prot · GZ09104 · 2012-04-26 00:00:00 — Det handlar om att yrkesskickliga lärare ska känna att det finns utvecklingsmöjligheter i jobbet som lärare så att de inte behöver välja bort läraryrket eller byta till något annat. Det handlar också om att öka statusen på yrket. Vi kommer att återkomma med förslag till om hur denna reform ska utformas. Precis som nämnde har vi genomfört den största fortbildningsinsatsen av svensk lärarkår . Det var vid kommunaliseringen som lärarfortbildningen slogs sönder fullständigt. Kommunerna har inte tagit ansvar för fortbildningen. Det var därför som vi i Alliansen gemensamt aviserade Lärarlyftet redan inför valet och har genomfört det. Miljard efter miljard har plöjts in för en uppgift som egentligen kan sägas vara den kommunala huvudmannens ansvar. Fortbildning av personal är arbetsgivarens ansvar. Men vi går in och tar över det därför att kommunerna inte skötte det. Det vore oansvarigt av oss som rikspolitiker att nu föra långtgående diskussioner om anställningsvillkor. Det pågår diskussioner på arbetsmarknaden om anställningsvillkoren. Men jag uppfattar ändå att vi gemensamt kan konstatera att anställningsvillkor naturligtvis spelar roll för läraryrkets attraktionskraft. Sedan måste parterna dra slutsatser av detta. Det är inte jag som har bestämt att kommunerna ska vara huvudman. Men är det så, och parterna måste själva ta sitt ansvar och dra slutsatser av detta. Men så mycket kan jag säga som att anställningsvillkor naturligtvis spelar roll för yrkets attraktionskraft. Jag ska återkomma till lärarlegitimationerna. Ytterligare en punkt som jag vill nämna när det gäller läraryrket och som jag tycker att vi alla ska vara självkritiska till alla har anledning att vara självkritiska, och jag är det också är att innehållet i yrket gradvis har förskjutits till mer och mer uppgifter som inte har direkt med undervisning att göra. Det har blivit mer och mer byråkrati, som vi kan kalla det. Vi är alla ansvariga för detta. Mer och mer saker ska dokumenteras i skolan, och det är lärarna som ska göra det. Målstyrning innebär att beslut som tidigare fattades av myndigheter är processer som ska skötas av lärarna på skolan. Detta leder till att det blir mer och mer sammanträden, konferenser och dokument. Olika regeringar har infört olika system för kunskapsuppföljning . Det innebär att lärarna har fått mer och mer att göra som inte har direkt med undervisning att göra. Vi ska vara självkritiska och reflektera noggrant gemensamt om vi kan minska bördan för lärarna på dessa områden för att öka fokus på undervisning. Vi ska återkomma också från regeringen. Jag tycker att vi gemensamt kan reflektera och fundera över detta. Varje enskilt beslut som har ökat byråkratin för lärarna har haft goda skäl. Men sammantaget har det blivit för mycket. Lärarlegitimationen är en central del. Varför har det i grunden blivit så att vi måste skjuta upp införandet av lärarlegitimationen? Det finns skäl som har redovisat. I grunden beror det på att det inte har funnits någon koll på lärarkårens behörighet . Det är detta som det i grunden beror på. Naturligtvis visste vi alla att det var dålig koll på behörigheten. Den som undervisar i matte på mellanstadiet ska vara utbildad i matte på mellanstadienivå. Det är därför som legitimationen införs. Men när man nu ska gå tillbaka och gå igenom den svenska lärarkårens behörighet tar det än vad någon hade föreställt sig därför att det har varit så kaotiskt med behörighet i skolan. Ingen har haft koll på vad lärarna har varit behöriga i och vilken utbildning som de har haft . Jag skulle våga säga att sedan kommunaliseringen 1990 har begreppet behörighet blivit mindre och mindre viktigt för arbetsgivare och huvudmän. Det är det som är huvudorsaken. Alla har insett att det har varit så här. Men att det var så illa som det nu är har ingen insett och att det tar så att reda ut vad lärare är behöriga i. Det är grundorsaken till att vi nu står här och måste skjuta upp införandet av