prot · H00939 · 2012-12-07 00:00:00 — Man kan undra till vad de behöver dem när de säljer tre hamburgare . Detta är nog inte några enstaka händelser och ingenting som vi kan bortse ifrån. Det finns saker som man skulle kunna göra åt denna situation. För det första skulle man kunna ha ett bindande arbetserbjudande. Det erbjudande man ger skulle också vara bindande så att arbetstagarna garanteras den lön och de arbetsvillor de har utlovats. För det andra skulle facken få möjlighet att driva skadeståndskrav och så vidare om man inte får villkoren uppfyllda när man väl kommer hit. För det tredje skulle arbetstagaren få möjlighet att stanna om han eller hon har blivit lurad. Det är tre ganska enkla saker. Vad säger om dessa förslag? 15 (FP) replik: Jag vet inte om jag missförstod , men jag tyckte att hon sade att vi egentligen inte diskuterar detta. Jag vet inte varför hon sade det, för det ingår i betänkandet. Det är inte minst arbetskraftsinvandring som ingår där, så jag tycker verkligen att det finns all anledning att diskutera det. Det är upprörande om arbetsgivare lurar anställda. Det är upprörande oavsett om det gäller människor som bor i eller människor som flyttar hit. Skillnaden är att de som flyttar hit kanske för att arbeta är ganska eller mycket utsatta. De har kanske till exempel inte ens råd att åka hem utan hjälp om de blir lurade. Därför har också med regeringens goda minne skärpt villkoren. Man diskuterar saker som att sätta upp företag på svarta listor, man kräver in redovisningar särskilt från branscher där anställda har missbrukats, man kräver in redovisning av att det finns ekonomiskt utrymme för att betala löner och så vidare. På EU-nivå är ett sanktionsdirektiv på väg att genomföras som kommer att skärpa åtgärderna mot oseriösa arbetsgivare. Det kommer att göra att alla EU-stater kan göra rejäla sanktioner mot arbetsgivare som utnyttjar anställda. Jag tycker alltså att det görs en hel del, som man aldrig kan gardera sig mot allting. Det finns, som naturligtvis känner till, alltför mycket illegalt arbete även bland människor som bor i och som är skrivna här. Man smiter undan skatt och så vidare. Arbetet mot detta ska fortsätta. Men jag tycker att man gör tillräckligt, och jag tycker att vi ska avvakta vad den skärpning som har gjort leder till. Det gäller också sanktionsdirektivet från EU. 16 (V) replik: Jag tycker att det är bra att man har gjort de här skärpningarna av kontrollerna, men faktum kvarstår: Det är arbetstagaren som tar den stora risken. Så är det normalt inte på svensk arbetsmarknad, utan då delar arbetstagare och arbetsgivare på risken. Så gör man inte i det här fallet. Jag tycker att ett bindande arbetserbjudande ofta tolkas ganska märkligt och felaktigt av borgerligheten som om det skulle innebära att man inte kan få högre lön. Så funkar faktiskt inte den svenska arbetsmarknaden. Det är alltid fullt möjligt att höja en lön. Här är det fråga om ett golv, och sedan går det alltid att höja lönen. Man kommer inte att protestera från fackligt håll om det erbjuds högre lön. Det är larvigt. Man måste få ett bindande arbetserbjudande som man kan lita på, så att man vet vad man kommer att få när man väl är i . Situationen där villkoren förändras är helt orimlig just för att, som också mycket riktigt påpekar, skillnaden mellan inhemsk arbetskraft och människor som reser hit är att de som kommer hit är mycket utsatta. De har inget nätverk och ingen möjlighet att säga ifrån på samma sätt eftersom de vet att de kommer att bli av med sitt arbetstillstånd och få resa hem. är de dessutom satta i skuld, som i fallet med . 