prot · GZ0998 · 2012-04-17 00:00:00 — Jag blir ändå lite nyfiken, fru talman, på vad detta avsnitt i slutet av statsrådets svar egentligen står för: Vid dessa besök har jag informerat mig om läget och de insatser som görs samt diskuterat bland annat hur vi kan medverka till att arbetslösa i andra delar av landet i högre utsträckning ska förmås att söka det stora antal lediga jobb som just nu finns i och . Min nyfikenhet består i om arbetsmarknadsministern kan vara lite konkret och tala om hur det skulle kunna gå till. 40 (M): Jag tycker att de åtgärder som arbetsmarknadsministern har vidtagit mot de brister vi har på arbetsmarknaden, framför allt för våra unga, är väldigt bra. Vi har sänkt arbetsgivaravgiften för unga . Det ger ett ökat incitament för att få fler unga in på arbetsmarknaden. Vi har ökat antalet utbildningsplatser. Jag tror att vi kan vara helt överens om att det som är det viktigaste är kompetensutbildning, fortsatt vidareutbildning och framför allt att vi har en utbildning som kan kvalificera oss in på arbetsmarknaden. Dessutom är det viktigt att vi kan få yrkesvuxutbildningar för specifika kompetenser och specifika arbetsplatser. Det tycker jag är en positiv utveckling för att lyfta in framför allt unga på arbetsmarknaden. Jag var tvungen att reagera på beskrivning av Pajalagruvan. Det tar att starta en gruva. Startade man Pajalagruvan 2003 hade den socialdemokratiska regeringen ett ganska långt försprång när det gäller att skapa incitament att förbättra utbildningen och kompetensen för att åtgärda de brister som finns. 41 (S): talade , och det är klart att det är lång uppstartstid för förberedelse av en gruva när man väl vet att den ska etableras. Jag försöker beskriva den situation vi har . Statsministern var upp till , och vi talade då mycket om arbetskraftsinvandring. Egentligen ligger frustrationen i mycket av det vi beskriver i detta att vi har en arbetslöshet uppe i Malmfälten. Vi använder oss av ett antal hundra visstidsanställda, det vill säga ungdomar som inte har kompletta betyg. Företagen ställer krav på komplett gymnasiebetyg om man ska ha möjlighet till tillsvidareanställning. Det innebär att dessa ungdomar kommer att jobba i visstidsanställningar . Det är sådant man måste åtgärda. Därför är det viktigt med dels vuxenutbildningar som gör att man har möjlighet att läsa upp sina betyg, dels de arbetsmarknadsinriktade utbildningarna. Detta har lett till frustration uppe i Malmfälten. Vi har sett detta tillsammans med fackföreningar och företag. Återigen har vi tagit stort ansvar. Vi sitter nu och diskuterar teknikcolleget med möjlighet till yrkesinriktade utbildningar. Det ger även en möjlighet för vuxenutbildningar. Detta är något som kommer till också på grund av att vi upplever en passivitet från regeringen. Därför tar vi återigen ansvar och försöker få till dessa utbildningar. Jag vill återigen ställa frågan: Vilka konkreta åtgärder, i detalj, kommer att genomföras och när? 42 Arbetsmarknadsminister (M): I gruvnäringen krävs kvalificerad arbetskraft. Många utbildningar som efterfrågas är sådana som man varken kan eller får anordna inom arbetsmarknadspolitiken. Gruvnäringen söker bland annat ingenjörer och geologer. Jag tror att det är viktigt att vi har en arbetsmarknadsutbildning som har ökat markant, som jag nämnde. Den har ökat i och . Den kan tillfredsställa behoven av kortare utbildningar. Jag vill ändå vända mig lite grann till när vi talar om ungdomar och möjligheterna för dem att få en bra grund att stå på. Det är ju precis det som är utmaningen i : Ungdomar som har hoppat av skolan eller har fel utbildning har svårt att komma tillbaka. Det vi nu har gjort är att vi har satsat på flera olika delar. En viktig del är att försöka motivera ungdomar att gå tillbaka till skolan. Vi har en särskild folkhögskolesatsning för att motivera dem. fick jag siffror på de första resultaten från folkhögskolesatsningen. Den visar att så många som av eleverna väljer att gå tillbaka och få jobb