prot · GZ0994 · 2012-04-11 00:00:00 — Det är i dessa lägen, när debatten börjar närma sig den gränsen, som vi måste fundera på vad det egentligen handlar om. Människor har alltid valt att röra sig. Det kan ha handlat om att man behövt nya jakt- och odlingsmarker. Det kan ha varit på grund av konflikter. Man kan ha blivit fördriven för att man tillhört en annan etnisk grupp eller tillbett en annan gud än majoriteten. Under alla tider har det varit möjligt att röra sig över gränser, men i takt med att civilisationer växt fram har det också växt fram en idé om en nationalstat där människor ska vara etniskt rena och tillhöra en viss kategori. I alla historiska skeden där människor har valt att utplåna varandra, att hämningslöst jaga varandra och mörda varandra har det handlat om att en grupp tyckt sig vara övermänniskor, finare än andra, med rätt att ta andras liv, andras mark, andras egendom. ser vi det hända runt om i världen. Någonstans, som en naiv dröm, trodde vi efter slut att kulmen var nådd för den typen av retorik, för det sättet att resonera. Vi trodde att vi aldrig mer skulle behöva se stora krig bryta ut eller behöva se ett sådant hat som det som ledde till att sex och en halv miljon människor hämningslöst och systematiskt mördades för att de ansågs vara lägre stående än andra. Drömmen om övermänniskan skulle för evigt vara borta, och debatten som tog sin utgångspunkt i humanismen bredde ut sig som en överideologi. Kanske var vi lite för blåögda, för återigen hör vi sådana tongångar. Det finns till och med en ledamot i kammaren som med stolthet säger att företrädare för partier runt om i vill stänga gränserna, att de har sett ljuset. Det är lite grann som i amerikanska filmer där domedagsprofeten med sitt plakat står och skriker att undergången är nära. Den typen av retorik förekommer i riksdag, och det skrämmer mig alldeles oerhört. Det man säger är nämligen att vi som är födda i har större rätt än andra att vara här. De andra är en belastning. De är fästingen på samhällskroppen. Det är vad man faktiskt säger. Det blir allra tydligast i de små detaljerna när man inte vill vara noga med fakta, noga med detaljer, utan slänger sig med uttryck som att nu kan DN få skriva ytterligare en artikel om att vi anpassar vårt språkbruk till massinvandring. Det gör vi definitivt inte. Det vi gör är att ta kål på den myten. Aldrig någonsin hör jag en sverigedemokrat oja sig över att det kommer fler holländare till än afghaner. Frågan är vad det beror på. Kanske beror det på att man har svårt att se vem som är holländare eftersom de är lika oss till utseendet, såsom man uppfattar att en svensk ser ut. Det är lättare att se på någon som kommer från att han eller hon kanske inte är född här. Därmed skapas främlingskapet. Och återigen talar vi om det mest primitiva draget hos människan, att ytterst värna de egna och förakta, hata, ibland hota och till med mörda de andra som inte är lika en själv. har människor valt att kriga men också att leva i samförstånd. Alla gånger som civilisationer gjort hopp i utvecklingen har det skett med stora inslag av mångkulturalism. Man har tillåtit ett fritänkande som gjort att man nått framgång, inte bara i det vi skulle kalla den allmänna debatten om hur vi vill att samhället ska se ut utan också i den tekniska utvecklingen. Man har brutit kunskaper mot varandra, och man har bytt tjänster, idéer, perspektiv, och det har lett mänskligheten framåt. När de stora krigen bröt ut i började man att reglera det sätt på vilket man fick behandla fienden när den hade förlorat. Det var ett stort steg för mänskligheten och den internationella rättskipningen. Man sade att när man har besegrat fienden får man inte slå ihjäl den. Det var ofta så man gjorde tidigare; det var lika bra att totalt tillintetgöra dem man riskerade att annars åter hamna i krig med. började vi också reglera inte bara det som gällde soldater utan också det som gällde dem som drivs på flykt på grund av krig genom att fråga