prot · H00927 · 2012-11-20 00:00:00 — För hela sträckningen talar vi om i storleksordningen 30 miljarder. Jag har naturligtvis läst Socialdemokraternas nya motion med anledning av infrastrukturpropositionen. Där nämner ni ambitionen att påbörja byggandet av Norrbotniabanan. Det är tyvärr samma situation som förra gången: Det finns ingen finansiering för det. Jag tror att det är bra att man har en finansiering klar när man börjar peka ut vad som ska byggas. Som jag sade i mitt inledningsanförande finns Norrbotniabanan inte med i den nuvarande planen, och den är heller inte utpekad som ett av de mest prioriterade objekten i den kapacitetsutredning som har gjort. Varför ska man ha en förhandlingsman eller förhandlingskvinna om man inte har ett objekt att förhandla om? I stod det däremot väldigt tydligt att en tunnelbaneutökning i är högt prioriterad. När vi nu behöver komplettera bygger vi mycket av infrastrukturpropositionen på det underlag som vi har fått från . Vi räknar med att ha med den, och vi räknar med att kunna hitta en finansiering tillsammans med regionen där det finns förutsättningar. Därför har det utsetts en förhandlingsman. När det gäller var de andra borgerliga står i den här debatten vill jag säga att även om regeringen består av flera personer och partier agerar den som en regering. Det som läggs fram kommer från en gemensam regering. 38 (S): Infrastrukturen är ju ett statligt ansvar. Det är därför inte orimligt att en järnvägsbana som byggs i norra i huvudsak ska vara ett statligt intresse att finansiera. Jag vet vilka turer som har varit när det gäller att näringslivet skulle vara med och finansiera en bana. Det har näringslivet kategoriskt sagt att man aldrig kommer att ställa upp på. Det kan jag förstå. I så fall skulle de väl snart få samma krav på sig som på och andra ställen där näringslivet är aktivt. Det är inte rimligt att tänka sig att vi skulle ha en sådan ordning. Det är ju inte bara de företag som skulle frakta de största godsmängderna som kommer att ha nytta av en sådan bana. Det kommer ju alla att ha. Jag vill också säga något om och Norrbotniabanan eller frakterna i norra . Enligt kommer transporterna i norr att öka med . Tror verkligen ministern att det är rimligt med tanke på utvecklingen inom gruvnäringen och annan råvarubaserad industri i norra ? Det är siffror som är helt tagna ur luften. Det kan naturligtvis på något sätt spegla den kapacitet som finns på stambanan där man säger att det finns ledig kapacitet. Om man bara ska fylla upp det kanske är rimligt. Men det är inte rimligt att tänka sig att näringslivet skulle öka med när det gäller frakterna, om man inte ska köra allt på väg, och det tror jag inte är tänkbart. Näringslivets företrädare, , , regionerna och underkände det här scenariot. har inte haft tillräckligt med tid för att utreda detta. I en sats i säger man att man inte har hunnit utreda detta utan måste titta närmare på vilka konsekvenser den ökade råvaruhanteringen i norra får för transportsystemet. Botniska korridoren är till för att säkra råvaruförsörjningen i . Det om något borde väl motivera att vi ser till att bygga den länk som fattas på Botniska korridoren. Norra stambanan kommer inte att kunna motsvara det tryck som Botniska korridoren skulle kunna leva upp till. Norra stambanan är full . Med de lutningar, den kapacitet och den standard den är byggd i är det helt enkelt så. Det är inte en bana för framtiden. Vi måste få dubbelspår även här, och dubbelspåret gäller Norrbotniabanan och Stambanan. Dessutom handlar det naturligtvis om säkerhet och en massa andra saker i detta sammanhang. Man kan säga att utan Norrbotniabanan blir det ingen botnisk korridor. Det tror jag att man måste ta till sig även från regeringens sida. 39 (S): Jag tackar infrastrukturministern för svaret. Det rätar åtminstone ut en del frågetecken eftersom det är en mycket livlig debatt i medierna hemma om detta, inte minst från mina borgerliga kolleger här från Norr- och . Det signaleras