prot · H00942 · 2012-12-12 00:00:00 — Det är bara de assistansberättigade som kan se vad det här innebär. Att de då blir förflyttade från subjekt till objekt är ingenting som jag är stolt över. 192 (M) replik: Jag är fortfarande bekymrad när ska lagstifta utifrån att hon tror att vi har på fötterna. Vi har också infört ett bedömningsinstrument som kommer att träda i kraft . Det kommer att bli en viktig del i hur man kommer att få sin biståndsbedömning, som är grunden för vad som kommer att hända. Jag tror att en anledning till att antalet timmar fortfarande ökar för dem som har biståndsbedömning är att bedömningsinstrumentet kanske är mer generöst. Och får vi se vad som händer med den delen. Jag tror att de delarna finns. Men jag är inte beredd att lagstifta utifrån att vi tror något. Jag vill veta. När det gäller lagstiftningen om säker utbetalning av assistansersättning var man inte en del i utredningen. Det var en utredning som grundade sig på att det hade förekommit fusk och oegentligheter. Och man ska inte utsätta människor som är berörda och låta dem vara en del i det. Däremot har de varit en remissinstans. En del av de diskussioner som har varit har ju blivit förtydligade i det här betänkandet. Vi har lyft in lagtexten, som visar tydligt att det bara är när det inte kan göras på annat sätt, och det är bara utifrån särskilda regler som man ska kunna ha uppgiftsskyldighet. När man inom funktionshindersrörelsen ser effekterna av det här tror jag inte att man kommer att vara särskilt orolig. I vissa delar har man ju släppt oron. Jag tycker också att ni har ett ansvar för att inte blåsa upp en osaklig oro, för det är människor som vi ska samarbeta med och ha att göra med . 193 (S) replik: Jag vet inte om har förträngt kritiken som har funnits mot den nuvarande regeringen när det gäller beredningen av vissa ärenden, bland annat försämringen i arbetslöshetsförsäkringen. Jag tycker nog att man ska vara lite försiktig med att vara så kategorisk kring hur man har hanterat det. Men det var inte det jag tänkte prata om. Vi har båda varit med i ett antal debatter och liknande när det gäller funktionshindersfrågor. Jag antar att också har känt den oro som finns bland de här människorna över det som händer. En av mina frågor är om hon delar min syn, att ett förtydligande av vissa delar i det här förslaget skulle ha kunnat lindra den oro som många uttrycker. Jag skulle också vilja veta om man, när man ser det i backspegeln, inte tycker att det skulle ha varit bättre om det hade kommit en särskild proposition inom det här området. Kan man säga det utan att ha några försvarsförsök om att det faktiskt är regeringen som har gjort det? Vi som håller på med det borde ändå kunna se att det hade varit en väldigt bra markering mot de här grupperna om vi hade visat dem den respekten och att det här är frågor som vi tar på största allvar. Jag tycker i alla fall att man borde ha tagit det i en särskild proposition. Det vore intressant att veta hur ser på den frågan. 194 (M) replik: Om man lider brist på respekt kan jag säga att en väldigt stor del av den här debatten har handlat om just den frågan, oavsett om det har varit en enskild proposition eller inte. Flera av mina kolleger har gått upp och pratat särskilt om den frågan. Vi tycker att det är en viktig fråga. Men den är budgetpåverkande. Ska man lägga fram en proposition precis när man lägger fram en budget utan att plocka in en fråga som är så pass viktig? Inte menar väl att han tycker att fusket eller bedrägerierna ska få möjlighet att fortsätta för att man ska avvakta en lämplig tid för att lägga fram en enskild proposition? Det tycker inte jag är rimligt. Vi ser att det här är så pass viktigt. Därför lägger vi in det i den största delen av arbetet som vi har . När det gäller tydliga besked kan jag läsa högt ur den här boken, om inte har läst själv. Det står: Regeringen anser att det krävs tydliga föreskrifter om när uppgifterna ska lämnas. Mot bakgrund av att uppgifterna ska användas för