oss hur vi ska förhålla oss till dem. Trevande försök till internationellt samarbete kom efter . Efter fick vi det vi kallar för FN. har vi fått allt fler internationella regleringar som säger hur vi ska förhålla oss till varandra. Det är raka motsatsen till det primitiva mänskliga draget att vara rädd för det som man inte känner igen. Det finns ett parti i riksdag som säger att vi ska strunta i internationella regleringar, att vi inte ska respektera , att vi inte ska respektera av FN reglerade och av underskrivna internationella traktat och förordningar utan i stället sluta oss och stänga gränserna, gå tillbaka till primitiviteten, till främlingsskapandet gentemot varandra. Skillnaden i kammaren är mycket tydlig. Skillnaden är också uppenbar när vi ser på hur vi annars hade kommit att diskutera. I migration, som lämnade sitt slutbetänkande , talade vi om möjligheter och utveckling och vilka vinster vi har fått genom att människor rört sig över gränserna. Vi kan hitta onaturliga handelsbalanser i den meningen att handlar orimligt mycket med vissa länder fastän de ligger långt bort. Det finns ingen naturlig förklaring till det om man inte ser det i paritet med flyktingströmmar tidigare i historien. , när utvecklingen gått framåt i dessa länder och oroligheterna och det politiska förtrycket minskat, har det uppstått handelsbalanser mellan länderna eftersom det finns tydliga kopplingar dem emellan. Till syvende och sist, fru talman, handlar den här debatten om huruvida vi ska stänga våra gränser eller inte och hur vi ser på våra medmänniskor. Man kan välja att se en människa som kommer hit som en belastning och en kostnad. Är det den typen av samhälle vi ska ha i ? I så fall ska vi införa en restriktivitetspolitik när det gäller barnafödande. Barnen och ungdomarna kostar nämligen pengar, i upp emot innan de börjar bidra. Det skulle vara en ganska enkel logik att få in om man vore populistisk. Om man bara ville få ordning på budgeten kunde man säga att vi börjar med att ta bort barnen i samhället så får vi nog ekonomin att gå ihop. Det skulle i förlängningen innebära att vi även tog bort pensionärerna, för de kostar också, och därefter skulle vi ta bort de sjuka. Det är just den typen av retorik, fru talman, som används när man säger att människor är en belastning och inte en tillgång. Även om min bror, syster, vän eller granne kanske kostar samhället pengar kan jag som människa, centerpartist, politiker aldrig ge upp tron på att den människan vill vara med och bidra och kan vara med och bidra. Det vi ska diskutera i den här kammaren, vilket de flesta motioner också handlar om, är hur vi ser till att de snabbast möjligt kan vara med och bidra, får vara en bidragande del i det samhälle vi vill se framöver. 49 (KD): Jag börjar med att yrka avslag på motionerna och bifall till förslaget i betänkandet. För oss kristdemokrater är det grundläggande att arbeta för en begränsad, men human, rättssäker och generös migrationspolitik. Det gör vi utifrån vår syn på människan: att alla människor har ett lika, unikt och okränkbart människovärde. Men vår syn på människan innebär också att vi ser att vi människor inte bara har rättigheter utan också skyldigheter. Vi som har fått förmånen att växa upp i ett land med social välfärd och frihet från förtryck har också ett väldigt stort ansvar att erbjuda skydd till dem som inte har fått den förmånen. Men tyvärr ställs man alldeles för ofta när man pratar om migrationspolitik inför frågan: Vad kostar det här oss? Det är en relevant fråga. Den är relevant för att den påverkar våra möjligheter att ge en . Vi har inte en fri invandring. Vi har en begränsad och reglerad invandring. Det är viktigt att vi har resurser för att på ett bra sätt kunna erbjuda skydd för de allra mest utsatta, de med allra störst behov av att få skydd här, de som inte kan få skydd i sitt hemland. Detta innebär i varje läge väldigt svåra avvägningar. Det är ingenting vi ska blunda för. Men det kan aldrig vara så