att detta är oerhört viktigt. Det är viktigt att man driver på det på alla möjliga sätt. Det måste genomföras. Då är det viktigt att ministern här tillkännager att det är infrastrukturministern som i regeringen leder arbetet med infrastrukturen. Då slipper jag ta just den debatten hemma. Jag får ta andra debatter. Denna interpellationsdebatt är viktig i flera hänseenden, inte minst ur Norrbotniabanans perspektiv när det gäller de företag och privatpersoner som skulle kunna trafikera banan när den blir klar. Det som vi fick veta i ministerns svar handlar om synen på norra . Att tillsätta en förhandlingsman, eller förhandlingskvinna, för andra viktiga sträckor i landet men inte för Norrbotniabanan tycker jag rimmar illa. Med en förhandlingsman, eller förhandlingskvinna, kan man räta ut de frågetecken som skulle kunna finnas. är det på det sättet att man på många ställen i och i där det ligger en tänkt korridor har lagt en filt över detta. Där kan inte någonting genomföras eftersom man inte fullt ut har fastslagit var denna tänkta bana, som vi faktiskt tror ska byggas, ska gå. Till denna bana krävs det olika anslutningspunkter, omlastningsterminaler och så vidare. Det är också viktigt när man ska finansiera denna bana att man har dessa svar så att man vet vad man ska finansiera. Är det kanske så att frågan till var felställd från början? Var det korrekt att man skulle utreda PiteåSkellefteå först? Enligt mitt och vårt synsätt är detta, precis som var inne på, en del i Botniska korridoren. Då är Norrbotniabanan förlängningen på som redan är byggd. Då är det klart att det är naturligt att börja bygga där banan redan finns för att förlänga den. Vi har, precis som ministern själv var inne på, i vår infrastrukturmotion pekat på vikten av att först och främst tillsätta en förhandlingsman som kan utreda dessa sträckor. Sedan får vi börja bygga från och uppåt. Då är det via Dåva företagspark, som för övrigt några borgerliga ledamöter har kallat för soptipp. Men det får stå för dem. Det blir inte så lätt för dem att förklara det i en kommande valrörelse. Tyvärr tror jag nämligen att denna fråga kommer att landa i en valrörelse. Vad vill vi ha för framtida infrastrukturpolitik? Ska vi ha någon möjlighet att börja projektera detta kommer det förmodligen att krävas ett regeringsskifte. 40 Statsrådet (M): Jag är ändå benägen att hålla med . Det är alldeles riktigt som han säger, att utan Norrbotniabanan har vi ingen hel botnisk korridor. Så är det. Det är den delen som saknas när vi får inviga Haparandabanan som så att säga knäpper över till . Infrastruktur är ett statligt ansvar, säger . Ja, det är också regeringens hållning. Staten är också den som via anslag ska stå för den främsta delen av finansieringen. Det låter ungefär som att regeringen nu inte gör någonting och att det inte är någonting alls som händer uppe i . Men det är ändå ett litet understatement. Så är det inte. Det görs kraftiga investeringar för att komma i gång med ökade kapacitet. Det gäller gruvnäringen i med förstärkning av vägen för att klara sträckan mellan och , Haparandabanan som snart är färdig och som kan länka vidare ut på . Prognoser är ett problem, och de är vad de är. När det gäller prognoserna i och trafikökningen har det framkommit att de olika remissinstanserna ifrågasätter dem. Därför har tagit på sig att kvalitetssäkra de objekt som finns i den nuvarande planen men också ta den hänsyn som måste tas till remissvaren. Detta är alltså uppmärksammat. är inne på att denna fråga är mycket aktiv på hemmafronten. Jag vill påstå att den nog är det oavsett parti. Det finns till och med moderater som vill ha Norrbotniabanan. Jag kan förstå det därför att var och en tittar runt omkring för att se vad man kan göra för att faktiskt förbättra sin infrastruktur. Norrbotniabanan är ingen dålig infrastruktur. Den har sina poänger. Så är det naturligtvis. Men det är som med allting, nämligen att vi måste prioritera. Inte ens Socialdemokraterna har förslag i sin