kontroll är det rimligt att ändrade förhållanden. Men det ska vara utifrån särskilt grundade skäl. När det gäller den andra delen, som handlade om oanmälda besök, upplever jag att oron hos personer inom funktionshindersrörelsen har släppt med tanke på den skrivning som vi har. Vi har lyft in lagtexten i betänkandetexten för att göra det tydligt att det bara ska ske när behoven inte kan tillgodoses på annat sätt. Jag tycker, , att du och jag som ofta är ute tillsammans i sådana här sammanhang ska underlätta genom att visa vad som finns i texterna i stället för att blåsa under oron. 195 (S) replik: Jag har nog varit den som i de här debatterna verkligen har försökt att tona ned den oro som i många lägen har kommit fram. Vi står ju alla bakom förslagen om skärpningar av det här för att undvika att kriminella personer tjänar pengar i den här verksamheten. Därför tycker jag att det är lite orättvist om jag får detta på mig. Sedan tycker jag inte att tar den första frågan, om det hade varit bättre att ha detta i en proposition för sig, på riktigt allvar. Men man kanske rent reflexmässigt försöker försvara det som man har gjort i stället för att se på det som kanske skulle ha kunnat göra det här bättre. har ni fått hela funktionshindersrörelsen på er för att ni har gjort på det här sättet. Det är klart att frågan hade gjort sig förtjänt av att slippa just den kritiken. döljer den lite grann av det som är viktigt i den här frågan. En fråga som vi inte alls har diskuterat här är tandvården. En av fem säger att de väljer bort att gå till tandläkaren för att de tycker att det är för dyrt. Vad drar för slutsatser av det? Vad vill hon göra för att åtgärda det? 196 (M) replik: Hej hopp, det här blir långt. När det gäller särskild proposition tycker jag fortfarande att om det hade funnits möjlighet att få den här klar tidigare så att man hade kunnat göra den före budgetpropositionen hade det varit en annan sak. Men att lägga den efter för att få en särskild tycker inte jag är rimligt, för den är budgetpåverkande och måste komma in. Jag tycker dock inte att vi döljer den i den här, utan vi är väldigt tydliga och vi är stolta över att vi gör någonting åt de här bekymren snabbt. När det gäller tandvården får jag återigen gå till . Han sade att det inte ska synas i munnen vad man har i plånboken. Men inget hände förrän alliansregeringen kom. Då lade vi 6 miljarder till en ny tandvårdsreform som har gjort det möjligt för fler att gå till tandläkaren, framför allt när man har stora problem. Sedan vet vi att det finns andra delar som vi jobbar vidare med, till exempel svårt sjuka som behöver mer insatser. Det finns också en annan del i tandvården som fanns redan på den gamla regeringens tid och som det har misshushållats med, och det är tandvården för de äldre där man kan göra mer för att använda de resurser som faktiskt står till buds. Vi jobbar vidare med tandvårdsreformen, och jag har i yngre dagar haft motioner om att det ska räknas in i sjukvårdsdelen. Jag förstår problemen med att man inte kan göra det, men det är klart att vi jobbar med att göra förbättringar i de reformer vi gör. Vi har tagit ett stort steg för att göra det möjligt för människor att sköta sina tänder, och jag är stolt över den reformen också. 197 (FP): politik utgår från att vi är olika som individer och har olika behov. Men genom hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen ska våra behov tillgodoses. Vi ska behandlas lika. Vi ska inte diskrimineras. måste de resurser som vi satsar på vård, omsorg, hälso- och sjukvård användas på ett klokt sätt. Här finns en hel del att göra. Det finns möjligheter att arbeta på ett mer effektivt sätt, och det är någonting som vi driver på om. Vi har sjösatt ett antal stora reformer sedan vi kom till makten . Stora reformer har alltid skönhetsfläckar, och vi har kontinuerlig uppföljning av de här reformerna och rättar till allteftersom vi upptäcker brister som behöver åtgärdas. Jag vill också påminna om det kommunala självbestämmandet. Det är viktigt. är ett land där miljö och allt möjligt ser olika ut och där beslut tas bättre i lokalsamhället. Några områden ska jag beröra här. Först har vi folkhälsan. När man går igenom budgetpropositionen ser man att det görs stora satsningar, men de ligger under olika avsnitt av budgeten. En del ligger inom den sociala budgeten, hälso- och sjukvården. För att samordna detta har det talats om att man skulle ha en Marmotgrupp, men regeringen har här föreslagit ett nationellt forum eller en plattform där alla berörda myndigheter inom område, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och så vidare tillsammans med kommuner och SKL men också det civila samhället ska arbeta för en bättre folkhälsa. En annan sak som händer inom det här området är att och nu ska samordnas. Därmed närmar man sig lite grann det som har arbetat för sedan väldigt länge, det vill säga motsvarigheten till Centers for Disease Control and Prevention som man har i , en enhet som arbetar tillsammans med andra enheter i med forskning men som också tar fram kunskapsunderlag. Vi har förutsättningar för att skapa ett sådant centrum genom att är samlokaliserat med . Det kommer också att behöva ligga en enhet i med mer strategisk inriktning. Jag skulle även ha sagt något om gårdsförsäljning, men för tids vinnande instämmer jag till fullo i det som har sagt. Så till de äldre. Här händer väldigt mycket spännande, alltifrån det som gäller att bevara hälsan för äldre och att se äldre som resurser till satsningar på de mest sjuka och svaga i samhället. Då är det, tycker jag, den rätta vägen att gå med de 4,3 miljarder som man satsar . Det är nämligen så att de som når de mål vi har satt upp får del av de här pengarna. Vilka är då dessa mål? Jo, det är rehabilitering, socialt innehåll, demensvård, läkemedelsgenomgångar, förebyggande arbete, kost och nutrition, läkartillgång och så de nationella kompetenscentrumen. Detta är satsningar som kommer att visa att vi bättre kan utnyttja resurserna inom äldreomsorgen och äldrevården. Speciellt viktigt är det här med samordningen av resurserna mellan hälso- och sjukvård, socialtjänst och äldreomsorg. I kommun, som jag kan lite mer om, har den här samordningen lett till en vinst på 50 miljoner, vilket inte är någon dålig summa för en kommun av storlek. Jag vill också nämna värdet av kvalitetsregistren. I nästa pass kommer vi att diskutera en tillsynsmyndighet som på ett bättre sätt kommer att kunna följa upp vad som händer inom äldreomsorgen än vad kan . Sedan nämndes tandvården. Då tycker jag att det är viktigt att man tittar i backspegeln. fick vi allmän tandvård med stöd, och där fanns då en nationell taxa. gjorde man en förändring, och man kan sammanfatta det med att det då blev oförutsägbart, dyrt och långa väntetider för människor med stora tandvårdsbehov. Det var helt uteslutet att fortsätta på den vägen, så 2008 fick vi den tandvårdsreform vi har som går ut på att bevara det friska och att hjälpa människor som har smärta och behöver lagningar. En viktig målsättning är att vi alla ska kunna tugga i oss vår mat. Utseendet kommer också med, och där kommer inte minst de hemlösa människorna i som ofta har väldigt dålig tandstatus in i bilden. Konstruktionen känner ni alla till. nämnde att det är dyrt. Ja, det är klart att det kostar, men vi får ta det hela stegvis. tandvårdsstöd, och analyserar fortlöpande utfallet av den här reformen, och vi plussar på med mer medel för dem som har sjukdomar som leder till sämre tandhälsa, till exempel. Vi tar ett steg i taget. Jag vill understryka att det är viktigt att vi inte förköper oss. är ett land som har förköpt sig alldeles väldigt när det gäller hälso- och sjukvård och äldreomsorg. står man där med stora problem när man måste dra tillbaka de insatser som man har så att säga bjudit på. Vi gjorde så med pensioneringen, med ATP-systemet. Det var ett system som vi inte hade råd att underhålla. Sedan bytte vi pensionssystem till det vi har . Det är inte lika förmånligt som det tidigare, men det här klarar vi att finansiera. har mina gått. Ingen har tagit upp läkemedelsfrågan, så då gör inte jag det heller. 198 (V) replik: Jag skulle vilja ställa några frågor till om den här åtstramningens pris. Det som är väldigt tydligt är att anhörigstödet har ökat, fortsatt att öka och håller på att öka fortfarande. Det står naturligtvis för något. Det står naturligtvis för att de offentliga insatserna inte räcker till, att inte räcker till och att vi har färre äldreboendeplatser. Det beror kanske också på vilken bedömning vi gör av vilka omsorger och insatser äldre med omfattande omsorgsbehov behöver när de bor hemma och att vi inte har stärkt upp på det sätt som skulle behövas när fler äldre människor ska bo hemma. Du var också inne på samarbetsfrågorna, som naturligtvis är viktiga men som kanske inte löser allt. Om man tittar närmare på detta ser man att anhörighjälpen ökade från till 63. Det man lyfter fram som skiljer sig från tidigare utveckling är att den har ökat. Förut var det väldigt många äldre som inte hade så hög utbildning och som hade låg inkomst som hade hjälp av sina barn, ofta döttrar som också hade låg utbildning och mindre anknytning till arbetsmarknaden. Men ökar hjälpen också från barn som jobbar och jobbar heltid. Det påverkar naturligtvis på många sätt. Många anhöriga vill hjälpa till, men de kanske vill hjälpa till med det känslomässiga, det sociala, inte ta över sådant som inte fungerar i . Man pekar på att det finns människor som väljer att gå ned på deltid och att inte jobba, men det finns också kvinnor som känner att de måste ha flexibla arbetstider, de kan inte satsa på jobbet och de kommer efter sina arbetskamrater. Det här är både en fråga om en bra äldreomsorg för de äldre och en jämställdhetsfråga för dem som får rycka in när äldreomsorgen inte räcker till. 199 (FP) replik: Jag har bara hört på radio om den här forskningsrapporten. Den ska jag läsa noggrant därför att det är viktigt att se vad som ligger bakom de här siffrorna. Är det biståndsbedömningen som har dragits åt på något sätt, eller vilket annat skäl är det? Jag förutsätter att det här är en rapport som , kanske också i förlängningen den nya myndigheten, kommer att ta till sig och utöva sin tillsyn över det här området. Man har mer koncentrerat sig på de särskilda boendena tidigare, inte så mycket på just , så det här tror jag är en mycket viktig rapport att gå vidare från och se vad som ligger bakom. Vi har väl i varit särskilt oroade av vad som händer med invandrarkvinnor. När man ställer frågan till invandrare hur de ser på äldreomsorgen, om den är till fyllest, har jag fått svaret: Vi tar hand om våra äldre själva. Och så har de tittat anklagande på oss svenskar som om vi lämnade våra äldre i sticket. Det gör vi naturligtvis inte på något sätt. Det här fordrar alltså fortsatt analys. Det kan också drabba relationen mellan anhörig och den äldre personen negativt. 200 (V) replik: Det viktiga tycker jag är hur man ser på det här. Är det en utveckling vi ska acceptera, eller ska vi säga att det handlar om att vi måste satsa de resurser som behövs för att ha en fungerande, bra och offentligt finansierad äldreomsorg? Annars hamnar vi i ett läge där några får göra det här. De får jobba för mycket. De mår dåligt om de inte får tillräckligt stöd från den offentliga äldreomsorgen. De klarar kanske inte att jobba heltid. De klarar inte att sköta sitt jobb på rätt sätt. Vi har ju sett barnomsorgen som en samhällsstruktur som är till för barnen men som också är till för att föräldrarna, både män och kvinnor, ska kunna jobba. Äldreomsorgen borde vara en lika viktig samhällsstruktur för att se till att kvinnor som ofta kanske är och uppåt också ska ha möjlighet att jobba och försörja sig. Annars får vi en struktur som fortsätter med att lågutbildade kvinnor, som ibland är lite längre ifrån arbetsmarknaden, jobbar deltid och annat, hjälper sina äldre föräldrar, får lägre pension, sitter där själva och behöver hjälp av sina döttrar. Vi kan också se att de som har högre inkomst och utbildning köper mer privat hjälp. Men det man köper är ju inte omsorg, utan det är praktisk städning och sådant i första hand. Där tror jag att utvecklingen ligger , att också från högutbildade kvinnor och en del män ökar anhörigstödet till föräldrarna. Just att faktiskt se äldreomsorgen som en viktig samhällsfråga är lika viktigt som barnomsorgen för att vi ska få ett samhälle där människor, både kvinnor och män, ska kunna jobba och där vi inte vältrar över ansvaret för de äldre på kvinnor, framför allt de kvinnor som har lägst inkomster och sämst möjligheter att få ett jobb. 201 (FP) replik: Det måste ju vara ömsesidig frivillighet när det gäller anhöriginsatser och att som äldre motta insatser från den yngre. Jag tror att de siffror som presenterades är viktiga för att vi ska se hur insatserna hänger ihop med tillgången till vård- och omsorgsboende eller särskilt boende. Vi kan ju konstatera att de stimulansmedel som har avsatts inte har gått åt. Jag upplever en tröghet hos kommunerna med att bygga. De kommer att landa i en krissituation omkring 2020 när andelen mycket gamla kommer att vara ganska stor. Den är på väg att växa. Då kommer vi in på kommunernas planering av byggande: prioritering av byggande av äldrebostäder, inte bara vård- och omsorgsboende utan trygghetsbostäder, och att säga ja till seniorboende, som är att betrakta som ordinärt boende. I alltför många kommuner har det visats i utredningar att det här inte är prioriterat. Jag har tagit upp den frågan med departementsledningen och att vi ska ha överläggningar om hur man kan få fart på det här byggandet. 202 (KD): Det har sagts väldigt många kloka ord här . Jag har tänkt att jag ska försöka att inte upprepa sådant som redan har sagts. Vi får se om jag lyckas med det. Mitt inlägg handlar om två områden. Det är personlig assistans och hemlöshet. Jag börjar med den personliga assistansen. Jag har blivit kung över livet, sade en person som erhållit personlig assistans. Jag har träffat många som berättar hur viktig den här reformen är och vilken enorm betydelse den har haft när det gäller att få leva ett fullvärdigt liv. Jag har blivit kung över livet. Det är ett bra uttryck för vad den här reformen har betytt och betyder för väldigt många människor. En av förutsättningarna för rätt till personlig assistans enligt LSS är att en person behöver hjälp för att klara sina grundläggande behov. Det görs ju en första grundlig utredning om vilka behov personen har. Jag menar att den första utredningen måste vara oerhört väl genomförd. Den ska ligga till grund för fortsatta omprövningar. När omprövningen görs ska det vara en fråga om vad som har blivit bättre eller sämre . Man ska inte börja om från början vid en tvåårsomprövning. Den första bedömningen är viktig. Regeringen har lämnat ett uppdrag till Inspektionen för socialförsäkringen som handlar om att ta fram ett säkrare underlag för att bedöma hur tillämpningen av reglerna om grundläggande behov i assistansersättningen har utvecklats och vad utvecklingen beror på. Det är bland annat mot bakgrund av domen i Regeringsrätten som flera har relaterat till här som handlade om grundläggande behov. Det finns en oro som gäller oanmälda hembesök hos den assistansberättigade. Men förslaget handlar inte om att införa oanmälda hembesök till alla som har assistans. Förslaget innebär egentligen ett slags förtydligande att om man vid upprepade tillfällen och utan giltig förklaring nekar myndigheten ett sammanträffande är det aktuellt med ett oanmält hembesök. Om det förekommer oegentligheter kan ersättningen sättas ned eller dras in. En annan oro gäller bedömningar. Därför är jag glad att regeringen har lämnat uppdraget till Inspektionen för socialförsäkringen att också ta fram en fullständig bild av beslutsfattandet vad avser både initiala beslut och omprövningar av beslut. Så gäller det fusket. Den som gör rätt behöver inte känna oro eller hur? Jag tror att oron ibland kommer av att man vet att det förekommer fusk därute och att det kan göra allmänheten mindre positiv till reformen. Den bakomliggande utredningen konstaterade att en av de vanligaste situationerna där medvetet fusk med assistansersättning förekommer är när vuxna assistansberättigade har sina närstående som assistenter. Det är oerhört tråkigt att höra eftersom närstående gör heroiska insatser . Jag har träffat många av dem. För dem jag har träffat har det fungerat bra. Om jag har förstått det hela rätt är assistansanordnarna positiva till att man ställer höga krav för att få bedriva verksamhet. Låt oss värna assistansreformen, där målet är att den enskilde får möjlighet att leva som andra, ha samma levnadsvillkor och vara fullt delaktig i samhällslivet. Jag fick ett inlägg på facebook av . Jag har fått lov att återge hennes inlägg det är bra. skriver på facebook att hon kan berätta att efter ett minutiöst granskande av fick hennes son personlig assistans. Han kan nu ha ett värdigt och tryggt liv med självbestämmande. Alternativet hade troligtvis varit att hållas neddrogad, fastspänd och befinna sig i ett för honom obegripligt kaos. bor han i egen lägenhet, går på gymnasiet, har fritidsaktiviteter och berikar många andra människors liv. Jag vill också säga något om hur vi ser på hemlösheten inom . Jag arbetade i bland de hemlösa. Det handlade om akut hemlösa människor, de som Moder kallar de fattigaste bland de fattiga. De har förlorat allt bostad, kontakter med anhöriga och respekt från andra människor. Jag lärde mig i det arbetet att se människan först, inte missbruket. När räknade de hemlösa var de 2005 drygt 17 000 personer. har de stigit till ca 34 000 personer. Orsaken till ökningen är bland annat breddningen av begreppet hemlös. Vi har ju fyra olika definitioner på hemlöshet. Eftersom jag arbetade med personer i den första definitionen, det vill säga akut hemlösa, ska jag uppehålla mig lite grann vid dem. vet vi att hemlöshet det hör vi i ordet i hög grad handlar om bostadsfrågan. Det råder stor brist på bostäder i många kommuner. Bostad först är en modell som har prövats på ett fåtal platser i landet. Allt fler kommuner visar intresse för att införa den formen. Det handlar för en hemlös om att få en bostad, precis som det låter, ett kontrakt och alltså en nyckel till en egen lägenhet. Det kan vara så att kontraktet börjar i samarbete med men sedan övergår helt och hållet till ett avtal mellan hyresvärden och hyresgästen. Där bostad först har prövats, till exempel i och , har det slagit mycket väl ut. Det gäller även på de platser där det har prövats i . Men för att det ska fungera krävs ordentliga sociala insatser i form av stöd till den boende. Det handlar om att på nytt bli en del av det normala livet. Det är en svår omställning för många, men vi ser att det händer. Vi har alla sett hemlösa på våra gator. Det är inget nytt. Men jag är mycket glad att regeringen tillsatt en hemlöshetssamordnare med uppgiften att ge kommunerna stöd i deras arbete med långsiktiga och hållbara strukturer och fungerande rutiner i arbetet mot hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. Här behövs samverkan mellan länsstyrelserna, Kommuner och Landsting, , , , och inte minst frivilligorganisationerna, som bidrar i högsta grad till att ge dessa personer stöd. Det finns ett starkt samband mellan vräkning och hemlöshet. Att barn vräks är fullständigt oacceptabelt. har ett stort ansvar att agera snabbt och samverka med andra så att man, om det behövs, kan flytta familjen till ett annat ordnat boende. Men är det också viktigt att informeras om att vräkning är på gång. Dessutom måste fler myndigheter samverka, till exempel och även fastighetsägaren, så att barn inte vräks. Som kristdemokrat anser jag att vräkning är oacceptabelt och inte värdigt vårt land. Därmed vill jag yrka bifall till propositionen och önska mina kolleger i socialutskottet god jul och ett gott nytt år. 203 (MP) replik: Jag kommer att hålla med dig, . ((KD): Vad bra!)