17 (FP) replik: Jag tror att man ska vara försiktig med att införa nya begrepp i svensk avtalspraxis. Vi har skärpt villkoren, och har skärpt kontrollen. Vi kommer att få ett sanktionsdirektiv. Man ska inte heller måla upp bilden av att det handlar om en majoritet. Det är tvärtom en mycket liten del av de anställda som har råkat illa ut på det här sättet, och det ska vi bekämpa. Man ska inte heller glömma, som bakgrund till den här diskussionen, att röstade emot den här reformen från början och över huvud taget var kritiska till arbetskraftsinvandring. Vi har lite olika utgångspunkter även om jag nu tolkar det så att är med på att behålla detta, och det är i så fall glädjande. Det görs mycket, och vi följer utvecklingen. Jag ser ingen anledning att nu införa nya avtalsbegrepp i svensk avtalsrörelse. 18 (MP): Jag vill inleda med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. har en vision om en värld utan gränser, en värld där ingen människa tvingas fly men alla har en möjlighet att flytta. Den världen är vi mycket långt ifrån . Människors möjligheter att röra sig över gränser begränsas starkt. Trots att många flyr från krig, förföljelse och fattigdom ligger fokus i rika länder ofta på att hålla människor ute. Trots den positiva påverkan migration har på migranten själv, på mottagarlandet och på ursprungslandet byggs höga murar mot omvärlden. I betänkandet noteras att regeringen bedömer att antalet asylsökande blir betydligt högre än vad som prognostiserades i samband med budgetpropositionen . ökade antalet asylsökande med jämfört med . I prognoserna beräknar antalet asylsökande till 54 000. När många människor tvingas fly är det som viktigast att stå upp för medmänsklighet och hedra de internationella konventioner vi skrivit under som säkerställer människors rätt att söka en undan förföljelse. Det är viktigt att komma ihåg varför dessa människor flyr för sina liv. De som flyr från inbördeskrigets försöker undvika att bli massakrerade av sin egen regim. De tvingas fly hals över huvud till grannländer för att staten misslyckats med sin mest grundläggande plikt, att ge människor skydd, och i stället gör det motsatta och slaktar sin egen befolkning. Vissa av dem kommer till EU och länder som och , men de allra flesta är kvar i flyktingläger i närliggande länder. Många kommer också från , där säkerhetssituationen varierar från mycket allvarlig till i bästa fall oförutsägbar. Många som kommer till därifrån, ofta via exil och flyktingläger i grannländer, kommer hit för något så viktigt som att återförenas med sin familj. De kommer hit för att en pappa ska få återse sin dotter eller för att en pojke ska få återse sin mamma. Det är detta de i sammanhanget ytterst få som lyckas ta sig till kommer ifrån. Det är detta vi skickar dem tillbaka till om vi väljer fel väg i migrationspolitiken. Men migrationspolitiken handlar inte bara om människor som flyr. Människor kommer inte till endast av nöd. Människor kommer alltid att röra på sig av olika anledningar. Några reser utomlands för att studera, andra för att arbeta. Vissa flyttar tillbaka, andra gör det inte. Genom intryck och erfarenheter utifrån har blivit vad det är . arbetar för att göra det lättare att röra sig över gränser. Vi vill att och EU ska ha en välkomnande inställning till människor som vill komma hit. Vi vill att staten och kommunerna gemensamt tar ansvar för ett bra mottagande av dem som kommer hit. Efter riksdagsvalet ingick ett migrationspolitiskt samarbete med alliansregeringen. Vi ville ta ansvar för den samlade asyl- och migrationspolitiken och kunna åstadkomma konkreta och nödvändiga förändringar. Detta gjordes inte för att vi var nöjda med migrationspolitiken som den såg ut. Tvärtom tog vi initiativ till samarbetet för att förändra i en mer human riktning. Så har också skett. Som konstateras i betänkandet faller inte alla insatser inom utgiftsområde 8, som vi diskuterar . Ett exempel på det är den överenskommelse som ser som den absolut största konkreta segern , nämligen att de som lever i utan tillstånd nu får kraftigt utökad rätt till subventionerad hälso- och sjukvård. Det är en självklarhet som tyvärr har varit långt ifrån självklar . Barn får nu vård på samma villkor som de som är bosatta i . Vuxna får rätt till vård på samma villkor som asylsökande. tydliggörs att det är en miniminivå som staten står för. vision är vård efter behov på lika villkor för alla, men denna kompromiss innebär oerhört stora förbättringar jämfört med . Det är mycket positivt och långt bättre än vad de flesta bedömare hade vågat hoppas på. Vidare noteras i betänkandet att en överenskommelse nåtts även när det gäller utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd. Alla barn har rätt till utbildning. Inget barn ska behöva gömma sig när de andra leker på skolgården. För alla de barn som tvingas leva i den utsatta situation det innebär att vara papperslös är rätten till utbildning en viktig förbättring som förhoppningsvis kan skapa en liten känsla av stabilitet i en annars alltför otrygg tillvaro. I betänkandet hänvisas också till flera viktiga steg mot en ökad rättssäkerhet i asylprocessen. Det handlar om en fjärde migrationsdomstol som ska inrättas för att medverka till att asylprocessen blir bättre och snabbare. och regeringen har också gett flera uppdrag till myndigheter och utredare i syfte att stärka rättssäkerheten. Ett par av dem är nu presenterade, och ska vi inleda diskussioner om hur vi går vidare med till exempel lämplighetsbedömningen av offentliga biträden och landinformationssystem. åkte jag till i län för att träffa en liten pojke som heter och hans familj. Artoo är och lider av PKU. Det är en sjukdom som kräver avancerad medicinering och särskild kost eftersom man inte kan tillgodogöra sig protein. Trots denna allvarliga sjukdom ska Artoo utvisas till ryska Udmurtien, och allt tyder på att familjen inte kommer att kunna få tillgång till nödvändig vård där. Familjen uppger att de inte erkänns som ryska medborgare. Även om de mot all förmodan skulle få tillgång till vård kommer de inte att ha råd med den. Flera barnläkare vittnar om att bristen på medicinering och vård kommer att leda till att Artoo drabbas av en grav utvecklingsstörning. Det går emot all grundläggande humanitet att avvisa Artoo och hans familj. Från och med är absolut högsta prioritet inom migrationspolitiken att få till en förändring av bestämmelsen om synnerligen ömmande omständigheter. Det är en av de utestående frågor där vi vill se en förändring inom ramen för samarbetet med regeringen. Alldeles för få människor får stanna genom denna undantagsbestämmelse . Svårt sjuka utan möjlighet att tillgodogöra sig vård i hemlandet och barnfamiljer som har bott i avvisas. Vi har fört diskussioner med regeringen om detta och kommer att ta initiativ till att intensifiera dessa diskussioner. I årets statsbudget finns skrivningar som öppnar för att noggrant följa tillämpningen, eftersom den kartläggning som gjorts tidigare av synnerligen ömmande omständigheter inte kunnat göra någon jämförelse mellan tidigare och nuvarande lagstiftning. Det finns alltså anledning att se över bestämmelsen. För att kunna åstadkomma en förändring behöver vi få regeringen med oss. Vi vet också att delar av regeringen ser positivt på att förändra sådana här bestämmelser. Vi kommer därför att intensifiera vårt arbete och lyfta fram människoöden som tydligt visar att dagens lagstiftning är för restriktiv. Vårt mål är att lägga grund för en överenskommelse med regeringen som syftar till att bredda lagstiftningen så att den ger fler människor, som Artoo och hans familj, möjlighet att få stanna i . 19 (C): Jag är ny här i , och innan jag började här drev jag företag . En hel del av min världsbild är därför präglad av företagarens syn på världen. När man lyssnar till stolta företagsledare som berättar om sina företags framgångar frambärs inte sällan personalen som företagets viktigaste tillgång. Så är det naturligtvis. Utan människor som gör jobbet blir det ingen verksamhet. Hur människorna fungerar och hur de samverkar med andra, utvecklar sina förmågor och jobbar mot gemensamma mål avgör hur stor lönsamheten blir. Men för att det över huvud taget ska kunna finnas något företag måste det finnas människor som är beredda att ge av sin vardag, sin tid och sitt engagemang till det aktuella företaget. som vi har arbetslöshet vittnar många företag om att det är svårt att rekrytera personal med rätt kompetens. Utan en större rörlighet på arbetsmarknaden riskerar många företag att få problem när nyckelpersoner går i pension. Den uppmärksamme lyssnaren kanske nu undrar varför jag står här och talar om företagens kompetensförsörjning när debatten ska handla om utgiftsområde 8 och de kostnader vi har för att hantera migrationen. Faktum är att dessa ämnen hör ihop. Precis som företagen är länder beroende av att det finns folk. Vi blir inte yngre i vår del av världen. Det är naturligtvis mycket som är positivt med det, för det innebär ju att vi blir äldre och friskare och får mer tid att njuta av livet, men det ställer också stora krav på samhället. Allt färre i arbetsför ålder ska försörja allt fler pensionärer, och ökade medicinska möjligheter att hålla oss vid hälsa kräver allt större arbetsinsatser inom allt från specialistsjukvård till hemtjänst. Precis som det enskilda företaget kan drabbas hårt av pensionsavgångar drabbas också hela ekonomier, och värst är det i norra . I är detta ett stort och välkänt problem, och det finns larmrapporter som hävdar att ekonomi kommer att kollapsa totalt 2050 om man inte får fart på inflödet av ny arbetskraft. Liknande förhållanden råder i . Redan nu är var fjärde vårdanställd i född i ett annat land än , och det här är en utveckling som bara har tagit sin början. Vi kommer att behöva precis varenda en som är beredd att flytta till vårt avlägsna land om vi ska klara välfärden . Det välstånd som vi i har tagit för givet tillkom till största del genom goda förutsättningar för näringslivet att utvecklas. Bland dessa förutsättningar fanns också en öppenhet mot omvärlden i fråga om att låta människor från andra länder komma hit. Invandringen var oerhört framgångsrik mätt i ekonomiska termer och har kraftigt bidragit till att de av alla så omhuldade välfärdssystemen över huvud taget kunde komma till. Det kan man gilla eller inte gilla, men så är det. Det knorrades även då, ska sägas. Den som flyttade till möttes inte sällan av fördomar och ibland säkert även av ren rasism. Sådana otrevligheter är naturligtvis beklagliga men verkar dess värre vara en naturlig del av det mänskliga beteendet. Många människor känner oro inför förändring, rädsla mot främlingar och skepsis mot främmande kulturer. Säkert finns det också de som är besvikna över egna misslyckanden i livet och därför, som en försvarsmekanism, väljer att skjuta över ansvaret på en yttre förklaringsfaktor, till exempel invandringen. Man ska inte lägga för stor skuld på den som reagerar så, eftersom det antagligen är ett verktyg som vi naturligt har med oss för att hantera besvärliga känslor, men man måste vara medveten om att det är en långt ifrån hållbar tröst. De som inte gillar människor som är födda i andra länder frambär inte sällan kostnaderna för invandringen som en anledning att stänga gränserna, men utgiftsområde 8 är liksom så många andra budgetposter investeringar . Den samhällsekonomiska nyttan överstiger vida de kostnader som är förknippade med att ta emot människor på ett ordnat och rättssäkert sätt. De demografiska utmaningarna har redan nämnts, och de måste tas på största allvar. Den som för en politik syftande till att hålla människor borta från är skyldig ett svar på hur man ska lösa problemet med en åldrande befolkning. Migration är något fullständigt naturligt och har förekommit . Människor har behövt rycka upp sina bopålar för att undkomma fara och ofrihet eller för att skapa en bättre framtid för sig och sin familj. Migration är dessutom en mycket god affär för samtliga inblandade. är ett litet exportberoende land i utkant, och vårt välstånd är helt beroende av affärsutbyte med omvärlden. Det faktum att migranter blir broar mellan människor, länder och kulturer ökar möjligheterna till internationell handel. Andelen företagare är större i gruppen utrikesfödda än bland svenskar. I hade 234 av våra 290 kommuner varit avfolkningsorter om det inte hade varit för invandringen. Ett tillflöde av människor säkrar underlaget för såväl service som det lokala näringslivet. Med fler människor i kommunen byts nedläggningshot mot framtidshopp. Åtminstone kan det vara så om vi hanterar dessa frågor på rätt sätt. Att inte hantera dem är definitivt inget alternativ. 20 (KD): Jag vill börja mitt anförande med att läsa ett citat från . Personligen och i egenskap av representant för har jag klara problem att inse varför dessa personer tillåts komma in i över huvud taget. Citatet är hämtat från en insändare av , gruppledare i kommunfullmäktige i . Människor som inte har alla sina papper i ordning, eller rättare sagt människor som inte har den typen av papper som vi i ett tryggt välfärdssamhälle kan förväntas ha, borde enligt samma person sättas på första bästa plan till den destinationsort varifrån de kom. är ett land där vi är otroligt privilegierade. Vi har fått förmånen att växa upp i ett land där vi har välstånd, där vi har trygghet och där vi inte har haft krig i mannaminne. Alla människor har inte haft den förmånen. Vi är inte bara medmänniskor till de människor som liksom vi har haft förmånen att födas här, utan vi är också medmänniskor till de människor som har fötts och vuxit upp under andra förhållanden. Genom vårt medmänskliga ansvar har vi förbundit oss, genom internationella konventioner, att pröva rätten för de människor som flyr att få sitt skydd någon annanstans. Rätten att söka asyl har man även om man inte har ett svenskt pass och även om man inte har ett papper med biometriska uppgifter kopplat till sig därför att man har vuxit upp i ett land som har haft inbördeskrig och därför inte har någon som helst möjlighet att ha papper som vi i vårt land godkänner. Därför, fru talman, är för att vi ska värna asylrätten, att var och en som kommer till vårt land, som knackar på vår dörr, ska få sin rätt till skydd prövad. Det är en grundläggande mänsklig rättighet som förbundit sig till. Solidaritet är inte att fråga: Vad kan du göra för oss? Solidaritet är att ställa frågan: Vad behöver du, och vad kan jag hjälpa dig med? Vad kan vi som land göra för dig, du som inte hade förmånen att födas här? Det innebär inte att inte har mycket att vinna på att vara ett öppet land. Vi som samhälle tjänar på att få tillströmning från andra länder, att få ta del av andra människors kultur, andra människors vilja att bidra till vårt samhälle och bygga det. Det är av solidaritet vi har ett ansvar att erbjuda en för några av de människor som söker skydd i vårt land. Vi har också ett ansvar att hjälpa människor i krigssituationer, i akuta nödsituationer på andra håll i världen. När säger att de inte vill att de ska komma hit, att vi i stället kan hjälpa dem på plats, rimmar det illa med det som är konsekvensen av deras samlade budgetalternativ. Inte nog med att de i det närmaste halverar det som ryms inom detta budgetområde, de skär dessutom ned det internationella biståndet med en fjärdedel för att de inte ser vad vi i vårt land, på den här platsen på jorden, har att vinna på det. står för en human, rättssäker och generös migrationspolitik. Vi inser att vi har ett ansvar, och vi inser också att vi har glädje av de människor som kommer hit och berikar vårt land. Det finns många delar i betänkandet som redan varit föremål för debatt , och jag ska därför inte gå in på dem alla. Jag skulle i stället vilja koncentrera mig på den del som handlar om anhöriginvandring. har anhöriginvandringen varit en fråga som det finns anledning att fördjupa sig i. Av dem som kommer till vårt land som anhöriga tillhör många den kategori där adoptivbarn och det man brukar kalla kärleksinvandring inryms. De siffror som kom visar att 6 809 personer beviljats asyl som anhörig till en person som kommit som flykting, alltså hörande till kategorin asylsökande. Det är inte speciellt många människor. Ändå förs det en diskussion om att den rätten ska begränsas. Jag vill vända mig till dem som vill begränsa rätten att få hit sin anhörig, en rätt som för övrigt redan är begränsad. Det förutsätter nämligen att det är fråga om make, maka eller barn som är beroende av sina föräldrar, i praktiken minderåriga barn. Den som vill begränsa den rätten vill jag fråga: Vems dotter och vems son är det som inte ska få komma hit? Vems äkta make är det som ska få vänta på grund av att vi ska införa strängare regler? Familjen är oerhört viktig för oss alla oavsett varifrån vi kommer och oavsett vilken fas i livet vi befinner oss i. Att begränsa rätten att få vara med sina allra närmaste anhöriga är inte förenligt med vare sig goda förutsättningar för att integreras i vårt land eller att upprätthålla de grundläggande mänskliga rättigheterna. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 21 Statsrådet (M): Utvecklingen i är mycket oroande. Tusentals syrier lämnar landet . Merparten tar sig till grannländerna , , och . UNHCR uppskattar att det kan finnas fler än 700 000 flyktingar i behov av hjälp och stöd. Det humanitära trycket i regionen är mycket stort, och situationen ställer höga krav på ländernas kapacitet och förmåga att erbjuda skydd. 6 696 människor från har , fram till , sökt asyl i . I har våldet och oron mattats en aning, och bedömer att det inte längre råder inre väpnad konflikt. Även om detta pekar på en utveckling i rätt riktning är det bara första steget på en mycket, mycket lång färd. 5 076 människor från har sökt asyl i . På västra finns lyckligtvis inga krigshärdar. Krypskyttarnas och den politiska förföljelsens dagar är ett fall för nutidshistorien, och de bekymmer som finns är ekonomiska snarare än krigiska. Minoriteters situation lämnar en hel del övrigt att önska, men det är ekonomisk utsatthet som är bekymret, inte krig eller förföljelse. Ändå har 6 950 människor från västra sökt asyl . Människor som flyr undan krig och förföljelse ska få skydd i . Är behovet temporärt ska de få skydd , är behovet bestående ska de välkomnas fullt ut och beviljas permanent uppehållstillstånd. För dem som söker sig till vårt land av andra skäl, på grund av arbetslöshet eller att upplevs generellt som ett bättre land, är asylvägen inte rätt. Då blir det avslag och återvändande. de finns i asylprocessen, eller i mottagandet innan återvändandet är ett faktum, tar de upp plats som bättre behövs till dem som flyr konflikthärdar och faktiskt söker skydd. har under många decennier haft en stor invandring och är i mångt och mycket ett invandrarland. av vår befolkning har rötter i , i och ½ procent i . När människor drivs på flykt är det naturligt att många därifrån söker sig till . Det gör att det inte bara är vilka lagar vi har, eller vilken tillämpning av dessa lagar som görs, som påverkar hur många som kommer hit och söker asyl. Det är viktigt att samtliga EU:s medlemsstater tillämpar det gemensamma regelverket och att de personer som kommer till EU och är i behov av internationellt skydd bereds detta. Solidaritet måste visas länder som ligger nära oroshärdar. Det är därför angeläget att EU och medlemsstaterna fortsätter att stödja UNHCR, IOM och andra organisationer som är involverade i det humanitära arbetet. är en av de största humanitära givarna till regionen kring , och vårt totala humanitära stöd till insatser i och för syriska flyktingar i regionen uppgår till , alltså en kvarts miljard. Men i EU ser vi hur den ekonomiska krisen är inne på ytterligare ett varv, och grupper som varit förskonade känner nu av krisen. Beredvilligheten att vara solidarisk och leva upp till de mål som slogs fast i Stockholmsprogrammet är dämpad. Tvärtom är det tyvärr många som väljer att se om sitt eget hus och avstår från att infria ens de löften och uppfylla de regelverk som redan ställts upp. Det gemensamma europeiska asylsystemet må vara inom räckhåll på papperet, men det är långt ifrån verklighet i praktiken. Inte heller är opåverkat av vad som händer och sker. av mycket hög inströmning har det kommit en viss trötthet ute i landets kommuner.