eller utbildning. De har fått motivation, vilket är jätteviktigt. När de kommer tillbaka till skolan har de möjlighet att få det förhöjda studiebidraget på i bidragsdel , vilket är en bra stimulans och en morot. Men sedan har vi också de ungdomar som inte vill gå tillbaka till skolan, i varje fall inte just . Då är det viktigt att arbetsgivarna använder de många anställningsstöd som finns. De gör att en ungdom utan utbildning som har varit långtidsarbetslös ger arbetsgivaren en kostnad på . Där behöver vi fler arbetsgivare som kan hjälpa till, för jag tror att om ungdomar kommer in på arbetsplatser kan man också se vad de kan behöva bygga på för att rusta dem att få en anställning långsiktigt. Då kanske de också blir mer motiverade att läsa upp sina betyg, gå tillbaka till skolan eller få en annan och kortare utbildning. Vi behöver ha flera olika delar i arbetsmarknadspolitiken. Utbildning är en del och lärlingsutbildningar i gymnasiet är en annan. Arbetsgivare ska använda de anställningsstöd som finns. Vi måste hjälpas åt, helt enkelt. Det finns ingen quick fix. Men det är också viktigt för regeringen att säkerställa de behov som vår industri har av kompetent arbetskraft. Det gör vi genom stora satsningar på utbildningsområdet. Yrkesvux är någonting som inte fanns under Socialdemokraternas period. Där läser 24 000 vuxna personer en utbildning som är direkt efterfrågad på arbetsmarknaden och som leder till att man kommer i jobb. Även , som varvar utbildning med praktik, är bra för vuxna personer som kanske inte vill sitta i skolbänken . En stor andel av dessa får jobb. Det finns alltså många olika delar där vi ska hjälpas åt. Men framför allt gäller det att Arbetsförmedlingen i , som ska se över Malmfältens kompetensförsörjning, jobbar brett. Det handlar dels om att norrlänningar ska få jobb, dels om att titta lite längre och se till att andra personer, utrikes födda geologer och ingenjörer kan komma upp till och vice versa. Det finns många olika delar. Jag delar synen på problembilden, men vi jobbar kraftfullt för att hitta lösningar. 43 (S): Jag började min interpellation med att säga att det är härligt att vara norrbottning med alla dessa fantastiska dagar som vi har framför oss när vi ska starta nya gruvor och arbetsmarknaden växer. Framtidstron i är påtagligt stor. Det är glädjande. Kommunens mål är att man ska växa från 6 270 invånare till 10 000. Men det är klart att det finns jättestora utmaningar, för detta är en liten kommun långt uppe i landet. Det handlar framför allt om de företag som behöver nya välutbildade, kompetenta medarbetare. Och det är inte bara basindustrins företag, utan det gäller även vård och omsorg och tjänstesektorn. Arbetsmarknadsministern hänvisar till att många av de kompetenser som Malmfältsområdena och behöver för sin gruvetablering är geologer och så vidare. Men mycket av jobben handlar om sådana som svetsare, chaufförer, undersköterskor och medarbetare inom andra servicesektorer som man skulle kunna använda arbetsmarknadsutbildningar till för att se till att dessa näringar får välutbildad arbetskraft. Då skulle det vara jättebra om Arbetsförmedlingen ökade sin ambition på arbetsmarknadsutbildningar i från tre till många, många fler. Den dagsaktuella siffran på Arbetsförmedlingens hemsida är tre och ingenting annat. Och det är drygt 50 personer som finns i fas 3. Utmaningarna och möjligheterna för och för är stora. Men det skulle vara bra om arbetsmarknadsministern ändå kunde lämna ett besked om huruvida det finns någon ambition från den borgerliga regeringen om att öka antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildningar i från tre till många fler. 44 Arbetsmarknadsminister (M): Det var en intressant diskussion, tycker jag. Det är viktiga frågor som väcker. För att gå tillbaka till hennes hemkommun har den lokala Arbetsförmedlingen fått extra resurser. Vi har satsat ganska mycket på möjligheten att öka arbetsmarknadsutbildningarna. Deltagarna i jobb- och sysselsättningsgarantin