prot · GZ09104 · 2012-04-26 00:00:00 — Vi kan äta en väl tillagad måltid utan att oroa oss för vår egen svält. I ett ganska begränsat perspektiv är allt frid och fröjd, men världen är större än så. Det vet vi allihop. Allt kommer inte alltid att vara som det är. Vi vet att förändringar sker . Fler magar behöver mättas . Vårt sätt att producera mat kan ifrågasättas ur många olika perspektiv. Kretsloppen är brutna på flera områden. Oljan blir allt dyrare att utvinna. Kemikalierna, som är i omlopp, ackumuleras i många levande organismer. Konflikter mellan dem som har och dem som behöver ökar. I det perspektivet blir det allt viktigare att det väsentligaste som behöver skyddas mark att odla mat i, vatten som är rent och hållbara energisystem behöver förstås av oss alla och att det är vår uppgift att rigga ett sådant skydd för mark och vatten och hållbara system. Varför vårt svenska försvar inte främst är de som skyddar dricksvatten och ser till att vi kan utveckla hållbara och säkra energisystem är något som jag inte riktigt begriper. I stället vill de bomba en av våra viktiga vattentäkter, , med mer föroreningar. Varför bromsar och stoppar man från det svenska försvaret i fall efter fall vindkraftens utveckling? Vindkraften är en mycket långsiktig och hållbar energiproduktion, och det borde ligga ett intresse i att utveckla säkra och hållbara energisystem som också leder till en minskad sårbarhet och en större trygghet. Lika viktigt för vår säkerhet är det att vi inte förstör förutsättningarna för att odla och producera mat. Bördig jord är inte något som värderas högt för syftet att producera mat. Däremot värderas den högt om den ligger på vad som bedöms som rätt plats, vilket kan variera från en generation till en annan. är en klippa i utan matjord värd förmögenheter, även om det inte går att plantera så mycket som en blomma i berget och även om havet utanför är fattigt på fisk. Vårt så kallade välstånd ger oss märkliga sätt att värdera grundförutsättningarna för vår egen och kommande generationers möjlighet att leva. Det gör mig ont att se på vilket sätt vi förhåller oss till de naturresurser som är menade för oss att dela, hur vi fortsätter att exploatera i rasande fart med parkeringsplatser, köpcentrum och nya stora vägar. Vi vet att befolkningen växer, och vi håller på att förstöra den bästa åkermarken. Torka och erosion är stora problem i stora delar av världen. Dessutom breder städerna ut sig, och odlingar får ge vika. Också i bygger vi hus, köpcentrum och industrier på den bästa åkerjorden utan tanke . av åker asfalteras enligt en rapport som heter , utgiven av . I den säger man också att ökade snittförlusten av i EU . I vissa europeiska länder som , och var förlusten dock . Europeiska miljöbyrån konstaterar också att 19 medlemsstater på detta sätt sammanlagt förlorar en potentiell kapacitet för jordbruksproduktion motsvarande totalt vete. Detta påverkar även markanvändningen globalt, eftersom ett hektar fruktbar i motsvarar upp till tio gånger så mycket mark i andra delar av världen. I riksdag har inte frågan varit osynlig. har drivit denna fråga . Själv författade jag min första motion i ämnet 2007. Svaren är olika. Det är olika utredningar som pågår. Senast jag deltog i en debatt i ämnet var här i civilutskottet när frågan om externa köpcentra och dess utbredning på bördig jordbruksmark var uppe. Landsbygden påverkas också när man anlägger dessa externa köpcentra, och det påverkar kringkommuner. De stjäl ofta ett stort kundunderlag från orter runt omkring, och man ser effekter av ett ökat bilberoende. Miljöpartister runt om i landet är frustrerade över att inte få stöd när det dyker upp planeringar som tar viktig jordbruksmark i anspråk. Även om vi hör kloka ord från här och vi vet att andra har drivit frågan och säger sig vilja påverka möjligheten att skydda vår bättre så behöver frågan drivas på alla plan. Intressant är också varför inte de andra allianspartierna deltar i debatten. Vadan detta ointresse? Det är också önskvärt att frågan tas på större allvar och att man verkligen gör slag i saken och röstar för ett ökat skydd av åkermarken. Vi äger inte jorden vi går på; vi har lånat den av våra barn. I detta anförande instämde och (båda MP). 