prot · GZ09138 · 2012-08-23 00:00:00 — Efter domarna i listar också riksåklagaren omständigheter som talar för mildare straff. En sådan omständighet är att det inte ska finnas något vinstintresse. Men även på den punkten hindrar det inte att nya människor introduceras för narkotika. krävs en mycket större mängd narkotika för att dömas för ett brott av normalgraden eller för ett grövre narkotikabrott. Och de tabeller som man har använt ska inte längre gälla. Men i vissa fall är det svårt att se andra omständigheter utifrån vilka man ska döma som inte handlar om art eller mängd. I det här fallet är det fortfarande tabeller som gäller. Man har bara justerat mängden uppåt, vilket jag ser som ett jättestort problem. I praktiken innebär det att gränsen mellan normalbrott och grovt narkotikabrott har fördubblats. I vissa fall har det till och med tiodubblats för vissa typer av preparat. Utöver de frågor som jag har ställt till skulle jag vilja fråga om hon tycker att det är rimligt att mängden narkotika för normalbrott och grovt brott kraftigt förskjutits uppåt. 20 Statsrådet (KD): Det är alldeles riktigt att i ett flertal domar har ändrat praxis när det gäller frågan om hur straff ska bestämmas i narkotikamål. har man dömt utifrån mängd och preparat, och det har varit det enda utslagsgivande. Man säger att det här egentligen är den enda typ av brott där man är så enkelspårig och bara tittar på detta. I alla andra typer av brottmål tar man hänsyn till andra relevanta omständigheter och bestämmer straffnivån utifrån dessa. Det kan handla om att det har skett, precis som säger, med vinstintresse, att det har varit organiserad brottslighet och så vidare faktorer som också ska vägas in. En sak som också påverkar straffvärdet är farligheten. När det gäller farligheten är inte jag rätt person att bedöma den. Det ligger inte inom min kompetens, utan där måste vi lita på våra kunskapsbärande myndigheter, och här kommer det nya forskningsrön . Jag har, precis som , hört berättelser från dem som använt MDPV och vad de säger om drogen i sig, vilket ju får en att dra vissa slutsatser. Men den kompetensen besitter inte jag, utan där måste jag förlita mig på forskningen och på våra kunskapsmyndigheter. När det gäller Högsta domstolens utfall här har de i flera av sina domar sänkt straffen, men i några fall har straffen skärpts. Så det har varit både och när man har gjort den mer sammanvägda bedömningen. har meddelat prövningstillstånd för ytterligare ett antal narkotikaärenden som man kommer att behandla , så rättsutvecklingen pågår fortfarande. Det är därför som jag verkligen välkomnar den här debatten just . Den är ett viktigt inslag, men vi måste fortsätta följa frågan och se vart rättsutvecklingen styr. Eftersom det är fler fall som kommer att prövas framöver vill vi avvakta och se var de slutligen landar. Sedan är det naturligtvis så att den lokala opinionsbildningen spelar en otroligt stor roll, och att hålla i den möjliggör den största förändringen. Vi kan göra mycket med lagar, och vi kan göra mycket med polisens insatser, och de är nödvändiga. Men har man inte den lokala opinionen och en kraftfull mobilisering där kan också lagar, polisens och tullens insatser stå sig ganska slätt. Det här i förening kan också skapa en förändring i . Jag är väldigt glad att uppmärksammar det här problemet. 21 (S): Ofta säger polisen att det är väldigt svårt att bevisa vilket syftet är med beslagtagen narkotika, om det är för enskilt bruk eller inte. Därför blir det ännu mer problematiskt. som vi talar om att man ska gå ifrån att döma enbart utifrån mängd är det ett faktum att de tabeller man tidigare använde fortfarande finns kvar i ganska många fall och att mängden har justerats kraftigt uppåt. Det är ett bekymmer. Vi diskuterar hur viktigt det är att föra en debatt om narkotika och att hindra att nya personer börjar använda narkotika, men dessa domar i sänder helt andra signaler. Många menar att börjar bli mer drogliberalt, men jag tror inte att vare sig jag eller statsrådet vill åt det hållet. Det är dock de signaler som sänds. Hur ser statsrådet på detta? Jag ska åter säga något om situationen i . Det är känt att MDPV finns i stor omfattning i och att det är en farlig drog. Trots det kommer flera unga västeråsare att pröva MDPV . De unga som jag har frågat varför de prövar drogen fast den är farlig har svarat att de inte tror att de kommer att drabbas av psykoser och annat som händer. Jag frågar också alltid ungdomarna om de vet vart de ska vända sig om de vill pröva droger. har ingen av de unga jag mött sagt att de inte vet hur de ska få tag på droger. Vi har alltså en stor utmaning framför oss. Jag avslutar med att tacka statsrådet för svaret på min interpellation och för en bra debatt. 22 Statsrådet (KD): Ja, domarna kan ha en viss betydelse för hur många ungdomar som testar och prövar. Störst betydelse för hur många ungdomar som prövar narkotika har dock det preventionsarbete som vi gör från regeringens sida tillsammans med lokala och regionala företrädare. Vi vet hur betydelsefullt och viktigt det är, och det är en av anledningarna till att länssamordnarna finns och är avlönade med statliga medel. De ska kunna bygga den regionala och lokala mobiliseringen överallt. Det handlar om utmaningar av ett slag som vi har haft att hantera eftersom internetmarknaden som når in i vartenda hem öppnar helt nya möjligheter. Tillgängligheten är ett faktum, och det betyder att preventionsarbetet blir centralt för hur vi sedan lyckas. I ett internationellt perspektiv prövar och testar fortfarande svenska ungdomar narkotika i mindre omfattning än i de flesta andra länder. Men med den marknad och tillgänglighet som finns är jag inte säker på att dessa siffror kommer att stå sig. De kommer inte att stå sig om vi inte har den regionala och lokala mobiliseringen, ständigt pågående som en diskussion i våra skolor, på våra fritidsgårdar och överallt där ungdomar samlas men också träffar vuxna. Det här är vårt gemensamma medskick från debatten. MDPV är narkotikaklassat och redan innanför hägnet av droger som inte får användas. Den är förbjuden, och vi tillåter inte att man använder narkotika i vårt land. När förbudet mot innehav för eget bruk nu ifrågasätts är det viktigt att och jag tillsammans står upp i debatten och säger: Det är klart att vi ska fortsätta ha det. Vår restriktiva narkotikapolitik har gagnat oss väl, och att vi är åtminstone två som kommer att fortsätta driva den har jag förstått av inlägg. Tack för interpellationen och debatten! Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2011/12:430 om regeringens utnämningspolitik 23 Statsrådet (KD): har mot bakgrund av svar jag lämnade i frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder angående regeringens nuvarande utnämningspolitik. Låt mig inleda med den genomgripande reformering som påbörjades i och med regeringsskiftet . Fram till dess gällde en ordning där befintliga vakanser bland myndighetschefer över huvud taget inte annonserades ut. Möjligheterna för att utöva sin kontrollmakt var av det skälet mycket kringskurna då det aldrig prövades om det kunde finnas ytterligare kandidater till de viktiga uppdragen som myndighetschef. gäller en ordning som bygger på att samtliga rekryteringar inleds genom att en kravprofil tas fram. Kravprofilen är en gedigen produkt som anger vilka krav och meriter som ska gälla i den aktuella rekryteringen. Därefter vidtar själva rekryteringen som normalt innebär att regeringen annonserar efter kandidater. Departementen tar därefter själva, eller i samarbete med ett externt rekryteringsstöd, ansvar för den operativa fasen av rekryteringen avseende gallring, utvärdering, intervjuer och, i förekommande fall, urvalstester. Utfallet av den reformerade utnämningspolitiken är entydigt. Urvalet har breddats avsevärt, och betydligt fler personer med erfarenhet från andra arbetsmarknadssektorer har rekryterats jämfört med tidigare. Till detta ska läggas att andelen kvinnor bland myndighetscheferna ökat med . är av myndighetscheferna kvinnor. har regeringen rekryterat 199 myndighetschefer. Trots att reformeringen inte kunde göras över är jag nöjd över att kunna konstatera att inte mindre än två tredjedelar av dessa rekryteringar har föregåtts av en intresseannonsering. Det är en siffra som kan tyckas vara blygsam men som måste sättas in i perspektivet att regeringens självpåtagna mål om annonsering togs . har regeringen rekryterat 19 chefer. Av dessa är fyra landshövdingar och en säkerhetspolischef. De sistnämnda rekryteringarna omfattas inte av kravet på annonsering något som redovisades utförligt i regeringens skrivelse 2009/10:43 Utnämningspolitiken. Under såväl 2010 som 2011 har andelen befattningar som annonserats ut uppgått till . Slutligen: Jag är övergripande ansvarig för hela regeringens utnämningspolitik, som jag är direkt ansvarig för länsstyrelserna. Här kan jag konstatera att regeringen anställt två socialdemokrater, en moderat, en folkpartist, en centerpartist och en person utan partipolitisk bakgrund till uppdraget att vara landshövding. Jag avser att fortsätta utveckla och försvara de reformer som gjorts för att åstadkomma en rekryteringsprocess som vilar på principerna om öppenhet, spårbarhet och förutsägbarhet. Jag kan tryggt försäkra om att den tid då partibok avgjorde vilka som skulle få viktiga uppdrag som myndighetschef är förbi. Däremot välkomnar jag personer som rör sig mellan olika sektorer och uppdrag och därmed utvecklar sig själva på ett sätt som kan leda till att de bedöms som lämpliga för att leda en statlig myndighet. 24 (S): Bakgrunden till min interpellation är bland annat den artikel i som tar upp regeringens utnämningspolitik. Här konstateras att det som regeringen sagt tidigare, och när man var i opposition, inte riktigt stämmer med det utfall vi kan se. svarar i medierna att det nog är en slump att det hade blivit så många från de borgerliga partierna, att det kan variera och att det mest beror på att det är alliansföreträdare som lämnat sina ämbeten och ersatts av andra. Betyder det att en centerpartistisk generaldirektör ska ersättas med en centerpartistisk generaldirektör? Så kan man nämligen tolka . Detta är alltså bakgrunden till min interpellation. Jag ska också tacka statsrådet för svaret. , , var tidigare statssekreterare och är generaldirektör för . var tidigare statssekreterare hos och är ambassadör. , , var tidigare statssekreterare hos och är ambassadör. , , var tidigare försvarsminister och är generaldirektör för . , , var tidigare statssekreterare hos och är nu ordförande i och generaldirektör. var kristdemokratisk kandidat till olika uppdrag och är nu ordförande i . var tidigare statssekreterare hos och är generaldirektör för . var tidigare centerpartistisk statssekreterare och är generaldirektör för . Det var en något förkortad lista; jag har inte fått med alla namn. svarar att det sker utannonsering. Vi vet dock att allt inte utannonseras, och man kan ibland undra om utannonseringen bara är ett spel för gallerierna. Till exempel gäller det direktören för , . Hon lämnade in sin ansökan innan hon blev generaldirektör för . Hon är en av de opolitiska som regeringen utsett till ny landshövding. När man tittar på olika tillsättningar blir man förvånad. Den öppenhet och transparens som den här regeringen vill ge sken av tycker jag inte stämmer. I vilka avseenden menar att den här regeringens utnämningspolitik skiljer sig från den tidigare socialdemokratiska regeringens? När man gick till val 2006 kallade generaldirektörer för korrumperade och utlovade att man skulle avsätta generaldirektörer; två generaldirektörer fick lämna sina uppdrag och placerades på . Min fråga till är: Vad är det som särskiljer den här regeringens utnämningspolitik, förutom att man verkar peta personer som är kompetenta men som inte får vara kvar för att de är socialdemokrater? 25 Statsrådet (KD): Jag vill först kommentera uttalandet i . Det är ju inte så att man alltid upplever att kvällstidningarna ger en heltäckande beskrivning av vad man vill säga; det kanske är veckans understatement. Frågan gällde specifikt de landshövdingeutnämningar som hade varit . Dagen efter utsåg vi till landshövding i , men det kunde jag inte säga till . Min kommentar gällde alltså att det kanske var lite fler människor med alliansbakgrund. Vi har en ganska god balans i landshövdingekretsen. Nästan hälften av landshövdingarna har ingen partipolitisk bakgrund, och det är en ganska god blandning av partipolitiska företrädare. Det är en bra balans. Dessutom är det bra landshövdingar som har utsetts som passar bra för de län och uppgifter de har. Jag ska beskriva processen. Jag har försökt göra det i mitt svar, men jag tror att jag måste upprepa det. Det är en konsekvens, tydlighet och spårbarhet i processen nu som inte fanns före valet . Vi annonserar ut tjänsterna. Undantag är just landshövdingar eftersom vi vet att erfarenhet från den politiska världen är viktig. Vi har också undantag för ÖB, säkerhetspolischef och den typen av befattningar där man vet att tjänsterna rekryteras från en mycket begränsad grupp människor. Det blir bara ett spel för gallerierna om man skulle använda annonseringsmetoden. I övrigt annonseras tjänsterna ut. Det gjordes i stort sett aldrig före valet . Det finns några enstaka undantag av vissa praktiska skäl. Det finns också kravprofiler för alla tjänster. Det innebär att det finns en möjlighet för och andra att granska vilka som har sökt och vilka namn som har förekommit. Man kan se underlagen och om de som har bäst meriter har varit med i slutspurten och därmed varit underlag för det slutliga anställningsbeslutet. Förut fanns det ingen möjlighet för och andra att granska utnämningsprocessen. Vi använder i högre grad hjälp utifrån, som konsulter, för att få en professionell rekrytering. Det innebär inte att det bara är de som aktivt söker en tjänst som kan komma i fråga utan också personer som rekryteringsföretag och andra fångar upp och för in i processen. Alla namn värderas mot varandra, och fattar regeringen ett beslut som man självklart står för men som också kan analyseras och värderas i efterhand. Det är en dramatisk skillnad mot hur det fungerade före valet . Jag var själv med och kollade upp utnämningarna året före valet . En enda kravprofil togs fram på de utnämningarna. Det var en hög grad av partipolitiska utnämningar. Tendensen sedan valet är att det är fler människor som inte har partipolitisk bakgrund som är myndighetschefer. Det är också fler kvinnor. Det är svårt att formellt mäta, men vårt intryck är att det är fler människor med annan etnisk bakgrund än den svenska. Det är också fler människor med annan bakgrund än offentlig verksamhet. Jag tror att det berikar statsförvaltningen. Det är en helt annan utnämningsprocess. Om man tittar på hur utnämningarna har skett ser man att det övervägande är människor utan partipolitisk bakgrund som utses. Det är också en rad kompetenta och duktiga människor från olika politiska läger. Jag kan försäkra att jag i generaldirektörskretsen träffar på ett otal socialdemokrater duktiga människor som jag är glad finns i statens tjänst. 26 (S): Min kritik riktar sig inte i huvudsak mot de personer som regeringen har utsett utan mot det hyckleri som vi ser från regeringen. Man har sagt att man ska göra på ett sätt, men gör något helt annat. Jag ska ge ett exempel: tillsättningen av generaldirektören för . kommer ansökningarna in ända fram till . Först kommer en ansökan från . Kravprofilen inregistreras dagen efter ansökan. I handlingarna från finns det en promemoria som är daterad . Då skriver man en promemoria om anställning av som generaldirektör och chef för . Det är innan hennes ansökan har kommit in. Är det inte häpnadsväckande att man på vet att man ska tillsätta en person som inte ens har lämnat in sin ansökan? Detta kallar regeringen transparent och förutsägbart. Man säger att spårbarheten finns. Man kan se att fanns som riksdagskandidat för ; det kanske också spelade in. kan vi konstatera att är generaldirektör eftersom verkar satsa mer på tillväxt inom restaurangbranschen än på nya företag. Jag skulle vilja veta varför verkar vara så nöjd med sin utnämningspolitik när vi uppenbarligen inte kan se den spårbarhet och transparens som regeringen har sagt ska finnas. 27 Statsrådet (KD): Jag är ansvarig för de generella riktlinjerna för utnämningspolitiken. Varje enskilt statsråd måste ta ansvar för sina utnämningar. Vi kan titta på exemplet med . Så mycket dokumentation som den som talar om fanns ju inte tidigare i utnämningsärendena. Det här är ett utmärkt fall för att granska. Poängen med dagens utnämningspolitik är att det går att granska och följa upp utnämningarna. Det är inte enbart personer som formellt skickar in en ansökan som är möjliga att anställa. Vi kopplar ofta in rekryteringsföretag som gör sina egna skanningar av lämpliga kandidater. De får fram namn som de tittar närmare på och kommer med förslag. Det är mycket möjligt att det är därför som detta namn kom med. Jag kan inte det enskilda fallet; det var före min tid som statsråd. Fallet med visar också att regeringen vidtar åtgärder när man bedömer att det inte längre fungerar och när det inte finns förtroende för myndighetschefen. Det är rekordfå generaldirektörer i jämfört med tidigare. Det kan också vara en indikation på att utnämningsprocessen fungerar hyfsat bra. Den dokumentation och den konsekvens som finns i sättet att arbeta skiljer sig avsevärt från tiden . Man kan alltid diskutera enskilda personer. En person kanske hade ett uppdrag för ett parti för länge sedan. Det ser jag inte som vare sig en merit eller som något som diskvalificerar. Det intressanta är om personen är lämplig för uppdraget. Varje statsråd är ansvarigt för rekryteringsprocesserna för sina myndigheter. fram har vi utsett 49 chefer i staten. Bara elva av dem har, såvitt jag kan se, någon som helst partipolitisk bakgrund. Det är en liten övervikt för människor med någon typ av alliansbakgrund, men det finns också många socialdemokrater i gruppen. Det är alltså bara en femtedel som har en partipolitisk bakgrund. Säkert finns det bland alla på den här långa listan någon som har suttit i en parti någonstans som jag inte har en aning om. Men jag kan se vilka som har en tydlig partipolitisk bakgrund vilka som exempelvis har varit statssekreterare eller har haft tydliga partipolitiska uppdrag. Det är en liten andel som har partipolitisk bakgrund, och jag vill påstå att det inom många uppdrag är en merit. Särskilt när det gäller landshövdingeämbetet vill jag påstå att om man har partipolitisk bakgrund, exempelvis från eller , är det en merit när man tillträder tjänsten som landshövding. Tjänsten värderas också utifrån det. Jag vill inte påstå att allt är perfekt. Jag vill påstå att vi har en helt annan och mycket bättre och lättare process att spåra, diskutera, utvärdera. Vi har även fått en större blandning bland statliga chefer. Den processen kommer jag att jobba vidare med, och jag tar gärna emot konkreta idéer om hur man kan utveckla den processen. Däremot kommer jag aldrig att medverka till att vi återgår till den ordning som var före valet . 28 (S): Under valrörelsen utmålade centerledaren i ett uttalande som korrumperat. Hon sade: Det är inte bara ett socialdemokratiskt parti som styr landet utan en maktapparat. Vi ser också en socialdemokrati som använder hela statsapparaten för att ge förläningar till dem som har partibok. I andra länder skulle det kallas korruption. Det var ett mycket allvarligt uttalande. Tänk om jag skulle göra samma typ av uttalande utifrån den lista jag redovisade tidigare. Det skulle jag aldrig få för mig att göra. Här försöker vi titta på om personer har varit kompetenta eller inte. Jag är rädd för att regeringen säger sig agera på ett sätt men sedan gör någonting helt annat. Man vaskar tydligen fram personer nästan i lönndom via konsulter som har sekretess, såsom fallet var med generaldirektören för , , som lämnade in sin ansökan och blev tillsatt av regeringen för att bli generaldirektör för . Då anlitades ett konsultföretag som hade sekretessavtal. Var fanns spårbarheten i det? Man kallade den tidigare Amschefen för socialdemokratisk valarbetare. I går såg vi hur generaldirektören för Arbetsförmedlingen skrev ett svar till den politiska oppositionen när det handlade om en debatt mellan den politiska oppositionen och arbetsmarknadsministern. Det är häpnadsväckande. Vi har sett tre generaldirektörer skriva debattartiklar med ansvarig minister. Vi har alltså en stat och en politik som börjar sammanblandas på ett sätt som jag inte har sett tidigare, och jag tycker att det är häpnadsväckande. Titta, , på hur många debattartiklar man skrivit tillsammans med tidigare generaldirektörer. Och titta framför allt på hur det kan komma sig att blev utsedd när hon inte ens hade skickat in sin ansökan till . Var det en centerpartistisk partibok som fick fälla avgörandet? 29 Statsrådet (KD): Det är viktigt att komma ihåg att vi av vissa mycket bestämda skäl skaffat oss en lagstiftning som innebär att man nu kan söka en statlig chefstjänst, som generaldirektör, och få sina ansökningshandlingar sekretessbelagda tills man kommer i det läget att man ska bli anställd. Då måste de offentliggöras. Innan vi hade den lagen tror jag att det fanns en hel del personer som ville ha jobb i staten men inte vågade söka eftersom det genast blev en offentlig handling. Man hade kanske en annan tjänst som innebar att man av olika skäl inte kunde annonsera ut att man sökte sig vidare. Det kan vara en förklaring; jag vet inte hur det är i de enskilda fallen, varför namnen kom in sent i processen. Rekryteringsföretag kunde alltså fånga upp namn på personer som formellt inte ville söka förrän de visste om de var bland de hetare kandidaterna eller inte. Det har vi nu åtgärdat genom en sekretesslagstiftning. Den innebär att kan spåra det hela. Jag föreslår att anmäler allt som hon upplever vara oegentligt till . Det verkar vara en sysselsättning som aktiverar många i oppositionen. Gör gärna det så får vi det prövat. Jag anser att de generella riktlinjerna, de generella reglerna, är av en helt annan karaktär. Jag var med och granskade utnämningspolitiken före valet . Vi kunde konstatera att vi hade en ganska livlig debatt om dessa frågor. När vi sedan granskade de utnämningar som skett före valet fanns det, trots den debatt som då pågick, kravprofiler på en enda tjänst och inga utannonseringar. Vi kunde även konstatera att flera av de utsedda som hade partipolitisk hemvist hos Socialdemokraterna fått bättre villkor än andra. Det var en tendens vi såg och uppmärksammade. Vi frågade: Är detta en slump eller vad beror det på? Jag vill påstå att vi nu har en mycket bättre process. Sedan finns det inga processer som inte kan bli ännu bättre. Jag välkomnar all granskning vi kan få från oberoende aktörer som inte bara ser på enskilda fall utan tittar på helheten. Då kommer man att upptäcka att vi kommit långt när det gäller att utveckla utnämningspolitiken i . Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellationerna 2011/12:437 och 438 om ekonomisk trygghet vid sjukdom 30 Statsrådet (M): har frågat mig vad jag avser att göra för att skynda på så att taket i sjukförsäkringen höjs och för att fler ska ha ekonomisk trygghet vid sjukdom. har även i en särskild interpellation till finansministern frågat vad denne avser att göra för att öka trovärdigheten i försäkringssystemen och för att stärka den svenska modellen. Denna interpellation har överlämnats till mig eftersom den har bedömts ha ett samband med den interpellation som ställts till mig. Det svar som lämnas omfattar därför även den interpellation som ställts till finansministern. En av de viktigaste frågorna för regeringen när den tillträdde var att minska det omfattande utanförskapet från arbetsmarknaden som till stor del bestod av sjukfrånvaro.