budget om att bygga hela Norrbotniabanan. Men de accepterar gärna med glädje alla de satsningar som regeringen nu lägger fram när det gäller att vårda det järnvägssystem som vi har. Men glöm inte bort att vi har en annan bana som vi också håller på att förhandla om just , och det är där det ska träffas ett nytt avtal. Den är också en viktig förutsättning för inte minst näringslivet, ända från och vidare upp mot och . Man ska alltså inte glömma bort att vi håller på att förhandla om den också. Varför började man med PiteåSkellefteå? Det var där som man trodde att man skulle ha störst möjligheter att hitta medfinansiering med näringslivet. Men med facit i hand har det visat sig att det inte fullt ut blev så. Annars är det naturligtvis mest logiskt att man börjar med en förlängning av en annan bana, till exempel från . Det håller jag med om. 41 (S): Det är viktigt att säga att det faktiskt är som har ändrat i fråga om varifrån banan ska börja, vilket också sade. har i sin utredning sagt att det är logiskt att börja i . Vi kan hålla med om att det kanske är logiskt eftersom banan tar slut där. är alltså det som gäller, och det har vi inte några problem med. Vi är också mycket glada över att Haparandabanan har elektrifierats och att den nu är färdig. Den är en viktig länk i Norrbotniabanan. Den är också en viktig länk i nordvästkorridoren upp mot för frakterna från och så vidare. Men det blir då ännu viktigare att bygga Norrbotniabanan. För att man riktigt ska förstå detta måste man få ihop hela transportsystemet. Det blir som en jättekork någonstans i och när gods kommer från alla möjliga håll, och sedan kommer det inte vidare för att vi helt enkelt inte har en stambana som klarar kapaciteten. Då måste man göra någonting åt det. Då är det Norrbotniabanan som gäller. När det gäller och vägen mellan och är vi naturligtvis mycket glada över att den investeringen sker. Det är självklart. Vi har inte heller på något sätt motsatt oss den i våra motioner, utan vi står självklart bakom denna satsning. Det är faktiskt underlaget i som regeringens infrastrukturproposition vilar på. Om detta underlag är felaktigt, vad vilar ni då på? Om det är felaktigt i en del kan det vara felaktigt i många andra delar. Vad vilar ni då på? 42 (S): Jag tackar infrastrukturministern för svaret. Jag tror också att det är viktigt att vi börjar i en ände, och har föreslagit att vi ska börja i . Jag delar den åsikten. Då blir det naturligtvis väldigt intressant med de sträckor som redan är planerade uppåt. Vad kommer att hända med dessa korridorer? Kommer vi att ha en blöt filt för näringslivet under framåt, eller vad kommer att hända? I vill man nämligen fortsätta planera för näringslivet och för nya industriområden, och då är det väldigt väsentligt var denna korridor ska ligga. I det hänseendet är det alltså av yttersta vikt att vi tillsätter en förhandlingsman. Ministerns departement ligger under , och samtliga näringar är beroende av detta. Jag tänkte ta upp en annan sak som har bäring på vad som har hänt , nämligen SAS. Situationen kan inte ha undgått någon. SAS är ensamt operativt flygbolag från . med omnejd det är ungefär 100 000 invånare som trafikeras därifrån har ingen persontrafik på järnväg. Det går att åka buss till eller och åka nattåg, eller i viss utsträckning Norrbotniabanan . Är det då inte rimligt att man planerar för framtiden? Vad vill vi ha för infrastruktur , och när är framtiden faktiskt här? Det tror jag är rätt viktigt att vi som politiker faktiskt kan svara på. 43 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna om att denna debatt inte rör SAS. 44 Statsrådet (M): Naturligtvis tycker jag att det är en fördel att vi ser till alla trafikslag som står till buds. För att kunna ta sig fram på ett bra sätt, oavsett om man reser eller om det handlar om godstransporter, gäller det naturligtvis att de är så optimala som möjligt. Ännu hellre hänger de ihop. Förutom att godstrafik på järnvägen behöver få bättre förutsättningar det råder ingen tvekan om det behöver vi också jobba på hur sjöfarten ska kunna fungera , inte minst om vi pratar om hamn och de utmaningar som finns för om ett tag. Det handlar också om att vi har bra möjligheter för flyget, naturligtvis. När det gäller och underlaget från är det så att man i de remissvar som kommit in har tagit hänsyn till det slutliga underlag som regeringen fick in. Det var inte bara från man hade synpunkter på underlaget för prognoser, utan det finns även i andra delar i landet. Sedan är saker och ting inte skrivna i sten; det händer saker och ting framöver. Ska jag vara en riktig glädjespridare till när det gäller de planerade stråken och korridorerna är det kanske med glädje man bygger både väg och järnväg i . De hade korridor som låg . När det gäller arbetet med och hela den sträckningen, E4:an, finns det farmödrar som har väntat på att detta ska börja hända. säger jag inte att det behöver ta så , men det är bra att det finns en korridor utmärkt. Det ökar nämligen åtminstone förutsättningarna, så att man inte glömmer bort det. Har man byggt över en korridor minskar förutsättningarna att kunna göra det som faktiskt också behövs. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2012/13:113 om möjligheterna till effektiv arbetspendling samt 45 Statsrådet (M): har frågat mig vad jag gör för att förbättra kommunikationerna för arbetspendling i norra samt vad jag avser att vidta för åtgärder för att påskynda arbetet med att färdigställa för att öka trafiksäkerheten och framkomligheten mellan städerna och . För näringslivets möjlighet att växa och utvecklas är minskade avstånd för arbetspendling och förbättrad rörlighet på arbetsmarknaden viktiga. Regeringen föreslår i proposition 2012/13:25 Investeringar för ett starkt och hållbart transportsystem en stor satsning för att öka kapaciteten i transportsystemet. Regeringen satsar sammanlagt på drift och underhåll samt investeringar för utveckling av transportsystemet. Som en del för att stärka näringslivets konkurrenskraft föreslår regeringen investeringar i förbättrad infrastruktur för gruvnäringen i norra . För att gruvindustrin ska kunna fortsätta att fungera som tillväxtmotor och jobbgenerator inte minst i kommer bland annat och vägen mellan och att rustas upp. Sammanlagt investeras ca åren 20132017 i gruvrelaterad infrastruktur i hela . Infrastrukturpropositionen sätter ramarna och utgör grunden för åtgärdsplaneringen. kommer regeringen att lämna direktiv till om att inleda åtgärdsplaneringen. I direktiven kommer regeringen att beskriva de förutsättningar som gäller för planeringen. gör sedan ett förslag till nationell långsiktig plan för transportsystem som överlämnas till regeringen . är inte en del av det av utpekade nationella stamvägnätet. Det innebär att investeringar på beslutas i länsplanen för . Av detta följer att det är i som, inom den ram för länet som regeringen kommer att besluta om och eventuell medfinansiering, har ansvar för att prioritera investeringar på . beslutar regeringen om en ny nationell plan för infrastrukturen 20142025. Regeringens inriktning är att länens planer för perioden 20222025 kommer att fastställas i samband med detta. 46 (S): Jag får börja med att tacka statsrådet för svaret. är ett län där det sker miljardinvesteringar. Jag vet att statsrådet både är väl insatt i detta och har haft möjlighet att besöka området. En stark expansionsfas råder i ett flertal näringar med exportinriktning. Gruvnäringen är givetvis det som kanske tar mest utrymme i medierna och står för merparten av investeringarna. Även besöksnäringen, skogsnäringen, biltestverksamheten, och andra näringar gör dock betydande satsningar för framtiden. Detta sammantaget ökar trycket på en redan ansträngd infrastruktur i som län. Vägar, järnvägar, flyg och sjöfart måste byggas ut för att de investeringar som görs också ska kunna utnyttjas till fullo. Jag tycker att det är ett nationellt intresse eftersom investeringarna i första hand kommer hela nationen till del. Statsrådet lägger i sitt svar till mig väldigt mycket fokus på gruvnäringen och hur malmen ska transporteras. Det är bra och viktigt, men det är väldigt lite svar på min fråga om arbetspendling. Frågan är nämligen hur människor ska färdas bra och säkert i ett län som . Behovet av arbetspendling ökar . Antalet kilometer och antalet minuter man reser per dag ökar sakta men säkert, och en alltmer rörlig arbetsmarknad leder till att många prioriterar boendet och väljer att resa till arbetet. En säker, miljöanpassad och kostnadseffektiv kollektiv trafikförsörjning och ökade möjligheter till arbetspendling inom och utanför länet är en förutsättning för fortsatta utveckling. Länet befinner sig i en utvecklingsfas, en expansiv fas, där mycket stora investeringar görs. Allting pekar också på att detta kommer att fortsätta. Därför tycker jag fortfarande att det vore intressant att få möjlighet att höra vad statsrådet gör för att förbättra kommunikationerna för arbetspendling i norra , samt om statsrådet är beredd att ge Trafikanalys i uppdrag att undersöka hur arbetspendlingen ser ut i den norra regionen i ett större perspektiv. Det senare skulle vara med syfte att hitta åtgärder som kan underlätta arbetspendlingen för de människor som arbetar i norra . Ett liknande uppdrag fick Trafikanalys för att mer specifikt rikta in sig på de stora städerna och regionerna kring våra storstäder. Det vore intressant att höra om Trafikanalys kan få ett liknande uppdrag med fokus på den norra regionen. 47 (M): var väg 97 både framkomlig och trafiksäker. Det har varit en väldigt olycksdrabbad vägsträckning i som successivt under har blivit bättre och bättre. Där har både kommun och Bodens kommun tagit ansvar genom att förskottera pengar, och det är jättebra. är det den tredje etappen som ska fixas till, och det ligger inom plan. Jag tänkte hålla mig till vad var inne på, det som hans interpellation handlar om, arbetspendling. Arbetspendling sker inte bara på statliga vägar utan även på kommunala vägar och på enskilda statsbidragsberättigade vägar. Det vi ser i , bland annat i min hemkommun, är att kommunernas vilja att ge bidrag till de statsbidragsberättigade enskilda vägarna går ned. I har man slutat med det helt och hållet, fast kommunen använder de här vägarna för transporter till sina egna anläggningar och vattenverk, för skolskjuts och en mängd kommunala transporter. Ändå vill de inte vara med och finansiera dessa vägar. Staten gör sitt, men det gör inte alltid kommunerna. I ett detaljplanerat område i centralorten och större befolkningscentra sköter kommunen det här. Jag betalar för det via skattsedel, kommunalskatten. Bor jag däremot ute i en by får jag fixa vägen själv, jag får sköta underhållet själv och jag får statsbidrag till det. Många upplever det här som en orättvisa. De som bor på landsbygden har vissa förutsättningar, de som bor på centralorten får det fixat för sig. Staten tycker jag tar sitt ansvar, men det gör inte alltid kommunerna. Här tycker jag att man ska gå längre och till och med ge kommunerna en skyldighet att hjälpa till med de enskilda statsbidragsberättigade vägarna. 48 Statsrådet (M): Jag tycker att fråga till mig om ett uppdrag till Trafikanalys att titta på arbetspendlingen i norra kanske inte är så dum. Vi gjorde det särskilt med fokus på storstäderna inför kompletteringen av infrastrukturpropositionen eftersom just arbetsresor av det stora antalet pendlare, framför allt i kollektivtrafik, till görs i storstäderna. Jag ska absolut ta med mig frågan, tanken är inte alls dum. Det gäller att väga in hur transportsystemet ser ut och vart man de facto arbetspendlar. Vi kan se att av alla resor som görs är kortare än . Längre upp i åker man ibland betydligt längre än . Förutsättningarna är naturligtvis olika. När järnvägens kapacitet på ökar blir det bra även för sträckan LuleåBoden avseende just blandningen av olika trafikslag. Sedan är det mer gruvnäringsrelaterat ju närmare man kommer och vidare