prot · H00947 · 2012-12-19 00:00:00 — Eftersom ambitionsnivån i det närmaste är noll i vissa länder krävs det åtgärder för att man i de länderna ska förstå att man måste ta till vara kompetensen hos alla, även kvinnor, om det ska bli fart på ekonomin. Ska gapet mellan olika EU-länder krympas så att gemensamma regler, exempelvis på det ekonomiska området, kan fungera i praktiken, så att vi inte får den typ av kris som vi har till exempel, får man inte blunda för att den ekonomiska utvecklingen i vissa länder halkar efter. För att minska de inre konflikterna i EU måste alla med på en sådan här reform. Därför ser vi att samlade åtgärder för att nå målet måste hanteras även på EU-nivå. Inte bara utan också många andra länder kommer att misslyckas om frågan bara ska hanteras nationellt. Jag tycker, herr talman, att utskottsmajoritetens argumentation är väldigt tunn. Motivet för att säga nej till regler på EU-nivå är att det hotar den väldigt speciella svenska äganderätten för bolagens ägare. Hur väsensskild är då den äganderätten från motsvarande bolagsägares rättigheter i andra EU-länder? Och varför ska just aktieägandet skilja sig radikalt från andra former av ägande? Bilägandet är omgärdat av mängder av inskränkningar och skyldigheter, liksom ägandet av fastigheter är kringskuret på olika sätt. Ägaren till en skogsfastighet har att rätta sig efter mängder av stränga regler, liksom den som äger djur. De flesta former som man kan omvandla en egendom till är faktiskt omgärdade med många regler. Och det är ju redan så att även ägandet av aktier inte är särskilt regelbefriat, även om det finns många som försöker smita undan. Att i det sammanhanget påstå att just ett regelverk om att det underrepresenterade könet inte får understiga av antalet ledamöter i börsnoterade bolags styrelser väsentligt skulle inkräkta på ägarnas unika frihet framstår som ett väldigt svagt och ganska ogenomtänkt argument. Det handlar just om det här, att EU kräver att ett regelverk införs som gör att man når målet. Hur det regelverket sedan ska se ut säger faktiskt direktivet väldigt lite om. Det enda EU egentligen kräver är att regelverket ska utformas så att man når målet och att det ska finnas sanktioner som är så påtagliga att företagen följer det regelverk som nationerna själva beslutar att införa. Hur de här reglerna och sanktionerna ska se ut är alltså upp till varje land. Man kan inte tolka allianspartiernas nej till kommissionens förslag som en kritik av ett överstatligt metodval för att nå målet, eftersom det inte finns i kommissionens förslag. I verkligheten kan det inte vara någonting annat än en ovilja att nå själva målet som ligger bakom att man väljer att säga nej. Jag yrkar mot den här bakgrunden bifall till reservation 1 i utlåtandet. Och jag vill avsluta med att önska talmannen och mina utskottskolleger en god och välbehövlig julvila. 40 (V): Jämnare könsfördelning i bolagsstyrelser, det vill säga fler kvinnor i dem absolut, säger jag. Att kvotera in kvinnor i företags bolagsstyrelser är ett jättebra förslag. Det är ett radikalt grepp från . Jag tror faktiskt att jag vill säga att det är det mest radikala . Det är ett förslag som kommissionär har gått i spetsen för. Men då kommer men:et olyckligtvis, herr talman, strider det mot subsidiaritetsprincipen. Det är trist att behöva konstatera det. anser att förslaget, liksom många andra förslag som kommer från EU, är ett överstatligt direktiv. Vi tycker att EU bestämmer tillräckligt mycket och att man inte ska in och nafsa på mer. Vi har haft denna fråga uppe i debatten i . tycker att det är en otroligt viktig fråga och ser gärna att vi här hemma inför en modell, typ den norska modellen, som jag förstår fungerar alldeles utmärkt. Om regeringen skulle ta steget att se till att tar efter modell, det vill säga att via lagstiftning kvotera in det underrepresenterade könet i bolagsstyrelser, vilket då gäller kvinnor, skulle jag bli väldigt lättad och glad. är en av de världsledande i fråga