prot · GZ09133 · 2012-06-19 00:00:00 — Hon vill också ha en politik där man via statsbidrag går in och kan ansvara vid konjunktursvängningar. Men det är precis vad man redan gör. Vi ska dock komma ihåg att statsbidragen utgör av kommunernas intäkter. Här måste man se till vilken typ av politik som i övrigt förs för att stimulera till fler arbetade timmar, något som ger den bästa hävstångseffekten när det gäller kommunernas skatteintäkter och att kunna använda sig av de här delarna. Det är oerhört viktigt att vi kan använda dessa på rätt sätt. Jag skulle vilja ta ett exempel på detta med statsbidrag. kommun, som kommer från och som styrs av socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister, gjorde en vinst på . Skulle statsbidragen utökas i lika stor omfattning för att klara den vinstmarginalen skulle 35 miljarder behöva läggas på de generella statsbidragen! 35 miljarder innebär en 40-procentig ökning av de generella statsbidragen detta för att motsvara bara vinsten i kommun 2011. Varför använder inte de pengar som genereras i kommun till den välfärd som man säger inte fungerar, något som man så gärna skyller på regeringen? I kommun skriver nu tidningar till och med om att förskolan får öka antalet barn. Personalen skriver brev till politikerna och säger: får det vara nog! , den vinst ni gör i kommun motsvarar, som sagt, i ökade statsbidrag. Det går inte att skylla på statsbidragen när man inte ens kan sköta välfärden i den egna kommunen! Det är vad jag slutligen vill säga. 43 (MP) replik: apostroferade mig, och då måste jag ta upp den kastade handsken. Jag är fullt medveten om att i landsting har problem med när det nya systemet införs. Vi har pratats vid i den frågan, och han har inte ifrågasatt det nya systemet. Han har frågat mig när det kommer, för det är bra att veta när man räknar budgeten om man blir av med alla dessa pengar. Den frågan har regeringen faktiskt inte gett besked om ordentligt. fick jag besked från att det inte kommer ett beslut . Så tydligt har mig veterligen ingen sagt det tidigare. Det är intressant. Jag undrar vem som bestämmer är det eller är det ? Ni är ju fyra partier i alliansregeringen. Om jag förstår det rätt vill faktiskt tre av dessa partier att propositionen ska läggas fram och är ganska överens om systemet och förslaget. Varför har den inte lagts fram om det är så? Tre slår väl fyra, eller är det som bestämmer allting i alliansregeringen? Har de blockerat det här? Jag håller helt med om att rätt ska vara rätt. Oberoende av om ens egen kommun, ens egen riksdagsvalkrets eller ens eget landsting förlorar eller vinner på systemet handlar det om att vi ska ha ett kommunalt utjämningssystem som är rättvist och som bygger på fasta parametrar och på ett rättvisesystem som alla kan godkänna. Jag har inte fått höra någonting om varför det dröjer. Vad är det för fel? Vad är det man undersöker i ? Vad är anledningen till att man inte lägger fram den här propositionen? Man hänvisar till några diffusa synpunkter, och man kan inte säga vad de handlar om. När det gäller tillväxten tycker jag att Statskontoret svarade väldigt bra, och har till och med hänvisat till Statskontoret, visserligen med fel citat, men ändå. Vad är det som gäller? 44 (KD) replik: Det som gäller är ganska självklart den skrivning som vi enades om och som Socialdemokraterna var inne på var den skrivning som de lade från början, men det var det inte. Vi visste i finansutskottet att det är en omöjlighet att detta kan träda i kraft . Det har också signalerats från regeringshåll. kan vi komma i gång med det här systemet, och det är ganska självklart. Jag har inte uppfattat det på något annat sätt. Sedan finns det en del som tror saker och har förhoppningar om det ena eller det andra, men det är en annan femma. När det gäller har jag läst tidningarna där han uttalar sig om de här sakerna, och det stämmer inte riktigt överens med din bild av det hela. Du säger att du har pratat med honom, men han bromsar med