prot · H00941 · 2012-12-11 00:00:00 — har vi ett skolsystem som alltmer misslyckas med att ge eleverna en bra utbildning. Det kommer till uttryck på många sätt. handlade det om läsningen. Det är någonting som varit en styrka i det svenska skolsystemet. Där ser vi att svenska elever har allt sämre läsförmåga. Jag skulle vilja be de ledamöter som finns församlade i kammaren och de som eventuellt lyssnar på debatten i efterhand att fundera på: Hur går det för en människa som inte har en adekvat läsförmåga i vårt samhälle ? Hur går det för den människan som demokratisk medborgare? Hur går det för den människan när den ska konkurrera om ett arbete på arbetsmarknaden? Jag tror att det är väldigt lätt att se framför sig följande. Fortsätter denna utveckling och man inte gör de nödvändiga investeringarna för att vända på den här trenden är risken ganska stor att de sociala klyftorna i vårt samhälle vidgas ytterligare. Sammanhållningen i vårt samhälle försämras. Vi kommer att ha ett permanent utanförskap för människor som inte har fått rätt förutsättningar därför att den förda skol- och utbildningspolitiken har svikit dem. Det är mot den bakgrunden som vi socialdemokrater har valt att göra de prioriteringar vi gör. Vi vill investera i den svenska skolan. Vi vill investera i den svenska gymnasieskolan. Vi vill investera i den svenska högskolan. Vi tror att det är det bästa för landets elever och det bästa för landets medborgare. Det finns ingen bättre försäkring mot en osäker framtid än en bra utbildning i bakfickan. Mot den bakgrunden, herr talman, yrkar jag bifall till Socialdemokraternas reservation nr 1. 157 (MP): presenteras nya uppgifter om svenska elevers läsförståelse. Siffrorna bekräftar det vi sett . Allt fler barn blir sämre på att läsa. De svenska eleverna läser långsammare än liksom de har svårare att läsa längre eller skönlitterära texter. Det är den trenden som har fortsatt och som regeringen inte lyckats att vända trots många löften. En annan undersökning som mäter läsförståelse fast hos äldre elever är . Den mäter såväl den tekniska förmågan att avkoda en text som förmågan att tillgodogöra sig texter på djupet och kunna använda sig av den kunskap som förmedlas. Av PISA-undersökningarna framgår att de svenska 15-åringarna gått från att vara goda läsare i jämförelse med elever i andra till att nu vara genomsnittliga läsare. Enligt PISA-undersökningen har läsningen försämrats hos samtliga grupper, pojkar som flickor, med eller utan utländsk bakgrund. Det som stickar ut är att nästan en fjärdedel av pojkarna saknar den grundläggande läsfärdighet som är en förutsättning för att läsning ska upplevas som lustfyllt. De socioekonomiska skillnaderna lyser också igenom. har historiskt haft en skola som varit bättre på att utjämna socioekonomiska skillnader än OECD-genomsnittet, men så är inte längre fallet. Klyftorna förstärks nu genom regeringens politik. visade 2010 hur läsning av böcker och tidningar sjunkit från till . Bland unga killar skedde det en halvering från . är det färre elever som kommer från hem med många barnböcker och som har föräldrar som läser ofta och för nöjes skull. som presenterades drar slutsatsen att det behövs ett läslyft för hela . I budget pekar vi också på åtgärder för att möta det behovet som en del i att skapa en mer jämlik skola i . Vi måste minska skillnaderna mellan vad vi vet och vad vi gör i skolan. Det råder inte brist på svenska forskningsresultat inom området läs- och skrivinlärning, däremot saknas system och kunskap för att omsätta resultaten i praktiken ute på skolorna i undervisningen och i svenska elevers vardag. En del i att lyfta läsningen i den svenska skolan är reella satsningar på bemannade skolbibliotek, för hälften av elever har inte tillgång till ett bemannat skolbibliotek . Var tredje skola saknar helt ett bemannat bibliotek, och de som har personal har det ofta färre än . Så många som var sjätte elev har inget skolbibliotek alls att tillgå. Regeringen