prot · GZ09129 · 2012-06-13 00:00:00 — 1 Statsminister (M): Världens blickar vilar nu på . talade vi i om kriser i världen som vi borde hjälpa till att lindra. diskuterar världen hur man ska hjälpa till att lindra krisen i . Frågor ställs kring egen förmåga att hantera sina problem. erbjöd eurozonen i lån för att stödja landets banksektor. Det är och mer än hela vår statsbudget. , och har redan fått stödlån motsvarande , och det är ungefär lika mycket som hela bnp. Vi väntar ett nyval i med osäker utgång. I denna miljö förs nu många förslag på fördjupningar och förändringar av det europeiska samarbetet fram. Kommissionspresidenten beskrev mycket riktigt att det europeiska samarbetet ofta har utvecklats i många små steg, men, sade han, nu är det för ett stort steg. Ett stort steg som pekar på fördjupning och överföring av suveränitet från nationalstaterna till den europeiska nivån. Det talas om en bankunion. Det talas om att förflytta nationell översyn och kontroll av banker till europeisk nivå. Det talas om gemensamma insättningsgarantier och möjligen utfärdande av gemensamma euroobligationer. Det finns ganska omfattande förslag på olika typer av teman för att helt eller delvis begränsa den nationella budgetsuveräniteten. Med kort varsel kommer det nu att avkrävas svar av som nation och av partier om hur vi ska förhålla oss till mycket av det här. En viktig utgångspunkt är att påpeka att det inte finns en europeisk ekonomi. Det ser högst väsentligt olika ut med ett hårt drabbat södra som står i skarp kontrast till den välskötta tillväxtkorridoren i norra , med och som sitt centrum, med god ordning i offentliga finanser och högre tillväxt. Det finns på det sättet inte ett . Man brukar tala om att Europasamarbetet syftar till att minska klyftor. Det är säkert många som håller med om det i denna kammare. Frågan är bara vilken metod man ska använda. Ska det vara via kraftiga transfereringar från rik till fattig, eller ska det vara via att stödja reformer som förändrar konkurrenskraften och förmågan att växa av egen kraft i länder som ligger efter? Eller ska det vara en kombination av båda? Vi bör notera att många av de förslag som kommer fram mer verkar ta sin utgångspunkt i att åter tänka tanken om mer av transfereringar, mer överföring från rik till fattig. Det bör naturligtvis också reflektera över. Den svenska EU-avgiften är 30 miljarder. Det kommer nära de 35 miljarder vi har i utvecklings- och biståndsinsatser till de allra fattigaste delarna av världen. Vill svenska folket betala ännu mer i överföring till andra i ? Och hur är det egentligen med träffsäkerheten i en del av överföringen? Går det alltid från rik till fattig, eller går det inte påfallande ofta till andra som redan har eller som borde klara av att i större utsträckning täcka sina egna utgifter? Man kan vända på det också: Hur intresserade är alla de som får signaler om att vi måste jobba mer i av att frukten av det arbetet ska finansiera att man tänker sänka pensionsåldern i ? Det är den typen av frågor som vi nu måste svara på. Svarar åtgärderna verkligen mot det som är krisens kärna? Det är en annan viktig fråga. Det synes ibland finnas någon sorts uppfattning om att det är euron som projekt i sig som ska försvaras och att det är omfattande stimulansåtgärder som är den enda lösningen på alla problem och omfattande transfereringar som ska ske i . Jag tror att det delvis är att utgå från en felaktig bild av vad som är krisen i . Den kan sägas utvecklas utifrån fyra olika linjer. För det första är det en finanskris. Låt oss inte glömma bort det. Det är det som det handlar om i . Det handlar fortsatt om att öka transparensen och synliggöra de problem man har och att ha metoder för att rekapitalisera banker, och här gäller det att vara noggrann med hur man gör. Vi tycker att kräver man statligt stöd eller stöd av offentliga resurser ska vi också gå in och ta över ägandet eller ta resursstarka aktier som en sorts pant för de resurser vi sätter in. Vi accepterar inte