den något. Det är så oklart vad lärare är behöriga i. Det centrala datumet för lärarlegitimationen är inte det som skjuts upp. Det centrala datumet är . Det är då reformen ska vara slutförd. Detta datum ligger fast. Det handlar om att från och med det datumet är det reformens sista steg. Då ska lärare vara legitimerade för att få sätta betyg. När det gäller datumet och att man ska vara legitimerad för att få fast anställning måste det skjutas framåt. , ytterst är regeringen ansvarig. Jag sade det också i utbildningsutskottet när du ställde samma fråga som här. Självklart är regeringen ansvarig. Självklart är jag ansvarig för de reformer som genomförs. är det så att varken jag eller regeringen har några andra underlag att gå på än de som våra expertmyndigheter förser oss med. Det underlag vi fick från var att tidsplanen håller och att pengarna räcker. Men det visade sig vara felbedömningar. Då måste vi rätta till. begärde mer pengar och fick det. De har fått de pengar som begärts. De begär också mer tid. Då måste de få det. Det finns inget annat underlag att gå på, menar jag, än det underlag som de expertmyndigheter som har ansvaret ger oss. Men naturligtvis skulle jag ha önskat att det här hade bedömts rätt från början. Jag försöker inte skylla ifrån mig. Det är regeringens ansvar, men något problematiserat förstår var och en att vi i en sådan här fråga inte har något annat underlag än det vi förses med. Avslutningsvis: Både och går in på gymnasiereformen. Jag tycker att det är viktigt att säga att min bedömning är att gymnasiereformen är på väg att bli en framgång. Ni hänger upp er på att en del elever på de yrkestekniska programmen sökt över till det nya teknikprogrammet. Det är ingen nackdel, utan det är en stor fördel. av eleverna väljer tekniksektorn. Så var det också tidigare. är det alltså , men det är nu något fler som väljer det mer teoretiskt inriktade teknikprogrammet i stället för de yrkestekniska programmen. Det beror på att vi nu har aviserat en gymnasieingenjörsreform. Detta är något som applåderas av svensk industri, vill jag säga, så det här är inget problem. Utmaningen finns, skulle jag säga, inom vård- och omsorgsprogrammet. I ett par årtionden har det varit ett problem att det lockar för få jämfört med hur mycket personal som behövs inom sektorn. Det behöver vi titta igenom. Ert enda alternativ till vår gymnasieskola är att alla ungdomar ska bli högskolebehöriga. Ni verkar inte förstå problemet att ungdomar hoppar av därför att de är trötta på skolan. Att dessutom läsa in högskolebehörighet fungerar inte i verkligheten. Jag nämnde gymnasiereformen därför att oppositionen gjorde det i sina inlägg. Men ämnet för dagen är lärarlegitimationsreformen. Min bedömning är att den i hög grad kommer att bidra till att läraryrkets attraktionskraft stärks och till att skolans resultat därigenom höjs. I detta anförande instämde , och (alla FP) samt (KD). 78 (S) replik: Jag hoppas innerligt att det vi de senaste sex sju åren sett inte upprepas i svensk skola. En ny regering börjar med att sätta stopp för alla föregående regeringars reformer för att sedan själv göra samma sak. Ni sätter stopp för en gymnasiereform för att komma tillbaka med en ny. Gy 2007 byts ut mot Gy 2011. Ni sätter stopp för en lärlingsutbildning för att komma med en ny lärlingsutbildning . I praktiken tar ni delar av den skollag som låg till grund för att komma med det . Den här typen av stopp och nytt, stopp och nytt kan vi inte kosta på oss alltför , ! Det är många reformer på en väldigt många stopp och många reformer. Jag tror att svensk skola skulle må allra bäst av ansvarsfulla politiker som är beredda att sträcka ut handen. Även om man inte alltid får exakt som man vill får man visa viss ödmjukhet och konstatera: Ja, kanske är det så att vi för att kunna få en långsiktighet i den här politiken får sätta oss ned och resonera i frågor där vi ändå ligger nära varandra. Men så har det inte varit. Väldigt många av de här reformerna har skötts när ni var i majoritetsställning. Ni har sjösatt dem helt på eget bevåg. Resultaten av ett antal av dem ser vi; det är helt uppenbart. Jag redogjorde för gymnasieskolans yrkesutbildningar. Om målet var att fler skulle läsa där för att de skulle bli bättre och det skulle bli mer statusfyllt och resultatet är att vi aldrig haft så få där, hur kan det då vara en succé, en framgång? Och om en lärlingsutbildning som skulle förhindra avhopp leder till 50 procents avhopp, på vilket sätt är den en succé? Vidare har vi en lärarlegitimation som skulle leda till en höjning av läraryrkets status som i stället sköts på ett sådant sätt att det blir stora tveksamheter kring när detta börjar gälla och det blir svårt för lärarkåren att se vad det blir. Det hela blir flytande. Det blir ett slirande som jag inte tror gynnar den här reformen. 79 Utbildningsminister (FP) replik: Förra perioden när sysslade med andra frågor gjorde jag ett par försök att bjuda in oppositionen. Men vitsen för skolväsendets del med att få en blocköverskridande överenskommelse är att man vet att reformen ligger fast om det skulle bli ett regeringsskifte. Sanningen är att det då inte räcker att bli överens med . Det finns ju två partier till i oppositionen som också förväntar sig att i så fall vara med i den regeringen. När jag bjöd in de tre rödgröna partierna till överläggningar om betygen fick jag tre helt olika svar. sade: Vi vill gärna ha en blocköverskridande överenskommelse om betygen om den innebär att vi avskaffar betygen. Allvarligt talat: Jag är helt beredd att diskutera blocköverskridande överenskommelser. Men då måste de ha en sådan trovärdighet att de ligger fast om det skulle bli ett regeringsskifte. Inte ens om lärarlegitimationen röstade ni lika, som här har redovisats. Ni är helt oense om lärarlegitimationen. är helt emot. De vill inte ha en lärarlegitimation. De säger: Varför ska man höja statusen på akademikeryrken? Det är statusen på andra yrken som ska höjas. Ni har helt olika inställning. Jag uppfattar ändå att vi är överens om grunddragen i lärarlegitimationsreformen, även om vi inte var det för , så det är bra. Jag har aldrig påstått att gymnasiereformen kommer att leda till att fler ska läsa på yrkesutbildningar. Det har aldrig varit syftet med reformen. Syftet har varit att fler ska ha förmåga att gå färdigt yrkesutbildningar när lite olika utgångar ges. Alla måste inte läsa in högskolebehörighet. Att en grupp elever som är de allra mest skoltrötta normalt hoppar nästan alla av väljer lärlingsutbildning är självklart inte heller något som kommer att passa alla. Men mer än hälften har fullföljt sin utbildning. Många gjorde inte det i den tidigare skolan. Det är sanningen! 80 (S) replik: Det är oerhört förvånande att höra att utbildningsministern är nöjd med att hälften av eleverna på en utbildning hoppar av mycket märkligt! Många av de här reformerna har gjorts i syfte att, som ni brukar säga, höja statusen och attraktionskraften hos yrkesutbildningarna. Man skulle avlöva dessa på kunskapskraven. Med lärlingsutbildningen är det på samma sätt. Resultaten ser vi. Dessa går det inte att springa ifrån. Och detta kallas för succé! Här erbjöd jag ändå en öppning, en dialog. Vad får jag då till svar? Ja, svaret blir något slags spelteorier om , och Socialdemokraterna. ansvarar för en verksamhet där miljoner människor berörs antingen direkt eller indirekt föräldrar, elever och lärare från förskolan ända till vuxenutbildning och folkhögskolor och till universitet och högskolor. , du ägnar dig åt spelteorier när jag säger att vi här skulle behöva sätta oss ned och resonera. Ta till exempel lärarutvecklingsreformen. Inser du att du sitter i en minoritetsregering och att det ställer helt andra krav? Inser du att den svenska skolan på ett antal punkter kanske skulle behöva nämnda typ av långsiktiga beslut? Ja, vi kan träta om frågor där vi står väldigt långt ifrån varandra. Till exempel när det gäller gymnasieskolan kan vi ha olika uppfattningar eller lägga fram olika förslag. Men det finns också ett tryck här. Också du borde känna det ansvaret. är vi så illa ute i den svenska skolan. Resultaten har inte varit så dåliga som , så även du borde kunna ta dig i kragen och släppa prestigen och konstatera att det finns några saker som kanske skulle behöva blocköverskridande överenskommelser. I stället skyller du ifrån dig om varför du inte vill sätta dig ned för att hitta långsiktiga lösningar för den svenska skolan genom att säga: Ni, och är inte överens. Det finns säkerligen en massa frågor där också ni i den borgerliga alliansen inte är överens. Men det betyder inte att vi inte är beredda att resonera antingen med partier eller med hela koalitionen. 81 Utbildningsminister (FP) replik: Det är klart att jag inte är nöjd med att inte fullföljer lärlingsutbildningen. Man måste noga fundera på hur fler ska fullfölja och gå ut en yrkesutbildning i gymnasieskolan. Men man ska ha klart för sig att det gäller en elevgrupp många där men kanske inte alla som förut över huvud taget inte fullföljde gymnasieskolan. är det i alla fall mer än hälften av denna elevgrupp som gör det. Men många av dessa elever är jättetrötta på skolan. Hur vi än lägger upp det kommer denna grupp att innebära utmaningar för skolväsendet. Jag tror som sagt att de reformer vi har gjort går i rätt riktning. Men de räcker inte. Vi måste göra mer med yrkesutbildningar. Det är bättre att någon till exempel fullföljer en kortare yrkeskurs och får ett slags yrkeskunskapsbevis än att man tvingas in på en lång utbildning som leder till högskolebehörighet och hoppar av den . Jag uppskattar att Socialdemokraterna trots allt sedan var skolminister har ändrat riktning. som Baylan har varit borta från utbildningspolitiken har Socialdemokraterna gått i mycket positiv riktning. Jag uppfattar att även Baylan har gjort det i skolfrågor. kan ni tänka er betyg från årskurs 6 och så vidare sådant som var tabu förra gången när Baylan var ansvarig. Jag uppfattar verkligen att ni har gått i en riktning åt vårt håll, och jag tycker att det är bra. Det betyder också att den skolpolitiska klyfta som har funnits mellan Socialdemokraterna och Alliansen är mindre , och jag uppskattar det. Jag såg en intervju, och du sade inte att du skulle riva upp allt vad vi har gjort. Ni går inte till val på det. Därmed har vi en rätt bred blocköverskridande enighet, och det tycker jag är bra. Det betyder att reformerna blir kvar även om Baylan skulle komma tillbaka till det jobb jag har. Jag tycker att det är bra, och jag uppskattar det. När det finns möjligheter och skäl för det är jag fullt beredd att lyssna på oppositionen i olika sakfrågor för att se vilka ytterligare beslut vi kan enas om för framtiden. Jag uppskattar den utsträckta handen. Vi ska naturligtvis ta den när det anses motiverat. 82 (MP) replik: Detta är en debatt som handlar om otryggheten i svensk skola den otrygghet som uppstår när man sjösätter stora reformer utan att betala för dem och utan att samordna dem på ett sätt som gör att man tvingas komma tillbaka till och be om att få skjuta upp en av dessa centrala reformer. Det är för övrigt just denna reform som man har hänvisat till i många av de frågor som har ställts till . Jag noterar att när får frågan om ifall det inte skulle finnas anledning att söka breda överenskommelser som skapar trygghet för den svenska skolan avfärdar han det med att han behöver tala med flera personer. Det är lite märkligt, men ändå kanske inte så märkligt när man förstår att det ibland kan vara lite jobbigt att allt oftare få mothugg också från dem som man bildar regering med. När tillträdde som skolminister hade han en statssekreterare och ett antal tjänstemän runt sig. har arbetsuppgifter blivit fler och ansvaret större. har han två statssekreterare och ungefär dubbelt så många politiska tjänstemän runt sig. För oss politiker och i de flesta andra jobb är det självklart att när vi får fler arbetsuppgifter får vi också fler verktyg för att kunna genomföra dessa arbetsuppgifter på ett sätt som gör att vi kan känna att vi har gjort ett bra jobb när vi kommer hem. Varför fungerar det inte så för lärare? Varför kan man lasta fler och fler arbetsuppgifter på lärare utan att de någonsin får vare sig höjd lön eller fler resurser och verktyg för att genomföra dessa arbetsuppgifter? Vi kräver att den lärarlegitimationsreform som skjuts upp kopplas till en tydlig plan och en tydlig finansiering av såväl den som de reformer som är kopplade till den. På så sätt vet man att alla de lärare runt om i landet som ska göra verklighet av ansatserna också får verktyg att göra det. 83 Utbildningsminister (FP) replik: Som jag sade i mitt inlägg tycker jag att detta med arbetsuppgifter för lärarna är någonting som vi gemensamt ska reflektera över. Det är bra att tar upp det. Jag tycker att vi utöver undervisningen och det som hör ihop med den att förbereda lektioner och så vidare har lastat på lärarna nya uppgifter. Det har skett i hög grad , skulle jag vilja säga. Det hänger till stor del ihop med mål- och resultatstyrning, som infördes . Man skulle konstruera läroplaner på den enskilda skolan. Det var mycket av lokal planering. Det skulle ske gemensamt, vilket ledde till mycket sammanträden, möten och konferenser för lärarna. Dokument ska produceras och redovisas för myndigheter, offentligt och allt vad det är. Detta är en del. En annan del, som gäller hela välfärdssektorn, är att vi har ökade rättigheter för individen. Det är mycket positivt. Jag tror att vi alla, eller många av oss, har varit pådrivande i detta. Men det leder till ett behov av ökad dokumentation i skolan av det ena och det andra som lärarna förväntas göra för att man i efterhand ska kunna reda ut vad som gjordes i det ena och det andra läget. En tredje del är ökade krav på kunskapsuppföljning, vilket är helt riktigt. Många av oss, också jag själv, har varit pådrivande i detta. Det ska dokumenteras på olika sätt och så vidare. Jag tycker att vi självkritiskt ska fundera över om vi kan lätta denna börda på något sätt. Har det blivit för mycket av allting? Varje grej för sig har varit motiverad, men sammantaget har det blivit för mycket av dokumentationstryck. Vi kan kalla det för byråkratiska arbetsuppgifter om vi använder ordet lite slarvigt som har lagts på lärarna. Jag tycker att vi självkritiskt ska fundera över om vi kan minska detta. 84 (MP) replik: Jag både reflekterar och funderar gärna med utbildningsministern. Men ibland måste man göra någonting av de där reflexionerna också. Vi hörde utbildningsministern säga att detta är det största reformåret för svensk skola i modern tid. Hur behandlar man då dem som ska genomföra reformerna i verkligheten? I praktiken utsätter man dem för en nedskärning. ska den svenska gymnasieskolan spara nästan . Vi får rapporter om vad det innebär ute på skolorna i form av varsel och uppsägningar. Vi får rapporter om vad det innebär genom att man inte klarar av att höja lärarlönerna eller göra de satsningar som behövs för att varje barn ska få en ärlig chans. Regeringen genomför stora förändringar men försämrar villkoren för dem som ska göra verklighet av förändringarna. Man tar bort verktyg från lärare när klasserna blir större och lönerna halkar efter. som gått har regeringen presenterat sin ekonomiska vårproposition. Jag letade i den efter någonting annat än en reflexion eller fundering om lärares arbetsuppgifter. Jag letade efter ett löfte om att man nu ska inse detta och lätta på prestigen när man behöver skjuta upp en av de viktigaste reformerna för svensk skola och inse att nya reformer kräver nya resurser. Men tyvärr, herr talman, hittade jag inget sådant löfte. Jag såg i stället att den nedskärning som kritiserats av såväl lärarfack som skolans huvudmän ligger kvar och att reformerna och förändringarna ska genomföras i svensk skola med mindre resurser. Min fråga till utbildningsministern kvarstår: Varför är det så att när utbildningsministern får nya arbetsuppgifter och förändringar i sitt jobb får han mer resurser och fler verktyg att genomföra dem medan lärare ska klara nya arbetsuppgifter med mindre resurser? 85 Utbildningsminister (FP) replik: Jag tycker att det är bra att ägnar sig mer åt utbildningsfrågor än förut. Jag uppskattar det. Ni gör frågan en otjänst genom att reducera allting till en resursfråga. Det är inte så. Resurser är absolut inte oviktiga, men allting är inte resursfrågor. Vi kan ta de tre storstadskommunerna och jämföra dem. Det borgerligt styrda satsar betydligt mer per elev på sin skola. De satsar mer eftersom det är en större kommun, men de satsar också mer per elev än vad rödgrönt styrda och gör. Jag tycker att det är bra, men jag vill ändå inte stå och skälla på och och säga: Satsa mer! Det handlar också om andra frågor. kan väl tala med sina kommunalpolitiker i och så att de satsar lite mer på skolan om det nu är så viktigt för er, i stället för att stå här och prata. Det är en sak att satsa i opposition. Satsa där ni har makten! Satsa där ni har ansvar och där det gör skillnad! Det är viktigt med resurser på skolan, men det är inte den enda frågan. Det är klart att man får med sig fackliga aktörer och alla möjliga andra om man talar om mer pengar; det förstår jag också. Det är hur lätt som helst. Men det handlar också om systemförändrande reformer för att öka kunskapsresultat, för att öka statusen på läraryrket och så vidare. En del kostar pengar, men det är också en fråga om mycket annat. Vi har ökat satsningarna på skolan med lärarlyft och allt vad det är, men många av de reformer vi gör nu är inte av ekonomisk karaktär. Det är systemförändrande reformer för att bygga en kunskapsskola för framtiden. Det kommer att ge resultat. Det kommer att ta tid, men det kommer att ge resultat. Allt handlar inte om resurser. 86 (C): Ska ha en skola i världsklass är lärarna en av de viktigare, om inte den viktigaste, pusselbiten. måste stärka lärarnas roll och status och generellt höja attraktiviteten i läraryrket. Alliansregeringen har tagit och tar en rad bra steg på detta område, men vi har mycket kvar att göra. Vi kan alla bakgrunden. De svenska elevernas kunskapsresultat har sjunkit i undersökning efter undersökning. Det är stora skillnader i resultaten mellan elever med olika bakgrund. På grund av de stora eftersläpningarna på det här området det kan ju ta decennier innan man ser resultatet av en reform måste också anledningen till att skolresultaten sjunker vara att vi har haft en på många punkter felaktig skolpolitik . Ett av problemen är så klart att den svenska skolan har en hög andel obehöriga lärare. /11 hade av lärarna i den svenska pedagogisk högskoleexamen. Ska vi förbereda barnen för att konkurrera på en global marknad är det inte acceptabelt att av lärarna inte är behöriga. En reform som bidrar till att läraryrket blir mer attraktivt är ju lärarlegitimationen. Som det ser ut nu kommer vi att få brist på lärare . Enligt en rapport från kommer det att saknas mer än 43 000 nya lärare, och de kommer att behövas . Vi måste öka läraryrkets attraktionskraft så att vi får en större chans att ge barnen en bra utbildning även . Bland annat därför behövs lärarlegitimationen. Regeringen är inte heller ensam om att vilja stärka läraryrket som profession. Denna strävan och lärarlegitimationen som ett av medlen välkomnas av både och , och de har kämpat . har regeringen infört den här reformen. Vi kan konstatera att implementeringen av den här reformen inte har gått på räls. Det har tagit . Det har varit mer komplicerat än väntat att validera alla våra lärares olika examina och bakgrund. är det klokt med ett omtag så att saker får ta den tid de tar. Det är viktigt för att det får ta den tid det tar. Det är viktigt att vi låter lärarlegitimationen komma på plats och att det sker ordentligt på en gång. Då är det också rätt att följa rekommendationer att ta ett omtag och ta lite på oss. har några av oss deltagit i ett seminarium om programmet Teach for .