om jämställdhet inom näringslivet. Jag hade hoppats att också skulle vara i toppen. anser inte alliansregeringen att modell är den bästa, utan man anser att det är upp till bolagen själva att utse sina ledamöter. Okej, men jag anser att ni trots detta kan vara lite tuffare i ert yttrande. Där anser jag att ni är väldigt lama och tama. Men det kan ni rätta till genom att ställa er bakom yttrande. Då uppmanar ni tydligt och klart att stå upp i en jämställdhetsfråga som denna. Inte minst visar ni EU att vi här hemma verkligen menar allvar med att sträva efter en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män i vårt land. Jämställdhet är en fråga om mänskliga rättigheter, demokrati och rättvisa. Det hoppas jag verkligen att vi alla anser. Att hålla frågan vid liv och att vara en blåslampa på regeringen är bara bra. Då kanske vi når fram i frågan . Vi måste nöta och nöta för att få ett resultat. Det har visat sig på många andra områden att det har gett positivt resultat. Droppen urholkar stenen. Visa nu på lite mod! Visa nu på lite styrka och ställ er bakom förslag till ett motiverat yttrande! Med detta sagt, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 2 i detta utlåtande och önska er alla som befinner er i kammaren just nu en riktigt god jul och ett gott nytt år. 41 (M): Det ärende som är den här riksdagsterminens och faktiskt sista ärende handlar om en subsidiaritetsprövning av direktivet om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag. Jag skulle vilja börja med att säga en sak. Just att ärendet är årets sista visar hur viktigt EU är för . Vi är en del i EU, och vi står här och debatterar EU som sista ärende. ärenden som finansutskottet har debatterat har också till stora delar handlat om EU. är de nationella parlamenten viktiga. Det är här vi ska fatta beslut som inte hör hemma på EU-nivå. När vi i civilutskottet gjorde en subsidiaritetsprövning gick vi så till väga att vi också inhämtade regeringens ställningstagande, hur regeringen bedömde att förslaget var förenligt med subsidiaritetsprincipen. Från Alliansens sida i utskottet kom vi fram till att frågan kan avgöras bättre på nationell nivå än på EU-nivå. Vad grundar vi detta på? Vi har först och främst tagit ställning till om målet om jämställdhet kan uppnås på nationell nivå. Absolut, självklart finns det större utrymme att arbeta för jämställda styrelser på nationell nivå än på EU-nivå. Det visar utan tvekan det resultat som vi har i , där vi har en större andel kvinnor i styrelserna än i EU-länderna över lag. I EU-länderna i snitt ligger den kvinnliga representationen i styrelser på . I är den . Finns det viktiga gränsöverskridande aspekter på åtgärder som inte på ett tillfredsställande sätt kan regleras på medlemsstatsnivå? Självklart kan vi reglera på medlemsstatsnivå! Det är ju precis det som vi arbetar med inom Alliansen. Vi inför åtgärder så att kvinnor kan få större representation i styrelser. Vi har till exempel gjort satsningar på styrelseutbildning. Nästa steg är utbildning för valberedningar. Det handlar också om mentorprogram och satsningar för att kvinnor ska kunna göra fler innovationer med mera. Detta visar att åtgärder på nationell nivå har betydelse. Skulle en underlåtenhet att handla på EU-nivå stå i strid med fördraget? Vi agerar ju på nationell nivå, så det behövs inget agerande på EU-nivå som vi ser det. Den sista delen handlar om ifall åtgärder på EU-nivå skulle ge klara fördelar till medlemsländerna. Att reglera hur styrelser ska utse sina styrelseledamöter, herr talman, kan vi inte se är en fråga för EU. Det handlar om äganderätten, precis som representanterna för oppositionspartierna har sagt. Äganderätten ger faktiskt ägarna mandatet att utse sina styrelser. I har vi en ordning med en valberedning som arbetar för att utse kandidater. Det är en bolagsstämma som beslutar om styrelsen, och ägarna kan avsätta styrelsen om den så skulle önska. I näringslivets självreglering, kod för bolagsstyrning, finns också