har också möjlighet att få en arbetsmarknadsutbildning. Det ändrade regeringen . Det finns alltså en ambition att göra fler insatser med en ökad kvalitet. De arbetslösa personerna ska få träffa sin handläggare oftare . Vi talar om en fördubbling av insatserna för långtidsarbetslösa. Det är inte regeringen som ser till exakt vilka personer i som ska få en utbildning. Det är en fråga för myndigheten . Det finns pengar, det finns resurser och det finns också en ambition att rusta personer för de lediga jobb som finns. Jag vill också nämna att när det gäller transportbranschen specifikt har Arbetsförmedlingen utbildat 300 chaufförer i och för att möta efterfrågan på arbetsmarknaden. Det har också utbildats ytterligare 50 chaufförer inom det reguljära systemet. Det är ett exempel på en bra arbetsmarknadsutbildning som leder till jobb. Det är denna typ av utbildningar som vi vill se mer av, där man verkligen försöker matcha personer som är arbetslösa mot de lediga jobb som finns både i och på andra ställen. Jag välkomnar diskussionen. Detta är en viktig fråga för regeringen, för basindustrin och är viktiga för utveckling. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2011/12:285 om ansökan om utsläppsrätter 45 Miljöminister (C): har, med anledning av att har lämnat in ett förslag till tilldelning av utsläppsrätter inför den tredje perioden i EU:s handelssystem för utsläppsrätter för koldioxid, frågat mig följande: Är det miljöministerns ställningstagande att det är rimligt att får en så pass hög gratistilldelning av utsläppsrätter? Hur kommer miljöministern att verka för att handelssystemet fungerar bättre? Kommer miljöministern att verka för att kompletterande åtgärder till handelssystemet införs, exempelvis en europeisk koldioxidskatt? Jag tackar för frågorna och ska försöka besvara dem i turordning. Till att börja med vill jag betona att inte begär några utsläppsrätter. Jag kanske till och med ska börja med att förklara att det här handlar om klimatfrågan och om hur vi ska få ned klimatutsläppen. Vi i EU har delat upp det här i två områden. Den tunga industrin som får utsläppsrätter kallas för den handlande sektorn. Resten av hela samhället har vi andra beslut och lagstiftningar för. Då kommer vi tillbaka till systemet med utsläppsrätter, det vill säga den handlande sektorn och den tunga industrin med kanske 12 000 anläggningar i . begär alltså inte några utsläppsrätter, utan det nya systemet för fri tilldelning som gäller baseras på tilldelningsregler som är harmoniserade och gäller för hela EU, 27 länder. Reglerna för tilldelningen baseras på riktmärken och produktion, det vill säga vad som faktiskt händer i industrierna. Enskilda medlemsstater kan alltså inte själva påverka tilldelningen till företagen i detta skede. I det sammanhanget vill jag påpeka att verkade för att en så stor andel av utsläppsrätterna som möjligt skulle auktioneras. Jag har själv som före detta EU-parlamentariker förhandlat om de här reglerna. Jag har tyckt att det är viktigt att vi har gemensamma regler i hela EU, att vi ser till att det blir tuffa regler som gäller och att ingen kan smita undan. Utifrån det regelverk som har satts upp för tilldelningen är det alltså rimligt att får en hög tilldelning av utsläppsrätter. Principen för fri tilldelning för den tredje handelsperioden baseras på av Europeiska parlamentet och rådet fastställda produktriktmärken. Produktriktmärkena har konstruerats efter de mest koldioxideffektiva anläggningarna i varje sektor inom EU. Man har alltså tittat på de bästa anläggningarna och den bästa möjliga tekniken. De är konstruerade så att koldioxideffektiva anläggningar gynnas vid tilldelningen. Det innebär att de anläggningar som har gått före och förbättrat sig, till exempel vad gäller användning av biobränslen, gynnas särskilt av tilldelningsreglerna. Vi har anledning att glädja oss åt att svenska företag ligger väl framme. Men vi måste också förstå att en jämförelsevis hög tilldelning inte är ett