prot · GZ0957 · 2012-01-18 00:00:00 — Barns och ungdomars uppväxtvillkor är viktiga för barnen och ungdomarna själva , men de spelar också en avgörande roll för hur ser ut om 10, 15 och . lägger vi grunden för det framtida . I detta anförande instämde , och (alla KD). 122 (S) replik: hade vänligheten att apostrofera mig så att jag valde att begära replik och tacka för denna möjlighet i debatten. Jag undrar om egentligen tycker att det blev som ni ville. Du säger att jag försvarar systemen. Sedan försvarar du helhjärtat det sjukförsäkringssystem som talar om för en sjuk människa att denne är frisk efter en speciell tidsperiod, oavsett om han eller hon är det eller inte. Något stelbentare system än det för att hantera sjuka människor har väl aldrig funnits i . Du har inga som helst synpunkter på det faktum att de investeringar som vi har gjort med våra skattemedel i sjukhus, vårdcentraler och liknande slumpas bort, skänks bort, ges till dem som tjänar pengar på dessa. , som det finns all anledning att lita på i dessa sammanhang, skrev om vårdbolagen , Ambea, LSS och Attendo, fyra bolag där vinsterna ligger på mellan utifrån vad de tidigare ägarna hade satt in. Det innebär att dessa företag, enligt , ger vinster på , därför att de har övertagit verksamheter som tidigare drevs i det gemensamma 7,2 miljarder av skattemedel. Låt det aldrig råda någon tvekan om att vi är för olika driftformer. Vi är utan tvekan för möjligheten att välja. Men sättet ni gör det på när ni slumpar ut våra gemensamma tillgångar så att stora globala koncerner eller stora nationella koncerner ska kunna skära guld med täljkniv av det som vi har investerat skattemedel i 7,2 miljarder i vinst på fyra vårdbolag. Och du har inga synpunkter på detta, ! Trodde du att det skulle bli så här när underkastade sig vilja? 123 Socialminister (KD) replik: Jag är väldigt glad att signalen gick fram som gjorde att begärde replik. Han lyssnade dock inte så mycket på vad jag sade när jag talade om att vi på olika sätt ska säkerställa att de resurser som är avsedda för vård och omsorg ska gå till just vård och omsorg. Det är det de är till för. Vi behöver bli bättre på olika sätt. Här har Socialdemokraterna också ett ansvar, även om nu försöker krypa ur det. Det som har förändrats i när vi har gett möjligheter till fler utförare, som innebär att fler kan bidra till utvecklingen av hälso- och sjukvården i , är någonting som är bra. Men vi behöver se över regelverket så att vi säkerställer att pengarna går till det som de ska. Jag tycker inte att det är fult med vinst, men jag tycker att det är alldeles orimligt om det är så att det sker på bekostnad av vård- och omsorgsbehövande. Därför måste vi säkerställa ett regelverk som gör att pengarna går till det som de är till för. Det handlar inte om att ge bort några resurser som det offentliga äger. Det ska inte ske. Vi har förändrat lagstiftningen på en lång rad områden för att säkerställa just det. Är det så att verksamheter bedrivs i annan regi, alltså att man tar över verksamheter, ska man betala för det, inte bara det som man fysiskt skaffar utan också det som kan handla om kunder eller underlag, hur man nu uttrycker det här. Målet med allt det vi gör är att säkerställa att alla människor kan få vård och omsorg. Vi har sett att stelbenta strukturer inte utvecklar vården. Genom att få in fler aktörer som tänker nytt kan vi utveckla vården. Men vårt ansvar som politiker är oavvisligt att se till att vi har ett tryggt regelsystem som gör att pengarna går till just det som de är tänkta att gå till. 124 (S) replik: Jag pekade på ett exempel i debatten med statsministern. Det var en vårdcentral i som såldes från det gemensamma för . såldes den vidare för 20 miljoner. av detta värde skänktes bort från det gemensamma. Det är denna rea på det gemensamma som du är ansvarig för. Du säger en sak och jag har största respekt för dig men i regeringen har du medverkat till att rasera sjukförsäkringen. Du har höjt kostnaderna för sjukvård, och du har höjt kostnaderna för medicin på apoteken. arbetar du i enlighet med höstbudgeten för att få in ännu fler vinstdrivande intressen inom vård och omsorg. vill så väl. Jag tvivlar inte på detta. Men när ni lyder under Moderata samlingspartiet, som har en dagordning som ser faktiskt ganska annorlunda ut, blir dina önskningar ingenting värda. Du levererar det som vill att du ska leverera. Så är det! 125 Socialminister (KD) replik: pratar mot bättre vetande. Resultaten i den svenska hälso- och sjukvården blir allt bättre det är mätbart när det gäller både de faktiska resultaten och människors upplevelse av hälso- och sjukvården. De köer som vi ärvde av Socialdemokraterna, som inte ens hade brytt sig om hur många människor som väntade på vård, håller på att betas av. Människor har en oändligt mycket bättre tillgänglighet . Sjukförsäkringen har förändrats. Det innebär, precis som vi har hört tidigare här, att fler människor har gått från att vara sjukskrivna eller förtidspensionerade till att i allt större utsträckning vara i arbete. Det är bra för människor, och det är nödvändigt ekonomiskt. Men vi har i allt det vi gör den enskilda människan i centrum för vår omsorg. Det är precis det som politiken ska tjäna. 126 (MP) replik: De möjligheter som både du och jag har fått i våra liv, , är resultatet av det arbete som tidigare generationer har lagt ned på att förvandla det här landet från ett av fattigaste till ett av världens rikaste. I det arbetet slöts ett slags generationskontrakt. Det vi har att ge tillbaka är att fortsätta bygga ett bättre land som ger barn, unga och alla andra möjligheter att försöka förverkliga sina drömmar. Självklart ska vi ta hand om och ge en god omsorg till hjältarna när skröpligheten sätter in på ålderns höst. har vi ändå mötts av fruktansvärda brott mot detta generationskontrakt. Det finns exempel på vanvård av äldre människor i omsorgen. Därför har vi krävt och lagt fram förslag på att få en bättre bemanning i den svenska omsorgen. Det är en kärnfråga. En värdig omsorg kräver att det finns tillräckligt med personal, tillräckligt med människor, som gör det viktiga jobbet att ge alla äldre en god vård och omsorg utifrån deras individuella behov. ställs många undersköterskor i omsorgen inför helt omöjliga val. Ska de göra lyftet trots att reglerna förbjuder dem från att göra det själva därför att det är för tungt? Eller ska de låta de äldre sitta kvar i en blöja som behöver bytas? Vi har lagt fram förslag om kommunala nivåer på minimibemanning i äldreomsorgen. Än så länge har vi inte fått svar på vad tycker om förslagen. Är ni beredda att tillsammans med oss hitta regler för kommunala miniminivåer på bemanningen i äldreomsorgen så att alla vet precis hur bemanningen ser ut i deras egna kommuner, vet vad de kan kräva och förvänta sig och kan ställa de krav som leder till att alla äldre i får en god och värdig omsorg? 127 Socialminister (KD) replik: Precis som säger har vi sett exempel som har upprört oss alla oerhört mycket. Det spelar ingen roll om det har handlat om exempel som rör verksamhet eller om verksamheten har drivits i annan form. Några exempel har vi sett som har varit särskilt anmärkningsvärda som har handlat om Carema. Dem måste de naturligtvis ta ansvar för. Men också politiken har en oavvislig roll att spela när det gäller att ställa krav, att följa upp och se till att de kvalitetsnivåer som måste finnas upprätthålls. Det här handlar om människor som har kommit upp en del och som är i behov av hjälp och stöd. De har inte valt livet själva, men de behöver hjälp och stöd. Vårt ansvar är att se till att det fungerar på bästa möjliga sätt för deras del. När det handlar om huruvida vi på statlig nivå ska avgöra exakt hur mycket personal som ska finnas på varje enhet känner jag ett mått av tveksamhet. Det finns ett sådant tänkande inom några områden. Det finns i form av rekommendationer för barngrupper inom förskolan, och vi har sett att det har fungerat lite sisådär. Hjälper det, eller skulle detta innebära för kommunpolitikerna som har det direkta ansvaret för verksamheten att de lägger sig på den nivå som krävs men inte gör mer? Då riskerar det att slå fel. Därför gäller det att vara eftertänksam. Det är kanske bättre att tala om mer exakt vad var och en ska få hjälp med än att tala om precis hur bemanningen ska vara. Det viktiga är att säkerställa att kvaliteten för den äldre är sådan att du och jag frivilligt vill bo där. 128 (MP) replik: Om vi ska säkerställa detta måste vi våga ställa krav. Vi har en regering som i många sammanhang talar om vikten av att ställa krav, till och med att ställa krav på den som har varit sjuk för . Men vi har en regering som inte riktigt vågar ställa krav på dem som utför äldreomsorgen, på privata företag registrerade i skatteparadis. Där behöver vi ställa hårdare krav . Kommunala riktlinjer, kommunala lägstanivåer för bemanningen, leder till en öppenhet så att alla äldre och anhöriga vet vad de kan förvänta sig och kräva. Då kan man i se om de har satsat mer på äldreomsorgen i och ställa sina lokala politiker till svars så att frågan om bemanningen kommer upp. Det är ett viktigt verktyg för att få bort många av de problem som finns i svensk äldreomsorg, som i stor utsträckning bygger på att bemanningen är för låg. Om vi ska öka bemanningen och göra det omöjligt för en kommunpolitiker att skära ned tills äldreomsorgen är värdig eller göra det omöjligt för ett privat företag att nagga på kvaliteten för att plocka ut vinst måste vi våga ställa krav, också på dem som utför äldreomsorg i . 129 Socialminister (KD) replik: Där är vi inte oense. Det måste ställas mycket hårda krav på dem som har fått förtroendet att utföra hälso- och sjukvård, skolarbete eller äldreomsorg. Det ska faktiskt fungera. Inom äldreomsorgen är personer särskilt utsatta eftersom de inte enkelt kan välja något annat. De har den medicinska situation de har, och de behöver stöd. Det pågår ett arbete som handlar om de mest sjuka äldre, de personer som behöver stöd i olika former, där tidigare ordförande bland annat ser över hur vi ska formulera kvalitetskraven på ett bättre sätt än vi har gjort. Vårt mål är att säkerställa att varje äldre person, varje person som behöver stöd, ska få bästa möjliga hjälp att få sin vardag att bli så ljus som den kan vara. 130 (V) replik: Jag har ett par frågor till om sterilisering av transpersoner. Jag är säker att för både dig och mig är barnen det viktigaste i våra liv. Att ge sig själv rätten att bestämma vem som får eller inte får ha barn är ett stort ansvar. Vi kan inte försvara att en viss grupp pekas ut och säga att de inte har rätt att få barn, vilket är ett villkor för transpersoner om de ska få bli den de vill vara. Det är i praktiken ni som äger frågan, . Ni skulle kunna ändra er och säga att ni har insett att det är fel. Vilka är egentligen argumenten för att inte tillåta transpersoner att få barn? Finns det några bäriga argument för det? 131 Socialminister (KD) replik: Låt mig backa lite i historien. Nuvarande lagstiftning gäller . Det är en gammal lagstiftning som många regeringar har förvaltat utan att ändra på. Jag ärvde en utredning som föreslog ett antal förändringar. Utredningen sköts ned av snart sagt varje grupp som kunde ha synpunkter. Den dög inte att göra en ny lagstiftning på. har gjort ett nytt arbete som vi tog emot . Det har remissbehandlats. Där finns en rad olika förslag, som bland annat handlar om hur vi ska kunna få ett bättre bemötande i vården för de personer som behöver behandling. Där finns förslag om att koncentrera resurser till färre ställen så att man blir bättre skickad att utföra det arbete som ska göras så att man inte sprider resurserna på ett sådant sätt att man inte blir tillräckligt bra. Där finns förslag om att ta bort en del moment i lagstiftningen, bland annat att man måste vara ogift för att kunna byta kön och att man måste vara svensk medborgare. De här sakerna tycker jag är helt okomplicerade. Sedan finns det ett förslag som handlar om att ta bort 18-årsgränsen. måste man vara för att själv kunna ta ställning för ett könsbyte. Sedan är det den svåra frågan om sterilisering. får där mycket kritik ur människorättssynvinkel, men det finns saker och ting som behöver belysas. Vi har inte ett lagstiftningsförslag som är tillräckligt hållbart för att kunna läggas som förslag till . Inte ens den som är väldigt ivrig att göra det tar på sig det ansvaret. Jag ska också säga att regeringen som helhet inte har tagit ställning i den här frågan. Det är område, och vi håller på att titta på frågan. 132 (V) replik: Jag har full respekt för att saker ska utredas ordentligt, men jag menar att den här frågan har utretts grundligt. Den är lagmässigt inte särskilt komplicerad. Antingen tvingar man igenom en sak eller också gör man det inte. Det finns gott om internationella exempel det har vi från länder som lyfter steriliseringstvånget. Det jag inte vill ska ske är att vi kommer att se tillbaka på den här steriliseringen som vi ser på andra steriliseringar i historia, med skam: Hur kunde vi göra så här? Därför skulle jag vilja vädja till dig och uppmana dig: Ändra er! 133 Socialminister (KD) replik: Som ansvarsfulla lagstiftare behöver vi göra saker och ting på ett noggrant sätt. Man ska se på alla aspekter. Det finns en politisk aspekt, det finns en juridisk aspekt och det finns en social aspekt på det här som vi ska titta på innan vi är färdiga med frågan. Regeringen har ännu inte tagit ställning, men vi ägnar frågan stor omsorg. Partiledardebatten var härmed avslutad. 2 § Fortsatt ledighet Tredje vice talmannen meddelade att (M) ansökt om fortsatt ledighet den 18 januari24 februari. Kammaren biföll denna ansökan. Tredje vice talmannen anmälde att (M) skulle fortsätta att tjänstgöra som ersättare för . Tredje vice talmannen meddelade att (V) ansökt om ledighet den 18 januari9 april. Kammaren biföll denna ansökan. Tredje vice talmannen anmälde att (V) skulle tjänstgöra som ersättare för . Tredje vice talmannen meddelade att (SD) avsagt sig uppdraget som ledamot i finansutskottet, att (SD) avsagt sig uppdraget som ledamot i skatteutskottet, att (SD) avsagt sig uppdraget som ledamot i socialförsäkringsutskottet och att (SD) avsagt sig uppdraget som ledamot i . Kammaren biföll dessa avsägelser. 5 § Anmälan om kompletteringsval till utskott och Tredje vice talmannen meddelade att riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som ledamot i finansutskottet, som ledamot i socialförsäkringsutskottet och som ledamot i , att riksdagsgrupp anmält som suppleant i finansutskottet, skatteutskottet, miljö- och jordbruksutskottet och under ledighet samt att Moderata samlingspartiets riksdagsgrupp anmält som suppleant i arbetsmarknadsutskottet och under ledighet. Tredje vice talmannen förklarade valda till ledamot i finansutskottet (SD) ledamot i socialförsäkringsutskottet (SD) ledamot i () Tredje vice talmannen förklarade vald den 18 januari9 april till suppleant i finansutskottet (V) suppleant i skatteutskottet (V) suppleant i miljö- och jordbruksutskottet (V) suppleant i (V) Tredje vice talmannen förklarade vald den 18 januari24 februari till suppleant i arbetsmarknadsutskottet (M) suppleant i (M) 6 § Anmälan om inbjudan till ledamöter från den norska att nominera kandidater till 2012 Tredje vice talmannen meddelade att det från i , på begäran av den norska , sänts en inbjudan till ledamöter att nominera kandidater till 2012. 7 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2011/12:FPM82 Revisorer och revision KOM(2011)778 och KOM(2011)779 till civilutskottet /12:FPM83 om mänskliga rättigheter KOM(2011)886 till utrikesutskottet 8 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2011/12:59 till miljö- och jordbruksutskottet EU-dokument KOM(2011)928 till finansutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå . 9 § Subsidiaritetsprövning av förslag till förordning om ändring av förordning om kreditvärderingsinstitut Föredrogs finansutskottets utlåtande /12:FiU34 Subsidiaritetsprövning av förslag till förordning om ändring av förordning om kreditvärderingsinstitut (KOM(2011)747). Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 134 (M): Det är ett enigt utskott som beslutat lämna en subsidiaritetsinvändning och därtill ett motiverat yttrande angående förslag till ny förordning om kreditvärderingsinstitut, så som kommissionens förslag nu är utformat. Det kommer således inte att bli någon debatt, men det kan vara intressant att kort beskriva ärendet i alla fall. Subsidiaritetsprincipen anger att EU ska vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen bäst kan nås genom åtgärder på unionsnivå. Därtill föreskriver proportionalitetsprincipen att åtgärderna inte ska gå utöver vad som är nödvändigt för att nå de uppställda målen. Det är viktigt att säga att det inte är sakfrågan vi hanterar i det här ärendet, utan det är en subsidiaritetsprövning. Den kan dock inte göras utan att vi granskar sakfrågan för att kunna göra en riktig bedömning. Låt mig därför börja med att säga att utskottet välkomnar kommissionens arbete med att försöka stärka regelverket omkring kreditvärderingsinstitut och användningen av kreditbetyg samt att kvaliteten ökar inom detta område. På en väl fungerande finansmarknad är det viktigt att kreditvärderingsinstituten fungerar och att kreditbetygen är trovärdiga. Finans- och skuldkriser har tydligt visat att det funnits problem på det här området, och därför är det viktigt att fortsätta arbetet med att komma till rätta med de problem som finns. Utskottets uppgift har varit att bedöma på vilken nivå detta bäst görs, och i det stora hela är detta en global verksamhet som inte begränsas av några nationsgränser varför mycket av detta arbete lämpar sig bäst på EU-nivå och på global nivå. Vår bedömning är dock att kommissionens förslag i vissa delar går för långt för att man ska uppnå målen på bästa sätt och att vissa åtgärder i stället riskerar att försämra marknadens funktionssätt. Särskilt gäller det i de delar som rör ett harmoniserat civilrättsligt ansvar, och det är det som är motivet till vår invändning och vårt motiverade yttrande. Den nu gällande förordningen gör det möjligt för varje land att reglera det civilrättsliga ansvaret i enlighet med respektive lands rättsordning i övrigt, och vi anser att det är en handlingsfrihet som är helt nödvändig även . De skadeståndsrättsliga regelverken ser olika ut i olika medlemsländer, och därför uppstår både principiella och praktiska problem med en långtgående harmonisering i denna del. Enligt utskottets mening skulle detta innebära att målen inte bäst nås genom åtgärder på unionsnivå, så som kommissionens förslag nu är utformat i dessa delar. Det ger därför grund till en subsidiaritetsinvändning enligt utskottets mening. Med andra ord anser inte utskottet att förslaget i dess nuvarande utformning är förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag till beslut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 10 § Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen Föredrogs betänkande 2011/12:KU4 Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen. 135 (S): Enligt riksdagsordningen ska inom följa tillämpningen av subsidiaritetsprincipens tillämpning, och i ett betänkande ska utskottet meddela kammaren vilka iakttagelser som utskottet har gjort. Det är vad detta betänkande handlar om. Vi ska också behandla utlåtande KU5, som handlar om förbindelserna mellan Europeiska kommissionen och de nationella parlamenten. Delvis handlar de här två dokumenten om samma saker. Man kan nog på goda grunder anta att inget av dem kommer att bli någon kioskvältare. Men det betyder inte att de är oviktiga tvärtom. Det handlar i grund och botten om kompetensfördelning, eller med ett annat ord handlar det om makt. Jag tänker kommentera några valda delar i det nu aktuella betänkandet. Trots att KU inte har kunnat dra några bestämda slutsatser om huruvida utskotten har tillämpat den i förarbetena till riksdagsordningen beskrivna så kallade tvåstegsmetoden finns det i utskottens yttranden till KU tecken på att metoden har fått ett något större genomslag . Enligt min mening är det i så fall en positiv utveckling. För min del vill jag gärna slå fast att jag tror att det är både nödvändigt och önskvärt att själva prövningen i utskotten formmässigt går så lika till som möjligt. Mot den bakgrunden hoppas jag även att alla utskott hittar sin tillämpning av den så kallade tvåstegsmetoden. På förekommen anledning vill jag fästa viss uppmärksamhet på en diskussion som har kommit upp. Det handlar om att vi i utskottet konstaterar att subsidiaritetsprövningen inte är begränsad till ett lagstiftningsutkast i dess helhet utan att vi också kan pröva om delar av utkastet strider mot subsidiaritetsprincipen. Under rubriken av genomförda subsidiaritetskontroller vill jag lyfta fram några synpunkter. Först och främst gör jag den reflexionen att granskningen av utfallet av gjorda kontroller innehåller minst två dimensioner, dels en kvantitativ dimension, dels en kvalitativ dimension. Den kvantitativa är förhållandevis enkel att mäta. Den kvalitativa är däremot mer grannlaga. Mot den bakgrunden vill jag understryka att det är viktigt att kan utveckla arbetssätt och metoder för att dels fånga hur kompetensfördelningen mellan unionen och medlemsstaterna utvecklas, dels få ett helhetsperspektiv. Det finns ibland flera förslag som var för sig är okontroversiella ur subsidiaritetssynpunkt men som sammantagna kan peka mot att principen träds förnär. Här är det viktigt att vi kan utveckla metoder så att vi kan fånga dessa två dimensioner. En brist som vi kunde konstatera var att kommissionens motiveringar för sina förslag inte höll tillräcklig kvalitet eller saknades helt. Tyvärr kan vi konstatera att det inte har blivit stort mycket bättre utan ligger kvar på samma bristfälliga nivå. För mig är det ganska anmärkningsvärt. Subsidiaritetsprövningens rättsliga grund är ju att pröva var den planerade åtgärden ska beslutas sett i förhållande till de mål som har satts upp. För mig är det ett mycket nära samband mellan mål och motiveringar för en åtgärd. Undermåliga eller rent av uteblivna motiveringar gör det naturligtvis mycket svårare och kanske omöjligt för parlamenten att göra en rimlig subsidiaritetsprövning. Någon annan slutsats än att kommissionen medvetet struntar i sina förpliktelser enligt det så kallade subsidiaritetsprotokollet till fördraget är faktiskt svår att dra. sade jag: Blir det inte en förbättring måste som medlemsstat agera. Jag tycker, fru talman, att det nu är dags för att agera. Slutligen, fru talman, vill jag bara konstatera att det i samband med de prövningar som utskotten har gjort förefaller som om det i stort sett inte har förevarit några kontakter med andra parlament. Jag vill bara erinra om två saker utifrån det faktumet. Dels går vi kanske miste om viktig information som vi hade kunnat ha nytta av, dels kanske vi försitter möjligheten att samla tillräckligt många länder för att uppnå de tröskelvärden som anges i fördraget för att få ett förslag omprövat. Det tycker jag vore olyckligt. Efter dessa ganska korta kommenterar vill jag sluta med att yrka på godkännande av utskottets anmälan i betänkande KU4. 136 (M): Jag vill tacka för en bra inledning till denna lilla diskussion. Det blir ju inte mycket av debatt men möjligen en liten diskussion där vi kan komplettera varandra. Precis som sade inledningsvis är betänkandet enhälligt. Det har inte heller varit så mycket spännande diskussioner eller åsiktsskillnader oss emellan under beredningen av ärendet i utskottet.