nämnt vikten av kvinnor i styrelserna, och det finns inskrivet som ett mål. På detta sätt har svenskt företagande tagit framstående steg för att öka andelen kvinnor, och det visar sig ju genom att vi har kvinnor. Jag vill också nämna att jämställdheten inte handlar om kvotering utan om värderingar, utbildning och kompetens både den egna och omgivningens kompetens att kunna se kompetens. Det är där det är så viktigt att jobba på rätt nivå, det vill säga på nationell nivå, på lokal nivå och också i familjerna. Det är självklart att vi ska arbeta för ett jämställt samhälle men inte genom att introducera ett EU-direktiv. 42 (S) replik: nämner i sitt anförande den svenska självregleringen av näringslivet. Det är väl gott nog att man i den tar upp frågor kring jämställdhet och annat. Det visar ändå att vi har kommit någonstans. Frågan är bara om det räcker. har vi kvinnor i de stora börsbolagens styrelser, säger . Jag sade , men jag väljer att gå på siffra. är alldeles för dåligt. Menar vi allvar med att vi vill bryta glastaket och göra även affärslivet mer jämställt tror jag att det behövs åtgärder. I det motiverade yttrandet och majoritetstexten däri skriver man: anser att det är viktigt att könsfördelningen blir avsevärt jämnare när det gäller deltagandet i ekonomiskt beslutsfattande. anser också att det är positivt med initiativ på ett så viktigt område. Det låter jättefint. Problemet är att man väljer att göra ingenting. Vi får inga initiativ. Det kommer inga förslag, och när det väl kommer ett förslag från kommissionen säger man nej, fast förslaget inte ens är särskilt långtgående utan mer att se som en målsättning. Jag förstår inte att vill säga nej till detta. Utan åtgärder är det bara som beräknas klara målet om kvinnor i de större börsbolagens styrelser till 2020. och ett gäng andra länder kommer kanske att nå målet till 2035. Resten av EU kommer inte att klara av det i den takt vi håller på . Räcker det, ? 43 (M) replik: Det slog mig att jag i mitt huvudanförande glömde att yrka bifall till utskottets förslag till beslut och att därmed lämnar över utskottets motiverade yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. Jag vill också yrka avslag på samtliga motioner. När det handlar om att få en ökad andel kvinnor i styrelserna handlar det, precis som jag nämnde, om så mycket mer än kvotering. Det handlar om att det måste finnas kvinnor på den operativa nivån i företagen. Det handlar om att det måste finnas kvinnor som har rätt utbildning och rätt yrkeserfarenheter. Det handlar om att det finns en acceptans i samhället. Här kan jag med stor glädje se att andelen kvinnor ökar på utbildningar som ofta leder till företagsledande positioner. Det handlar om tekniska utbildningar på högskolenivå, det handlar om ekonomi och det handlar om juridik. Där finns en ökad andel kvinnor. Det handlar också om att kvinnor måste få access till de operativa befattningarna i företagen. Tycker att även detta ska regleras på EU-nivå? Det är faktiskt en konsekvens av resonemanget. Från Alliansens sida anser vi, precis som vi har sagt, att ägarna har det yttersta ansvaret. Det finns en ägarrättsdimension i detta som inte ska regleras på EU-nivå. Det behövs fler kvinnor i styrelserna på de operativa uppdragen. Där handlar det om styrelseprogram, det handlar om mentorprogram och det handlar om att påverka värderingar. Jag är helt övertygad om att vi i kommer att kunna nå målen. Det räcker att se att vi har kvinnor på styrelseuppdrag. Är inte detta mycket bättre än genomsnittet? 