uttryck för en önskan om utrymme för ökade utsläpp utan i stället en uppmuntran för jämförelsevis låga specifika utsläpp. Fråga två gäller hur jag kommer att verka för att handelssystemet ska fungera bättre. Regeringen anser att handelssystemet är ett kostnadseffektivt sätt att minska utsläppen. Det blir en marknadsfunktion. Prisnivån på utsläppsrätter är låg, vilket till stor del beror på nedgången i ekonomin i EU. Tanken bakom ETS, det vill säga handelssystemet, är att det ska vara ett långsiktigt system för att minska utsläppen. Som i alla handelssystem kan priserna variera . Vi har sett både mycket låga priser och mycket höga priser, och har vi mycket låga priser. Det är dock bekymmersamt om den låga prisnivån består eftersom det riskerar att inte ge tillräckliga incitament för investeringar i klimatvänlig teknik, vilket i sin tur skulle äventyra den långsiktiga kostnadseffektiviteten och i längden också klimatmålen. Regeringen verkar fortsatt för att förutsättningarna ska öka för att EU ska kunna besluta om att minska utsläppen till 2020. Det är EU-målet och vore det mest rättframma sättet att stärka handelssystemet, det vill säga att öka trycket i hela det europeiska handelssystemet. Runt om i EU arbetas också med andra förslag för att stärka handelssystemet, exempelvis genom att påverka utbudssidan av utsläppsrätter. Vi deltar i dessa diskussioner och analyserar vilka effekter sådana förslag har. För oss är det viktigt att kostnadseffektiviteten i EU:s klimatpolitik bibehålls. har vi frågan om kompletterande åtgärder till handelssystemet, till exempel en koldioxidskatt. Redan i klimatpropositionen 2009 konstaterar regeringen att anläggningar som ingår i systemet i princip inte bör ha ytterligare styrmedel eftersom det inte minskar de totala utsläppen utan bara påverkar var inom systemet de sker. Det är däremot en skillnad i den icke-handlande sektorn. Där har regeringen drivit hårt i förhandlingarna om förändringar av energiskattedirektivet att den icke-handlande sektorn ska ha koldioxidskatt. Nuvarande regler är föråldrade och inte samordnade med andra mer antagna EU-åtgärder. Huvuddelen av förslaget är att införa obligatoriska regler om att medlemsstaterna ska ha en koldioxidskatt i den icke-handlande sektorn. Vi jobbar väldigt mycket och väldigt hårt för detta i med finansministrarna och också när miljöministrarna träffas. 46 (V): Jag tackar för svaret. Det är inte särskilt ofta vi debatterar EU:s utsläppshandelssystem. Det är egentligen ganska logiskt eftersom detta är ett beslut som är fattat på EU-nivå. Det lämnar inte särskilt stora utrymmen för flexibilitet, vilket miljöministern var inne på. Precis som miljöministern har jag också ett förflutet i och har varit med och förhandlat om det här handelssystemet. Jag tror att jag och tycker att det är lika viktigt att det här verkligen blir ett system som levererar. Om man ska få ett handelssystem som levererar är det flera saker som ska fungera, men låt mig stanna vid två viktiga saker. Den ena är att antalet utsläppsrätter som finns i systemet inte blir för många och att antalet successivt bringas ned. Det ska vara en utsläppskurva som går ganska stadigt nedåt så att det helt enkelt blir färre och färre utsläpp. Det är också viktigt att man redan från början sätter ett pris på utsläppsrätterna så att man får ett förhållandevis högt pris på att släppa ut koldioxid. Jag är mycket orolig för det utsläppshandelssystem som finns . När jag skrev den här interpellationen låg priset på en utsläppsrätt på . Det är egentligen alldeles för lågt enligt alla bedömare. Jag tror att man ibland brukar ha som riktmärke att priset ska vara för en utsläppsrätt, det vill säga . Det är alltså högre än vad det är . ligger priset på , det vill säga , per utsläppsrätt. Jag tycker att vi i har ett mycket stort ansvar att se till att det här blir ett robust system som verkligen levererar. Jag studsade till när jag såg uttala sig, jag tror att det var i tidningen , och hylla att svensk industri får en stor andel gratis utsläppsrätter med den svenska ansökan. Det är precis sådana saker som gör att systemet förfelas. Ju mer gratistilldelning vi har i systemet, desto sämre kommer det att fungera. Jag kan hålla med om att det är svårt att gå in och i detalj reglera ett system som redan är beslutat, men jag tycker att ett minimikrav borde vara att vi har en minister som inser vidden av det stora problem som vi har med handelssystemet . Det tycker jag faktiskt inte att miljöministern riktigt gör. Några konkreta åtgärder som jag vet att man diskuterar för att det här systemet ska fungera bättre är att man till exempel ska ha ett golvpris, alltså ett minimipris, för utsläppsrätter. Man kan kanske lägga det på per utsläppsrätt. Är det någonting som miljöministern tycker är lämpligt? Tycker miljöministern att vi i det här akuta läget ska plocka bort flera utsläppsrätter än vad som finns i systemet ? Miljöministern nämner någonting om att man ska påverka utbudssidan när det gäller utsläppsrätter, men jag förstår inte riktigt vilken den svenska linjen egentligen är. Vilken nivå tycker att en utsläppsrätt ska ligga på ? per utsläppsrätt, är det en lämplig nivå? Jag hoppas att du inte tycker det. 47 (C): EU:s utsläppshandelssystem är relativt nytt. Ett handelssystem med utsläppsrätter är ett marknadsbaserat system för att sätta pris på koldioxidutsläpp. Just att sätta pris på miljön och använda marknadsmekanismer är ett bra sätt att styra mot en grön ekonomi. Det är ett bra sätt ett liberalt sätt, skulle jag som centerpartist vilja lägga till. Det gläder mig därför att i sin interpellation understryker vikten av ett robust och välfungerande handelssystem. Det är inte alltid som parti bejakar marknadslösningar, men i det här fallet gör det, och jag är väldigt glad att det kan få komma fram här i kammaren. Oavsett om det handlar om miljöskatter eller ett handelssystem för utsläppsrätter är det viktigt att sätta pris på miljön. Som jag sade är EU:s utsläppshandelssystem relativt nytt. Det viktiga har under de här första perioderna varit att få i gång ett handelssystem och få en prissättning på koldioxid. Innan utsläppshandelssystemet sjösattes fanns en diskussion om huruvida vi kan åstadkomma en gemensam koldioxidskatt och sådana saker inom EU. Det var inte en möjlig väg. Att sätta pris på koldioxid är en väg som man har kommit överens om. Jag och är helt överens med om att utsläppsrätterna i så stor utsträckning som möjligt ska auktioneras ut och att vi successivt måste sänka taket. Då får vi ett bättre fungerande handelssystem. Men har vi inte ett system där alla utsläppsrätter auktioneras ut. Vi har ett system där utsläppsrätter delas ut utifrån, under den här tredje perioden, riktmärken och produktion. Precis som miljöminister påpekade är det inte något som begär, utan det är någonting vi får utifrån hur systemet är konstruerat. Jag tycker att det är en berättigad fråga att ställa till om han inte tycker att det är rimligt att efterlever det gemensamma regelverk som vi har och delar ut utsläppsrätter utifrån detta. Om man tänker sig att man inte skulle göra det eftersom en hög tilldelning av utsläppsrätter i det här systemet innebär att man har en koldioxideffektiv anläggning vilken signal skulle man då skicka till företag som har gått före på klimatområdet och uppnått resultat? Då skickar man ju signalen att det straffar sig att gå före. Jag tycker att det är viktigt att vi diskuterar ett framtida system nästa period med mer av utauktionering och lägre tak. Det skulle ge ett bättre fungerande system, men systemet skulle på intet sätt bli bättre fungerande om inte delar ut utsläppsrätter till våra företag utifrån det regelverk som faktiskt finns på bordet. 48 Miljöminister (C): Eftersom vi har åhörare här , vilket är väldigt roligt, skulle jag som en del av svaret vilja förklara lite hur systemet fungerar. Diskussionen om klimatfrågorna i är uppdelad på två områden. Det ena är den tunga industrin som här kallas för den handlande sektorn. Den är med i det här systemet med försäljning av utsläppsrätter. Tanken är att det ska fungera som en marknad som blir trängre och trängre och där klimatutsläpp blir dyrare och dyrare så att industrierna därför ska investera i bättre teknik. Det andra området rör resten, alltså småföretagen och resten av samhället, och detta har vi annan lagstiftning för. Där vill vi gärna ha en EU-gemensam koldioxidskatt, vilket vi diskuterade alldeles . Det här systemet är konstruerat så att man tittar på den bästa tekniken, de av tekniken som är bäst inom en bransch eller sektor, och så sätter man en regel för hur den bästa tekniken ska se ut. Sedan tilldelas företagen utsläppsrätter. i början har de varit gratis. kommer de här utsläppsrätterna att auktioneras ut. Svensk industri får ganska många utsläppsrätter, men det beror på att företagen faktiskt har varit bra. Det visar på fördelarna att gå före. De har investerat i det här och dragit ned på utsläppen, och därmed har de fler utsläppsrätter än vad de egentligen skulle behöva, för varje industri eller företag som deltar tilldelas ett antal utsläppsrätter. Tanken är att det ska vara lite trångt, och så ska man köpa till om man behöver ifall man är dålig och släpper ut mer än vad som behövs. När nu svensk industri har utsläppsrätter över, betyder det att de har varit dåliga eller varit bra? Det betyder faktiskt att de har varit bra, och det europeiska systemet ska belöna den som är bra. Då vill att vi ska gå in och reglera i det här marknadssystemet. Jag tycker inte det, därför att jag tycker just att signalen är bra och att de som har gått före ska ha en fördel på grund av detta. Varför skulle de annars göra det? Vad är legitimiteten i systemet annars? Jag är emot att bryta sönder det här, därför att jag tycker att konstruktionen är bra. Konstruktionen är nämligen den att de här utsläppsrätterna minskar . Sakta går det här alltså nedåt och kostymen blir trängre och trängre. Det ska bli dyrare och dyrare, och ska utsläppen minska. Långsiktigt innebär den här nedtrappningen jag vet inte hur många som ägnar sig åt procenträkning, men räknar man ut det över decennier blir det ganska mycket när man multiplicerar det att riktmärket är , och ska det ha blivit en nedskalning som resulterar i att man har av det här riktmärket. Det är alltså en rejäl nedtrappning. Vad är då det bästa sättet att skärpa det här systemet? Är det att gå in och bryta sönder tilldelningen eller incitamenten för företagen? Jag tror inte det. Jag tror att det absolut bästa sättet att skärpa systemet är att försöka öka EU:s klimatmål från som sätter reglerna för handelssystemet till . Det skulle innebära en skärpning i alla de här olika delarna bästa tillgängliga teknik, kvottilldelning och auktionering och den nedåtgående kurvan skulle bli skarpare. Jag tror att det bästa vi kan göra är att fokusera på det. 49 (V): Det är bra att är pedagogisk och försöker förklara för åhörarna vad den här debatten handlar om. Det skulle vara ännu bättre, och jag skulle bli tacksam, om jag fick konkreta svar på mina frågor. Det här handlar om ett marknadsbaserat system, precis som säger, men även om man är varm anhängare av marknadsbaserade system borde man tycka att de här systemen ska fungera. Bara det faktum att det är ett marknadsbaserat system borde inte räcka, utan man borde faktiskt lägga fram konkreta förslag för att det ska fungera på riktigt. En av mina frågor till var just ifall hon tycker att det skulle vara rimligt att driver att det ska finnas ett bottenpris för utsläppsrätter i handelssystemet. Jag vet att det har diskuterats till exempel bland brittiska parlamentariker, och jag tror att man talar om en nivå på per utsläppsrätt. Det skulle innebära att vi inte kan sjunka ned till de nivåer där vi ligger på per utsläppsrätt. Varför är det då så viktigt att vi sätter ett relativt högt pris på utsläppsrätterna? Det är för att det här är den tydliga signalen som vi sänder ut till industrin.