bort mot . Det finns olika avvägningar som staten har gjort, inte minst i ett Norrlandsperspektiv. Den diskussionen har vi haft i kammaren tidigare. Man har speciella Norrlandskriterier för vägarna relaterade till hastighet. handlar det om tiden att komma närmare ett kommuncentra. På vägar där man annars skulle ha haft en lägre hastighet har man behållit högre. Det gäller att hitta en bra relation mellan framkomlighet och trafiksäkerhet. Jag vet att både och som kommuner går in och förskotterar. Tanken är väl att i sin helhet ska kunna vara klar till 2017. Jag tror att det bara är en deletapp kvar mellan och Sävast. Där pågår projektering, och enligt hoppas man kunna skriva avtal . När det gäller arbetspendling gör staten det beror givetvis på hur man väljer att transporteras insatser via avseende gång- och cykelvägar, busshållplatser, samåkningsparkeringar, tillgänglighetsanpassningar på stationer och busshållplatser, bidrag till kollektivtrafikanläggningar och olika kollektivtrafikåtgärder. Flygupphandlingen är inte minst viktig för . Där gäller det framför allt de flygplatser där vi har upphandlad trafik , , , och . Vi upphandlar via staten nattågstrafiken mellan , och . Staten står för själva underskottet. Staten ger ett driftbidrag för norrtågsupplägget, alltså regionaltrafik norr om . I övrigt försöker vi föra den dialog som kan behövas med kommuner och inte minst kollektivtrafikmyndigheter med mera för att hitta lösningar. 49 (S): Det är glädjande att statsrådet är beredd att fundera på ett uppdrag till Trafikanalys. När våra storstadsregioner har unika utmaningar i en stor befolkning och behov av en växande kapacitet brottas norra regionen med helt andra utmaningar i enormt långa avstånd, dåliga infrastrukturnät och en situation där perspektiv på hela resan sällan är verklighet. När det gäller kontakterna och övergångarna mellan de olika trafikslagen finns det mer att önska. , som en del av norra regionen, omfattar en fjärdedel av landets yta med långa avstånd mellan tätorterna. Det medför, som statsrådet var inne på, att befolkningen reser väldigt långa sträckor. är det enda län i landet som har landsgräns till två länder och är ett viktigt område för att knyta ihop de svensk-finska och svensk-norska arbetsmarknadsregionerna. Betydelsen av att kommunikationerna och infrastrukturen fungerar, samordnas och utvecklas är enormt stor. Här behöver vi gemensamt med kraft se till att det perspektivet tydligare understryks. Det handlar om regionens framtida tillväxt. Den väg i länet som är i stort behov av upprustning för att klara både besöksnäringens behov och arbetspendling, trafiksäkerhet och näringslivets behov är . Det handlar om E4 mellan och , E4 mellan och och E10 förbi . En del av det här arbetet påbörjas, vilket är jättebra. Till det kommer tjälsäkringen av grusvägar för att göra det möjligt att få råvaran från skogen. Specifikt på är sträckan mellan och en av landets mest trafikfarliga, en väg totalt på lite mer än där den kvarvarande sträckan att åtgärda är mellan och . Det är en viktig väg som har stått i fokus utifrån att det har varit stora problem med trafiksäkerheten och med effektiviteten när det gäller pendling. Man kan se att väldigt viktiga insatser har gjorts under de tio gångna åren, men trafiksäkerheten och möjligheten till en effektiv arbetspendling nås inte förrän den sista sträckan också är på plats. pekar på att det här kan börja byggas . Jag nöjer mig inte med statsrådets svar, att det är i som har ansvaret att prioritera. Som statsrådet själv skriver i sitt svar är det prioriteringar inom den ram som regeringen beslutar för länet. Även om kämpar med prioriteringar i ett län där mycket händer och där behoven är stora räcker det ändå inte till och går inte nog fort. Jag vill höra med statsrådet om hon är beredd att verka för ett höjt länsanslag till utifrån de stora utmaningar och behov som länet står inför. 50 (M): är av landets yta. Vi har tyvärr inte lika stor andel av befolkningen.