livsmedelsproduktionen. Det är man väl medveten om och drar nytta av i andra länder, som till exempel och . Eldrimner har visat hur man kan gå från att vara bonde eller enbart intresserad av mathantverk till att skapa mycket stabila företag med unika produkter. Den processen kan ta tid, men med rätt stöd och uppmuntran kan de bli mycket framgångsrika. 28 (S): Tack, landsbygdsministern, för svaret, och tack, , för en viktig interpellation! Jag begärde ordet när jag hörde landsbygdsministern prata positivt om den kommande perioden. Förhandlingen för perioden 20072013 ligger faktiskt Socialdemokraterna bakom. Inför den kommande perioden för landsbygdsprogrammets strukturfondsmedel har regeringens hållning varit minst sagt sval. Det oroar dem som håller på med detta eftersom den långsiktiga finansieringen är viktig. Jag kommer från och är, precis som landsbygdsministern, älgjägare och van att ha älgfärs i frysen. har jag tonårsbarn som har bjudningar och då tar färsen slut det blir tacos och köttfärssås och allt möjligt så jag gick till affären för att köpa svenskproducerad köttfärs, men det fanns inte. Det är ett stort bekymmer. Det är alldeles för billigt att importera och skicka med långtradare genom landet. Det konkurrerar ut den svenska näringen. Det andra bekymret är hur vi får nya företagare som törs satsa på den här branschen. Jag kommer från en jordbruksbygd där i stort sett alla var lantbrukare på ett eller annat sätt ; tror jag att det finns fyra. Vi har en stor charkuteriproducent med ca 20 anställda. Men det är få som törs satsa. Tillgången på riskkapital är väldigt betydelsefull. Om man kommer från eller de norra skogslänens inland till banken och säger att man ska satsa på jordbruk skrattar de åt en. Man måste ha ett eget kapital som motsvarar det kapital man har tänkt låna för att man ska få låna över huvud taget. Det gör att det inte är intressant. Jag vill fråga landsbygdsministern: Hur gör vi för att få nya företagare som törs satsa så att vi får en utveckling på landsbygden? Det är ju det vi efterfrågar. 29 Landsbygdsminister (C): Låt mig än en gång repetera att landsbygdsprogrammet har stora resurser till sitt förfogande.