ett synsätt att vinster ska privatiseras men förluster socialiseras. Här går många snett. För det andra har vi fått en skuldkris ovanpå finanskrisen med en snabbt ökad skuldsättning i stora delar av med av bnp och till och med däröver. I länder som och är själva förklaringen hur man har hanterat sina banker, men det är många länder som varaktigt och länge har levt över sina tillgångar. Vi beskrivs som rikast i världen, men vi lever ändå över våra tillgångar. Är svaret då att ännu mer leva över våra tillgångar, eller är det inte helt enkelt så att vi måste anpassa vårt sätt att leva till det som vi faktiskt får in i skatteinkomster och att det måste gälla alla länder i ? EU:s kan sägas ha misslyckats. kommer krav på en ännu hårdare regim i den finanspakt som är på väg att införas. Viktigt att påpeka är att ingenting av detta fungerar om inte finans- och budgetkontroll fungerar i de respektive medlemsländerna. Det behövs ramverk för detta. En del säger att ramverk är bra. Men det räcker inte att ha ramverk, utan de måste också efterlevas. Man måste vara beredd att säga nej. Man kan inte säga ja till alla om allt och verka stå för en kraftig offentlig utgiftsexpansion utan att i så fall matcha det med skatteökningar. Det är så man hamnar i den skuldkris där andra redan befinner sig. För det tredje, och det är kanske det viktigaste, befinner sig faktiskt i en konkurrenskraftskris som . Vi har svårt att konkurrera. Det beror på att vi har haft en löneutveckling som inte är kopplad till produktiviteten. Vi har världens kanske högsta välfärdsambitioner i , och det är bra, men det finansieras med beskattning av produktion och arbete som gör att priserna på det vi vill sälja går upp. finns en konkurrens som vi aldrig har sett förut. Vi talar om , men det är inte bara , utan det är också och . Alla övriga delar av världsekonomin växer nu bättre än . Väldigt mycket handlar om att konkurrera med det vi traditionellt har gjort i form av produkter och tjänster. Om vi inte tar den konkurrenskraftsutmaningen på allvar kommer den här kontinenten inte att klara sig på det sätt vi har sett. Det kommer att kräva reformer. Det kan inte lösas med transfereringar. Det kräver att vi ökar vår förmåga att tillföra värde till vår produktion, till varor och till tjänster. För det fjärde kan man notera en sorts politisk kris som detta kommer ned till, dels i former av diskussion om hur EU:s institutioner egentligen ska se ut för att hantera den här situationen, dels det faktum att oro sprider sig i . Extremister till vänster och till höger vinner stöd för kortsiktiga lösningar där man ställer grupper mot varandra. står inte fritt från detta. Det här är en orolig tid för vår kontinent. Här måste nu fattas rätt beslut. Risken är att vi fattar för snabba beslut som är illa genomtänkta och som dessutom inte svarar mot det som är problemet. Låt oss vara tydliga med en sak: Detta handlar också om . De beslut som fattas kommer att påverka . Det som sker i övriga kommer att påverka vår ekonomi, vår välfärd och förutsättningarna att behålla jobb i . Vi har faktiskt en annan verklighet än vad många andra nu upplever. Vi har sett växande sysselsättning där andra inte har sett det. Vi har sett ett utanförskap som har gått ned. Vi har växande sysselsättningsandelar i alla delar av arbetsmarknaden om vi så tittar på gruppen som på dem som är mitt i livet eller dem som är allra äldst. Vi har dessutom sett en arbetslöshet som ligger kvar på för höga nivåer men som relativt andra ändå rör sig bättre. När vi tillträdde som regering låg vi på 14:e plats när vi jämförde arbetslöshet i . talade man om att vi låg på 9:e plats. I den senaste statistiken är nere på 7:e plats. Det spelar roll vilken politik som förs för sysselsättning. En sak slår mig när jag reser genom och lyssnar, och det är den skillnad som fortfarande finns i förväntan hos det svenska folket och det som vi nu ser runt om i . Här finns fortfarande en förväntan på att politiken kan göra positiv skillnad, att