prot · GZ09132 · 2012-06-18 00:00:00 — Det är möjligt att det inte är så enkelt att man bara kan hävda att alla vinster som , Eon och Fortum lyfter ut från anläggningshavarna är subventioner. Å andra sidan tror jag att det är helt fel att påstå det motsatta. Det kan knappast vara rimligt att påstå att de tre företagen inte på något sätt drar fördelar av de subventioner som anläggningshavarna helt uppenbart har. Vi från sida har hävdat att ett ansvarsgenombrott är det enda rimliga. Regeringen påstår, liksom ni har gjort i kammaren, att man inte kan göra det med svensk rättspraxis, att det strider mot aktiebolagslagens grundprinciper. har vi aldrig hävdat att vi vill införa några generella regler om ansvarsgenombrott som skulle drabba andra aktieägare i andra situationer. Vi talar om ett mycket specifikt fall. Om det finns några privatpersoner som äger aktier i anläggningshavarna, måste de naturligtvis få möjlighet att lämna dem innan en sådan konstruktion genomförs. Att skriva en separat lagstiftning om ansvarsgenombrott för ägarna till just dessa anläggningshavare, peka ut , Eon och Fortum, på ett sätt som gör att de inte kan skaffa nya mellanhänder , att de inte kan avyttra sitt ägande till någon annan typ av målvakt, måste vara möjligt att konstruera. Det kan absolut inte vara svårt. Att det då finns en lag som enbart gäller dessa tre anläggningshavare och de tre ägarna och binder ägarna att med hela sitt kapital ta ekonomiskt ansvar om olyckan är framme, som sedan gäller till dess att alla risker med verksamheten har eliminerats, är ett rimligt krav. Moralen kräver en sådan lösning, inte minst efter . Att företag kan plocka ut vinster ur en verksamhet år , för att sedan den dagen olyckan är framme på grund av själva ägarkonstruktionen fullständigt gå fria från allt ekonomiskt ansvar, strider mot all moral. Kärnteknik skiljer sig från det mesta som vi människor i övrigt sysslar med, i första hand på grund av de enorma riskerna och de enorma tidsaspekterna. Därför är det egentligen orimligt att sådan verksamhet får bedrivas i en organisationsform där det är kvartalsprognoser som styr. Vi kan konstatera att lagen om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor är en lag som subventionerar kärnkraften i stor omfattning. Vilka övriga subventioner kan man tala om när det gäller kärnkraft? Avvecklingsfonden ska finansiera både teknikutveckling och slutförvar, och andra har pratat om den. SSM har slagit fast att fonden inte har de resurser den behöver. Man kan konstatera att i jämförelse med KPI-förändringen sedan fonden startades motsvarar den avsättning som görs hälften av den köpkraft som avsattes när fonden startades. Jag räknar med den ökning som regeringen har infört, vilket är bra. Det finns mycket kvar att göra. Risken är stor att staten i slutändan får ta ett stort ekonomiskt ansvar. Innan vi har säkerställt att det inte kan bli så måste det räknas som en subvention. Våra tre kärnkraftsanläggningar släpper ut merparten observera merparten av den energi de producerar i haven. Tillsammans är det ca 150 miljarder kilowattimmar varmvatten . De betalar ingenting för det. Det är självklart också en subvention. Hur trovärdigt blir klimatarbetet, oavsett regering, så länge vi tillåter att man släpper ut varmt vatten i havet när vi vet att isläggning eller inte isläggning är en av de viktigaste tipping points som finns i hela klimatsystemet? Det är svårt att förstå varför regeringen inte tar frågan på större allvar. Jag yrkar bifall till reservationen. 