att frågan vad vi har att vinna ska avgöra vem som ska få stanna. Det kan aldrig vara svaret på frågan Är du lönsam, lille vän? som ska avgöra om en person ska ha rätt att få skydd i vårt land. Flera av företrädarna för de partier som står bakom migrationsuppgörelsen har redan redogjort för både vad uppgörelsen innehåller och på vilket sätt vi arbetar för att den ska förverkligas, som hur vi ger uppdrag till myndigheter för att se till att rättssäkerheten fortsätter att utvecklas åt rätt håll, så att var och en som har flytt hit får sin sak prövad på ett korrekt och rättssäkert sätt. Men det har också framkommit tidigare i debatten att vi har ganska många utmaningar kvar framför oss. För oss kristdemokrater är det självklart särskilt angeläget att se på barnens situation. Barnen är alltid de mest utsatta. De har inte kommit hit på eget ansvar, utan det är någon annan som har tagit ansvar och fattat beslutet som gjort att de hamnat här. Vi måste särskilt värna barnens rättigheter i migrationsprocessen. Det handlar om barns egna asylskäl, barns möjligheter att själva få göra sin röst hörd och de ensamkommande barnens rätt att få en god man, så att någon kan tillgodose deras rättigheter. Det är sådana saker som vi i när vi som första land skrev under och ratificerade förband oss att se till att alla barn har rätt till. Det också lyfter fram är vikten av familjen. Det är ganska självklart för alla att barn, inte minst små barn, har ett väldigt stort behov av sina föräldrar. Men det är också viktigt att se familjens väsentliga roll under resten av livet: som tonåring, när man är på väg in i vuxenlivet, men också när man blir gammal. Den fråga som kanske har fått mest uppmärksamhet i den allmänna debatten är vikten av familjen för dem som inte kan få återförenas, främst de somaliska familjerna, som vi har hört redan tidigare. Men precis som har lyft fram är det otroligt viktigt att vi inte bara ser kärnfamiljen och de biologiska banden, där man med dna kan visa att det är fråga om föräldrar och barn, utan de faktiska familjer som människor lever i. Precis som det i vårt land finns familjer som ser ut på ganska många olika sätt förekommer det självklart i andra länder också, men inte alltid inom samma strikta regelverk som vi är vana vid, där ett barn tillhör familjen om det är formellt adopterat eller om man har fått ta över vårdnaden. I många länder hanteras det på ett annat sätt. Men likväl är det barn som tillhör familjen. Då måste vi kunna se till att de barnen också får en möjlighet att återförenas med sina de facto-föräldrar. Vi har också arbetat väldigt mycket med det som vi kunde förutse redan när lagen ändrades av den socialdemokratiska regeringen , vilket skulle komma att innebära att en gammal ensam släkting kan få återförenas med sina anhöriga här i . Vi såg det då och sade det då, och när det har nått offentligheten, inte minst på grund av den ukrainska kvinnan , är det flera som har sagt: Nämen oj, var det så här det blev? Det var inte alls det vi ville, inte alls det vi menade. Men man gick de facto in i det med öppna ögon och ändrade lagstiftningen så att människor inte kan få finnas här med sina nära. Precis som jag tycker att det är självklart att jag den dag mina föräldrar är gamla ska ha rätten att sitta där vid deras sida och hålla deras hand när de drar sina sista andetag ska den möjligheten finnas för andra. Vi har störst ansvar för dem som söker skydd i vårt land därför att de inte kan få det skyddet någon annanstans. Men vi har också ansvar för att se till att man ska kunna vara med sina nära och kära i livet. Därför har vi föreslagit en särskild bestämmelse för familjer. finns det ganska många som har möjligheten och till stor del ansvarar för försörjningen av sina anhöriga, men inte ens om man är beredd att betala varenda krona finns det någon laglig möjlighet att få vara tillsammans, och det är det man allra mest känner att man behöver. Vi vill titta på möjligheten till det som kallas för en sista-länken-bestämmelse, en möjlighet för den som är ensam kvar och inte har några andra anhöriga i livet att få komma hit, återförenas med sina anhöriga här och vistas hos dem. Jag vill komma tillbaka till frågorna som man får höra så ofta: Vad kostar det? Vilken är samhällets börda för dem som kommer hit? Hur gynnas vårt samhälle? Eller som frågan snarare brukar ställas: Hur drabbas vårt samhälle? Det är inte detta som vi kristdemokrater tycker är det viktigaste. Vårt ansvar utgår från människors behov, inte människors förmåga. Men jag tror att det är viktigt att vi tar diskussionen om samhällets kostnad när vi ska leva upp till vårt medmänskliga ansvar. Vi kan inte blunda för att detta självklart ställer stora krav på våra samhällsinstitutioner. Om det kommer många barn, som under det som skulle ha varit grunden för deras skolgång i stället har levt på flykt under omständigheter där de inte har kunnat tillgodogöra sig undervisning, ställer det väldigt stora krav på våra skolor när de ska tillgodose barnens behov av kunskap, något som skolorna inte riktigt klarar av. Det ställer stora krav på att kunna ge vård till dem som har sökt sin tillflykt hit, något som vi inte lever upp till men som vi behöver leva upp till. Det finns mycket kvar innan kan säga att vi är ett land som ger människor det skydd de har rätt till. Det kommer vi att fortsätta arbeta med. 50 (S) replik: Det är populärt att peka på de beslut som fattades 1996 av en socialdemokratisk regering. Det är mindre populärt att ta ansvar för vad man inte har gjort . Som jag sade tidigare till uppfattar jag att det finns ett gemensamt synsätt från flera partier i riksdag att begreppet synnerligen ömmande omständigheter skulle behöva förändras. Jag har i varje fall upplevt att har sagt det till mig men hänvisat till att det är regeringen som måste bli överens. Jag har hänvisat till att jag sitter i och utgått från att partier kan fatta beslut och därmed ge regeringen uppdrag. Jag har också följt flera riksdagsledamöter som i olika omröstningar som gått emot sitt regeringsparti. Det skulle inte vara någonting konstigt om man nu i riksdagsmajoriteten valde att göra någonting annat även om det naturligtvis skulle väcka en viss uppmärksamhet. Min fråga till är: När tror att remissen om vård för papperslösa kommer att gå ut? Kommer det att gå ut någon remiss? När tror att begreppet synnerligen ömmande omständigheter kommer att förändras? Tror hon att det kommer att förändras över huvud taget, och blir det i så fall en sista länk? 51 (KD) replik: Det är viktigt att vi har ett regelverk som gör att den som tar sin tillflykt hit har så goda förutsättningar som möjligt att veta om man har rätt att få stanna här eller inte. Det är viktigt att alla som i sin vardag möter människor som har tagit sin tillflykt hit kan känna: Jag vet hur regelverket fungerar. Jag kan svara dig, därför att jag vet vad vårt land har tagit för ansvar. Det är viktigt att vi så långt det är möjligt har specifika regler som tar hänsyn till de omständigheter och situationer som vi kan förutse. För en lekman kan det vara svårt att veta vad skillnaden är mellan särskilda skäl och synnerliga skäl. Synnerliga skäl är någonting som är väldigt begränsat. I lagteknisk mening är det väldigt få situationer. Det är bra att ha undantag i sådana situationer som vi inte kan förutse och att det ändå finns en öppning. Att säga att vi bör inkludera de situationer som vi kan förutse genom att göra det till särskilda skäl, det vill säga att vidga det utan att veta vad vidgningen kommer att innebära, skapar bara större osäkerhet. För mig är det viktigt att vi vidgar där vi ser ett specifikt behov. Det handlar om att vi skapar särskilda regler för sådana saker som vi kan förutse. I stället för att bara ändra till något luddigt och otydligt där vi inte riktigt vet vad det innefattar ska vi specifikt ta de situationerna där vi vet att vi vill öppna och ge en möjlighet för människor att komma till vårt land. När det gäller barn har vi kristdemokrater sagt att det bör finnas möjlighet för särskilda skäl. Barns behov ser annorlunda ut. Barn är inte själva ansvariga för att de är här. 52 (S) replik: Det var ett långt svar från men tyvärr inte svar på min fråga. Frågan handlar om: Kommer det att bli en förändring, och kommer utredningen om vård för papperslösa att gå ut på remiss? Bakgrunden till att jag ställer de frågorna är att vi har fått kritik för att tidigare socialdemokratiska regeringar inte har ändrat lagstiftningen och gjort på olika sätt. Jag kan stå till svars för vad vi tycker och hur vi agerar . Det gör vi mot bakgrunden av vad vi har sett. För inte så länge sedan togs en man i förvar. Han har en svår hjärntumör. Hans familj sitter någon annanstans. Hans hustru ska utvisas till ett helt annat land. Familjen kommer alltså att splittras. Det ena barnet har växt upp här och varit här i sex . Man skulle kunna tycka att de omfattas av synnerligen ömmande omständigheter. Men inte ens den här familjen gör det. Jag kan inte uttolka lagen mer än att vi konstaterar precis som Migrationsöverdomstolen att detta är ett nålsöga som väldigt få omfattas av. Det är därför vi vill ha till stånd en förändring. Jag har uppfattat att både och har gett uttryck för att de vill ha till stånd en förändring. Det har de gjort i debattartiklar, radiointervjuer och tv-soffor. Men när vi kommer till kammaren blir det inte lika tydligt. Det är därför jag ställer frågan: Kommer det en förändring ? Kommer utredningen om vården för papperslösa att gå ut på remiss ? 53 (KD) replik: Om jag hade svaret på vilken dag utredningen skulle gå på remiss hade jag självklart kunnat berätta det här. har inte jag det svaret. För oss kristdemokrater råder det ingen tvekan om att vi har tydlig avsikt att utredningen ska gå ut på remiss och att vi ska se till att alla människor får den rättigheten som är en grundläggande mänsklig rättighet, nämligen rätten till vård. Det är bra för människor, och det är människors behov som vi ska tillgodose. Jag kan inte svara på när den går ut på remiss. Det är inte obekant att det finns skillnader inom regeringen i hur vi ser på den här frågan. Frågan bör ställas till någon annan. Det är viktigt att se: Vad är det som håller på att hända i svensk politik? Det har ändå hänt någonting . Vi hade tidigare ett väldigt tydligt samarbete mellan Socialdemokraterna och som på många områden blockerade en mer human migrationspolitik. Genom det samarbete som vi har inom hela Alliansen tillsammans med har vi sett till att det finns en regering som är mycket mer beredd att göra förbättringar på detta område. Jag kan också se att det har blivit förändringar inom Socialdemokraterna som jag välkomnar. Socialdemokraterna har flyttat sig från positioner man hade i regeringsställning. Det är bra för svensk debatt och samhällsklimatet i vårt land att det inte finns stora partier som blockerar utan att det är ytterkantsåsikter som gör att vi har negativa strömningar mot migranter i vårt land. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2011/12:SfU9 Socialavgifter. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 54 (MP): Dagens debatt handlar om sociala avgifter. För varje anställd betalar en arbetsgivare en bruttolön till den anställde men också sociala avgifter. De består av lagstadgade arbetsgivaravgifter som hjälper till att bekosta det sociala skyddsnätet. är de lagstadgade arbetsgivaravgifterna av den anställdes bruttolön. Det är ungefär samma nivå som , men vissa förändringar har skett mellan de olika sociala kostnaderna. Den allmänna löneavgiften och arbetsskadeavgiften har sänkts som föräldraförsäkringsavgiften har höjts. Utöver de lagstadgade avgifterna finns avgifter som har avtalats med de fackliga organisationerna, så kallade avtalsförsäkringar samt avtalspensioner. De administreras av arbetsmarknadens parter och inkluderar också försäkringar vid omställning om man behöver ha nya arbetsuppgifter om man skadat sig eller råkat ut för en sjukdom samt till avtals- eller tjänstepensioner. Med detta som bakgrund vill jag redogöra för syn på sociala avgifter och varför vi har reserverat oss till förmån för den motion som vi lagt om att sänka arbetsgivaravgiften och de positiva effekter det kan ha för småföretag i landsbygd. ser att småföretagarna i har en stor potential i omställningen till ett grönare samhälle. och förtjänar en politik som gynnar entreprenörskap och innovation. En stor del av de nya jobben kommer i småföretagssektorn, och för är det viktigt med en politik som underlättar för nya företag att starta, utvecklas och anställa fler. Småföretagen har en avgörande betydelse för ekonomi. Företag med tio anställda eller färre utgör av det totala antalet företag. vill använda subventionerade anställningar för dem som behöver det mest där det har mest effekt. Regeringens partier avslår alla motioner i betänkandet. Men hur fungerar då den så kallade Alliansens politik i praktiken? En kostsam och ineffektiv miljardreform som inte har skapat några mätbara jobb så löd DN:s analys angående den halverade arbetsgivaravgiften för unga. Och kostnaden för reformen har svällt. har den kostat . I regeringens budget har man dock räknat med . Det är 2 miljarder i fördyring. Vad är då 2 miljarder? Det är väldigt mycket pengar. För att göra en jämförelse kan man säga att det motsvarar den summa som har betalats ut i försörjningsstöd, så kallat socialbidrag, till de sjukskrivna som har läkarintyg men som inte längre får ersättning av på grund av alliansregeringens förändringar i sjukförsäkringen detta enligt SKL:s, Kommuner och Landstings, beräkning. Till och med statsminister erkände att alliansregeringens sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar inte har givit den effekt som ni trodde att den skulle ge. vill skrota den ineffektiva nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för unga och ersätta den med en ny reform. Ungdomsarbetslösheten är ett av samhällets största problem. För att underlätta för unga arbetslösa att få jobb vill vi helt avskaffa arbetsgivaravgifterna för den som anställer en arbetslös ungdom mellan . En sådan reform skulle kosta . Vårt förslag skiljer sig från regeringens på så vis att regeringen bara vill halvera arbetsgivaravgiften för unga medan vi helt vill avskaffa den för dem som bäst behöver det, det vill säga de arbetslösa unga. Det är ett betydligt mer träffsäkert system än regeringens halverade arbetsgivaravgift för alla unga som smetas ut även på dem som inte har några problem alls att komma i arbete. Jag ska säga några ord om sänkt arbetsgivaravgift för småföretag. Eget företagande är ett sätt för människor att förbättra samhället, att stimulera sysselsättning och att förverkliga sina drömmar. Därför är det högt prioriterat för att skapa goda förutsättningar för småföretagandet. Även hög sysselsättning, låg arbetslöshet och hög välfärd är viktiga mål för . De flesta bedömare tror att det är i småföretagen som jobben kommer. Även av den anledningen bör företagande uppmuntras och underlättas. företagare anser att den höga arbetsgivaravgiften och sjuklöneansvaret är de två största hindren för att nyanställa. vill undanröja båda dessa hinder. Vi har föreslagit att arbetsgivaravgiften ska sänkas på en lönesumma upp till maximalt . En motsvarande nedsättning av egenavgiften görs för egenföretagare. Förslaget gynnar alla företag, oavsett storlek, men har en utformning som särskilt underlättar för de mindre företagen. Detta har vi tagit upp i den motion som behandlas i betänkandet och i reservation 1. Jag passar på att yrka bifall till reservation 1 i betänkandet. Den sänkta arbetsgivaravgiften för småföretag kommer att gynna landsbygdens företag och sänka kostnaderna för de allra minsta företagen när de anställer ytterligare en person. Vid sidan av detta har vi som sagt i vårt budgetalternativ föreslagit att även sjuklöneansvaret för företag med tio anställda eller färre slopas.