vi kan ha rätt att hoppas på nya reformer, att det ska löna sig bättre att arbeta och att det finns resurser till skolan. Det är kanske det viktigaste som vi ska ta med oss till framtiden att vara aktsamma om. Den typen av hopp släcks nu runt om i . Det är priset för att man inte sköter sina offentliga finanser och att man inte löser finanskris och problem med konkurrenskraften. Det är kärnan i det uppdrag som regeringen har sett framför sig att upprätthålla i , och det kommer att vara kärnan i de frågor som reses till de politiska ledarna och politiska partierna runt om i . För detta måste också rusta sig till svar. 2 (S) replik: Statsministern analyserade det svåra ekonomiska läget i . Jag ska också kommentera det i min inledning . I en ekonomisk kris är det helt avgörande att vi i prioriterar rätt saker. Ska vi i stå starkt rustade i den internationella konkurrensen kan vi inte ha sämre kunskapsresultat än våra konkurrentländer. Vi vet att resultaten i svensk skola sjunker och att de har gjort det under både socialdemokratiska och borgerliga regeringar. Men vid makten och med sjunkande skolresultat, en ökad ojämlikhet i skolan och en hög ungdomsarbetslöshet valde du och regeringen att prioritera sänkt krogmoms i stället för investeringar i utbildningssystemen. Över 12 000 elever kommer att gå ut nian utan behörighet till ett nationellt program på gymnasiet. I det läget valde du att helt stoppa pengarna till de frivilliga sommarskolor som har betytt mycket för de ungdomar som behöver läsa upp betygen. I stället för att dra ned på sommarskolor borde , såsom vi socialdemokrater föreslår , garantera alla elever som inte når målen mer undervisning ledd av professionella lärare. Dessutom drev du igenom en besparing på gymnasieskolan på , som avhoppen i gymnasieskolan är jättestora och ungdomsarbetslösheten är hög. , min fråga är därför väldigt enkel: När du satt där med regeringen och valde vad som var viktigast att satsa på i budgeten, hur kom du då fram till att du skulle prioritera ned skolan och göra det billigare för dig och mig att äta på krogen? 3 Statsminister (M) replik: som Alliansen har haft makten har vi skjutit till resurser till utbildningsväsendet. Vi gör dessutom de största förändringarna av svensk skola sedan vi fick folkskolan . Det är ett svar på de problem som mycket riktigt noterar har funnits med sjunkande skolresultat och en ofullständig fokusering på kunskaper, framför allt när det gäller tidiga insatser. Det är därför vi har återinfört speciallärarutbildning. Det är därför vi för ned nationella prov till lägre årskurser. Det är inte för att vi får beröm hemma av våra 10- och 12-åringar, utan det är för att vi är oroade över den utveckling som vi ser. Åtgärder måste komma som förändrar detta. Problemet, kan jag öppet erkänna, är att det tar innan de får genomslag. Att förändra svensk skola tar tid, och det tar innan det verkligen påverkar resultaten. Vi har gjort satsningar på många miljarder de här åren till grundläggande utbildning, gymnasieskola och högre utbildning. Dock ska jag påpeka en sak, att den svenska skolan är . Det kanske är bra om vi för diskussionen och erkänner att vi inte är huvudfinansiärer av svensk skola. Det är den kommunala ekonomin som huvudsakligen är avgörande. Jag läser om att i kris kan vi notera att också nivån under staterna är i kris. Så går det när man inte har skött sysselsättning, när man inte har ordning också i offentliga finanser lokalt. Men så ser inte ut. Vår kommunsektor är i balans. Det helt avgörande för detta är att satsa på sysselsättning. Det är jobb som är motorn för att finansiera den svenska skolan. Det är jobb som är motorn i de kommunala ekonomierna. När fler får jobb får vi mer resurser till svensk skola. Det är så vi har utformat politiken. En liten del av detta handlar om fler jobb i restaurangnäringen. raljerar över detta. Det tycker jag är synd. Jag tycker att det är en fantastisk sektor och att det är fantastiskt att möta de unga människor, de