50 (C): Det har frågats vad som är och inte är subventioner. I skrivelsen slår regeringen fast att det finns inte något regelverk som ger kärnkraften en positiv särbehandling jämfört med övriga kraftslag. Därmed behöver inte någon lag ändras. Man försöker alltså definiera vad som är en subvention utifrån en icke existerande mängd. Man ger sig i kast med att försöka avskaffa något som inte finns. Det är lätt att spekulera om sannolikheter, hypoteser och konsekvenser av en stor otäck radiologisk olycka. Också jag är rädd och orolig som vi driver kärnkraft i . Lika rädd och orolig var jag den dag ett tåg lastat med klorgas spårade ur någon halvmil utanför . Vagnarna riskerade att börja läcka. Även med järnvägen som är ett miljövänligt transportmedel finns risker. Människor gör inte alltid det som är bäst för oss själva, varandra och jordklotet. Så kommer det kanske alltid att förbli. Det är inte heller möjligt att i förhand alltid bestämma i detalj hur ansvaret ska fördelas för alla möjliga upptänkliga samhällskatastrofer som har sin grund i mänsklig verksamhet. Det är också lätt, för mig som kärnkraftskritiker, att ifrågasätta den energipolitik som har förts och den beröringsskräck som har rått kring frågan om kärnkraften ska kunna ersättas med något annat av tidigare regeringar, inte minst socialdemokratiskt ledda och vänsterstödda sådana. Det är den icke-politiken som har gjort oss beroende av radiologisk verksamhet i den omfattning som vi har . Vi tvingas bära dess konsekvenser under generationer framöver, alldeles oavsett om kärnkraften kommer att avvecklas eller om reaktorerna kommer att ersättas av nya i enlighet med den ansvarfulla överenskommelse som vi nu har. Vad vi har lyckats med från i Alliansen är att bidra till ett långsiktigt hållbart energipolitiskt beslut som förenar hållbarhet med konkurrenskraft och försörjningstrygghet vad gäller elen. Den står på tre ben: utbyggnad av förnybar energi med ett planeringsmål för vindkraft, ett borttagande av den kärnkraftsparentes som med tiden har blivit alltmer teoretisk och vattenkraften som ryggrad och balansorgan. Jag tycker att det ligger en styrka i att kunna komma överens och genomföra även sådant som är svårt, speciellt när vi ska ta ett långsiktigt ansvar för en hållbar framtid och för klimatet. Jag vill betona att elcertifikat är en del av den överenskommelsen. Det är inte en statlig subvention eller en subvention från skattebetalarna. Den grundläggande principen är vi överens om, och det är att den som åsamkar skadan måste ta sitt ansvar för konsekvenserna av en olycka och att det ansvaret i ekonomiska termer ska vara obegränsat för det bolag som äger och driver anläggningen. Här går , som flera har varit inne på, betydligt längre än vad som krävs enligt , som ska ratificeras innan vi kan genomföra lagen i . debatterades dessa frågor av civilutskottet, och jag var själv närvarande. Inte heller den gången kunde de tre så kallade rödgröna partierna i sin reservation enas om hur stort ansvarsbeloppet i så fall skulle vara. Det regeringen gör i skrivelsen är vad som förväntas av en regering: att komma till skott, att sätta ned foten, att fatta beslut utifrån en rimlig och väl utredd bedömning som utformar en politik som det går att genomföra i praktiken. Att diskutera varför summan inte är tillräckligt och i stället bestämma något annat är som att försöka bestämma hur långt ett snöre är eller hur många träd som finns i skogen. 51 (C): Anledningen till att jag går upp är att jag hade hoppats få en replik från Socialdemokraterna. Jag har nämligen en fråga som jag nu hoppas att jag kan få svar på. nämnde tidigare att det inte finns så mycket att säga om skrivelsen från regeringen och att det är mycket som är oklart i fråga om vad regeringen tycker. Jag skulle vilja säga att det finns en del att säga om Socialdemokraternas del i den lagda reservationen. Jag tycker inte att det är så seriöst att Socialdemokraterna är med om en reservation som går helt emot vad er partiledare tycker. Varför säger jag det? uttalade sig både och i Ekot i radion. Man kan läsa på Ekots hemsida där det står så här: Enligt står partiet fast vid att ingen ny kärnkraft ska byggas. Det gäller även vid en blocköverskridande överenskommelse: Vi är fast i den ståndpunkten, vi har ett kongressbeslut som säger att det inte ska byggas någon ny kärnkraft, men vi är beredda att diskutera hur man hanterar den kärnkraften vi har; hur den avvecklas, på vilket sätt i vilken takt, och så vidare, säger hon. Där tänker ni inte ändra er? Vi har inga andra beslut när det gäller den ståndpunkten, nej. Men socialdemokraternas ordförande, , anser alltså inte att partiets kongressbeslut är ett hinder för att bygga nya kärnreaktorer. Jag leder partiet det viktigaste nu är att se till att få en bred överenskommelse. Då undrar jag: Är det som står bakom reservationen? Gör det också, eller är det inte så? Det här gör mig lite förvirrad, och jag skulle gärna vilja ha ett svar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 9 § tillämpning av vissa bestämmelser om legitimation för lärare och förskollärare Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2011/12:UbU20 tillämpning av vissa bestämmelser om legitimation för lärare och förskollärare (prop. 2011/12:144). 52 (M): När jag kom in i 2010 och såg allt spring här det är inte respektlöst på något sätt tänkte jag på en pjäs av som sedan blev till en fantastiskt bra film med i huvudrollen. Den hette Much ado about nothing, Mycket väsen för ingenting. Det tänker jag lite grann på också när vi diskuterar lärarlegitimationen för tredje gången, förutom att KU debatterade . Man skulle också kunna tala om, med tanke på vad jag har sysslat med tidigare i livet, att koka soppa på en spik. Jag förstår naturligtvis oppositionens roll, att man måste försöka ta upp varje liten politisk fråga. Jag kan också tycka att det finns vissa saker som man önskar att man hade gjort annorlunda, nu med facit i hand. Men ibland dyker det upp moln som ingen meteorolog kan förutse. Problem kan uppstå. Så är det just i denna fråga. Den här debatten handlar inte om legitimationen i sig utan om att vi skjuter på genomförandet till . Det är en mycket viktig reform. Jag vill gärna påminna om vikten av att vi är ärliga och visar våra politiska syften. Detta handlar enbart om att senarelägga genomförandet. Det handlar också om tilltro till våra lärare, rektorer och huvudmän. Vi litar från Alliansens sida på genomförarna. Det är mycket positivt ute i kommunerna. Introduktionsperioden kommer naturligtvis att genomföras av behöriga handledare. ligger äntligen fokus på Skolsverige, lärandet, kunskaper och lärarnas viktiga roll, med stöd av rektorer som viktiga pedagogiska ledare. Jag är övertygad om att vi inom de kommande tre fyra åren kommer att se stigande resultat, förhoppningsvis höjda löner och större intresse för lärarutbildningen. Jag kan inte låta bli att ta upp ett samtal jag hade med min mycket duktige och fotbollsspelande 15-årige son . Vi satt vid köksbordet , och han förklarade en komplicerad uppgift för mig. Jag berömde honom, och han sade: Ja, pappa, jag funderar faktiskt på att bli lärare. Det var ju kul, sade jag. Men, sade han, hur är det med lönen? Jag sade: När du blir färdig, , kommer lönen säkert att vara 30 00035 000 för en duktig lärare med lite erfarenhet och kanske 45 00050 000 för en bra rektor. kan du till och med hamna i utbildningsutskottet. Skämt åsido, denna reform är ett viktigt led i att höja statusen för läraryrket. Vi kommer att få höra från oppositionen om alla bedrövligheter med uppskjutandet av lärarlegitimationen, hur mycket fel regeringen har gjort och hur mycket fel har gjort. Jag vill gärna referera till granskning , där även oppositionen erkände att det inte fanns några formella fel begångna från vare sig regeringen eller . Jag tycker att det är viktigt att ha det i åtanke. Jag vill tro att den positiva tro och de positiva signaler vi nu sänder ut och de höga förväntningar vi har på skola, rektorer och lärare och med alla reformer på plats som ramverk kommer att göra nytta och visa att vi åter kommer att få en skola i världsklass. Alla vi som sitter här har de bästa ambitioner att det ska bli så. Men det tar inte slut här, för när reformerna nu är på plats börjar arbetet med att implementera dem och se till att det fungerar bra ute i klassrummen. Det tror jag är det allra viktigaste. Med dessa ord, fru talman, och i och med att det är en av de sista debatterna vill jag passa på att önska alla mina kolleger och fru talmannen en trevlig sommar. I detta anförande instämde (M) och (KD). 53 (MP): Låt mig börja med att säga att nu måste regeringen sluta slarva med skolpolitiken. Regeringen ska sluta testa ogenomtänkta reformer på våra skolor, våra lärare och våra elever. Alla elever har rätt att möta behöriga lärare i klassrummet. Reformer som syftar till att garantera detta och säkerställer hög kvalitet i mötet mellan elever och lärare får inte slarvas bort. Det är därför glädjande att utbildningsutskott nu ställt sig bakom förslaget att ta fram en finansieringsplan för införandet av lärarlegitimationen i den svenska skolan. Varje reform som sätter läraren och lärarens möte med eleven i centrum kan stärka den svenska skolan. Men skolans utmaningar tacklas inte bara på departementet utan även i klassrummet. Ska reformerna falla väl ut i skolan är det viktigt att lärarna får rätt förutsättningar att göra verklighet av reformerna. Det råder politisk enighet om att lärarlegitimationen är en viktig del av kvalitetssäkringen i det svenska skolväsendet. Rätt genomförd kan den ligga till grund för en skola som präglas av högt förtroende för lärarnas profession och expertis. Men tyvärr har regeringen slarvat med genomförandet. Och först började skolminister inse att regeringen inte skulle klara av att få reformen på plats , som det var tänkt. I stället vill regeringen ha ytterligare på sig, det vill säga till . Talaren före mig sade att konstitutionsutskott inte har kritiserat regeringen. Detta är inte riktigt. Efter utfrågningar av såväl utbildningsminister som statsminister har utskottet fastställt att beredningsarbetet inför reformen om legitimation har brustit och riktar därför kritik mot regeringen. Låt mig citera: De problem som uppkom i samband med genomförandet visar dock att innehållet i beredningen i viktiga delar har brustit i kvalitet. Centrala frågor har berörts endast sporadiskt och otillräckligt. säger vidare: Regeringen har ett ansvar för att beredningsarbetet resulterar i ett fullgott beslutsunderlag, och utskottet kan konstatera att regeringen i det aktuella fallet har brustit i detta avseende. Det är en klar kritik mot regeringen. Det är svart på vitt här. Lärarlegitimationen var från början underfinansierad, det vill säga att regeringen inte ville ersätta skolorna och kommunerna för de merkostnader som uppkommer i och med införandet av reformen. Redan innan första beslut om införande av lärarlegitimation visade Statskontoret att minst 40 000 lärare på olika sätt skulle komma att behöva komplettera sin utbildning för att få legitimation, och för det behövs självfallet resurser som regeringen vägrade ge kommunerna och skolorna. Lärarlyftet II, som är regeringens satsning på lärares kompetensutveckling, är långt ifrån tillräckligt för att täcka behovet. Till det kommer lönekostnader för vikarier som måste täckas när lärare genomgår Lärarlyftet. Kritiken mot att lärarlegitimationen är underfinansierad har framförts från flera håll, bland annat från , som är mycket kritiskt till hur regeringen låter bli att ersätta kommunerna och skolorna för de merkostnader som uppkommer i samband med reformen. eller övermorgon kommer att besluta ifall man ska följa utbildningsutskottets linje att kräva en uppföljning och en finansieringsplan av regeringen. Om så sker kommer kostnaderna för lärarlegitimationen äntligen att synliggöras, något som regeringen har vägrat att synliggöra. De kostnader som uppstår på grund av legitimationsförfarandet måste identifieras. Det är ett första steg mot ett bättre genomförande. Såsom situationen ser ut nu är det rimligt att skjuta fram reformen. Det är bättre att den genomförs ordentligt än att den genomförs slarvigt, för även bra reformer stjäl tid från lärarens möte med eleven och resurser från undervisningen om de genomförs utan ett helhetsgrepp. Ska alla elever få en chans att nå kunskapsmålen behöver lärare av allra högsta klass och som får förutsättningar att göra sitt jobb. När nu ska besluta om att skjuta upp införandet av lärarlegitimationen är det bland annat för att det har saknats en tillförlitlig genomförandeplan och kostnadsberäkning från regeringens sida. För att reformen om införande av lärarlegitimation ska falla väl ut i skolan måste regeringen se till att det finns resurser. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut. 54 (FP): har formellt behandlat regeringens hemställan om att skjuta fram lärarlegitimationsreformen till . Fullt genomslag får reformen i och med att behörighetskraven införs i skolverksamheterna. Den tidigare skollagen öppnade tyvärr upp för obehöriga lärare att undervisa i skolan. Det enda som reglerades något var att man inte kunde få en tillsvidareanställning, men vi vet att kommuner har tillsvidareanställt icke behörig personal. Med vårt förslag kommer det att mer uttryckligt ställas krav på lärarexamen och ämnesbehörighet. Lärarlegitimation kommer att krävas för att få undervisa och få en tillsvidareanställning men också för att få sätta betyg i skolan. Behovet av reformen är mycket stort. Det finns studier som visar att uppemot 20 000 lärare är obehöriga, att de antingen saknar en lärarexamen eller har en lärarexamen men inte ämnesbehörighet. Skolinspektionen gjorde ett trettiotal nedslag i 30 kommuner. 18 av kommunerna fick kritik eller synpunkter och krav på åtgärder för att de hade brustit i att ha rätt bemanning, rätt kompetens på rätt plats. Lärarlegitimationsreformen är mycket viktig. i svensk skolpolitik fokuserar vi åter på lärarens centrala roll och vikten av lärarens kompetens. Man kan inte direkt påstå att den gamla socialdemokratiska regeringen var någon påskyndare av skärpta behörighetskrav. In i det sista har företrädare för de rödgröna kritiserat och ifrågasatt denna reform. Det är uppenbart att de tre rödgröna partierna värderar lärarlegitimationsbeslutet olika. deklarerade i att partiet inte tänkte ta strid mot reformen eftersom den ändå inte skulle innebära någon revolution för vare sig elever eller lärare. För är detta en viktig och nödvändig revolution i svensk skola. Kvaliteten behöver höjas och förväntningarna på lärarna öka. I nya skollagen tydliggör vi lärarens direkta ansvar för undervisningen, vilket jag tycker är en viktig markering. Elever ska ha tillgång till pedagoger som är utbildade för de ämnen de undervisar i. Tyvärr har kommunerna och fristående aktörer struntat i skollagen och fortsatt anställa obehöriga lärare eller utbildade lärare som saknar ämnesbehörighet. Dagens debatt är inte den första. Det formella beslutet togs redan av kammaren . Den som har följt konstitutionella spektakel gällande implementeringen av beslutet borde snarare rikta frågan om de rödgrönas lojalitet till reformen, fru talman. Socialdemokraterna var in i det sista tveksamma och kunde enbart stå bakom reformen med vissa reservationer. och hans partikolleger lade ned sina röster. , som deklarerat att man inte tänkte ta strid mot reformen, röstade nej till denna viktiga reform. Och sade att det råder politisk enighet kring denna reform! Vi är övertygade om att lärarkompetensfrågan inte skulle vara på agendan och prioriteras av kommunerna, lärarnas arbetsgivare, utan lärarlegitimationsförslaget. Tyvärr går det för sakta. Jag har till och med hört kommuner säga att de tänker avvakta ytterligare i sitt arbete med kartläggning och fortbildning i väntan på det nya beslutet. Att vi nu senarelägger ikraftträdandet av reformen, vilket regeringen här hemställer om, är beklagligt men nödvändigt för att det ska bli bra. Regeringens bedömning baserar sig på uppgifter, och för den delen har samtliga bedömningar inför de politiska besluten baserat sig på uppgifter. Det har anförts olika skäl till hemställan om att skjuta på denna reform , bland annat att har haft tekniska problem, att ansökningar har varit ofullständiga, att det har varit många pappersansökningar och att antalet ansökningar hos om validering och lärarlegitimation har överstigit vad någon på trodde. Detta är de faktiska förklaringarna till den nya bedömningen, inte att regeringen har slarvat eller velat hafsa igenom beslutet. och regeringen måste fortsätta följa denna reform. får också löpande information av om arbetet med att samla in, bedöma och utfärda de nya lärarlegitimationerna. har också i årets budget ökat anslaget till för uppdraget. Gör andra bedömningar är det viktigt att man tidigt signalerar till riksdag och regering hur arbetet fortskrider och hur man ska genomföra beslut på att korrekt och bra sätt. I detta anförande instämde (KD). 55 i (C): I riksdagsårets sista debatterar vi åter frågan om lärarlegitimation. De flesta elever har gått på efterlängtat sommarlov, men många av lärare jobbar kvar på sina arbetsplatser för att både efterarbeta det läsår som gått och förbereda kommande arbete. Alliansregeringen har verkat . har alliansregeringen på olika sätt lyft upp den problembild som finns i den svenska skolan för att stärka kvaliteten så att alla de elever som finns i skolan får bättre förutsättningar att lära sig. Lärarlyftet har genomförts, speciallärarutbildningen har återinförts och det har gjorts satsningar på läsa-skriva-räkna. Vi diskuterar framgångsrika skolor där lärarna har en viktig nyckelposition, och en av de viktiga frågorna att diskutera är lärarlegitimation. Vi debatterade denna fråga i kammaren, och har vi anledning att ta upp frågan igen egentligen bara för att ändra en mindre detalj kopplat till att vi ska förlänga införandet. Vi vill säkra kvaliteten. Jag vill precis som andra företrädare från allianspartierna lyfta behovet av att vi har riktigt bra lärare i skolor. Vi har jobbat med olika styrdokument, förtydligat kursplaner och läroplaner, infört en ny skollag och så vidare. Men framför allt har läraren själv en viktig roll att spela. Det handlar om att skapa förtroende, motivera och lägga upp arbetet så att lärande kan ske. Från politiskt håll vill vi ge lärarna verktygen för att kunna göra detta. Då är införandet av en lärarlegitimation en kvalitetsfaktor för att ytterligare gå mot ett med framgångsrika skolor där eleverna når målen och också överträffar sina egna förväntningar på sig själva med hjälp av lärarnas skicklighet. En fråga som har diskuterats handlar om att vi också kommer att införa fler steg när det gäller lärares möjlighet att avancera. Det är viktigt att det finns en bred samsyn i frågan om lärarlegitimation. I debatten var jag och mina allianskolleger tydliga med att vi måste vara lyhörda för att ett så pass omfattande omställningsarbete kommer att ta tid och att vi kommer att följa det nära för att det ska bli den kvalitetsreform som vi förväntar oss. Därav dagens beslut som är ett resultat av att meddelade att man inte hade möjlighet att utfärda så många lärarlegitimationer som behövdes för att ikraftträdandet skulle kunna bli . Från sida har vi lyssnat och kommit med de förslag som behövs för att kunna genomföra detta på ett bra sätt. Låt mig relatera till den ledamot från oppositionen som har deltagit i debatten så här långt. Han säger att regeringen ska sluta slarva och sluta genomföra ogenomtänkta reformer. Jag vill å det bestämdaste hävda motsatsen. Vi har inte gjort annat än tagit reform på reform som handlar om att säkra kvaliteten i den svenska skolan. Vi har från Alliansens sida också varit tydliga med att vi ska följa varje reform för att se om den på något sätt behöver justeras, förbättras eller förändras allt för att stärka kvaliteten i den svenska skolan. Om det av olika anledningar, praktiska och andra, inte blir helt rätt från början alla gånger har vi ett politiskt ansvar för att ta upp frågan igen och säkerställa att det blir på bästa sätt. Anklagelsen gör mig upprörd. Vi är inte betjänta av pajkastning med den typen av argumentation i , för det handlar om att på olika sätt stärka kvaliteten i den svenska skolan.