har stärkt kraven på detta i skollagen; men det är stor skillnad på att skriva lagtexter och att sedan göra verklighet av dem. behöver ett läslyft. Det måste börja i skolan. föreslår en riktad satsning på utveckling av svenska skolan genom samlade insatser som skapar förutsättningar för lärares kompetens-, yrkes-, och löneutveckling. Det är en långsiktigt hållbar satsning som innefattar både stat och kommun, i samverkan. Gemensamt för de länder som har de mest framgångsrika skolsystemen är att lärarna får regelbunden och kvalitativt bra kompetensutveckling. Tillgången på välutbildade lärare är en av de viktigaste förutsättningarna för framtidens skola. Att vara en del av kunskapsutvecklingen i skolan bör bli en integrerad del i varje lärartjänst. Varje lärare ska få kontinuerlig påfyllning av ny kunskap genom hela sitt yrkesliv utan att behöva gå ned i lön eller bekosta vidareutbildningar själv. satsar därför 5 miljarder de kommande tre åren och därefter 3 miljarder på lärarnas samlade kompetens-, yrkes- och löneutveckling. När det gäller den högre utbildningen är kvaliteten A och O. Satsningar på kvalitet i den högre utbildningen har uteblivit under alliansregeringen. Det system som regeringen påtvingat för kvalitetssäkring av högre utbildning har så stora brister att nu utesluts ur den europeiska kvalitetsorganisationen. Som ett led i att öka kvaliteten i den högre utbildningen vill vi ha en undervisningsgaranti om minst . Det kan inte vara rimligt med i den högre utbildningen. När utbildningen håller högre klass, när lärare har fler timmar med studenterna och när studenternas praktiska förutsättningar förbättras växer även kunskapen i takt med studieresultaten. Så stärker vi kvaliteten i den högre utbildningen. För detta avsätter vi 1, 1 miljard år 2 och 1 ½ miljard år 3. Ett annat led i att lyfta kvaliteten i grundutbildningen är att öka forskningsanknytningen. Just därför satsar vi i vår budget på att stärka forskningsanknytningen i grundutbildningen, fördelat till lärosätena via forskningsanslaget. En annan viktig fråga är resursfördelningen till den högre utbildningen. Resursfördelningssystemet ska främst stimulera hög akademisk kvalitet inte främst stor genomströmning av studenter, som det ser ut . föreslår därför att resursfördelningssystemet för utbildning på grundnivå och avancerad nivå ska göras om. En öppen värld är en bättre värld. Med utgångspunkt i det är det självklart för att se internationella studenter som någonting positivt. Tyvärr har regeringens politik gått i motsatt riktning. I och med att det införts avgifter på svenska högskolor för utländska studenter har antalet studenter utifrån minskat, och det innebär att våra studenter får mindre impulser utifrån. Den högre utbildningen tappar därmed i kvalitet. Ett som stänger sig för omvärlden förlorar vi alla på. Med införandet av studieavgifter tar ett steg bort från internationellt samarbete och kontakter med omvärlden. Vad vi behöver är mer öppenhet, inte avgifter. Därför avsätter 300 miljoner för att garantera en avgiftsfri högskola i . Med det sagt, herr talman, yrkar jag bifall till våra reservationer 4 och 5. 158 (SD): Svensk skola står inför en rad olika utmaningar. Från att en gång ha varit en skola i världsklass har den svenska skolan resultat som drastiskt försämrats . talare har nämnt att så sent som kom det nya mätningar som visar att den negativa trenden, med något undantag, fortsätter. har skolan blivit stökigare, otryggare och segregerad. Vi sverigedemokrater vill förändra detta och i stället se en skola som kännetecknas av trygghet och studiero, men också av kunskapsförmedling, förbättrade studieresultat och ordning och reda. Vi vill se en skola som genomsyras av demokratiska värden och respekt för andras åsikter, en skola där kritiskt och konstruktivt tänkande stimuleras och uppmuntras, inte bestraffas. Vi har föreslagit en ökad resurstilldelning och en rad genomgripande reformer för att svensk skola åter ska bli en skola i världsklass. I vårt budgetförslag ville vi utöka anslagen till skolan med i jämförelse med regeringen. Tyvärr har vi inte fått gehör för dessa satsningar, och taket för utgiftsområdet är redan fastställt. Beklagligt, anser vi, men jag vill ändå passa på att lyfta några av åsikter och satsningar på området. Kommunaliseringen har lett till att dagens skola blivit alltmer ojämlik och segregerad. Det går inte att komma ifrån att den kommunala ekonomin spelar en avgörande roll för tilldelningen av resurser till skolan, där en rik kommun med bra skatteunderlag har helt andra förutsättningar än en utflyttningskommun med ett sviktande skatteunderlag. Detta innebär således att barn får olika kvalitet på sin utbildning beroende på var i landet de bor. Att tala om en likvärdig skola i en sådan situation är inte hållbart. Till detta kommer att kvaliteten i den svenska skolan försämrats avsevärt. För att komma till rätta med dessa problem och skapa en likvärdig skola över hela landet vill vi sverigedemokrater åter låta staten ta över huvudmannaskapet för den svenska skolan. För att komma till rätta med de problem som den svenska skolan brottas med vill vi förutom att förstatliga skolan ta fasta på friskolereformens ursprungliga intentioner och i likhet med det system som råder i skapa ett friskolesystem där det måste finnas ett påvisbart behov av den utbildning som en friskola avser att ge en viss pedagogisk profil, språkinriktning och så vidare för att en friskola ska få tillstånd att starta upp sin verksamhet. Det handlar inte om att vara för eller emot friskolor utan om att hitta en väl fungerande balans, vilket vi inte har . Det fria skolvalet och friskolereformen har kommit att innebära både för- och nackdelar för den svenska skolan. Friskoleförespråkare nämner ofta bara fördelarna, utan att ta upp de mycket allvarliga, och uppenbara, bristerna och nackdelarna. En av nackdelarna som nämner är att elever drabbas hårt om friskolor går i konkurs, något som kommer att bli aktuellt när elevantalet minskar kommande år som vi har en kraftig ekonomisk recession i . När friskolorna började etableras var den vanligaste ägarformen stiftelse eller ekonomisk förening, och ofta fanns det bara en ägare till varje friskola. har det dock blivit allt vanligare att friskolor drivs i aktiebolagsform inom större koncerner, vilka inte alltid har utbildning som sin kärnverksamhet. Frågan om friskolor ska få ta ut vinst ur sin verksamhet har kommit att bli alltmer omdebatterad, detta inte minst sedan flera larmrapporter har visat på svåra missförhållanden i friskolor som tillåter detta. skriver att det är förekomsten av vinst som sänker lärartätheten, varpå det konstateras att friskolor som tillåter uttag av vinst bland annat har lägre lärartäthet och högre andel obehöriga lärare. vill ta fasta på dessa åsikter och håller med om att skolsystemets resurser ska användas till att höja kvaliteten i skolorna och inte delas ut som vinst. Svensk skola är på väg att förvandlas till en miljardindustri där företag satsar pengar och tar hem vinster som i vilket annat företag som helst, bland annat genom lägre lärartäthet och högre andel obehöriga lärare. Dessa vinster flyttas alltsomoftast också utomlands. Vi anser dock inte att skolan kan betraktas som vilket annat företag som helst. Vi menar att det går alldeles utmärkt att driva friskolor utan att ta ut vinst. I vårt grannland , som till skillnad från ligger i den absoluta toppen när det gäller elevers skolresultat, är det inte tillåtet att ta ut vinst. Även i och är det förbjudet för en privatskola att drivas i syfte att erhålla ekonomisk vinst. Vi menar att bör följa den linje som gäller i övriga , där friskolor inte får ta ut några vinster ur sin verksamhet. Dagens skola kännetecknas av att elever förväntas lära sig på egen hand genom att själva söka information. Traditionella prov ersätts med redovisningar och olika typer av grupparbeten som det blir allt viktigare att lärandet måste vara roligt. Lärarrollen har kommit att undermineras och i allt större utsträckning enbart utgöra en organisatorisk funktion som ska uppmuntra fria studier och fritt forskande. För de elever som tidigt kan ta ansvar, som kommer från studievana hem och som är studiemotiverade kan dessa studiemetoder fungera väl. Den kravlösa skolan riskerar dock att missgynna i första hand studiesvaga elever och elever med särskilda behov, eftersom dessa oftare behöver tydliga ramar och mål samt extra hjälp för att kunna prestera. Otryggheten och den psykiska ohälsan bland våra elever är alarmerande. För att bekämpa detta och för att avlasta lärarkåren, som alltför ofta tvingas ägna tid åt andra saker än ren kunskapsförmedling, vill vi sverigedemokrater genomföra en satsning på fler vuxna i skolan i form av framför allt fler skolsköterskor, skolpsykologer och kuratorer. Mobbning, sexuella trakasserier och utanförskap ska motverkas genom ett aktivt agerande av lärare och skolledning. Vi vill betona föräldrarnas ansvar för sina barns uppfostran. Det är därför av största vikt att även föräldrarna görs delaktiga i detta mycket viktiga arbete. Skolan är en arbetsplats och eleverna har rätt att kräva en väl fungerande arbetsmiljö. Som ett led i detta menar vi sverigedemokrater att elever som inte fungerar i skolsituationen ska kunna omplaceras. Denna möjlighet finns men används alltför sällan. Vi menar att det ska vara regel och inte undantag att flytta på elever som inte fungerar i skolsituationen. Vi vill införa någon form av specialklasser som elever med manifesta sociala problem kan hänvisas till för kortare eller , detta för att på ett rimligt sätt påverka och korrigera dessa elevers beteenden genom att ge dem rätt stöd, som övriga elever ges möjlighet till en trygg och lugn tillvaro med studiero i skolan. För dessa ändamål har vi föreslagit resursförstärkningar med och drygt 1,5 miljarder . För att kunna bli en naturlig del av det svenska samhället krävs goda språkkunskaper. Det är därför av stor vikt att samtalsspråket under skoltid, med undantag för språklektioner och skolor för nationella minoriteter, alltid är svenska. Språkets roll som kulturbärare och länk mellan generationerna kan knappast överskattas. Därför bör skolan erbjuda undervisning i lokal dialekt och folkmål, antingen inom ramen för den ordinarie svenskundervisningen eller som tillvalsämne. Skolorna bör också generellt förstärka undervisningen i svenska med ett särskilt fokus på elever med svagare kunskap i svenska språket. Därför har vi i vårt förslag avsatt och ytterligare 1,2 miljarder för resterande budgetperiod för en kunskapssatsning med fokus på det svenska språket. Modersmålsundervisningens effekter för inlärning av det svenska språket är tveksamt och främjar definitivt inte assimilationen till det svenska samhället. Därför anser vi inte att kommunerna eller staten ska stå för dessa kostnader. Det är helt enkelt ett intresse för den enskilda familjen och bör finansieras av densamma. är det i princip kommunerna som finansierar modersmålsundervisningen, men vi har föreslagit att skollagen ska ändras så att ingen tvingande lag föreskriver obligatorisk modersmålsundervisning med undantag för de nationella minoritetsspråken. Förutom de nämnda viljeinriktningarna och satsningarna har vi sverigedemokrater föreslagit satsningar för att stärka och effektivisera studievägledning i såväl grund- och gymnasieskolan som på komvux för att därigenom skapa högre grad av matchning. Vi har även förslagit en matreform för att höja kvaliteten på skolornas mat. Totalt sett har vi föreslagit en satsning på mer än regeringen . Under hela budgetperioden har vi sverigedemokrater föreslagit nästan 20 miljarder mer än regeringen. Genom att göra de omprioriteringar och nya satsningar som vi föreslår kan vi rusta den svenska skolan och komma till rätta med de problem som vi brottas med. 159 (V): Många som är arbetslösa saknar grundläggande utbildning från grund- eller gymnasieskolan. krävs ofta minst gymnasieutbildning för att få ett arbete, och det är även nödvändigt för att vidareutbilda sig på yrkeshögskola eller universitet. En gymnasieexamen eller motsvarande har blivit en nödvändig förutsättning för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället. Därför söker nästan alla ungdomar vidare till gymnasieskolan efter . Men högerregeringens politik har gjort det svårare att utbilda sig. Genom att höja gränsen för behörighet på olika nivåer är det färre som blir behöriga att läsa vidare. Utbildningsnivån kommer därför att sjunka. Alla utbildningar ger inte heller de kunskaper som är nödvändiga för att etablera sig i samhället och på arbetsmarknaden. Många av de här problemen skulle kunna minska om och gymnasieskolan vore mer rättvis. I en skola som kan anpassa undervisningen efter elevens förutsättningar och behov kan fler elever få bättre kunskaper. För att skolan ska bli bättre på att möta varje enskild elevs behov måste vi ersätta den kommunala skolpengen och skolvalet med resurser efter behov och närhetsprincip. Det behövs också en upprensning bland de företag som driver skolor för att tjäna pengar. Vi måste stoppa det vinstslöseri som senast uppgick till drygt 2 miljarder skattekronor, något som motsvarar 4 000 lärare. En sådan reform tar att genomföra. har vi bara tagit ett steg på vägen mot en reform genom att har fattat beslut om att utreda de senaste decenniernas skolreformer som har skapat de problem med bristande likvärdighet som skolan brottas med. Det har gått beslutade om det här, men ännu har regeringen inte förmått att tillsätta utredningen. Till utskottet sade att det skulle expedieras . är vi där. Men, som sagt, ingenting har kommit från regeringen. Utbildningsministern har inte heller behagat att delta i den här debatten. Men en framtida reform hjälper inte dem som redan har lämnat skolan eller snart kommer att göra det utan en fullständig utbildning. För att snabbt åtgärda det och ge fler människor ökad frihet och valmöjligheter på arbetsmarknaden föreslår vi en gymnasiegaranti som innebär att alla ska ha rätt till gymnasieutbildning innan man fyller . Den ska kunna ges antingen inom den kommunala vuxenutbildningen eller på folkhögskola. Kunskapsskillnaderna ökar i den svenska skolan. Elevernas bakgrund får allt större betydelse för deras prestationer och lärande. De internationella mätningarna som genomförs med jämna mellanrum visar tydligt att svenska skolor blir sämre och sämre på att kompensera för elevernas skiftande förutsättningar. presenterades Timss och Pirls, och de bekräftar återigen att elever med välutbildade föräldrar presterar bättre än elever som har föräldrar med lägre utbildning. Målet att den svenska skolan ska vara likvärdig blir alltmer avlägset. visade statistik på tydliga skillnader i elevernas resultat beroende på kön, etnisk bakgrund och föräldrarnas utbildning, där skillnaderna var störst mellan elever med låg- respektive högutbildade föräldrar. Elevernas bakgrund är inte en förklaring till skillnader i skolresultat. Det är känt att klass, etnicitet och kön i sig inte utgör ett hinder för inlärning. Skillnaderna i skolresultat visar att skolan fortfarande inte kompenserar tillräckligt för sociala skillnader eller andra bakgrundsfaktorer hos eleverna. Undervisningen anpassas helt enkelt inte till alla elever. Elevers olika bakgrund gör att de delvis har olika behov. Dessa olika behov måste tillfredsställas i långt större utsträckning än vad som är fallet . Elevernas olika behov av undervisning gör att det behövs olika mycket ekonomiska resurser. Skolor där många elever har stort behov av stöd och hjälp har större kostnader och kräver högre anslag. Trots att nuvarande system med skolval och skolpeng har funnits har kommunerna inte insett att eleverna är olika. Staten måste därför ta över ansvaret och införa tydliga kriterier för hur resurserna till skolan ska fördelas. En viktig faktor för elevernas resultat är lärarna. har vi hört om växande grupper på förskolan. Detsamma gäller fritidshemmen och skolorna. Om man menar allvar med att vilja höja resultaten måste lärarna ha bättre förutsättningar att ägna sig åt eleverna och undervisningen. Vi föreslår ett särskilt statsbidrag för att öka lärartätheten med 6 000 lärare . Dessutom föreslår vi en extra förstärkning av resurserna till skolor med särskilt stora behov om . Antalet barn i fritidshemsgrupperna ökar dramatiskt och har gjort så . Jag vet inte hur som jag har sagt just det i denna talarstol, men ingenting tyder på en förändring. Sedan högerregeringen tillträdde har den negativa utvecklingen tvärtom accelererat. Arbetsmiljön är helt oacceptabel för både barnen och fritidspedagogerna. Det måste göras tydligare att det krävs vissa förutsättningar för att verksamheten ska kunna hålla godtagbar kvalitet. Om inte staten tar initiativet är chansen liten att det någonsin kommer att bli bättre för barnen på fritidshemmen. Vi satsar därför 750 miljoner 2013 till personalförstärkning på fritidshemmen så att det blir färre än 30 barn i den genomsnittliga barngruppen. Det innebär en bättre arbetsmiljö för både anställda och barn. Möjligheterna att bedriva en meningsfull verksamhet förbättras också, vilket är bra för barnens lärande och utveckling. Vårt mål är att grupperna inte ska vara större än 20 barn, och det ska vara minst två pedagoger. har de flesta barn rätt att gå i förskola, i alla fall de barn som har föräldrar som jobbar . Många föräldrar jobbar dock , nätter och , och de blir allt fler. vill genomföra reformer för att öka tillgängligheten och kvaliteten inom förskola och fritidshem. Därför föreslår vi bland annat att det införs en skyldighet för kommuner att erbjuda barnomsorg på obekväm arbetstid. tog ett viktigt steg när vi beslutade att regeringen skulle återkomma med förslag om stimulansbidrag till kommunerna för barnomsorg på obekväm arbetstid. Regeringens satsning är dock inte tillräcklig. Vi vill gå längre än regeringen, så vi lägger ytterligare . En utbyggd förskola och barnomsorg är en förutsättning för hög sysselsättning. Alla barn bör ha möjlighet att gå i förskola eftersom det är ett bra stöd i deras utveckling. Vi i menar att förskolan ska vara avgiftsfri, tillgänglig och likvärdig för alla. Därför vill vi införa en avgiftsfri allmän förskola. Som ett första steg anslår vi stimulansmedel så att barn till arbetslösa och föräldralediga får rätt till minst 30 timmars vistelsetid i förskolan. När det nuvarande resurstilldelningssystemet för högskolans grundutbildning utvecklades var att alla studenter skulle ha minst nio timmars undervisning . Vi vet dock att detta inte uppnås. Det gäller särskilt utbildningar inom humaniora, samhällsvetenskap, teologi och juridik. För lite undervisning leder till sämre utbildning. Det handlar inte bara om antalet undervisningstillfällen utan också om formerna för undervisningen. Mycket av undervisningen bedrivs i form av föreläsningar. Det måste också finnas utrymme för mer resurskrävande undervisningsformer som seminarier, problembaserat lärande, enskild handledning och handledning i grupp och så vidare. Anslagen till högskolan måste därför bli större. Nio timmars undervisning måste vara botten, inte toppen. Att finansiera sina studier på forskarutbildningen med stipendier innebär en rad nackdelar för den enskilde doktoranden. En av de mer allvarliga konsekvenserna är att dessa doktorander inte har rätt till någon inkomstrelaterad ersättning vid sjukdom, föräldraledighet eller arbetslöshet. Dessutom räknas inte stipendiefinansierade studier som överhoppningsbar tid av , vilket gör att dessa doktorander inte har någon vilande SGI. Stipendierna räknas inte heller som pensionsgrundande inkomst. Högskolorna kan inte teckna försäkringar för stipendiater. Stipendier berättigar inte heller till den automatiska övergång till doktorandtjänst som sker för doktorander med utbildningsbidrag när återstår av utbildningen.