utrikesfödda, som får jobb i restaurang- och cateringverksamheten. De jobben behövs. Ni ska veta att ni har vårt stöd. 4 (S) replik: Politik är också att välja, att prioritera. Ni valde krogmomsen före skolan, och jag kan förstå att statsministern har lite svårt att förklara hur den ekvationen gick ihop och vad som låg bakom den prioriteringen. Inte ens regeringen själv vet om krogmomssänkningen skapar några nya jobb. Inte ens i riksdagsrestaurangen ser vi några prissänkningar. Resultatet av krogmomsen kommer att utvärderas. Men en sak vet vi, att 12 000 elever lämnar utan behörighet till ett nationellt program på gymnasiet. Andelen behöriga elever har minskat , när du har varit statsminister. Då gäller det att göra investeringar här och för att hjälpa de elever som inte får tillräckligt mycket stöd i skolan. Med de avhopp vi ser i gymnasieskolan gäller det att våga investera. Ni väljer att dra in . Statsministern säger här att han har gjort stora satsningar på gymnasieskolan. Fråga kommunerna hur de ska hantera de besparingar som motsvarar 1 400 lärartjänster! Vi behöver en regering som gör något här och åt problemen i skolan. Obligatorisk sommarskola är ett konkret förslag som borde genomföras så fort som möjligt. Statsministern förklarar inte heller varför man drog in stödet till sommarskola inför årets sommarlov. 5 Statsminister (M) replik: Jag tycker att sommarskola är ett intressant sätt att möta en del av de problem vi talar om. Jag har själv besökt en del av de elever som sitter i sommarskolor. De är inte alltid så glada, ska jag berätta, för de har sett fram emot att få ledigt men sitter i stället vid skolbänken. Jag tror i alla fall att det är nödvändigt att det görs. Även detta är ett kommunalt ansvar. Vi bejakar att många kommuner har gjort detta, och vi bejakar gärna att titta på hur vi ska kunna använda detta i större utsträckning. Vi har satsat mångdubbelt mer på skolan, på grundskola och gymnasieskola, för att stödja de reformer som vi genomför. Vi tror att detta är nyckeln till väldigt många av de konkurrenskraftsproblem och andra problem som vi har på den svenska arbetsmarknaden. Om jag ska nämna en enda enskild faktor som förklaring till att vi har så många unga som inte får jobb är det just brister i skolan men också de problem som många unga människor upplever när de går i svensk skola. Vi gör nu förändringarna. Vi gör stora satsningar. Vi följer upp deras kunskaper. Men vi medger att det tar innan det får genomslag, och vi kommer att behöva fortsätta arbeta med detta framöver. 6 (MP) replik: Statsministern valde det europeiska perspektivet och blickade ut lite över det som händer just nu i vår omgivning. Jag välkomnar det och tror att det är oerhört viktigt. Jag tror inte att vi ännu ser slutet på den kris som , det europeiska samarbetet och de europeiska folken går igenom, för det är inte längre bara en finans- och skuldkris. Det är i stora delar en politisk kris. Den upptornar alltmer till att vara en social kris och en kris för demokratin. betonade vikten av att i dessa tider ha ordning och reda i finanserna. Det är något som vi har hört i denna kammare och som vi faktiskt är helt eniga om i den här salen. Det är viktigt med budgetregler och ordning och reda i de finanser man ska lägga fram. Det som vi inte är ense om är vilket mål och syfte denna ordning och reda har. Det speglas också i den europeiska debatten som pågår just . Ska man stimulera en ekonomi som har det trögt och svårt att göda ett hopp hos människor, som de unga i , och , som inte ser en möjlighet att få ett jobb , nästa halvår eller ens året därpå? Ska man göra satsningar på en omställning och investera både för konkurrenskraften och för att bygga om det samhälle som i grunden är ohållbart också i andra delar? De gröna över hela föreslår att man ska göra en satsning på en grön omställning för att få både jobb och framtidshopp. Jag vill fråga statsministern varför regeringen i denna diskussion så envetet vägrar göra upp regleringen mellan