44 (S) replik: Det är bättre än genomsnittet, men det är fortfarande inte tillräckligt bra. Vi ser att vi med de åtgärder som är vidtagna inte kommer att klara målet om . hamnar i en grupp som förväntas klara det till 2035. Det duger inte. tar upp att det handlar om rätt utbildning och meriter. Kommissionens förslag är väldigt tydligt med att man inte får åsidosätta de regler och de domslut som finns från kring kvotering, som innebär att man inte får kvotera in någon som inte har jämbördiga meriter med en annan som söker samma tjänst. Det argumentet faller därför ganska platt. Om vi nu inför sådana här regler för toppen av ett bolag, kan vi inte då förvänta oss att det kommer att sippra uppåt, att det faktiskt får effekter nedåt i företaget, att det faktiskt kommer att få effekter i alla led? Det är ju som säger: Vi måste klara alla led och se till att det finns chefer och ledare överallt i ett bolag. Jag väljer i alla fall att tro att om vi sätter upp ett sådant här mål så kommer vi att skapa en bättre företagskultur totalt sett. Jag måste fråga än en gång. Hur ska man uppnå det man skriver i det motiverade yttrandet? Hur ska vi förhålla oss till det som står allra sist? Det är: Som förslaget ser ut nu finns det enligt inte tillräckliga skäl att vidta åtgärder på EU-nivå. Målet att skapa ett jämställt beslutsfattande i ekonomiska frågor bedöms kunna uppnås bättre genom nationella åtgärder. Vad är det för åtgärder? Hur ska vi nå målet? Det har inte svarat på. 45 (M) replik: Jag tackar för frågorna och ska besvara dem. Vi har från Alliansens sida gjort riktade insatser för att främja kvinnors företagande. Ett program beslutades . beslutades om ytterligare 100 miljoner för en förlängning 2010, mentorprogram, utbildning för att öka andelen kvinnor på chefspositioner och i styrelser. Innovationsfinansieringsfrågor och rådgivning kan jag nämna är ytterligare ett område där kvinnor är underrepresenterade, men inte är det så att det är tal om att vi ska ha beslut på unionsnivå. Styrelsekraft är ett exklusivt mentorprogram som 1 400 kvinnor har sökt för att delta i. Jag nämnde tidigare certifierade ledamöter i valberedningar. Det är ytterligare ett steg som kommer. har också fått ett uppdrag att satsa på kvinnor. Sedan finns det ytterligare beslut. Men det behövs också att kvinnor har ett intresse av att arbeta och möjlighet att arbeta. är ett stort, väsentligt inslag här. Lagen om valfrihet, LOV, och jobbskatteavdraget vi har vidtagit åtskilliga stora åtgärder för att påverka värderingarna, utbildningen och kompetensen. Det är här vi ska arbeta för att det också ska bli fler kvinnor i bolagsstyrelserna. 46 (MP) replik: Jag försöker hinna med att läsa på, men det är svårt för oss i de små partierna. Ni i de större kan ju dela upp jobbet. Ni har större möjligheter att göra det. Ändå slås jag rätt ofta av att när ni argumenterar så argumenterar ni mot någon sorts påhittad verklighet och inte mot vad som faktiskt gäller. Det här förslaget handlar ju inte om kvotering. talar om kvotering i sitt huvudanförande. Bara för att få er att förstå vad det handlar om tänker jag läsa innantill ur kommissionens förslag. Där står det faktiskt så här: För att uppnå målet i punkt 1 målet gäller alltså 2020 respektive 2018 ska medlemsstaterna vid urval av icke verkställande styrelseledamöter se till, det är den hårdaste formuleringen som finns, att det leder mot målet. Alla de åtgärder som räknade upp i svaret på sista fråga är sådant som skulle kunna vara åtgärder för att se till att man når målet. Om man från regeringens sida känner sig säker på att de åtgärder som man har vidtagit kommer att leda till att man lyckas med det här betyder ju direktivet ingenting för räkning. Därför måste frågan ställas: Anser alliansregeringen att det här är en viktig fråga på EU-nivå? Där måste vi väl ändå vara överens om att om man nu tror att vi lyckas i , utan att göra något mer än vi redan gör, kommer man att lyckas med det i övriga , och är det någonting som vi borde ta ansvar för? 47 (M) replik: Jag skulle som svar på replik vilja säga att frågan är på vilken nivå besluten ska fattas. Jag har svarat och sagt att det är på en nationell nivå som besluten ska fattas. Jag skulle också vilja förtydliga med att säga att besluten ska fattas på ägarnivå. Genom att ta bort en beslutskompetens finns också en stor risk att viljan att arbeta vidare framåt och ta ansvar försvinner. Detta är något som är vida omtalat i åtskillig forskning inom till exempel sociologi, som är mitt eget huvudämne. Där går det klart och tydligt att se att möjligheten att påverka, att besluta, är klart relaterad till vilken nivå som besluten kan tas på. När det handlar om jämställdhet, att öka möjligheten för fler kvinnor att aktivt kunna delta i styrelsearbetet, bör beslut fattas av dem som har mandatet, där det finns en möjlighet att påverka, det vill säga av ägarna. 48 (MP) replik: valde mycket noggrant att inte svara på min fråga. Jag frågade huruvida man från alliansregeringens sida har något ansvar för att det här målet nås på EU-nivå. Sedan kan jag besvara lite grann av argumentationen från sida genom att fråga: Är det så att företag i , eller går väldigt mycket sämre än i därför att ägarna har ett annat inflytande än ni vill ha i ? Är det så? Jag är mycket tveksam till att det skulle gå att leda i bevis. Dessutom vill jag, herr talman, påpeka ett annat fel i argumentationen från allianssidan. Man pratar om att vi har nått så långt i . Men då ska man veta att bland de kvinnor som sitter i bolagsstyrelser finns det faktiskt två kvinnor som sitter i över 2 000 bolagsstyrelser. Det ligger speciella tekniska orsaker bakom det. Man ska vara väldigt försiktig med att använda statistik. Återigen till frågan om var besluten ska fattas. Har vi ambitionen att vara med i EU, som jag har förstått att man har på allianssidan ni är inte emot EU, utan ni vill att vi ska vara med där måste vi väl ta ansvar för hela EU, eller hur? Det här handlar ju om ett ramverk för hela EU. Det står inte att vi ska införa den ena eller andra lagen utan att vi ska se till att införa regelverk som når målet. Om vi tror att vi redan har gjort det, varför då säga nej till ett regelverk som kanske skulle kunna få fler länder inom EU att åtminstone påbörja det arbetet mot målet, som vi faktiskt inte har så kvar att nå? Det är till 2018. 49 (M) replik: Från Alliansens sida, , har vi gjort bedömningen att hur ramverket för beslut ska se ut när det gäller hur ledamöter till bolagsstyrelser ska utses är en fråga som bäst hör hemma på nationell nivå. Det är inte en fråga för EU att besluta om. Detta grundar vi på att det är på nationell nivå som jämställdhetspolitiken hör hemma. Det är på nationell nivå som äganderättsfrågorna hör hemma. Utifrån detta anser vi att frågan inte hör hemma på EU-nivå. 50 (FP): Jag vill inleda med att instämma i inlägg i debatten. Sedan vill jag yrka bifall till förslaget i utlåtandet, att förslaget i direktivet om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag strider mot subsidiaritetsprincipen och att ska lämna ett motiverat yttrande till EU med denna ståndpunkt. Jag yrkar därför avslag på Socialdemokraternas och reservation, där man i stället har kommit till slutsatsen att det är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Jag yrkar även avslag på reservation, även om de nu har kommit fram till samma slutsats som alliansregeringen, att det faktiskt strider mot subsidiaritetsprincipen. I grunden är det positivt att det tas initiativ på jämställdhetsområdet. Vi är helt säkert eniga om att det här gynnar alla, individen och samhället i stort, inklusive näringslivet och de börsnoterade företagen. Både alliansregeringen i sitt uttalande och utskottet i sitt utlåtande uttrycker ju väldigt tydligt att det är viktigt att könsfördelningen blir betydligt jämnare vid ekonomiskt beslutsfattande. Om jag tillåter mig en lite personlig reflexion i sammanhanget kan jag säga att det är väldigt svårt att förstå hur företag och deras ägare med berått mod avstår från kvinnors kompetens i sina styrelser. Det är ju direkt kontraproduktivt. All vetenskap visar faktiskt att när kvinnor kommer med i styrelsen gynnar det företagets tillväxt och utveckling. Men här handlar det naturligtvis om värderingar och attityder, som har nämnts väldigt mycket här. Det måste vi jobba vidare med. Men slutsatsen är att det gör vi bäst på nationell nivå och andra länder