prot · GZ09127 · 2012-06-11 00:00:00 — Slutligen skulle jag vilja säga att litteratur- och läsfrågor samt biblioteken är otroligt viktig kulturpolitik precis som konst och estetik är. Jag tror att vi har en möjlighet att, och också behöver, lyfta fram de här frågorna otroligt mycket mer inom alla politikområden. Ju mindre viktig kulturpolitiken görs, desto mindre viktig blir den. Jag tror att vi behöver göra tvärtom. Det är allas roll i kulturutskottet i riksdag. För den som läser, finns ingen gräns för antalet liv som går att leva, eftersom skönlitteratur, biografier och historiska berättelser erbjuder ett oändligt antal liv från många delar av världen och från alla tider. Detta är ett citat som jag läste. Jag har haft svårt att hitta vem som har skrivit det, men det är alltså inte jag som har hittat på det. Avslutningsvis ställer jag mig bakom samtliga reservationer. Jag yrkar här och bifall till reservation nr 1. 50 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 11 och 12. Läsförståelsen och dess betydelse för individen i dagens och morgondagens kunskapssamhälle kan knappast underskattas. har haft en lång och stolt tradition på området, men resultaten med allt sämre läsförståelse, framför allt bland barn och unga, är mycket oroande. I senaste budgetmotion valde vi att satsa mer än regeringen på läsfrämjande insatser för barn och unga. I likhet med många andra väntar vi också spänt på förslagen från , som ju bland annat ska behandla frågan om läsförståelse. Om den forskningsantologi som släppte är en fingervisning om i vilka banor man tänker, är jag rädd för att det finns en överhängande risk för att åtminstone mina förväntningar har varit förgäves. I de två kapitel som framför allt behandlar frågan om den försämrade läsförståelsen bland barn och unga nämns knappt de strukturella problem, kopplade till brister i skolsystemet och till invandrings- och integrationspolitiken, som jag tog upp då vi senast debatterade den här frågan i kammaren. I ett av kapitlen pekas i stället datoranvändningen ut som det stora problemet. Jag menar att det står en gigantisk elefant i rummet när det gäller diskussionen om den försämrade läsförståelsen bland barn och unga. Det är en elefant som jag tror att de flesta egentligen ser men som få verkar vilja tala om. Jag vill därför upprepa vad jag sade : analyser visar att det är av de skoleleverna som är födda i av svenska föräldrar som inte når upp till en grundläggande nivå av läsförståelse. Siffran för skolelever som är födda i av utländska föräldrar är mer än dubbelt så hög, , medan samma siffra för utlandsfödda skolelever i är . Bland utlandsfödda elever som går på invandrartäta skolor ser situationen ännu värre ut. Merparten av skillnaderna mellan eleverna med svensk respektive utländsk bakgrund kan inte förklaras i socioekonomiska termer. Enligt kvarstår två tredjedelar av skillnaden även efter man har polerat för socioekonomiska variabler. Det borde alltså inte råda något tvivel om att en av de allra viktigaste förklaringarna till den drastiskt försämrade läsförståelsen ligger i utformningen av den svenska invandrings- och integrationspolitiken. Det är något som också ganska tidigt slog fast i sin rapport 227 om läsförståelse. Jag vill poängtera att anledningen till att jag tar upp detta inte är att jag på något sätt vill försöka skuldbelägga eleverna med utländsk bakgrund. Jag har full förståelse för de svårigheter som det måste innebära att komma ifrån ett bristfälligt eller till och med obefintligt skolsystem in i den svenska skolan och försöka tillägna sig kunskaper på ett främmande språk. Jag har också en enorm respekt för den halvan av de utlandsfödda eleverna som faktiskt lyckas nå upp till en grundläggande nivå av läsförståelse på svenska. Att den uppkomna situationen inte på något sätt är de utlandsfödda elevernas fel förändrar dock inte det faktum att det är en potentiell katastrof både för eleverna och för samhället. Trots massiva insatser och resursallokeringar från både stat och kommuner i form av bland annat Storstadssatsningen, Välfärd för alla, Järvalyftet med mera, har situationen gradvis förvärrats snarare än förbättrats. Som jag sade inledningsvis kan läsförståelsens betydelse för möjligheten att klara sig i dagens och morgondagens kunskapssamhälle knappast underskattas. Den som inte äger språket kommer sannolikt att ha ytterst begränsade möjligheter att göra karriär eller att delta i den demokratiska processen. Förespråkarna av dagen invandringspolitik och deras väljare bör alltså ha klart för sig att man sannolikt aktivt bidrar till att permanenta utanförskapet för generationer framöver. Ett problem i sammanhanget är att regeringen har behandlat vuxenutbildningen på ett minst sagt styvmoderligt sätt. Det berövar sannolikt en hel del människor, svenskar såväl som invandrare med läs- och skrivsvårigheter, att ta igen det de har missat och få en andra chans. Ett annat ännu större problem är fasthållandet vid den numera statsbärande mångkulturella ideologin som förvärrar situationen genom att skapa och upprätthålla segregation och parallella samhällen där man numera i princip kan gå från vaggan till graven utan att behöva tala svenska. Det svenska samhällets ovilja och oförmåga att fullt ut försvara och bevara det svenska språkets och kulturarvets ställning är också temat för merparten av de motioner som jag valt att bifalla under behandlingen av det här betänkandet. Vi har valt att ge vårt stöd till motion 272 därför att vi tycker att det är lika principiellt fel att ta bort de svenska ortsnamnen i fjällvärlden som det var att tidigare inte ha med de samiska namnen samt därför att vi har lyssnat till polis och fjällräddning i området som har vittnat om att den nya ordningen skapat förvirring och tidsförlust i samband med larm- och nödsituationer. Det är en förvirring som i en framtida extremsituation skulle kunna leda till att människoliv går förlorade. Vi har yrkat bifall till motion 317 angående punktskriftens ställning eftersom vi anser att personer med synnedsättning ska ha samma rättigheter som personer med hörselnedsättning. Vi anser att kraven från och de synskadades organisationer om att synskadade ska ha samma lagstadgade rätt till ett läs- och skriftspråk som andra svenskar är fullt rimliga och berättigade. Motion 322 har vi bifallit därför att vi anser det vara rimligt att svenskan ges samma officiella status i som de nationella minoritetsspråken har samt därför att vi av såväl principiella som säkerhetsmässiga skäl anser det är viktigt att stärka det svenska språkets ställning och att all information av allmänintresse, i synnerhet varningstexter, ska göras tillgängliga på svenska. Slutligen, herr talman, har vi bifallit motion 325 eftersom vi betraktar den finlandssvenska och den estlandssvenska minoriteten som en del av det svenska folket och av den svenska statens historia. Bevarandet av dessa minoriteters språk och kulturarv borde därmed vara en självklar angelägenhet för den svenska staten och i det här fallet en del av arbetet för och folkminnen. 51 (MP) replik: Jag blev lite nyfiken när höll sitt anförande utifrån betänkandet som handlar om litteratur, språk, läsande och bibliotek. nämnde att han har en stor respekt för människor som kommer hit från andra länder och har mycket att klara av i samhället. Jag ser inte i de reservationer som presenteras eller i er politik att det finns en ambition att öka läsförståelsen för alla medborgare. Vad har ni för tankar om att främja läsandet? Vad har ni för tankar för att hjälpa människor att klara svårigheterna och komma vidare? Förutom att ni vill ha olika krav tänker jag att det finns väldigt mycket man behöver göra för att stimulera människor att knäcka koder och hitta vägar in. Allt detta tycker jag är otroligt intressant. Det handlar om hur man kan möta människor, skapa en dialog och utveckla språket och så vidare. Det skulle vara lite intressant att höra om det finns några sådana tankar hos . 52 (SD) replik: Som jag sade inledningsvis satsar vi mer än regeringen på läsfrämjande insatser för barn och unga. Det är ett exempel. Tittar man på andra områden föreslår vi också stora satsningar på skolan på alla nivåer i vår budget. Att stimulera läslust och läsande är framför allt en fråga för skolan. De insatser som vi gör är viktiga. Det handlar om läsfrämjande insatser och insatser som syftar till att stimulera intresse för och läsande av litteratur hos framför allt barn och unga. Men de problem jag pekade på och som är grunden till att vi har den här diskussionen är strukturella problem. De måste man angripa på andra sätt. Jag tror att vi skulle kunna ha hur många projekt som helst bokbussar och andra saker, skolbibliotek, mer personal på biblioteken utan att det skulle göra någon större skillnad för grundproblematiken i det här fallet. Den är att vi har en mycket större invandring är vad vi klarar av. Det pekar även på i sin rapport med nr 227. Man kommer aldrig i fatt. De segregerade skolorna blir bara mer och mer segregerade, och när man väl har hunnit i fatt och kan hjälpa några barn med deras situation kommer det nya typer av problem och nya elever som har stora behov. Att inte se de strukturella problemen och att inte vilja åtgärda grundproblemet i det här fallet är lite som att sitta i en båt som läcker och bara fokusera på hur man ska ösa i stället för att tänka på hur man ska stoppa läckan. 53 (MP) replik: Jag konstaterar att har lagt resurser i någon budget som de kan hänvisa till, men i dagens betänkande finns inga åtgärder som handlar om läsfrämjande insatser över huvud taget. Du talar inte speciellt mycket om det i ett bredare perspektiv, , och ni pekar på problem som inte alla tycker finns. Att ni inte vill lyfta det här med läsfrämjande åtgärder för alla barn i en vidare kontext tycker jag är ett problem. Det vore angenämt att få höra om de läsfrämjande insatserna gäller alla i samhället. 54 (SD) replik: Självklart gäller de alla. Vi vill öka stödet till de medel som betalar ut för läsfrämjande insatser för barn och unga. Där har olika typer av projekt möjlighet att söka medel, och sedan får det bli en bedömningsfråga vilka som anses ha bäst förutsättningar att bli lyckosamma. Jag tror att även om vi skulle satsa 20, 30 eller 40 miljoner extra på läsfrämjande insatser av den typ som ofta talar sig varm för enstaka projekt och nedslag skulle det inte dramatiskt förbättra situationen. Om man inte inser var huvudproblemet ligger kan man inte lösa problemen. Det oroar mig faktiskt. Det är lätt att stå och tala fint om enstaka projekt och få det att låta bra, men jag tror inte att det kommer att göra någon större skillnad. Tyvärr tror jag att vi kommer att få leva med ett utanförskap som kommer att vara i generationer på grund av den oansvariga politik som bland andra har varit med och bedrivit. 55 (V): betänkande har litteraturen, språket, läsningen och biblioteken som tema, och dess minsta gemensamma nämnare kan sammanfattas i tre bokstäver bok. Boken, denna fantastiska uppfinning har sedan dagar bidragit till kunskapens, civilisationens och demokratins utbredning. Jag yrkar bifall till reservationer nr 1, 2, 5 och 10 som handlar om läsfrämjande insatser, litteraturstöd, bibliotekens uppdrag och digitala bibliotek. Låt oss begrunda vilken oersättlig styrka som vilar i själva språket. Hur kan man bättre än beskriva ljusets och sommarens ankomst i form av en fjäril på ? Minsta kräk i kärr och syra, av solens värma väckt, till en ny högtidlig yra, eldas vid sefirens fläkt. bokstavsmåleri fyller oss med sommar, och 1700-talsfjärilen lever på nytt. Det finns en nästan visionär demokratisk tanke när låter minsta kräk i kärr och syra få vara med om sommarens under. Allt och alla ska finnas i tavlan för att den ska fullbordas. Det borde vara en av kulturpolitikens viktigaste uppgifter att ge alla möjlighet att njuta av den oerhörda skatt som litteraturen är. Genom boken kan man inte bara lära känna sina egna känslor utan också erövra kunskap om samhället och tiden vi lever i. Boken kan göra oss bekanta med det som kanske är skrämmande. Boken kan ta dig med bakåt i tiden, runt om i världen, in och in i en annan människa. Allt finns i böckerna, och det finns böcker för alla. Men alla kan inte ta del av läsningens möjligheter, och det är vår uppgift att fråga varför. Varför avstå från den trygghet som själva språket skapar? Vad händer med den som känner sig utanför den samhälleliga gemenskapen? Vilka uttryck tar man till när man känner sig maktlös? Hur griper man fjärilshåven för att fånga allt det vackra? Genom små, läsfrämjande åtgärder kan vi åstadkomma stora underverk. Skolan har en viktig uppgift i att ha böcker i bra skolbibliotek med kunnig och inkännande personal. skrev DIK:s ordförande att mer än 100 000 elever går i skolor utan fungerande skolbibliotek. Eleverna där missar förstås något viktigt när det gäller att höja sin egen språkliga och digitala kompetens. Detta är icke acceptabelt! vill tillsammans med Socialdemokraterna och satsa mycket mer på läsningen som leder till en positiv språkutveckling, och vi vill återuppta stödet till En bok för alla som ger ut kvalitetslitteratur för både barn, ungdom och vuxna till mycket rimliga priser. Dessutom har man utvecklat ett kontaktnät med bokombud på arbetsplatser, i hyresområden och på landsbygden. Så några ord om bokens väg på hälleberget. Bokmarknaden i sig präglas av stora konvulsioner. Det finns en berättigad oro över utvecklingen, vilket kan illustreras av en debattartikel i där förläggaren tog upp frågan om den mediemakt som Bonnierföretagen tillskansat sig. Mycket av mångfalden som de små bokförlagen står för riskerar att hamna i medieskugga, och inte bara det själva distributionskanalerna täpps till när ägandet bestämmer vilka som ska synas. Du som inte syns finns inte. Så brukar det heta när det gäller reklam, och det gäller även i bokbranschen och på filmområdet. Paradoxen är att de som talar om konkurrensens välsignelse ofta själva strävar mot monopolets lycka. Litteraturens fria spelrum är en viktig fråga som den kommande förhoppningsvis tar upp. Andra viktiga frågor är förstås upphovsrätten och givetvis författarnas, fotografernas, och illustratörernas villkor. Också de ska kunna leva av sitt arbete och få rimligt betalt. Boklånen bygger upp den så viktiga Författarfonden, och här har regeringen visat stor njugghet. För att stärka samarbetet mellan skolan och kulturområdet har vi i föreslagit en höjning i budgeten med 10 miljoner som skulle kunna gå till de så kallade centrumbildningarna som kunde länka samman skolan med kulturskaparna. Den offentliga berättelsen om världen, var finns den? Jo, den finns på bibblan, och man kan läsa den på svenska språket och på alla de andra språken. En ny bibliotekslag är ute på remiss. Där saknar jag något som står i folkbiblioteksmanifest, nämligen att frihet, välfärd och samhällelig och personlig utveckling är grundläggande mänskliga värden. De kan bara förverkligas genom välinformerade medborgare med möjlighet att utöva sina demokratiska rättigheter och därigenom spela en aktiv roll i samhällslivet. vill slå fast bibliotekens oberoende från både politiska och kommersiella krafter, och dessutom vill vi ge biblioteken samma sorts rätt att sprida material digitalt som de har att sprida böcker i fysisk form. Vi vill bygga ut biblioteksersättningen så att den kan bli ett stöd att räkna med. För en bråkdel av de belopp som regeringen frikostigt delar ut i form av skattesänkningar för de rikaste skulle många fler kunna få chansen att arbeta heltid med böcker, musik och filmer. Bibliotekens möjlighet att avgiftsfritt låna ut olika slags medier ställer givetvis krav på gemensamma lösningar för överenskommelser med rättighetsinnehavare och upphovsmän och -kvinnor. När vi diskuterar kultur gör vi det ofta i termer av nytta, lönsamhet eller vad det nu kan vara. Även om kulturpolitiken ska vara ett instrument för både det demokratiska samhällsbygget och vår gemensamma andliga tillväxt kan faktiskt en dikt rädda liv. Så här var det nämligen: En vinterdag var en gubbe ute och åkte sparkstötting på isen. Isen brast, och han hamnade i dödsskräcken. Då kom han på två rader i en dikt av : Om du hamnar under isen, sök dig inte mot det vita utan mot det svarta. Det är där hålet finns. 56 (M): debatterar vi kulturutskottets motionsbetänkande angående litteratur, språk, läsande och bibliotek. I betänkandet behandlar utskottet 28 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Att läsa är viktigt. Att läsa är utvecklande. Att läsa är att vidga sina vyer. Därför är det viktigt att väcka intresset för läsning tidigt i livet. Det har alliansregeringen förstått och tagit på allvar. I både , som pågår, och förslaget till en ny bibliotekslag lyfts barn och unga upp som en prioriterad grupp. Internationellt sett ligger läsförmågan på en hög nivå i , men det finns skillnader i läsvanor och läsförmåga hos olika grupper. Undersökningar tyder på en negativ trend när det gäller läsförståelse, läsning och intresse för litteratur bland barn och unga. Under den förra mandatperioden fick höjt bidrag att fördela i syfte att öka läsandet. Satsningar gjordes inom skolan för att förbättra elevernas förmåga att läsa, skriva och förstå den lästa texten. I skollagen, som trädde i kraft , föreskrivs att alla elever i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska ha tillgång till ett skolbibliotek. För att stödja läsandet och intresset för litteraturen och tillgången till litteratur finns det flera olika bidrag som fördelas av . Det är till exempel bidrag för läsfrämjande insatser, litteraturstöd, distributionsstöd av litteraturstödda titlar till landets kommuner och inköpsstöd till folk- och skolbiblioteken. fördelar ca till litteraturområdet. Bland annat fördelas ca i inköpsstöd till folk- och skolbibliotek för att främja barns och ungas läsande. kommer dessutom att lämna bidrag till läsfrämjande insatser på totalt . Bidraget kan sökas av kommuner och organisationer, och syftet är att utveckla nya metoder för att stimulera barn och unga att läsa. fördelar också i litteraturstöd. Syftet är att främja mångfald, kvalitet och fördjupning i utgivningen av litteratur, men naturligtvis även att främja spridning och läsning av litteratur. fick 722 titlar litteraturstöd. Låt mig säga några ord om den pågående . beslutade regeringen att tillsätta en kommitté, den så kallade . Den ska analysera litteraturens ställning och identifiera vilka områden som behöver utvecklas och förbättras. Utredningen ska analysera och föreslå hur barns och ungas intresse för läsning, eget skrivande och litteratur kan stärkas. Målet med utredningen är att den ska leda till ökat läsande och ett rikt utbud av kvalitetslitteratur. Uppdraget ska redovisas . Jag vill också säga några ord om biblioteken. Den nuvarande bibliotekslagen är . I den står det bland annat att till främjande av intresse för läsning och litteratur ska alla medborgare ha tillgång till ett folkbibliotek. Vidare ska varje kommun ha ett folkbibliotek, allmänheten ska avgiftsfritt få låna litteratur och kommunerna ansvarar själva för folk- och skolbiblioteken. Denna lag är dock föråldrad och behöver anpassas, för mycket har hänt . Därför har skickat ett förslag till ny bibliotekslag på remiss. I förslaget står det bland annat att biblioteken ska ha skyldighet att arbeta för grupper som är särskilt prioriterade. Det är barn och unga, personer med funktionsnedsättning, nationella minoriteter och personer som har annat modersmål än svenska. Jag tror att alla här inne i kammaren kan hålla med mig om att teknikutvecklingen går väldigt snabbt framåt. kunde vi till exempel inte föreställa oss en Iphone, som är en naturlig del i många människors liv. Därför föreslås att biblioteken i större utsträckning ska arbeta med andra medier än traditionella pappersböcker och tidskrifter. föreslår också att all litteratur som lånas ut på biblioteken ska vara avgiftsfri. Detta föreslås alltså även gälla e-böcker, vilket varit föremål för många diskussioner. En förutsättning för förslagen är att folkbiblioteken även i fortsättningen ska vara ett kommunalt ansvar. Det innebär att bibliotekslagen inte ska bestämma med vilka driftsformer kommuner och landsting ska erbjuda sin biblioteksservice och verksamhet. Det ska kommunerna och landstingen själva bestämma. Förslag till den nya bibliotekslagen förväntas bli presenterade för . Låt mig säga några ord om språklagen. trädde språklagen i kraft. I lagen anges bland annat att svenska är huvudspråk i . Det innebär att svenska är samhällets gemensamma språk som alla som är bosatta i ska ha tillgång till och som ska kunna användas inom alla samhällsområden. I lagen anges också att finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska är nationella minoritetsspråk och att det allmänna ska ha ett särskilt ansvar för att skydda och främja dessa språk liksom det svenska teckenspråket. Även rätten att utveckla och använda det egna modersmålet får stöd i lagen. och folkminnen har i uppdrag att bland annat sprida kunskap och material om det svenska språket och de nationella minoritetsspråken samt dialekter. Vidare ger myndigheten råd och upplysningar i språkfrågor och arbetar också med uppföljning av språklagen. Som jag nämnde står det i språklagen om rätten att använda sitt modersmål. Och i och med att finska är mitt modersmål avslutar jag mitt anförande med att säga: Kiitos paljon! 57 (S) replik: har genom räknat upp allt bra som görs. Jag har ingenting emot att fördelar anslag och att det avsätts pengar, men jag undrar ändå om inte är orolig. De här åtgärderna är inte tillräckliga. Det kommer ständigt nya rapporter om att läsklyftorna i samhället ökar. Ni har haft som mantra att man ska lära sig läsa, räkna och skriva. Det är ingen som kan säga emot det, men verkligheten är ju en annan. Klyftorna ökar när det gäller läsande. Klyftorna ökar när det gäller tillgång till digitala medier. Jag nämnde i mitt anförande att 1,7 miljoner svenskar inte har tillgång till internet hemma eller på arbetsplatsen. Klyftorna ökar när det gäller ekonomi. Är inte och ändå oroliga för detta? Inser ni inte att det kräver mer insatser? 58 (M) replik: Jag vill börja med att säga att sedan alliansregeringen tillträdde 2006 har vi ökat budgeten inom kulturområdet. Jag är glad för att kunna säga detta, inte minst med tanke på den finansiella oron. Många länder i har fått dra ned kulturbudgeten kraftigt, vilket alltså vi inte har behövt göra. Det tycker jag är bra. tar upp frågan om huruvida jag är orolig och om det behövs mer. Hon säger att klyftorna ökar. Det är klart att mycket mer skulle kunna göras, men jag tycker ändå att vi inom och alliansregeringen gör mycket. Vi har ökat anslagen till läsfrämjande insatser. Som jag sade i mitt anförande satsar vi 90 miljoner inklusive de 25 miljoner som ska gå till barn och unga. Förutom detta finns ytterligare 12 miljoner som kan sökas av . 59 (S) replik: Det är bra att vi satsar på kultur i . Jag nämnde också i mitt anförande att vi har en god grund att stå på. Men har ni, , haft regeringsmakten ända . Då borde man kunna se mer effekter av detta. representerar även kulturministern, som anser att den största insatsen för kulturen i är 90 miljarder i skattesänkningar. Ni har kommit med en ny lag om att det ska finnas skolbibliotek. Det är jättebra. Men varför tar ni inte upp detta direkt och ställer krav på skolbiblioteken? Skolbiblioteken får inte bli en snyltare på folkbiblioteken. Skolan ska ha utbildad personal vilka skolor det än gäller kommunala skolor eller friskolor. Jag hoppas att tillsammans med mig kan driva på att denna reform verkligen blir så som den är avsedd, även om jag har svårt att tro det med hänsyn till den vaga lagstiftning som har kommit till. 60 (M) replik: