prot · GZ09111 · 2012-05-09 00:00:00 — är kritiska till den nordiska stridsgruppen i EU. Medlemsstaterna har tio dagars veto att hålla inne med sitt truppbidrag vid beslut om truppinsats från EU. Allt pekar dock på att det svenska engagemanget i EU:s stridsgrupper är en övergångsfas innan vi hamnar i ett gemensamt EU-försvar. Det är ytterst tveksamt om denna utveckling är förankrad hos det svenska folket, då länge värnat om neutralitet och alliansfrihet. En fråga som har berörts i dagens debatt är frågan om agerande i EU gällande . Socialdemokraterna har här ett förslag om att inom EU bör verka för ett erkännande samt att folkrätten ska respekteras i avtal som rör naturresurser och fiske. Detta var tänkt att bli en gemensam reservation från Socialdemokraterna, och . Detta gjorde tydligt i utrikesutskottet. Sedan hände någonting. Vi från valde att också stödja förslaget. Då hoppade Socialdemokraterna plötsligt av. Vad var förklaringen från Socialdemokraterna och till detta? Jo, att Socialdemokraterna vill erkänna och att vi vill att det sker genom folkomröstning och fredliga förhandlingar. Därför kan vi inte gemensamt uppdra åt regeringen att verka för ett erkännande. Jag kan inte annat än instämma i det sade, att det är ytterst märkligt att bara för att Socialdemokraterna vill erkänna vill de inte inom EU verka för ett erkännande av . För det första har Socialdemokraterna också framfört vikten av folkomröstning och fredsförhandlingar i sin utrikespolitiska motion. För det andra är det väl vårt problem om vi väljer att stödja ett förslag från er även om vi inte skulle ha exakt samma utrikespolitik över lag i den frågan. För det tredje är detta ett förslag om agerande inom EU det handlar om det. Då anser jag att det är just det vi ska förhålla oss till. Och där är vi överens. Vi stöder ju ert förslag när det gäller detta. För mig är det ganska uppenbart att Socialdemokraterna inte ville få igenom ett förslag med stöd av oss, vilket är ett mycket märkligt agerande och rena sandlådefasoner i ett demokratiskt land som . Om någon framöver skulle välja att stödja ett förslag från oss i skulle inte min strategi vara att finna så många anledningar som möjligt till att förslaget inte borde stödjas av andra. uttryckte det i som att de framöver ska utforma förslag på ett sätt som minskar chansen att de får ett brett stöd och därmed kan gå igenom. Betyder det att Socialdemokraternas nya strategi är att få igenom så få förslag som möjligt, så att vår statsminister och regeringen kan sitta trygga i båten? ställer sig starkt kritiska till det sätt som har motarbetat en folkomröstning och hanterat den humanitära situationen i området. Vi tycker inte att omvärlden gör tillräckligt. Därför anser vi att EU borde sätta press på för att se till att den utlovade folkomröstningen blir av. Oppositionen hade här en chans att ge en tydlig uppmaning till regeringen att inom EU verka för ett erkännande av . Men detta lyckades, som sagt, Socialdemokraterna stoppa genom att ställa sig på Alliansens sida i denna fråga. Man kommer i dagens votering att rösta emot sitt eget förslag trots att vi är överens om målsättningen om ett självständigt . Nog om detta. När det gäller EU:s förhållande till det östra och södra grannskapet vill framhålla vikten av att villkoren och kraven för att ingå associationsavtal och partnerskap för rörlighet och ekonomisk integration måste skärpas. Till exempel står EU inför att teckna frihandelsavtal med . Då anser vi att man bör ställa högre krav när det gäller den kristna minoritetens rättigheter och kvinnors rättigheter bland annat. har också röstat ja till ett frihandelsavtal med , men att rättigheterna för folket i i de förhandlingarna kommer att lyftas fram är föga troligt. Här hade det varit bra om vi hade fått en uppmaning till regeringen att verka för att rättigheter ska finnas med, men det gick tyvärr inte. Jag vill också ifrågasätta att EU genom sin grannskapspolitik vill gå så långt som att i princip ge det södra grannskapet alla rättigheter som ett medlemskap innebär utan att de egentligen formellt har möjlighet att bli medlemmar som konditionaliteten i de här förhandlingarna, enligt mig, är väldigt bristfällig i praktiken. Det har talats om att grundtanken med EU från början var ett fredsprojekt och ett mellanstatligt samarbete. Den grundtanken ställer jag mig givetvis bakom. Jag firar gärna om det handlar om att fira fred och samarbete i . Men med den överstatliga inriktningen, där EU bestämmer över alltmer detaljer i medlemsstaterna, och det misslyckade europrojektet anser jag att nuvarande EU snarare skapar en grund för konflikter. Denna överstatliga makt som går i riktning mot att bli en stormakt tycker jag inte är så mycket att fira, tyvärr. Jag skulle också vilja framföra kritik mot inriktningen i EU:s biståndspolitik. ger EU stora biståndsmedel via generellt budgetstöd och sektorsbudgetstöd till ett stort antal länder. Trots att tagit fram en del krav och villkor för budgetstödet har detta än så länge gett föga effekt i praktiken. Till exempel ger EU generellt budgetstöd till och som 2011 rankades bland de 14 mest korrupta länderna i världen. Vi menar att det finns bättre vägar att ge bistånd än att ge pengar direkt in i statskassan till länder med så hög grad av korruption. har även framfört en önskan att medlemsstaterna och EU ska harmonisera sin biståndspolitik. Jag kan inte säga att jag ser EU som någon förebild i detta avseende utan vill gärna värna om rätt att självt utforma sin biståndspolitik. Avslutningsvis vill jag säga att vi ställer oss bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande instämmer jag i de yrkanden som min kollega har gjort. 43 (M): , 27 länder, 500 miljoner människor. Det finns naturligtvis trådar att ta upp när man ska behandla verksamhet i Europeiska unionen. Att välja ämne är inte lätt. Jag skulle kunna prata om olika sakbeslut, där jag kan säga att det där tycker jag är rätt, och det där tycker jag är fel. Jag kan kritisera det ena, och jag kan ta avstamp och säga bra gjort om det andra. Jag skulle kunna ta upp finanskrisen och diskussionerna om vad som kommer i . Jag skulle kunna lyfta upp något problemområde. Jag skulle till och med kunna hitta på egna problem, som inte finns, genom att lägga samman idéer. Vi har sett några exempel på det i debatten. Jag skulle också kunna ta upp saker som snarare berör inrikespolitiska ärenden än detta betänkande. Men, herr talman, jag ska faktiskt börja med två personliga möten och reflexioner. hade jag möjlighet att besöka . Där träffade jag en man som talade om att han hade stått på de baskiska separatisternas sida, inte den militanta delen men den politiska delen. Han var en äldre herre som var intresserad av baskisk kultur och baskiskt utbyte, och han sade så här: Med EU är faktiskt den baskiska separatisten död, därför att vi kan inom ramen för EU-samarbetet med både och ha precis det kulturella utbytet över gränserna som vi kämpade för . finns det egentligen ingen politiskt motiverad separatism längre. De som strider nu gör det av andra skäl, inte för saken. Det är klart att där ser vi hur EU har kunnat innebära två positiva saker. Dels kan de ha sin kultur i och utveckla den, dels ökar säkerhetsläget för alla oss andra. Detta tycker jag visar storheten i Europafädernas tanke när detta en gång konstruerades. Det andra mötet var i där jag hade möjlighet att tala inför några olika liberala oppositionspolitiker. De sade att vi ser EU som en modell för oss. Då var jag tvungen att fråga vad de menade med det. är ju ett land, medan EU är en union. Då sade de att EU står för en rättsstat, demokrati, tillväxt och mänskliga rättigheter. EU står för sekularitet och en rimlig fördelning av beslutsmakt på olika nivåer. Möjligen såg de detta såsom självklara mål för sitt arbete, men jag tror faktiskt också att de lite grann såg som mål att kunna få komma in i klubben, få en möjlighet att närma sig det europeiska samarbetet, därför att det står för de värden som är viktiga också för den liberala oppositionen i att lyfta fram. Det är just det vi sluter upp kring: dessa värden och de värdebaserade utmaningar som vi har pratat om här tidigare. Är vi nu en modell och ett mål att sträva efter? Vi har öppnat och sagt att vi ska ha samarbete med grannskapsländerna, både i det östra grannskapet och i Unionen för , och det är naturligtvis för att människa till människa kunna börja föra vidare dessa idéer, att människa till människa kunna ge vägledning och råd och ta intryck av varandra. På Moderata kvinnoförbundets inbjudan hade jag i går möjlighet att lyssna på som talade om att ska man bli duktig i idrott måste man ha mål mål som är höga och mål som kanske inte alltid går att nå. Hon hoppade aldrig 2,10, men med ord, Nog finns det mål och mening i vår färd men det är vägen, som är mödan värd, så betydde det något att lyfta upp detta, att få en drivkraft att genomföra de förändringar som vägleder värdena framåt. Det tror jag är den roll vi kan spela mot många länder i vår omgivning. Men det ställer också krav på oss, och vi måste möta de krav som man rimligen ställer på oss. Det nämndes från EU-ministern, och det har nämnts från andra, att också vi måste svara upp emot någonting. Det finns exempel; har nämnts. Har vi verkligen varit öppna mot eller är det så att också vi har ett ansvar för att, som sade, det inte sker speciellt mycket just nu? Man kan diskutera om utvecklingen i alla avseenden går åt rätt håll i alla länder. Jag har bekymmer för , trots att jag träffat dessa företrädare. Jag har stora bekymmer för både och . Men jag vet en sak: Finns det inte exempel så finns det inget som motsäger den utveckling som pågår, och därför är det faktiskt viktigt att vi står för värdena. Det är därmed också viktigt att vi själva följer dessa värden internt, att vi öppnar mellan våra länder och står för de fyra friheterna och det människornas som ändå dagens konstruktion är. Låt mig sluta med en reflexion som jag använt tidigare. Min morfar lärde mig att om jag knyter handen är det aldrig någon risk att jag tappar någonting ur den. Men det är bara när handen är öppen som jag har en chans att få någonting i den. För mig handlar väldigt mycket om att vi ska vara öppna och skapa intryck och samarbeten människor emellan. Jag yrkar bifall till förslaget i utrikesutskottets betänkande och avslag på reservationerna. 44 (FP): Herr gamle trätobroder i EU-frågor, ska jag också lägga till. Det finns enligt min mening anledning till betydande pessimism om EU:s stabilitet och framtid. Jag tror också att det av det skälet vore bra med en informell koalitionsregering i EU-frågorna över blockgränsen på det sätt som rådde under sista mandatperiod. 20022006, en ny strävan efter att utveckla praxis och en organisk framväxt av förtroendefullt samarbete mellan partier som i grund och botten vilar på Europapositiva värderingar och erfarenheter. Det allvarliga är inte att regeringar faller runt om i . Problemet är att det inte i stället kommer nya regeringar som är handlingsförmögna efter de regeringar som faller. vinner EU-fientliga partier till höger och vänster, och det hindrar bildandet av stabila majoritetsregeringar som kan genomföra reformer som kan stabilisera ekonomin på kort sikt och göra de efterfrågade långsiktiga strukturreformerna. Det är dessa dödlägen, bland annat dominerade av debatter om ekonomiska blindgångare och önsketänkande och därtill med fokusering på främlingsfientlighet, som är det verkliga hotet mot ett stabilt ekonomiskt uppsving i Europeiska unionen. Det växande antalet svaga regeringar gör mig djupt pessimistisk om en snabb och stabil återhämtning i . Lägg märke till att kan vara ostyrbart bara . EU-samarbetet kan falla alltmer i träda, gå i stå. Många länder vänder sig nu inåt och fokuserar alltmer på det egna och orkar inte därtill ta ansvar för det europeiska perspektivet och bästa. gäller inte dessa svåra ekonomiska och politiska förhållanden i vårt eget land . Men vårt land har just därför ett särskilt ansvar att i en situation när många europeiska länder inte orkar eller kan ta ansvar för det europeiska helhetsperspektivet göra detta med desto större kraft. Vi i , liksom bland annat , har av dessa skäl ett särskilt ansvar att lägga manken till för att ska komma igen efter krisen och lösa kriserna i olika länder, eftersom vårt land och mår mycket bättre än de flesta andra länder i . Vi har naturligtvis också ett egenintresse av detta. Ett splittrat, fragmenterat där EU-samarbetet går i stå kommer att leda till att de stora länderna tar för sig på bland annat vår och andra mindre länders bekostnad. Det maktvakuum som uppstår med ett stagnerat EU-samarbete kommer att fyllas av stormakter. Vi och andra små och medelstora länder får mindre inflytande i när EU, och i allmänhet inte fungerar eller fungerar allt sämre. Jämbördigheten mellan olika länder kommer att urholkas. Vi går mot ett av stormakterna dominerat , där vi andra snällt får rätta och packa oss på ett helt annat sätt än vi gör med dagens kverulerande över att de stora länderna agerar på ett stormaktsmässigt sätt. De kommer inte riktigt fram med det därför att de är tvungna att sitta ned vid samma bord och delta i samma beslutsfattande som vi andra. Men kan successivt vara över om vi inte lyckas få Europasamarbetet att fungera med kraft igen. Då blir det och främst naturligtvis, som haltar fram , som dess värre vänder ryggen och som är ambitiöst och självmedvetet. Dessa länder kommer att utgöra de starka länderna i ett där EU-samarbetet fragmenteras alltmer. Det är därför som jag tror att det vore bra med en på praxis och vana byggd informell koalitionsregering över blockgränsen i EU-frågorna på det sätt som till exempel och jag erfor i . Märk väl att den pessimism som jag nu ger uttryck för inte beror på valet av den nye franske presidenten . Han vill, liksom många andra europeiska politiker, vrida fokus bort från åtstramning till tillväxtfrämjande åtgärder. Han vill komplettera finanspakten och han vill att man så att säga ska föra in tillväxtfrågorna på ett helt annat sätt än . Men han förespråkar inte, som gör på ett ganska tydligt sätt här, en expansiv keynesiansk efterfrågestimulerande politik på det sätt som gjorde , som var en katastrof i . Problemet med Hollandes politik är egentligen att han vill att andra ska göra jobbet åt honom, nämligen ECB. Och det vill ju varken eller ECB göra. Jag ska inte gå in närmare på det. Den centrala fråga som återkommer här i lite olika skepnader är: Vems pengar ska vi ta? Den flyr man ifrån. är ett mycket bra exempel. säger att man ska satsa. Jag hörde det i en debatt på radion också. Men vem är man? Det finns ingen som vill låna ut till längre. Det finns ingen som är beredd att ställa ut garantier för ett lån till . Vem är man som ska göra detta? En vind som säger nej, sade vackert tidigare. Men vem ska finansiera den vind som säger ja? Många säger tillväxt inte åtstramning. Det låter ju kul. Men de brukar inte berätta vem som ska låna ut pengarna, för det krävs ju om man ska få en snabb expansiv politik. Bristen på besked gäller inte bara personer på vänsterkanten i , ungefär som , som vi har hört här , utan allt fler populister både till vänster och till höger i hela EU. Det är ju detta som är kruxet i den uppkomna situationen, att det inte finns något annat alternativ än att spara och höja skatter, därför att det inte finns någon ny långivare. Det finns ingen i världen som vill låna ut till flera av de här länderna. Därför är det på det sättet en den enda vägens politik, men på ett betydligt dystrare sätt än regeringen skrev ut . låtsas inte om att ingen vill låna ut. Han vill bara satsa. Men vems pengar ska han satsa? vill avskaffa euron, och han tycks tro att länder kan devalvera sig till rikedom. Det är ju det han vill. Var och en ska ha sin egen nationella valuta. Devalveringen leder ju till högre inflation. Vi kan tänka lite på de grekiska pensionärer som har sina pensioner givna i drachmer. Det är inte indexerat. Det är naturligtvis ett sätt att undergräva deras köpkraft som förespråkar. Eller är svaret på vems pengar vi ska ta nu är inte här, men han ska inte undgå kritiken för det att han vill vara solidarisk med sina egna pengar? Nej, det har vi inte hört något förslag om. Är det någon som har hört att föreslår att ska låna ut pengar till ? Det är faktiskt så att medan vi andra i den här kammaren beslöt oss för att låna ut pengar till var det två partier som sade nej. Det var och . Här var alltså ett program på för att hjälpa upp den ekonomiska situationen i det landet, ett land som styrs av en demokratiskt vald regering. Denna regering välkomnade stöd för den irländska återhämtningsprocessen. Var var den vänsterpartistiska solidariteten då? Den fanns inte. Det var ett av de två partier som i riksdag gick emot att man skulle stödja med lån. Vems pengar ska vi ta? Vi ska absolut inte ta pengar. Det var recept. står alltså som vanligt för mycket snack men inte verkstad. De kan tala vackert på första maj och på sina möten om solidaritet och sjunga Internationalen, men när det kommer till verkstad är de borta. Då finns det inga pengar. skulle aldrig drömma om att föreslå sina egna väljare att hjälpa till med , men andras pengar är han beredd att väldigt gärna spendera. Den skadliga effekten av populisternas politik i ligger inte i att de ska spendera en massa pengar, för de kan inte låna upp dem. Den ligger i att man förhindrar att det i land efter land kan bildas stabila regeringar som kan fatta beslut om stabilisering på kort sikt och nödvändiga reformer på lite . Populisterna undergräver regeringarnas stabilitet och handlingsförmåga. Jag tror att det är väldigt viktigt, inte bara på utan i allmänhet, att i och i andra länder också för den delen tala väl om det europeiska samarbetet, att inte vara felfinnare det är en lätt konst utan att stötta EU och ta ett starkt ansvar för Europasamarbetet. Jag tycker också att man ska påminna om det som EU har uträttat vad beträffar mänskliga rättigheter, hbt-personers rättigheter, senast i , och rättsstaten. Dessa länder har haft EU-medlemskapet som en ledstjärna under sin frihetstid efter kommunismens fall. Även som deltagare i det europeiska samarbetet har det varit ohyggligt viktigt för människors villkor i dessa länder. Det är lätt att glömma bort. Hälsan tiger still. Men glöm inte bort att utan Europeiska unionen hade EU:s östutvidgning naturligtvis aldrig ägt rum per definition, men det hade också varit ett väldigt mycket obehagligare . Det är jag helt övertygad om. 45 (S) replik: Jag tackar för den öppna handen. Jag tror att det är viktigt och klokt för en minoritetsregering att ha just det förhållningssätt som ger uttryck för, att försöka hitta lösningar i . Vi jobbade ju ihop när jag var ordförande i och var vice ordförande. Det fungerade bra, men det fungerade inte bara på grund av oss två utan det fungerade därför att vi hade en regering som var väldigt aktiv och statsråd som var väldigt tidigt ute och lyssnade in vad tyckte i olika frågor, inte minst när det gäller EU-samarbetet. Vi får hoppas att det här är ett uttryck för att regeringen vill vara lite mer proaktiv och mer aktiv i att förankra sina förslag. Jag tolkar det som hände i fråga om finanspakten positivt. Det var ett uttryck för en sådan process där regeringen faktiskt lyssnade och där vi fick igenom samtliga våra krav för att säga ja. Låt oss ta detta som en positiv öppning för ett nytt samarbetsklimat. Sedan återstår att se vad det leder till. Jag ska inte här försvara förslag på stimulansåtgärder. Men det är helt uppenbart att det här först och främst är en finanskris som har blivit en skuldkris. Då handlar det om att undvika fler finanskriser och se till orsakerna. Det var en oreglerad finanssektor med ohemula vinstkrav som fortfarande lever kvar, det finns avkastningskrav på i vissa banker och ökat risktagande. Det är också viktigt, som säger, att hålla ordning på statens finanser. Det gjorde vi i . Men vi hade också stimulanser. Vi använde penningpolitiken för att ge stimulanser. Arbetsmarknadens parter tog ansvar via sina avtal. Men man måste också stimulera med hjälp av rätt investeringar och rätt åtgärder. Där förs en diskussion på EU-nivå om att till exempel använda Europeiska investeringsbanken mer aktivt för att investera i infrastruktur och bygga om energisystemet. Det finns olika förslag på till exempel projektobligationer. Är beredd att pröva dem? 46 (FP) replik: Förslagen om att ge EIB ökade muskler för att genomföra europeiska projekt, liksom att använda sig av strukturfonderna, gärna på bekostnad av jordbrukspolitiken, för en expansiv politik, är bra. Jag har ingenting emot de förslagen. får man inte lura folk. I fråga om byggande av infrastruktur får man ibland ett intryck av att talaren kanske inte ser framför sig arbetare som står med en spade, som . Men det är inte riktigt så det ser ut . För varje vägarbetare eller anläggningsarbetare går det ungefär 3 miljoner i utrustning. Det mesta av de satsade pengarna går till och Entreprenadmaskiner. Det är lite mer komplicerat än så, men grundtanken är riktig. Vi befinner oss i en god situation. Jag ska inte hålla ett inrikespolitiskt hyllningsanförande för svensk ekonomisk politik, men vår situation är så radikalt annorlunda än vad den är i många europeiska länder. ECB och strukturfonderna kan användas inom EU, men de löser inte nationella problem i länder som och . Skatter måste höjas och utgifter minska på nationell nivå. Det är det dystra och enkla receptet som står till buds, inte mycket annat förutom frågor om rättsstat och korruption. Det är fråga om en lång rad strukturfonder. 47 (S) replik: Det är viktigt att göra rätt saker. Det ska vara en rättvis fördelning vid en sanering av ekonomin. När vi fattade beslut i riksdag 1994 jag var med vid det tillfället precis innan jag lämnade för var saneringsprogrammet sådant att hälften av åtgärderna var skattehöjningar. Det var också fråga om skatt efter bärkraft. Den så kallade värnskatten infördes. Det var psykologiskt viktigt för att få hela svenska folket att ställa upp bakom de uppoffringar som krävdes för att klara saneringen av ekonomi. Samma sak behövs i andra länder. Det är bland annat det som Hollande har tagit upp i sin valkampanj, det vill säga att de rikaste, de med de högsta inkomsterna, ska bidra med mer. Han har också fått stöd för det långt in bland mittenväljarna. Det är viktigt. På samma sätt måste vi se till att bankerna är med och bidrar i finansieringen av underskotten. Det är skattebetalarna som har fått ta över de skulder och underskott som har skapats i den finansiella sektorn. Det handlar också om att prioritera rätt i utgifterna. Här i har vi föreslagit en annan prioritering än den regeringen har som leder till att man kan investera mer i infrastruktur och utbildning, vilket är tillväxtfrämjande. Ett annat exempel är , som drar ned på forskning och utveckling. Det är helt fel ur ett tillväxtperspektiv. Dessutom går det helt stick i stäv med målen i 2020-strategin inom EU. Det handlar om att göra rätt saker på rätt sätt. Rättvis fördelning, att alla är med och bär bördorna, saknas i många länder i EU. Det är ett uttryck för att den politiken, borgerliga regeringar som regerar med stöd av högerextrema partier, har nått vägs ände. 48 (FP) replik: Man kan konstatera att motsättningarna mellan höger och vänster i är relativt blygsamma jämfört med en del av de länder som beskriver. Vi kan ha olika uppfattning, men det är fråga om gradskillnader. Det grundläggande problemet i flera av länderna, inte minst de med fascistisk eller kommunistisk historia, är att samhällskontraktet mellan medborgarna och staten är svagt eller finns inte. Människor litar inte på att skatteintäkterna från den skatt de betalar kommer att användas av staten på ett för dem gynnsamt sätt. De ska först betala skatt, men sedan ska de ändå betala läkaren och sjuksköterskan vid besök på sjukhuset, och så vidare.