på sin nationella nivå. Jag skulle i sammanhanget vilja nämna något som är värt att nämna. Det är att regeringen presenterade en satsning på 32 miljoner när det gäller jämställdhetsforskning. Syftet med denna forskning är att man vill få fram vad som bidrar till utveckling och framsteg för praktiskt jämställdhetsarbete inom universitet, högskola, näringsliv och offentlig sektor. Det handlar om att skaffa den kunskap och de verktyg som behövs i arbetet. Slutsatsen är att det finns fokus på frågan i och naturligtvis i andra länder, och vi är inte nöjda med dagens läge. Det finns mycket kvar att göra i frågan. Det är inte svårt att ställa sig bakom den bild som framförts av kommissionen. Det är sant att bolagsstyrelserna inom EU kännetecknas av snedfördelning mellan könen. Det är sant att det varierar mycket mellan medlemsländerna. Det är sant att man i många medlemsländer inte vidtagit några som helst åtgärder för att rätta till detta. Men, herr talman, det betyder inte per definition att problemet löses bäst på EU-nivå. Det vi har att avgöra är om vi vid en subsidiaritetsprövning i stället i tillräcklig omfattning kan lösa problemet på nationell nivå. Det är dagens fråga. Sedan kommer vi in på sakfrågan, men i grunden är det subsidiaritetsfrågan vi avgör . Utan att ytterligare gå in i detalj på hur bolagsstyrelser utses i kan jag konstatera att de åtgärder som vidtas måste anpassas i respektive land och genomföras på nationell nivå. Det talas även om gränsöverskridande problem. Alliansregeringen och utskottsmajoriteten har gjort den kloka bedömningen att det inte finns något i de gränsöverskridande problemen som motiverar att frågan regleras på EU-nivå. Slutsatsen blir att utskottet anser att förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen. Det är vad vi har att avgöra. ska lämna ett så kallat motiverat yttrande till EU enligt det förslag som utskottet redovisar i bil. 2 i utlåtandet. Jag återger fritt vad sagt tidigare i debatten när han sade att EU inte ska syssla med sådant vi sköter bäst själva. Det är vad hela subsidiaritetsprövningen går ut på. Därmed tackar jag för mig och önskar alla en god jul. 51 (MP) replik: Jag tycker att argumentationen haltar. argumenterar att frågan sköts bättre på nationell nivå och att de regler som ska leda till detta ska utformas efter hur verkligheten ser ut i respektive land. Jag undrar om har läst förslaget. I förslaget står det att varje land självt ska utforma regelverk som ser till att man når målet. Det står att medlemsstaterna ska bestämma vilka sanktionssystem som behövs. Det kan vara helt olika, och man ger några förslag men säger inte hur det ska se ut. Medlemsstaterna ska se till att bolagen rapporterar in hur det går, och så vidare. Man kan inte någonstans i förslagen hitta någonting som inskränker möjligheterna för länderna att var för sig ha helt olika system för att nå målen. Det här handlar egentligen om att länderna förbinder sig att nå målen. Det är i praktiken det som alliansregeringen säger nej till genom att anse att frågan inte ska hanteras med någon form av överstatlig samordning. Det är vad det handlar om. har varit partiet som har stått för jämställdhet. Jag tycker inte att man kan se det . Menar och att vi inte har något ansvar i den europeiska gemenskapen för att stötta utvecklingen? Jag kan inte tolka det på annat sätt. nämnde till och med att det finns länder där man inte har kommit särskilt långt, knappt någonstans alls. Vore det inte bra med ett gemensamt yttre ramverk som gör att länderna var för sig måste skapa system där de rapporterar in hur det går så att vi får en bild, så att vi med hjälp av politiska beslut kan styra ytterligare? 52 (FP) replik: Det är nästan lite rörande hur just i denna fråga har en mycket stark tilltro till EU:s förmåga att ändra värderingar och attityder inom hela EU. Naturligtvis är det ett steg i rätt riktning när vi talar om direktivet. Själva sakfrågan har vi säkert all anledning att komma tillbaka till.