klackarna i backen för att inte behöva vara med om att det här införs. Det är väl det här som är bekymret. Många kommuner förlorar på det, och då måste man ta det lite lugnt och prata igenom det mer med varandra och ge det lite tid. Det är väl det som har skett även på regeringssidan. Vissa frågor måste ta lite mer tid. Det kommer att genomföras, men i vilken form vet vi fortfarande inte när propositionen läggs fram. Men jag hoppas att vi kan få igenom så mycket som möjligt. Sedan kan det komma en del till som man kan titta på, och det är den här tillväxtdelen. Jag har sagt: Kör igenom det här förslaget som vi har, och så kan vi väl kika på detta med tillväxtdelen och komplettera längre fram. Det är många som ska pratas vid. Sedan får vi se vilken proposition som läggs fram , och så får vi diskutera det i kammaren. Men signalen är tydlig det blir . 45 (MP) replik: Om det vore så väl att signalerna hade varit tydliga hade jag inte haft några frågor. Problemet är att signalerna inte har varit tydliga. De har tvärtom varit väldigt otydliga. Själv har jag diskuterat frågan med ett antal gånger, och jag har ställt frågor också. Han har aldrig gett ett tydligt besked om när det skulle införas. Det är just detta som är problemet. Det hade varit helt okej om man från början hade sagt: Nej, vi klarar det inte enligt den tidtabell som kommittén föreslog. Jag har respekt för att saker och ting tar tid och att man vill ha en dialog. Men att man inte ger besked, inte säger ett ord och duckar i frågan om när det ska införas respekterar jag inte, för då ger man inte kommuner och landsting vettiga ekonomiska förutsättningar. Det är väl ingen tillfällighet att man från många kommuner när jag ringde runt i går inför den här debatten svarade att de fortfarande inte har fått något tydligt besked. Jag är tacksam om skulle vilja ha vänligheten att upplysa regeringen om att deras budskap inte gått hem så att alla kommuner och landsting kan få veta att det är 2014 som gäller. Det tror jag vore en stor nyhet. Sedan är frågan fortfarande: Vad är det som är fel med förslaget? Där har jag inte hört något. När det gäller att man måste prata med varandra har man haft mer än på sig sedan kommittén lade fram sitt förslag. Man hade också att arbeta medan kommittén höll på med sitt arbete, för jag utgår från att ledamöterna liksom ledamot kommunicerade med sitt parti. Kan ta med sig signalen till regeringen att man ska gå ut brett och säga till kommuner och landsting att man inte klarade det utan måste skjuta allting till ? Då tror jag att många kommuner vore glada och tacksamma. 46 (KD) replik: Inget gäller ju förrän det gäller. Så är det med allt vi beslutar här. Beslut fattas i och beslut fattas av regeringen. Först då gäller besluten. Budgetpropositionen som läggs fram gäller inte förrän den är klubbad i . Då först vet man vad som gäller för . Det är samma sak med det här. Inget gäller förrän det börjar gälla. Signalen har varit tydlig. Det är sällan som det så här tidigt kommer signaler om vad som ska gälla eller framåt vad beträffar just inkomst- och kostnadsutjämningssystemet. Det kommer inte att gälla från . Det är en bra signal. Det debatteras mycket i budgetfrågor, men man kan inte driva en kommun eller ett landsting utifrån vad man tror, utan det är det som ligger som gäller, och behöver saker förändras får man ta ställning till det då. Man kan inte bedriva en ekonomi på annat sätt än så. Det tycker jag att vi kan vara överens om, , eller hur? 47 (S): Jag fick förtroendet att sitta i den omdebatterade utredningen om den kommunala utjämningen. Vi hade en noggrann genomgång av systemet, och alla partier kompromissade, som många av talarna har tagit upp. Det här eniga förslaget lämnades över till regeringen, och det har inte hänt något . När vi pratade med våra kolleger på SKL sade de att regeringen har grävt ned förslagen. Frågor i kammaren gav svaren att det nog inte kommer någonting. kom det någonting i alla fall från och om att man inte kan verkställa förslaget . I de här överenskommelserna som vi gjorde partierna emellan sades det att det var viktigt att snabbt få det nya systemet på plats. Jag ska ge några skäl till varför. Det finns naturligtvis möjlighet för oss att fatta beslut så att det kan genomföras från . Varenda ekvation finns här. Varenda faktor finns här. Det är bara att verkställa förslaget som vi alla har varit överens om, men det finns saker som gör att man inte vill. Man kan fundera på: Vad är det då för saker som gör att man inte vill? Det är många misstolkningar i debatten. Ofta hör man i debatten att förlorar på detta. I kommuner är det sant när det gäller inkomstutjämningen. Där betalar man per invånare i inkomstutjämningen, men man får 14 gånger mer i kostnadsutjämningen. Man får per invånare. Summerar man det betalar i inkomstutjämning 272 miljoner till systemet, men man får 3,8 miljarder. Med diverse regleringsposter vinner 4 ½ miljard. Det är inte så att Stockholmskommunerna betalar till andra kommuner, utan det är snarare tvärtom. När det gäller inkomstutjämningen hör man mycket i debatten om att den är tillväxthämmande. Det tittade vi på, och vi konstaterade att det som skapar tillväxt är utbildningspolitik, näringspolitik, infrastrukturpolitik och bostadspolitik. Det har ingenting att göra med hur man fördelar de kommunala inkomsterna. Sedan tittade vi på tillväxten på bruttonationalproduktstillväxten och på den regionala tillväxten, brp. Vi konstaterade då att och hade dubbelt så hög tillväxt som och . Men ekonomisk aktivitet och hög inkomst per invånare går inte hand i hand. Lönesumman skiljer sig också mellan dag- och nattbefolkningen. Ett exempel är att stark skattekraft ofta bara beskriver en god boendemiljö. Tillväxten i skapas mest i . , som har en trevlig boendemiljö, har däremot en hög skattekraft. Men tillväxten skapas i . När det gäller kostnadsutjämningen finns det några modeller som verkligen behöver ändras beroende på att samhället har ändrats. När det gäller IFO-modellen, kan vi singla slant och få krona eller klave vinnare eller förlorare för dagens modell har en sämre förklaringsgrad än . Det är vinnare eller förlorare; det är bättre att singla slant och få krona eller klave. Utredningens förslag förklarar kostnadsskillnaderna kommunerna emellan till . Det är kanske inte heller till fyllest, men det är mycket bättre än krona-eller-klave-principen. Därför är det viktigt att verkställa detta system. Det här är inte rättvist, och det görs inte efter de principer som alla partier har varit överens om med likvärdiga förutsättningar. Det andra exempel jag vill ta upp är det som beskrev. Det handlar om kommunerna . Man har lika hög inskrivningsgrad för barnen i och i , men ändå får kommun 75 000 och 46 000. När vi tittade på det i utredningen konstaterade vi att vissa kommuner är överkompenserade och gör miljonvinster på förskoleverksamheten. Vi kände i utredningen att detta inte är rimligt. Det är snart sommaruppehåll, men jag ser fram emot hösten, och jag nästan längtar efter att vi får behandla ärendet om skatteutjämning. Vi behöver verkligen förändra detta. Det är ett gammalt system som inte på något sätt avspeglar hur samhället ser ut . Jag yrkar bifall till finansutskottets förslag. Jag vill gärna återge vad som står i vår betänkandetext så att det kommer med i protokollet: Regeringen ska återkomma till med proposition i frågan. 48 (S): Jag kan hänvisa till mycket av vad både och har sagt om kravet på att det måste till ett rättvist utjämningssystem för kommunerna. Det är nämligen av helt avgörande betydelse för att man ska kunna ha bra barnomsorg med kvalitet, kvalitet i skolan och bra fritidsverksamhet för våra barn i hela landet. Vi ska ha rättvisa förutsättningar för att kunna ge kommuninvånarna bra service. Våra äldre och gamla anhöriga ska bli väl omhändertagna i hela landet oavsett om man bor i en rik eller i en fattig kommun. Det är därför vi måste ha ett mycket mer rättvist system för utjämningen mellan kommunerna. Solidaritet, kan man kalla det. Som många redan har påpekat vilket inte hindrar att jag påpekar det igen är det som en enig parlamentarisk utredning föreslog förändringar i både inkomst- och kostnadsutjämning. Denna eniga utredning föreslog att detta skulle gälla från . Men sedan händer ingenting och ingenting och ingenting. Påtryckningar på och påtryckningar från S, V och MP i utskottet och frågor till regeringen på olika sätt har inte hjälpt. Vi gissar att har bromsat detta bara för att de håller sina rika kommuner om ryggen. Det har säkert inte varit roligt att vara vare sig centerpartist eller kristdemokrat och känna folk ute i kommunerna som känner sig orättvist behandlade och förfördelade. Men så gick plötsligt majoriteten i finansutskottet med på våra skrivningar om att regeringen skall återkomma med förslag års budget. Kommuner i mitt hemlän , såsom , , , , och , förväntar sig nu att lever upp till detta beslut. Och vi från Socialdemokraterna förväntar oss att regeringen följer det som nu beslutar om, nämligen att den ska återkomma . 49 (S): Jag tänker också beröra skatteutjämningen, men huvudsakligen i en annan aspekt som utredningen också hade att hantera, nämligen den om våra gränsskatteavtal och vad de betyder för de kommuner som har många medborgare som pendlar över gränserna. Jag är först och främst glad att finansutskottet nu har enats om en proposition. Som ledamot vet jag vilket arbete vi gjorde för att komma förbi en massa gamla hangups och försöka komma så långt som möjligt och så nära sanningen man kan komma. Därför togs också forskningen till vara på ett aktivt sätt i utredningen. Vi lyckades komma till ett antal slutsatser som man skulle vilja fick lite mer genomslag också i de kommunala och regionala debatterna, för detta är nya kunskaper. Det första är det ganska självklara, att självstyrelse kräver utjämning och att det behövs ett system för detta. Det andra handlar om var tillväxten skapas. Det är det som är det intressanta resonemanget och det som bland andra var inne på. Jag förutsätter att vi får en proposition som följer utredningen med tanke på det massiva remisstöd som finns. Utredningen fick också till sig frågan om gränskommunerna. Utgångspunkten är att det, framför allt där gränsar till andra nordiska länder på olika håll, pågår ett aktivt arbete för att få en regionförstoring. Syftet är att öka tillväxten och arbetsmarknaden och få det som följer med detta: en bättre arbetsmarknad och bättre löneförhållanden. Det är alltså en vinnvinn-situation, som man på regionalt håll jobbar mycket med. De nuvarande skatteavtalen och effekterna av dem är tyvärr en hämsko när det gäller att satsa helhjärtat på detta. De flesta av oss tycker ändå att välfärden betalas där man bor, och då borde också skatteintäkterna komma dit. Utredningen konstaterar att vi får ut per hundralapp oavsett vilken typ av skatteavtal vi har, till exempel de gränsgångaravtal som vi har med eller de särskilda skatteavtal som vi har med . Det är naturligtvis inte hållbart i längden. Därutöver har vi en ordning som innebär att de pengar som i alla fall kommer dessa går rakt in i skatteutjämningssystemet. Man kan säga: Då berörs ju inte gränskommunerna, utan alla landets kommuner får stå för den förlust på några miljarder som det faktiskt handlar om! Delvis är det så. Men vårt eget utjämningssystem förstärker tyvärr effekten. Det har mycket att göra med barnomsorgsaspekten, som har diskuterats, och även med andra aspekter. Skatteutjämningssystemet gör att man tittar på kommunerna med många pendlare till andra länder och säger: Här är det inte många som jobbar. De som jobbar i det andra landet taxeras som nolltaxerare. Eftersom systemet och barnomsorgsersättningen bygger på försörjningsgraden innebär det att kommuner som , och andra får betydligt mindre utjämning för barnbidrag. Däremot får de lite mer för socialbidrag. En del av detta kommer det förslag som utredningen har lagt fram att lösa. Det är också därför som det är mycket bråttom att det kommer på plats. Men detta är inte en långsiktig lösning. Det rimliga måste vara att skatteintäkterna går direkt till en kommun. Det förutsätter att vi får ett skatteavtal där vi kan växla inkomstuppgifter på individnivå, vilket vi inte gör med våra nordiska grannländer. Däremot gör vi det med till exempel , vilket borde borga för att det skulle vara möjligt att göra detsamma med . Att kommittén kunde göra en sådan noggrann genomgång berodde på att det av forskarskäl fanns danska inkomstuppgifter för ett enda år som vi fick tillgång till. kan vi inte placera inkomsterna i respektive kommun. Följden av bristen på dessa inkomstuppgifter är också att det blir en väldigt snedvriden debatt. var i fokus för att väldigt många varken hade jobb eller var registrerade för inkomster någonstans. Det beror delvis på att väldigt många jobbar i , och i svensk statistik har de varken en inkomst eller något annat och betraktas som helt utanför samhället. Det blir en mycket felaktig diskussion när man pratar om sysselsättningsgrader och annat i de här gränskommunerna. För det första måste det förslag som har lagt fram införas så fort som möjligt. Det lindrar effekterna för gränskommunerna. För det andra måste det tas fram inkomststatistik på individnivå och skatteavtal som gör att man skattar huvuddelen av sina inkomster i den kommun där man bor oavsett på vilken sida av en landgräns den ligger. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 13 § Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20072011 Föredrogs finansutskottets betänkande 2011/12:FiU30 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20072011 (skr. 2011/12:104). 50 (M): Den här kommentaren gäller en utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning . Det var verkligen en turbulent period. Vårt intryck är emellertid att den statliga upplåningen och förvaltningen av statsskulden fungerat väl trots de oroliga ekonomiska tiderna. Statens finanser gick från ett överskott i början av perioden till ett underskott på grund av finanskrisen i mitten av perioden, och sedan blev det ett överskott igen 2011 på . Riksgäldens verksamhet har varit bra. Verksamheten har följt utvecklingen för statsskuldsförvaltningen och legat i linje med målet för statsskuldsförvaltningen. Man byggde bland annat en lyckosam valutaposition , och den avslutades . Det gav ett fantastiskt resultat på hela 8 miljarder för . Det är verkligen imponerande. Vi lyfter på hatten för Riksgälden. Generellt kan vi säga att regeringens riktlinjer bidragit till en lägre upplåningskostnad som riskerna varit väl avvägda. Det är alltså mer än godkänt för alliansregeringen. uppgick statsskulden till . Det är en minskning med 60 miljarder . Räknat i procent av bnp är nu nere på . Högst var statsskulden i under 90-talskrisen. var statsskulden uppe på av bnp. Detta ska jämföras med de 27 länderna i som hade en statsskuld på , och den har ökat . Det är inte att undra på att det är oroligt i . hade till exempel en statsskuld på av bnp. Vi kan konstatera att vi har haft en bra situation på skuldområdet under de här fem åren. Det är bara att gratulera alliansregeringen. Den har skött det här utmärkt. Jag yrkar bifall till förslaget i finansutskottets betänkande FiU30. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 14 § Bank-, försäkrings- och kreditupplysningsfrågor Föredrogs finansutskottets betänkande 2011/12:FiU22 Bank-, försäkrings- och kreditupplysningsfrågor. 51 BO (S): Ämnet är alltså bank- och försäkringsfrågor. Det är ingen överdrift att påstå att bank- och finansmarknadsfrågor befinner sig i den europeiska krisens centrum på olika sätt. Det gäller både när man ska förklara orsakerna till att krisen har uppstått och när man ska diskutera lösningar. Jag tänker emellertid inte ägna så mycket tid åt det europeiska perspektivet , men vi kan konstatera att det pågår ett omfattande arbete för att skärpa tillsynen, reglera bankerna och finansmarknaden bättre och öka kapitalkraven. Just nu pågår det också en mycket viktig diskussion om hur man ska hantera banker som hamnar i insolvens och som riskerar att gå under. Där är vår position att i ett sådant läge handlar det inte bara om att pytsa in pengar i banksystemen utan om att staten i det fallet ska ta över både ansvar och ägande där det är nödvändigt för att lotsa bankerna och banksystemet ur krisen. När bankkrisen var över, tillväxten hade återvänt och ekonomin hade kommit i gång kunde vi konstatera att det var en sådan hållning som gjorde att kostnaden för medborgarna faktiskt var noll eller väldigt nära noll. Det är viktigt att säga det eftersom den diskussionen pågår. Det här betänkandet har inte någon stor bäring på de övergripande frågorna. Det finns delvis en rätt stor bäring på det i just bankdelningsdiskussionen, men i övrigt är det andra och mindre frågor som diskuteras. Därför tänker jag hålla mig kort och ber att få återkomma till de andra frågorna som mer rör banksystemet i stort och den europeiska krisen. Vi har en reservation, nr 4, som jag yrkar bifall till. Den rör försäkringsbolagens premiesättning och i vilken mån enstaka betalningsanmärkningar ska kunna få återverkningar på hur man sätter priset på försäkringar. Vi vill att detta ska ses över. Det är ett återkommande krav. Vi ställde det även , och vi vidhåller det. Jag yrkar alltså bifall till den reservationen. Sedan finns det också en reservation nr 1 som handlar om sparbankerna och egenkapitalbevis. Jag tänker inte yrka bifall till den . Regeringen hänvisar till att det pågår ett analysarbete och att det är mycket komplext. Man kan säga att vi också har ett analysarbete när det gäller att följa detta eftersom det drar ut . Det är lite av långbänk över det hela. Vi tycker att man skulle kunna komma fram till ett resultat snart, men vi avvaktar även den här gången. Vi får se hur det blir nästa gång. 52 (MP): Jag vill börja med att läsa upp något en amerikansk politiker formulerade härförleden: Jag vill se till att amerikanska skattebetalare aldrig mer ska behöva betala , eller ännu mer, för räddningspaket till finansindustrin. Om de stora Wall Street-bankerna vill ägna sig åt högriskaffärer är det helt okej, men det finns ingen anledning att de ska göra detta med statligt garanterade insättningar. Det är hög tid att sätta stopp för offentligt finansierade Wall Street-excesser. Inget finansföretag bör vara så stort att dess konkurs hotar att föröda vår ekonomi och förstöra miljontals amerikanska jobb. Det här landet skulle må avsevärt bättre om vi begränsade dessa finansiella institutioners verksamhet. Orden härrör från , senator för republikanerna och partiets presidentkandidat , som tillsammans med den demokratiska senatorn har motionerat om ett återinförande av centrala delar av den lagstiftning som tidigare upprätthöll en tydlig boskillnad mellan traditionell bankverksamhet och det slags affärer som investmentbanker fokuserar på om man så vill en boskillnad mellan att å ena sidan tjäna det breda allmänintresset av in- och utlåning till hushåll och företag samt välfungerande betalningssystem och å andra sidan verksamhet inriktad på högriskaffärer mellan resursstarka särintressen. Som en följd av börskraschen 1929 stiftade den amerikanska kongressen en lag, efter upphovsmännen kallad Glass-Steagall Act, som just upprättade en tydlig boskillnad mellan traditionella affärsbanker och investmentbanker. Många bedömare menar att lagens avskaffande 1999 lade grunden till dagens finanskris. På denna sida har den brittiske finansministern , som tillhör brittiska systerparti, lovat att införa lagstiftning som ålägger bankerna att mycket tydligare än hålla isär traditionell bankverksamhet från övrig verksamhet. nye socialistiske president valdes på ett sextiopunktsprogram där en av punkterna, nr 7, handlar om att tvinga bankerna att skilja på investerande och spekulerande verksamhet.