10 (KD) replik: Jag har bara några enkla frågor kring det här med skyddad och försvaret. och jag har pratat lite grann om det här tidigare. Vi har ju en lagstiftning med , med ett antal bestämmelser om hushållning, riksintressen etcetera. På vilket sätt ser och att man skulle förändra lagstiftningen för att få ett mer effektivt skydd av åkermarken? 11 (MP) replik: Vi har, som jag nämnde här innan, väckt motioner med flera olika förslag om hur man skulle kunna öka skyddet, för precis som har framkommit vittnar man på många ställen om att lagen i många sammanhang nästan har försvagats. Jag har tidigare motionerat om att vi ska göra en ny nationell kartering av , att man också ska utreda möjligheterna för och att ha en övergripande plan för att kunna bevaka bevarandeintresset på åkermarken mer och att delmålet angående den bördiga åkermarkens bevarande skrivs in under de nationella miljökvalitetsmålen i Ett rikt odlingslandskap. har vi också frågan om riksintresse, och den har vi även lyft upp tidigare. Det finns alltså stora ambitioner från vår sida, och egentligen från många andras sida, när det gäller att komma framåt i hur man kan öka det här skyddet. Det här är en global angelägenhet, precis som flera av oss har lyft fram och som jag vet att även är väl medveten om. Vad som bekymrar mig lite i betänkandet och i svaret är att det på s. 10 står bland annat att man har en beredning där man ska ta upp ett antal frågor. En av de frågorna, som man säger här, är vilka frågor som är särskilt angelägna att driva inför beslut om EU:s gemensamma jordbrukspolitik efter 2020 för att åstadkomma en hållbar användning av jordbruksmark. Det är en fråga man ska besvara i den här utredningen, och det ska presenteras . Då blir jag jättebekymrad. Då, 2014, har vi redan spikat en ny jordbrukspolitik. 12 (KD) replik: Som kommentar till det sista sade varar ju den jordbrukspolitik som vi förhoppningsvis beslutar . Det blir väl perioden efter det, och där finns ett antal diskussionspunkter som man måste ta tag i. Den debatten ska vi inte underskatta. Det är väldigt viktigt att börja fundera långsiktigt på detta. EU har ett vattendirektiv, och man får kanske komma med något markdirektiv också. En annan fråga gäller den lagstiftning vi har med det kommunala självstyret i botten och försvaret som har det övergripande riksintresset när det gäller rikets försvar. Det här är tunga instanser. Vad är politik för att kunna ändra detta? 13 (MP) replik: Jag tycker att det är vårt ansvar som politiker att verkligen ta in vad det är som händer i världen. Vi ser hur försvinner, och vi ser hur vi har ett ökat behov av den här viktiga, bördiga åkermarken och även hållbara energisystem. Då måste vi vara med i processen och påverka. Det är vi som bestämmer vad som kommer att stå i lagarna. Det är vi som påverkar, och det är därför vi står här och debatterar . Jag tycker att det är jätteviktigt. Jag vet att i den tidigare debatten som vi hade om externa köpcentrum så nämnde också hur viktigt det är med det kommunala självstyret. Jag säger inte alls att det är oviktigt jag tror att det är viktigt men man har tagit upp de här frågorna också i . Den mellankommunala diskussionen är väldigt viktig för att man kanske inte ska göra exakt samma saker i varje kommun, vilket kan medföra negativa effekter i en region. Det är ett område som man kanske inte riktigt har lyft upp. Det sker inte riktigt. Hur ska detta ske för att det verkligen ska bli effekt? Vi hade ett förslag om att vi skulle stoppa utbyggnaden av externa köpcentrum i moratorium. Men jag hör inte några förslag från . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 8 §.) Föredrogs civilutskottets betänkande 2011/12:CU18 Ersättningsrätt. 