och EMU-länderna när det gäller förhållande till EMU? Svenska folket sade nämligen nej till euron, och det är en av grunderna till att vi har ordning och reda och kan ha ordning och reda i våra egna finanser. Varför vill ni då inte begära ett formellt undantag för när det gäller EMU? 7 Statsminister (M) replik: Skälet till det är att vårt ställningstagande respekteras. Svenska folket har sagt att vi inte ska gå med i den tredje fasen som är övergången till den gemensamma valutan euron. Det beslutet gäller till den dag då svenska folket möjligen väljer att ändra sig. Annars förblir utanför. Jag tycker därför inte att det är en komplicerad fråga när det gäller respekten för vårt ställningstagande. Jag vill dock påpeka att många av de förslag som jag nämnde i mitt inledningsanförande väcker frågan om det ska gälla för de 17 eurozonsländerna eller om det ska gälla också för de länder som inte har euron som valuta. Vi hade en lång diskussion när det gällde finanspakten där till slut biträdde att den kom i funktion men med kravet att den inte skulle ha rättslig verkan för oss. Vi kommer att få motsvarande diskussioner när det gäller många av de förslag som jag nämnde, för man kommer säkert att framföra att de bör vara gränsöverskridande och täcka alla medlemsländer. Här blir det viktigt var ställer sig. Ska vi vara med om man går i en fördjupande riktning eller inte? Jag vill understryka att vi ibland har för bråttom att ta fram snabba svar på frågor som är rätt komplicerade och som behöver analyseras. Det gäller många av de förslag jag nu ser. Det bekymrar mig ånyo att de utgår mycket från att man i brist på egna resurser hoppas på andras resurser. Det är möjligen också en kommentar till satsning. Satsning med vems pengar, är frågan. Det flesta förslag jag ser handlar om att länder som sitter hårt trängda ska få utökade resurser från något annat håll. Här bör vi vara vaksamma, för annat håll betyder . Det är inte bara som är en stor finansiär av många av de satsningar man hoppas på. Där bakom finns också , och . Vi kommer att bli varse detta när vi tar del av de kommande veckornas förslag och den kommande diskussionen om flerårsbudgeten som är på gång i EU. 8 (MP) replik: värnar om att vi i kammaren har en diskussion där vi i så stor utsträckning som möjligt försöker enas när det gäller sådana viktiga ramverk som till exempel de ekonomiska budgetreglerna. Också när det gäller hur vi ser på EU-budgeten i stort är det av stor vikt att vi har en gemensam diskussion, och har vi varit ganska ense om ramarna för vad vi ska driva i EU:s budget. Statsministern har vid upprepade tillfällen sagt, också när vi diskuterade finanspakten tidigare, att det blir ett stort krav på en ökad integration. Jag har förståelse och respekt för det, och jag hör av mina gröna kolleger att de ser den utvägen som rimlig och nödvändig. Man behöver också en ökad integration för att kunna möta den sociala krisen. Men ska vi låta dessa länder integreras när det gäller ekonomin måste vi bli tydliga med vårt ställningstagande gentemot den organisationen. Det är inte tydligt, herr talman, att inte har ett formellt undantag från EMU, och det kommer inte att vara tydligt så länge regeringen vägrar att begära ett sådant. 9 Statsminister (M) replik: Det är fortsatt viktigt att det svenska beslutet respekteras, inte minst för att av de tio länder som inte har euron är det två som har formella undantag medan flera av de andra, som inte är i position, har för avsikt att snabbare komma in i euron. position kommer därför givetvis att bli omdiskuterad. Jag vill åter påpeka att vems resurser man använder i denna typ av satsningar är betydelsefullt. Kommissionens förslag till flerårsbudget bedömer vi med preliminära analyser skulle öka belastningen på svenska offentliga finanser med ytterligare bidrag om 10 miljarder om vi genomför det. 10 miljarder i ökning är förmodligen större delen av reformutrymmet för nästa mandatperiod. Ska det gå till EU? Till slut måste vi vara tydliga när det gäller alla rop på satsningar på sociala problem runt om i . Grundfrågan är vem som ska ta notan. Är det inte andra typer av svar som behöver? Vi behöver en ökad konkurrenskraft och en annan inriktning på politiken, helt enkelt. 10 (SD) replik: Det blev lite debatt för när talade om massarbetslöshet och påpekade något som är helt riktigt, nämligen att massarbetslöshet är ett begrepp som kan diskuteras beroende på vad man avser. talade om att massarbetslöshet inte finns för så kallade etniska svenskar mitt i livet. Det kan tolkas på olika sätt, men jag tolkade det som att det handlade om att arbetslösheten är väldigt hög framför allt inom vissa grupper. Det gäller utlandsfödda, ungdomar och människor med funktionsnedsättning. Det är riktigt att vi ser en väsentligt högre arbetslöshet bland utlandsfödda, framför allt gäller det bland dem som är födda utanför . Långtidsarbetslösheten har ökat kraftigt för framför allt gruppen utomeuropeiska invandrare. Har jag förstått statsministern rätt är han ganska uppgiven när det gäller att göra något åt dessa saker. Så här sade i : Eftersom jag tror på att vi behöver vara fortsatt öppna, eftersom jag tror på att om vi får fler jobb så säkrar det också vår egen välfärd, så kommer vi också att behöva jobb som är lite mindre kvalificerade för grupper som inte levt de perfekta liven, inte pratar den perfekta svenskan och så vidare. Detta gör mig lite orolig. Det bekräftar det som jag och många andra kritiker till den ansvarslösa invandringspolitiken och den extrema utbudspolitiken som regeringen har ägnat sig åt under hela sin regeringsperiod, nämligen att det vi ser är ett tyst systemskifte, en framväxande låglönemarknad och att invandringen är en del av systemskiftet i den extrema utbudspolitiken. 11 Statsminister (M) replik: Det är en viktig princip i politiken att man försöker beskriva samhällsproblem som de ser ut. Det tänker jag fortsätta att göra även om jag riskerar att få påpekanden som låter som om håller med. Jag kan ju ligga sömnlös om nätterna och fundera över sådant. Det är dock viktigt att påpeka att det i alla fall är rätt att beskriva samhällsproblem, för vi drar så olika slutsatser. Om det är ett samhällsproblem att få utrikes födda att komma in på arbetsmarknaden drar säkert slutsatsen att de inte bör få komma hit. Min sökprocess handlar mer om hur vi ska sänka trösklar och hjälpa dem snabbare in på arbetsmarknaden. Det är alltså två helt skilda synsätt, och det är avgörande. Varför är detta viktigt? Jo, för att det skapar en anständigare värld när människor har möjlighet att fly från förtryck. Det blir tryckkokare runt om i världen om denna möjlighet inte finns. Det kommer att leda till ökat våld och lidande, och vi bidrar till att lätta på en del av detta. Det är också bra för , för det bygger oss starkare för framtiden. Ju fler vi kan få in på arbetsmarknaden, desto fler kan vara sysselsatta i de satsningar på skolan som en tidigare debattör efterfrågade. Och sysselsättningen växer bland dem som är utrikes födda. För att möjliggöra detta är jag övertygad om att vi behöver alla typer av jobb, och jag ogillar indelningen i så kallade låglönejobb. Det är som att de som har jobb som ger lite lägre lön alltid ska försvinna. Det kommer alltid att finnas de som har lägre lön, om inte alla ska ha samma jobb. Min utgångspunkt är snarare att det ska vara sjysta och bra villkor och en lön som man kan leva på. Då behövs också enklare jobb. Det behövs för dem som inte har levt det perfekta livet, det behövs för dem som inte har klarat gymnasieskolan och det behövs ibland för dem som är utrikes födda, åtminstone för att komma in i arbetsmarknaden. Jag bejakar detta, för jag vet vad alternativet är. Alternativet är utanförskap, förtidspensioneringar och att aldrig få komma in i jobb eller få jobba i en svart sektor. Det är ingen framtidslösning. Låt oss hålla våra dörrar öppna och göra ytterligare ansträngningar för jobb. Stäng inte dörren! Här skiljer vi oss åt. 12 (SD) replik: