prot · GZ09117 · 2012-05-24 00:00:00 — 1 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2011/12:149 till /12:152 till socialförsäkringsutskottet Framställning 2011/12:RS3 till Redogörelse /12:RR4 till finansutskottet 2 § Förtydligande av arbetsgivares ansvar för sjuklön Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2011/12:SfU13 Förtydligande av arbetsgivares ansvar för sjuklön (prop. 2011/12:81). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 9 §.) 3 § Samverkan mellan kommuner om samhällsorientering, m.m. Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2011/12:AU12 Samverkan mellan kommuner om samhällsorientering, m.m. (prop. 2011/12:107). 1 (S): Vi ska nu debattera arbetsmarknadsutskottets betänkande 12 som bygger på proposition 2011/12:107 och har rubriken mellan kommuner om samhällsorientering, m.m. Ett av förslagen gäller en ändring som innebär att nämndemän inte ska delta i kammarrättens avgörande när det gäller mål som rör lagen om arbetslöshetsförsäkring och lagen om arbetslöshetskassor. I denna del yrkar jag avslag på förslaget i utskottsbetänkandet och bifall till reservation nr 1 av Socialdemokraterna, . Nämndemannadeltagandet är viktigt och har ett starkt berättigande. Nämndemännens medverkan i domstolarna bidrar till att tillgodose medborgarnas intresse av insyn i den dömande verksamheten. På så sätt är nämndemännen en garanti för att de bedömningar som görs i domstolarna ligger i linje med de allmänna värderingarna i samhället. Lekmannadomarna bidrar också till att juristerna blir tvungna att göra sina tankegångar begripliga för oss icke-jurister. Nämndemännen är därtill viktiga för domstolarnas legitimitet och förtroende hos medborgarna. Regeringens nedmontering av arbetslöshetsförsäkringen har inte bara medfört att försäkringen har försämrats, blivit dyrare och mer orättvis, utan den har också medfört att regelverket har blivit onödigt krångligt och mycket mer svårbegripligt. Otaliga förändringar och provisoriska undantagsbestämmelser har skadat tilltron till arbetslöshetsförsäkringen. Bedömningsfrågor och tolkningar är det mycket av för de regler som gäller arbetslöshetsförsäkringen. Lösningen på problemen med det är naturligtvis inte att ta bort allmänhetens insyn i mål som rör arbetslöshetsförsäkringen, utan den är att återupprätta och förenkla försäkringen. I detta läge är det ännu viktigare att vi har nämndemän som har insyn och som bevakar konsekvenserna. Exempelvis har TCO anfört att man tvärtom kan argumentera för att det med dagens komplicerade och i många delar godtyckliga regelverk är ännu viktigare att principen om att man ska dömas av sina likar i någon mån upprätthålls. Tanken bakom nämndemannadeltagandet är att nämndemännen ska vara vanliga människor med erfarenhet från olika områden som kompletterar den lagkunniga domarens juridiska kunskap. Reglerna för nämndemän reformerades 2006. Syftet med detta var bland annat att få en bredare sammansättning av nämndemän när det gäller ålder, kön, yrke och etnisk bakgrund. Vi vill ju att hela den svenska befolkningen ska vara representerad i nämndemannakåren. Vi socialdemokrater menar att man nu bör göra en utvärdering av den reform som genomfördes . Har den medfört en förändring av nämndemannakårens sammansättning? Blev det som vi hoppades? Jag funderar också över hur en ny nämndeman bereds information och utbildning. Hur vidareutbildas nämndemän i ett samhälle där lagar, regler och föreskrifter ständigt ändras? Kanske är det här vi ska börja innan vi funderar över att ta bort nämndemännen från vissa frågor, eller snarare innan vi funderar över att ta bort vissa frågor från nämndemännen för att frågorna är komplicerade. Är inte detta, att mena att frågorna är för komplicerade, att underkänna nämndemannakåren? Dessutom vet vi att det pågår diskussioner i regeringen om nämndemannainstitutet där de olika riksdagspartierna delvis har medverkat. Därför är det felaktigt att nu gå in och göra några förändringar avseende nämndemännens medverkan i olika instanser. I stället ska vi ta ett helhetsgrepp i frågan. Av tidigare nämnda anledningar anser vi att nämndemannainslaget ska vara kvar när det gäller både lagen om arbetslöshetsförsäkring och lagen om arbetslöshetskassor. 2 (MP): När vi nu ska debattera den här frågan vill jag börja med att läsa upp domareden för domare och nämndemän. Den låter så här: Jag N.N. lovar och försäkrar på heder och samvete, att jag vill och skall efter mitt bästa förstånd och samvete i alla domar rätt göra, ej mindre den fattige än den rike, och döma efter lag och laga stadgar; aldrig lag vränga eller orätt främja för släktskap, svågerskap, vänskap, avund, illvilja eller räddhåga, ej heller för mutor och gåvor eller annan orsak, under vad sken det vara må; ej den saker göra, som saklös är, eller den saklös, som saker är. Jag skall varken förr, än domen avsäges, eller sedan uppenbara dem, som till rätta gå, eller andra de rådslag rätten inom stängda dörrar håller. Detta allt vill och skall jag som en ärlig och uppriktig domare troget hålla. Så lyder alltså domareden som bland annat våra nämndemän som väljs att utgöra grunden för en dom får uttala och leva efter. Jag vill yrka bifall till reservation nr 1 som vi har tillsammans med Socialdemokraterna och . Jag ska tala om ett antal argument för nämndemän i domstol generellt, och jag tycker att flera av dem hör hemma i den här debatten. Rättvisa är ett svårdefinierbart begrepp, och våra domstolars förfarande utgår från en rättvisediskussion där den juridiska processen enbart skapar en dom utifrån en funktionell sanning. Man skulle kunna kalla det för en konstruerad sanning. En funktionell sanning är en lekmannamässigt bestämd sanning, en så kallad allmän övertygelse. Det behövs lekmän i rätten som kan bekräfta denna sanning, alltså den allmänna övertygelsen. Vad gäller legitimiteten och förtroendet för systemet är min bestämda uppfattning att om lekmän får fortsätta att vara med som domare i vårt rättssystem är folk i allmänhet mer villiga att acceptera den maktutövning som sker genom denna rättskipning än om lekmännen är helt avskurna från den. All forskning visar också att det är så. Jag vill också lyfta fram den demokratiska kontrollen och insynssidan. Lekmän finns med i domstolar för att demokratiskt kontrollera den verkställande makten så att den inte används i så kallade otillbörliga politiska syften och så att det inte blir för teknokratiskt, vilket kanske är ännu viktigare i det här fallet. När det gäller samspelet mellan rättskipning och allmänt rättsmedvetande är det viktigt att i rätten ta med lekmän som inte har juridisk kunskap för att påverka rättskipningen, så att den bringas i överensstämmelse med rättsuppfattningen i samhället om lagarna blir i alltför stor obalans med denna. Där är vi politiker, som är lagstiftare, en viktig del i kedjan. Men den flexibilitet som behövs utgörs av lekmännen, alltså nämndemännen. Det är oerhört viktigt att syna komplexiteten i sammansättningen i en rättssal. Om lekmän och juristdomare skiljer sig i ålder och livserfarenhet kan det hjälpa till att öka domstolens kunskaper och referensramar. Även om det har blivit bättre på det området bland våra lagfarna domare visar det sig att medelåldern fortsatt är hög. Jag ska också lyfta fram teknokratin, som jag nämnde tidigare. Om dömandet enbart utförs av juridiska domare finns risken att man mer och mer kommer bort från den allmänna rättsuppfattningen, det vill säga att folk i allmänhet anser att de verkliga brottslingarna går fria medan småförseelser straffas hårt. Detta brukar gynna populistiska krafter på både vänster- och högerkanten. Det finns ett pedagogiskt skäl som jag i och för sig tycker att redogjorde för tydligt. Om man har med lekmän i domstolsprocesser tvingas juristerna att använda mer begripligt språk. Det här kan verka banalt när man först hör det, men de av oss som har suttit med juridisk text vet att det är oerhört viktigt att kunna förstå vikten av kommatecken och olika typer av hjälpord men också den idé som juridiken vilar på och som ska vara universell. Det ökar naturligtvis insynen för berörda parter och allmänheten om målet behandlas på ett sådant språk och på ett sådant sätt att vanligt folk förstår. lyfts det fram kostnadsskäl från dem som vill ta bort nämndemännen. Visst är det så att nämndemän erhåller ett litet välförtjänt arvode eller ersätts för inkomstbortfall när de sitter i domstolen, vilket gör att domstolen eventuellt skulle kunna tjäna på att avskaffa nämndemannasystemet. Betänkandet tar upp en del av detta. Men om man skulle ersätta dem med till exempel juristdomare bleve kostnaderna mycket svårare att räkna på. För del är dessa åtta argument nog för att vi i grunden ska se att det finns en idé med även nämndemän i den här typen av mål. gjorde SVT en enkätundersökning. Man frågade 1 056 domare som arbetade tillsammans med nämndemän vad de tyckte om dagens system, generellt över hela linjen. Av dessa svarade 675, och sex av tio uppgav att de ville få bort de politiskt tillsatta nämndemännen från domstolarna. Knappt en femtedel av de domare som svarade på enkäten ansåg att systemet med politiskt valda nämndemän bör finnas kvar som . Det här är inte första gången systemet blir föremål för debatt. framhålls det från domarhåll att nämndemän skulle vara okunniga om uppdragets art och betrakta nämndemannaskapet som vilket politiskt uppdrag som helst. Därför bör vi som politiska partier se över på vilket sätt vi utser nämndemännen. Kritiken har bäring på kopplingen till politiken, inte minst efter att vi breddat det parlamentariska underlaget sedan valet , men också för att det i grunden handlar om ett system som var uppbyggt innan den kritik kom som tar upp frågan om de ingångar som olika politiska inriktningar kan ha. I enkätundersökningen, som är intressant läsning, ser vi att vissa partier får fler frågetecken kring sig än andra. Men det får inte vara skäl till att ta bort nämndemannasystemet. Vi tror att det är en viktig koppling till vanligt folk, och så bör det också vara. 3 (SD): Jag tänker inte behandla hela betänkandet. Vi står bakom utskottsmajoritetens ställningstaganden i de flesta skrivningar i betänkandet. Jag ska bara kort beröra den reservation vi har. efterfrågar i den samhällsinformation som ges till nyanlända invandrare ett femte kunskapsmål. ska samhällsorienteringen enligt förordningen bidra till att uppfylla fyra kunskapsmål, nämligen kunskap om 1.de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingarna 2.den enskildes rättigheter och skyldigheter i övrigt 3.hur samhället är organiserat 4.praktiskt vardagsliv. Vi sverigedemokrater anser inte att detta är tillräckligt. Vi förordar ett femte kunskapsmål, nämligen att deltagarna utvecklar kunskap om svensk kultur, svenska värderingar och svenska traditioner. Syftet med detta femte kunskapsmål är naturligtvis inte att nyanlända invandrare ska kunna namnge och rabbla upp författare, konstnärer och andra mer eller mindre väsentliga saker som knappt några svenskfödda skulle klara av. Ej heller är syftet att tvinga dem att dansa runt midsommarstången till Små grodorna eller för den delen att tvinga dem att dricka sig redlöst berusade . Men vi tror att det enda sätt vi kan behålla ett fungerande välfärdssamhälle på är sammanhållning, gemensamma värderingar och en vilja att gemensamt och tillsammans bygga det goda samhället. Där har det svenska majoritetssamhället med sin kultur och framför allt sina värderingar och traditioner en viktig roll att spela. Det handlar om det goda välfärdssamhället, utan självvalt utanförskap, utan parallella samhällen med starkt avvikande värderingar och samhällssyn och utan illa fungerande, till och med kontraproduktiv integration, men med assimilation. Vi vill till skillnad från majoriteten i den här kammaren inte ha fler segregerade integrationsbostadsområden där många av de boende inte har vare sig kunskapen om hur de ska bli en del av det svenska samhället eller ens viljan att vara det. Er integrationspolitik fungerar inte. Den har inte fungerat , den fungerar inte just nu och den kommer heller inte att fungera . I det betänkande som utskottsmajoriteten står bakom när det gäller just dessa delar har man från utskottsmajoritetens sida uttryckt sig synnerligen raljerande, ibland motsägelsefullt och i vissa stycken gjort mycket anmärkningsvärda ställningstaganden. Jag tänkte ge några exempel. Man skriver: Utskottet vill inledningsvis ifrågasätta motionens föreställning om att nyanlända genom att undervisas om svenska värderingar kommer att tänka och agera som motionären önskar. Detta motiverar man genom de slutsatser som drogs i sfi-utredningen, att vad som förmedlas inom dessa utbildningar egentligen inte spelar någon roll. Om den enskilde individen inte vill ta till sig av det som förmedlas så har utbildningen ingen verkan. Ja, det är exakt så vi menar! Med er politik och er integration är det upp till den enskilde individen att själv välja. Er integration innebär just detta. Det är ett smörgåsbord med rättigheter att välja från, men få skyldigheter att ta till sig. Det är valfrihet in absurdum. Vi har sett många exempel på denna integration med valfrihet. Bränder och stenkastning mot brandkår och polis, äktenskapsrådgivning i moskéer och hedersvåld är bara några exempel på vad er kravlösa politik åstadkommer. Det är just detta smörgåsbord av rättigheter, utan krav på skyldigheter, som er integration innebär. Jag läser ett annat exempel från utskottsmajoritetens text: Det förefaller utskottet orealistiskt att alla människor med ett visst etniskt svenskt ursprung det väljer jag att repetera, med ett visst etniskt svenskt ursprung och en uppväxt och skolgång i skulle förmodas tillägna sig och genom hela livet bära på samma specifika uppsättning värderingar, oberoende av skillnader i övriga omständigheter och erfarenheter. Det första anmärkningsvärda är att hela utskottet, sju partier förutom , ställer sig bakom formuleringen etniskt svenskt ursprung. Det är intressant med tanke på den debatt som varit om statsminister uttalande. Jag vill bara anmärka på det, men nog om detta. Naturligtvis är det så att vi inte delar alla värderingar, självklart inte. Det finns mycket som skiljer oss åt i , politiska värderingar, religiösa och andra värderingar. Det är självklart så. Men om man sammantaget slår ihop alla värderingar finns det någonting som kan kallas svenska värderingar. Vissa av de värderingarna delar vi med andra folk i andra länder. Det är inte nödvändigtvis samma folk i samma länder, utan det kan vara olika värderingar som vi delar med olika folk i olika länder. Men sammantaget är det någonting som gör att vi kan säga att det är en del av svenska värderingar oavsett politisk åskådning och religion, skulle jag vilja påstå. Jag ska ge några exempel. Alla som tycker att det är okej att slå sina barn kan räcka upp en hand. Nej, det är inte så många här inne. Det är åtta olika partier som tycker exakt samma sak, men det är inte samma politiska åskådning. Den åsikten delar vi inte med en majoritet av världens befolkningar. Men det finns andra länder där det inte heller är okej att slå barn. Det är inte en alltigenom svensk värdering. Ett annat exempel är homosexuellas rättigheter. Det kan verka kontroversiellt för vissa och inte för andra. Men när jag säger att jag tror att jag delar mer värderingar med er samtliga här inne när det gäller homosexuellas rättigheter än med en normal liberal i tror jag att det stämmer. Jag tror också att jag delar mer värderingar med er samtliga här inne när det gäller till exempel relationen mellan kyrka och stat och var kyrkan ska förlägga sin utbildning till exempel på utvecklingsområdet än med en stor del av befolkning. Alltihop av detta kan anses vara svenska värderingar, men vi delar värderingar med många andra folk. Ni har en naiv tro på vad integration kan åstadkomma. Ni har en naiv tro på att så fort en människa stiger över den svenska gränsen, får uppehållstillstånd och medborgarskap förändras värderingarna, synen på demokrati, mänskliga rättigheter, kvinnans rättigheter och den samhällsform man vill leva i. Så är det inte. Ta bort smörgåsbordet. Det ska innehålla inte bara rättigheter utan också skyldigheter. Slutligen vill jag yrka bifall till vår reservation. 4 (V): Vi har ett lite spretigt och märkligt betänkande som vi debatterar med fyra olika förslag som egentligen inte har något inbördes samband. Därför blir det också en lite märklig debatt. anser att de flesta av förslagen i betänkandet är ganska okontroversiella. De handlar om förenklingar och rationaliseringar av regelverk. Det har vi ingenting att invända emot. Det är egentligen bara ett förslag i propositionen som är emot och som vi är bekymrade över. Det är förslaget att nämndemän inte längre ska delta i kammarrättens beslut om a-kasseärenden och att de förtroendevalda representanterna i de målen i stället ska ersättas med juristdomare. Vi menar att förslaget innebär att den demokratiska insynen och förankringen i rättsväsendet urholkas. Hela poängen med nämndemän i domstolar är, som har sagts här , att tolkningar av lagar och bestämmelser ska vara begripliga för allmänheten och grundas på den allmänna rättsuppfattningen. Om man ersätter nämndemän med alla deras olika kunskaper och livserfarenheter med enbart jurister riskerar man att undergräva legitimiteten och förtroendet för rättsväsendet. Man löper också en stor risk att domstolarnas resonemang och beslut blir mycket svårare att förstå för medborgarna. Låt oss vara ärliga med detta. Jurister är väldigt duktiga på sin sak. Men några stora författare eller pedagoger är de . Regeringen motiverar förändringen med att motsvarande regler redan har införts i mål som rör ersättning från socialförsäkringen och att det är rimligt att samma regler gäller för socialförsäkringsärenden som för a-kasseärenden. Vi i håller med om att ärendena liknar varandra och att det är rimligt att de behandlas på samma sätt i domstolarna. Men vi kommer fram till rakt motsatt slutsats jämfört med regeringen, nämligen att nämndemän bör delta i besluten i båda dessa fall. Det har vi också markerat när dessa beslut har fattats tidigare. Vi tycker att det i största allmänhet är viktigt med nämndemäns deltagande i domstol på grund av demokratisk förankring, insyn, att det ska ligga i linje med den allmänna rättsuppfattningen och så vidare. Utan att göra någon värdering vill jag ändå säga att det just i detta sammanhang handlar om gemensamma trygghetssystem som alla medborgare är med och bidrar till och som vi har att lita till när vi befinner oss i väldigt svåra livssituationer. Det berör enskilda människors möjligheter till försörjning och välstånd. Det kan utan överdrift sägas vara livsavgörande för människor om de får eller inte får ersättning från sjukförsäkringen eller arbetslöshetsförsäkringen. Det är självklart att det är enormt viktigt i det sammanhanget med legitimitet och demokratisk insyn i hur regelverken tillämpas. När regeringen nu vill avskaffa nämndemännen med hänvisning till att ärendena är så komplicerade att lekmän inte kan förstå dem blir man lite fundersam. Om regelverken i gemensamt finansierade trygghetsförsäkringar är så invecklade att man måste vara expert för att begripa dem är det ett problem som bör avhjälpas genom att man ändrar regelverken så att de går att förstå. Det är meningen att vanliga medborgare ska kunna begripa vad man har rätt till om man har drabbats av sjukdom eller arbetslöshet. Inte minst är det viktigt att vanliga medborgare kan begripa och förstå på vilka grunder man kan nekas en sådan ersättning. Att så inte är fallet är ett faktum, men det beror på att alliansregeringen medvetet har saboterat arbetslöshetsförsäkringen och gjort regelverket till en nästan ogenomtränglig djungel. Det är knappt ens att experter förstår regelverket i arbetslöshetsförsäkringen. Då blir det bakvänt att använda de regler som man själv har varit med och krånglat till som ett argument för att lyfta bort nämndemännen och minska den demokratiska insynen i tillämpningen av reglerna. Vi menar att det är en helt absurd logik. menar att demokratin förutsätter öppenhet, insyn och deltagande av aktiva samhällsmedborgare. Det måste gälla både i beslut och i tillämpning av lagar och regler. Det är en poäng att vi som sitter här i riksdag och fattar beslut om lagstiftning inte är jurister i alla fall inte alla av oss. Det är meningen att vi ska komma från olika delar av samhället med olika erfarenheter och kunskaper och att vi ska kunna använda och förstå det som exempelvis juridiska experter och andra ger oss som underlag. På samma sätt måste det fungera när de här reglerna sedan ska tillämpas i praktiken när människor träffas av regelverken i konkreta situationer. Därför anser vi att det är oerhört olyckligt att avskaffa nämndemännen i domar som rör a-kasseärenden. Vi avvisar regeringens förslag på denna punkt. Jag yrkar därmed bifall till reservation nr 1. 5 (SD) replik: Jag tänkte inte tala så mycket om just ditt anförande, , men däremot om betänkandet i dess helhet och de delar som ni har ställt er bakom. Vi sverigedemokrater förespråkar en öppen svenskhet, det vill säga att oavsett vilken kultur eller religion man har, vilken världsdel man kommer ifrån, vilket ursprung eller för den delen vilken hudfärg man har, kan man bli svensk bara man tar åt sig de värderingar som det svenska samhället vilar på och delar vår uppfattning när det gäller värderingar. Med tanke på detta, med tanke på den text som föreligger och med tanke på den kritik som ni från framförde mot statsminister när han använde just orden och formuleringen etniskt svenskt ursprung därför att ni såg det som ett problem att använda detta i offentliga sammanhang vill jag säga att mer offentligt än ett betänkande i riksdag blir det inte. Och ni står nu bakom denna formulering. Är det rätt uppfattat? 6 (V) replik: försöker göra huvudsak av en bisak i sammanhanget. Vår kritik mot användande av begreppet när han sade att vi inte har några problem med arbetslösheten eftersom etniska svenskar mitt i näringslivet eller vad det nu var faktiskt har jobb går ut på att man då väljer att bortse från alla de personer som saknar arbete. Det gäller till exempel personer som inte är etniskt svenska. Låt mig säga någonting om idéer om vad det innebär att bli svensk. Såvitt jag vet föreligger det inga som helst skillnader när det gäller vilka lagar man måste följa när man lever i . Det förekommer inga som helst skillnader i på vilket sätt man blir behandlad och dömd i en domstol, i varje fall inte formellt sett, beroende på vilket etniskt ursprung man har, vilket land man kommer ifrån eller någonting annat. Vad är ute efter handlar inte om att komma åt några reellt existerande skillnader som finns i regelverk och annat för personer som är födda i eller i andra länder. Det ni vill komma åt är att ni vill tvinga människor att tänka på ett visst sätt att ha en viss uppsättning värderingar som har hittat på. Du stod här tidigare och sade i ditt anförande: Jag är övertygad om att mina värderingar ligger närmare er som sitter här inne än folk från andra länder. Jag skulle vilja påstå att jag tycker precis tvärtom. Mina värderingar, , om människors rättigheter och människors möjligheter att leva i det här landet och ha vilka uppfattningar de vill så länge som de följer svenska lagar och regler ser helt annorlunda ut än dina. Om det inte handlar om att människor ska lära sig att supa sig fulla , dansa små grodorna och vad det nu var du raljerade över vad är det då som ni vill tvinga människor som kommer från andra länder till att göra för att ha rätt att vara här? 7 (SD) replik: Jag har träffat socialister i och socialister i , . Deras syn på rasism, på människors lika värde och på till exempel judar skiljer sig väsentligt från mina åsikter och från dina åsikter det vågar jag lova.