14 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Det jag vill tala om är barnförsäkringar. Föräldrar rekommenderas från de flesta håll att teckna barnförsäkringar. Orsaken till detta är att samhällets skydd helt enkelt är för dåligt om det händer barnet något. Det finns ett visst skydd för barn som går i förskolan och skolan, men det gäller bara vid olyckor. Det gäller alltså inte vid sjukdomar, och de allra flesta barn som får funktionsnedsättningar får det av sjukdomar och inte av olycksfall. Dessutom är det så att även när det gäller olycksfall brister skyddet när det gäller olycksfall som leder till funktionsnedsättning. Det finns också allmän försäkring som utgår till barn som blir invalidiserade och inte kan arbeta. Det handlar om till de drabbade barnen före skatt. Då förstår man hur lite pengar det blir kvar att leva på. De här barnen riskerar inte bara att vara fattiga under sin ungdoms och vuxentid utan även när de blir pensionärer eftersom de inte får några pensionspoäng i det här systemet. Det finns också möjlighet för föräldrar som måste gå ned i arbetstid eller sluta arbeta helt för att ta hand om sina sjuka, invalidiserade barn att få en ersättning. Men det är som man maximalt kan få som förälder, också det före skatt. Det är alltså väldigt lite pengar att leva på, både för de drabbade barnen och för föräldrarna. Det är därför föräldrar uppmanas att teckna barnförsäkring. är av alla barn försäkrade med sådana här individuella barnförsäkringar. Det är inte alla som ansöker om barnförsäkring, även om det är väldigt många. Men av dem som ansöker får antingen nekat från försäkringsbolagen eller med invändningar nekat. Invändning innebär att det är kraftiga inskränkningar i skyddet, vad barnet blir försäkrat mot, och att det även kan vara betydligt högre att betala. Det allra största problemet gäller de barn som nekas helt och hållet, alltså av alla ansökningar. Det här är en siffra som har varit stabil . De skäl till att neka som försäkringsbolagen uppger kan vara att det är ett adoptivbarn. Det kan vara att barnet hade för låg födelsevikt när det föddes. Det kan vara ett för tidigt fött barn. Sedan kan det självklart vara medfödda funktionshinder eller sådana som har uppstått innan försäkringen tecknades. Dessutom är det så även för dem som får försäkring att upptäcker man medfödda eller ärftliga sjukdomar nekas utbetalningen, även om man har betalat premierna . Därtill kommer att om man har glömt någonting, till exempel ett läkarbesök när barnet hade öroninflammation, kan det användas av försäkringsbolaget för att neka ersättning den dag man behöver det, om det är relevant för fallet självklart. Det här är en anledning till att man som förälder inte bara uppmanas att teckna barnförsäkring utan även att göra det , till och med har jag hört uppmaningen att ringa direkt från BB när barnet är helt nyfött. Det kan nämligen uppstå komplikationer och sjukdomar. Ju längre man väntar, desto större risk är det att det finns någonting som försäkringsbolagen kan hänga upp sig på och av den anledningen neka försäkring. Det finns något som heter försäkringsavtalslagen som syftar till att komma till rätta med problemet att många barn nekas försäkring. Problemet är att som det har gått till har den inte varit ett hinder. Försäkringsbolagen hittar kryphål. Om de kan visa att det av medicinska skäl finns en ökad risk, och det kan vara en väldigt liten risk, kan de neka. Det enda försäkringsavtalslagen innebär är att de måste motivera avslag på barnförsäkringsansökningar. Men de behöver inte göra en utförlig motivering. Det räcker att de bara motiverar. Det finns en annan möjlighet för föräldrar, speciellt föräldrar till barn med funktionshinder. Det är gruppförsäkringar via fackföreningen. Det är självklart väldigt bra att de finns. Det är framför allt det som föräldrar med funktionshindrade barn har att tillgå. Inte ens alla av dem får det, men det finns en möjlighet. Det finns tyvärr problem med detta också. Det är att villkoren kan ändras, vilket man har svårt att följa när det är en gruppförsäkring. Det kan till och med vara så att fackföreningen byter bolag och villkoren ändras totalt. Det kan framför allt vara så att man själv byter jobb och byter fackförening. Som ett exempel på en sådan här gruppförsäkring är det ingenting av det som händer innan barnet fyller som kan ge några pengar. Det är mycket som händer . Jag vill ändå säga att det är väldigt positivt att det finns gruppförsäkringar, även om det finns begränsningar. Det är enda möjligheten för många föräldrar. Vi kan ändå inte nöja oss med det här. Vi måste se till att alla barn får ett försäkringsskydd. Det är på grund av att det inte finns något allmänt heltäckande skydd. Hade det funnits det hade det varit en annan sak. Det finns ytterligare ett problem i sammanhanget. Det är att det på barnavårdscentralerna förs journaler när föräldrarna kommer dit med sina barn. De här journalerna kan begäras ut i efterhand av försäkringsbolagen som grund för om man ska betala ut ersättning eller inte. Det här kan ställa till problem. Jag kan ta ett konkret exempel. Det var en flicka som föddes med låg födelsevikt. Hon fick nej från alla försäkringsbolag. när hon var och hade fått en lillasyster som fick full försäkringstäckning sade bolagen nej. Läkarna och sjukgymnasterna intygade att hon var frisk. Hon hade inga men av att hon hade fötts med så låg födelsevikt. Ändå nekade alla bolag. Ett av de här bolagen hade förutom födelsevikten som grund för detta att de hade läst en journal från barnavårdscentralen där flickan hade varit på treårskontroll. Då hade man skrivit i journalen att hon pratar något otydligt, vilket egentligen är fullt normalt för en treåring. Det hade försäkringsbolaget översatt till pratade sluddrigt. Det var deras tolkning. På barnavårdscentralen hade de också skrivit i journalen att hon hade svårt att sitta stilla. Det hade de på försäkringsbolaget översatt till att hon var hyperaktiv. De hade sett detta som riskfaktorer. På barnavårdscentralen sade de i det här fallet att snart vågar vi inte skriva någonting i journalerna, för det kan missuppfattas av försäkringsbolagen. är det väldigt viktigt att följa barnets utveckling även skriftligt, så att man inte glömmer bort någonting under resans gång. I det här fallet slutade det positivt med att hon efter fyraårskontrollen äntligen fick en försäkring. Men det var efter många års kamp, och hon var ändå fullt frisk. Då förstår man de problem som många andra föräldrar har. Det som behövs nu är ett översynsarbete. måste det komma till. Vi nöjer oss inte med den vaga formuleringen att det ska vara inom mandatperioden. Målet för den här översynen måste ju vara att alla barn så långt det någonsin är möjligt ska få en försäkring. I detta anförande instämde (MP) och (V). 15 (MP): betänkande 18 om ersättningsrätt behandlar tolv olika motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Förslagen som behandlas är alltså väckta av ledamöter i , och det finns inga förslag från regeringen på det här området. Betänkandet innehåller två reservationer, men jag tänker hålla mig till de frågeställningar som jag anser att min motion om brister i rättssäkerhet för trafikskadade väcker. Jag instämmer helt och hållet i tidigare anförande och yrkar bifall till reservation 1 och, med min egen argumentation, herr talman, till reservation 2. En av de grundläggande förutsättningarna för att ett demokratiskt samhälle ska kunna upprätthålla sin legitimitet bland medborgarna menar jag är en fungerande rättsordning. Ett högt förtroende för den poliskår som inte använder övervåld eller misshandlar vid ingripanden är naturligtvis en bra grund. Domstolar som är öppna för insyn från medierna och som upplevs som tydliga av dem som får sin rättssak prövad är naturligtvis också avgörande. Att de lagar som vi i beslutar om och de förordningar som myndigheterna utifrån dessa lagar fattar beslut om skrivs på ett bra sätt och uppfattas som rättvisa och rimliga är naturligtvis också av stor betydelse för att rättsstaten ska uppfattas som väl fungerande av medborgarna. För att inte överbelasta våra domstolar med rättstvister i onödan har politiken också skapat ett antal olika nämnder som fungerar som en sorts första nivå när medborgare har olika typer av behov av att lösa tvister. , som min motion handlar om, kan jag nämna , , och , bara för att ta några exempel. Alla de här nämnderna är, som jag har lärt mig under den här resan, i princip uppbyggda på samma sätt, med jurister som ordförande och vice ordförande i praktiken handlar det då oftast om domare och i övrigt representanter från försäkringsbolagen. Konsumenterna finns också med på något sätt, i till exempel genom fackföreningarnas representanter. Jag kommer fortsättningsvis att prata just om och de rättssäkerhetsproblem som finns med den konstruktionen, men jag vill innan jag fortsätter påpeka att det mesta av den kritik som jag kommer att framföra beträffande just sätt att arbeta även till rätt stora delar gäller för övriga nämnder som vi har i samhället för att lösa tvister. När en person begår ett allvarligt brott, rånar en bank och skadar någon eller några poliser under flykten och kanske till och med dödar en polis före gripandet, omfattas den bankrånaren av det statliga rättsskyddet. Det innebär att rånaren kan anlita den bästa och dyraste advokaten vi har i landet, och kostnaden blir i de flesta fall mycket hög för samhället. Om du skadas i trafiken och inte kommer överens med ditt försäkringsbolag om en rimlig ersättning kan du föra frågan till . Om invaliditetsgraden uppgår till mist och bedöms vara bestående eller om den inkomstförlust som du drabbas av uppgår till minst ett halvt basbelopp ska ditt fall alltid prövas i den här nämnden. Beslutet i nämnden är emellertid endast rådgivande så varken du som har drabbats eller ditt försäkringsbolag är skyldig att följa nämndens beslut. Om du inte är nöjd med det beslut som ditt försäkringsbolag har fattat beträffande din ersättning med anledning av nämndens beslut återstår för dig endast att gå till domstol. Innan jag går in på att redovisa de brister jag menar finns i hur nämnden arbetar menar jag att vi måste ha en bra och tydlig bild av vad som sker vid en sådan domstolsprövning. Om du alltså anser att du måste gå till domstol på grund av att det beslut som nämnden och försäkringsbolaget har tagit gör din framtid mer eller mindre omöjlig har du inte det skydd som den bankrånare som jag tidigare använde som exempel har. Du som inte har begått något brott utan som bara har haft oturen att bli påkörd, kanske på väg till jobbet, du som är en av samhällets stöttepelare, får inget stöd av staten. Du är nu utlämnad åt dig själv att klara de kostnader som en domstolsprövning innebär. Har du en hemförsäkring med rättsskydd kan du få ett stöd från den på , och i några fall finns det försäkringsbolag som kan ha lite högre nivå. Till det kommer att det finns regler för det ombud, den advokat, som du anlitar som gör att den ersättning som utgår till ditt ombud är fastställd till . Någon sådan begränsning finns inte för det ombud som försäkringsbolaget anlitar. Den advokaten kostar normalt minst det dubbla, så man kan ju utgå från att ditt ombud inte har samma meriter som försäkringsbolagets ombud. Om du dessutom är en försiktig person som undersöker vad den här typen av tvister brukar kosta innan du tar det definitiva beslutet att ta strid för din sak i domstol kommer du att upptäcka att motpartens kostnader, alltså det som försäkringsbolaget är berett att satsa för att inte förlora mot dig redan i första instans, kommer att uppgå till . Rättsskyddet i din hemförsäkring täcker alltså mindre än hälften av kostnaden för motparten, som du kommer att bli tvungen att betala om du förlorar. För att överklaga och gå vidare till nästa instans krävs alltså att du är en ganska förmögen person från början. Den som inte är helt säker på att vinna en domstolsprövning avstår därför i de flesta fall från att använda möjligheten att gå till domstol. Jag menar att riksdag och regering inte kan blunda för att de ekonomiska resurserna i de allra flesta fall är så ojämlikt fördelade mellan den drabbade och försäkringsbolaget att det i praktiken inte kan bli en rättvis prövning ens i första instans och tveklöst inte i nästa för de få drabbade som anser sig ha möjlighet att gå vidare med sitt ärende. Det finns några få försäkringsbolag som fortfarande betalar motpartens ombudskostnader, men så är inte fallet för de flesta försäkringsbolag. Mot den bakgrunden tror jag att det är ganska lätt att inse att det är mycket angeläget att hanteringen i fyller åtminstone de mest grundläggande kraven för en rättssäker hantering. När jag kontaktas av advokater som företräder trafikskadade som fått sina ärenden prövade av nämnden och de berättar att det inte är ovanligt att den drabbade inte får veta på vilka grunder nämnden tagit sitt beslut, blir jag inte bara orolig utan rätt överraskad. Jag trodde inte att det fick gå till på det sättet i en så kallad rättsstat. Jag har tagit för givet att den som får sin sak prövad alltid får veta på vilka grunder det utslag som fälls har tagits; så naiv var jag. Jag kan säga att jag först inte ville tro att det kunde vara så illa. Men när jag sedan har fått kopior i min ägo på korrespondens från försäkringsbolagens handläggare där det klart och tydligt framgår att de meddelat den drabbade att försäkringsbolaget har gjort bedömningen att de inte anser det som meningsfullt att vidarebefordra det medicinska underlag som den drabbade lämnat in, inser jag att det faktiskt är så det går till. Nämndens förtroendeläkare träffar inte den skadade och får inte del av den medicinska bedömning som gjorts av den läkare som vårdat den drabbade eller lappat ihop henne eller honom efter olyckan. Är det någon som känner igen detta? Själv kunde jag inte låta bli att tänka när jag såg hur hanteringen uppenbarligen går till. Det skulle bli ett alldeles för långt stickspår i den här debatten så jag försökte släppa den tanken. Men innan jag helt släpper den tanken måste jag ändå berätta för er att de grävande samhällsmedborgare som har hjälpt mig med en del av underlaget till den här debatten också, hör och häpna, har upptäckt att det i stor utsträckning är samma lilla grupp läkare som skriver utlåtanden åt som åt . Jäv, kan man tänka. Det finns förhoppningsvis inte så många läkare i vårt land som har så låg moral att de i ärende efter ärende kan underkänna sina yrkeskollegers bedömningar, trots att kollegerna kan vara experter på just de skador som fallet gäller och trots att dessa kolleger dessutom har följt patienten och alltså träffat patienten ett flertal gånger. Att utan underlag och utan att egentligen veta särskilt mycket om den drabbade på ren slentrian upprepade gånger och på uppdrag av den som har beställt intyget med uppenbar avsikt på att slippa betala, skriva intyg som förstör en människas hela framtid, måste vara så förnedrande så jag tror inte att så många klarar det. Några av er som lyssnar kanske tycker att jag var överdrivet hård när jag sade att det är med uppenbar avsikt som försäkringsbolagen beställer dessa läkarintyg. För mig är det uppenbart att det är en medveten strategi i och med att jag nu vet att man avsiktligt undanhåller andra intyg och handlingar. Det är ju inte en uppfattning som jag på något vis skulle vara ensam om. Jag kan exempelvis i en kammardebatt från , alltså , i en likadan debatt som denna om just det årets betänkande om ersättningsrätt, läsa följande: Försäkringsläkarna är faktiskt i praktiken tjänstemän med nuvarande bestämmelser. Där har vi alltså jävperspektivet. Längre ned står det: Dessutom har dessa läkare en beroendeställning i förhållande till sin uppdragsgivare. De får rätt bra betalt för de här intygen. Vidare står det: Läkarens bedömning påverkar helt naturligt uppdragsgivarens kostnader. Det är bra och konkreta bilder, tycker jag.