prot · GZ09117 · 2012-05-24 00:00:00 — Det är hot om våld som är den vanligaste formen av övergrepp i rättssak. Faktiskt våld förekommer mer sällan. Däremot kan hotet få en förstärkt effekt eftersom det ofta uttalas i samband med våld. kan det till och med vara svårt att skilja ut övergrepp i rättssak från själva grundbrottet, till exempel när någon har blivit misshandlad och hotad om vartannat . Ett exempel på detta är just våld i nära relationer. Detta kan innebära att övergrepp i rättssak ibland inte anmäls. När hot mot vittnen och brottsutsatta uppstår finns det vissa personer som vågar stå på sig trots påtryckningar medan andra ändrar sina redogörelser eller inte längre vill medverka i rättsprocessen. Detta riskerar att försvåra utredningar och åtal för brott och därmed göra det möjligt för gärningspersoner att fortsätta med sin brottslighet. Därför är det viktigt att stärka skyddet för dessa personer. Genom att göra det stärker vi också tilltron till hela rättssystemet. 85 (FP): Den fråga som kammaren har att behandla just nu är inte jättekomplicerad. Det handlar om en ökad säkerhet i domstolar. Det ska bli lite enklare att lite oftare kunna använda sig av larmbågar och att kunna ägna sig åt kroppsvisitation detta för att se till att människor inte har med sig vapen, bomber, flaskor eller vad det nu kan vara in i domstolssalen. Det är viktigt att vi fredar den som en plats där vi låter den svenska rättskipningen råda. Det ska vara tryggt för salens aktörer. Det ska vara tryggt för advokater, för målsägande, för domare, för nämndemän och för viktiga statstjänstemän som jobbar i en domstol och som vill känna att det är en bra plats. Det finns några här som vill gå lite längre. Jag kan tycka att och Socialdemokraterna har hyggliga argument. Vi skulle såklart inte släcka ned öppenheten i våra domstolar bara för att man inför bågarna. Men för mig är det tydligt att vi måste gå till väga på detta område som på alla andra: Vi prövar om det finns ett behov, om det är ändamålsenligt och om det finns en professionalitet. Som lyftes fram tidigare i debatten är det viktigt att man förhåller sig till grundlagen och att man ser till att människor inte kontrolleras mer än nödvändigt. Jag har själv erfarenhet eftersom jag är anställd vid . Jag har suttit i rätt många rättegångar som har varit ganska obehagliga. Det behöver inte handla om brottslighet som gäller grova organiserade brott. Det kan gälla att man sitter i en förhandling med två föräldrar som bråkar om ett barn och som är helt vansinniga på varandra. Det skakar i rummet så illa tycker människorna om varandra. Det händer obehagliga saker. Det är ofta sådana gånger det har inträffat incidenter i våra domstolar också historiskt. Det har varit tragiska händelser när människor har passerat gränsen för sammanbrott, brutit ihop och begått vansinnesdåd. Jag vill dock understryka att det som gör att vi lägger fram detta från vår och regeringens sida och att stöder det är att vi tycker att det är balanserat. Det här kostar också pengar, men att köra in stålbågar på alla våra domstolar och på en gång motsvarar pengar som skulle kunna användas till annat. Det skulle kunna användas till poliser, till målsägandebiträden och till fler domare i domstolarna. Det får inte vara så att man från oppositionens sida säger: Vi gör mer, för vi har en sedelpress! Vi kan ha ännu mer av allting! Då kan man såklart rulla ut alla möjliga åtgärder och dessutom bygga hur många domstolar som helst. Det är lite grann detta det handlar om, herr talman. Socialdemokraterna och finner varandra i en vilja att dra i gång sedelpressar, vilket naturligtvis inte är möjligt. Jag vill understryka att det vidtas många andra åtgärder. Om man vill skada domare eller åklagare för att påverka en rättsprocess, vilket är ett reellt problem, sker det ofta utanför rättegångssalen. Jag vill understryka att man är konstig och åtminstone osmart om man ägnar sig åt att hota människor mitt framför halva stadens rättsmaskineri. Då blir man i regel påkommen och lagförd för detta. Det är de andra hoten mot åklagare där det ristas på dörrar, rings och hotas som det handlar om. Här är det viktigt att vi gör det vi kan för att ge personer spärrar i register och skyddad identitet om det behövs. Vi ska också se till att polisen har en effektiv verksamhet för att analysera och jaga de personer som ägnar sig åt övergrepp i rättssak. Jag vill understryka att det är centralt. När vi nu moderniserar vårt rättsväsen och bygger nya rättscenter, till exempel ett i just , jobbar vi med den dynamiska säkerheten och bygger lokaler som på alla sätt är så säkra som möjligt med olika former av flyktvägar. Man kan inte låta bli att reflektera över . De är inte här . Annars brukar de vara här och ta debatter med regeringen och säga att vi kontrollerar för mycket. Men står här med stor glädje och tycker att det bör vara mer av insatser för att kontrollera människor. Jag hävdar att det i detta fall inte är ändamålsenligt, inte behovsprövat och inte i proportionalitet till det som behöver göras. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet, herr talman, och avslag på de reservationer som det har yrkats på. I detta anförande instämde (FP). 86 (SD) replik: Jag har varit uppe i två tidigare replikskiften, så jag ska inte upprepa de argumenten. Jag tänkte bara kommentera det som sade om sedelpressen. När vi lade fram vår höstbudget 2011, som gäller , lämnade vi ett reformutrymme. Vi har helt enkelt gjort andra prioriteringar i budgeten. Det finns framför allt två områden som vi har prioriterat ned. Det är självfallet invandringspolitiken, som är extremt kostsam. Nuvarande regering slänger miljarder och åter miljarder på illegala invandrare för gratis sjukvård, skolgång och allt vad det nu är. Denna prioritering gör inte vi, för vi tycker till exempel inte att illegala invandrare ska få dessa miljarder. Vi prioriterar om. Vi drar ned på den oansvariga invandringspolitiken. Vi drar ned på det utlandsbistånd som är helt ineffektivt och satsar mer på katastrofbistånd. Vi har alltså ett helt annat reformutrymme i budgeten jämfört med alla andra partier. Det är ingen sedelpress som sätts i gång, utan det är en omprioritering av resurser för att göra det mer effektivt och för att helt enkelt lägga resurserna där de hör hemma. En av de satsningar vi gör är på rättsväsendet, där vi lägger mer pengar än vad regeringen gör. Det gäller dels polisorganisationen, dels som vi har tillfört resurser bland annat för larmbågarna. Vi ökar även rent allmänt resurserna för att få snabbare domstolsbehandlingar med ökat antal mål, vilket skulle bli följden av vår kriminalpolitik. Håll begreppen rätt! Det är inte fler sedelpressar, utan det är omprioriteringar och bra omprioriteringar. 87 (FP) replik: Man blir tvungen att svara på detta på två sätt. Först handlar det i sak om att prioritera. Även har, även om de sällan inser det, begränsat utrymme vad gäller resurser. Om man då väljer att blåsa på och köra in larmbågar på varenda domstol i kostar det pengar. Jag som liberal, företrädare för och företrädare för den regering som bär fram detta i det här fallet i samarbete med som också står bakom propositionen och betänkandet väljer att i stället satsa på annat. Vi satsar på poliser, på insatser för fler domare så att man får en effektivare process eller på fler åklagare för att jaga människor som begår grova brott. Vi tar resurserna från de bågar som använder. och har naturligtvis en lösning på allting. De vill se till att vi rullar tillbaka till en annan tid. Jag vill bara understryka att om vi hade haft den attityd som och har hade varit ett väldigt fattigt land. Det betyder inte att vi från förnekar att det finns integrationsproblem, att det finns personer som inte sköter sig och så vidare. Men lösningen är inte att låta ideologi råda i . Jag sade nu , men om vi går ännu längre tillbaka i tiden hade vi sannolikt suttit kvar i ett väldigt trist land med väldigt lite av dynamik och utvecklingsmöjligheter. Det här hänger ihop lite grann med en debatt vi hade om den svenska kulturanden som just av någon anledning säger sig utgöra talespersoner för, vilket jag hävdar att, om det finns en sådan ande, den betackar sig för. 88 (SD) replik: Det är ganska intressant att man kallar i löpande kostnader för att blåsa på när statsbudgeten är på många miljarder. säger att man satsar på andra områden i stället för att öka säkerheten för målsägande, till exempel fler domstolar, fler domare och så vidare. Vi har satsat mer än vad regeringen har gjort i budgeten på alla områden inom kriminalpolitiken och rättsväsendet. Vi har satsat mer än regeringen på polisen, , och så vidare. Alla de fantastiska satsningar som säger att man gör slår vi i vartenda fall. Sedan pratar om integrationsproblem. Det är klassiskt. brukar säga att vi har stora utmaningar med den invandringspolitik som har förts under . Det intressanta är utgångspunkten i den här debatten. Det har kommit så många erkännanden från regeringen. Det har kommit erkännanden om att arbetslösheten har med invandringen att göra. har erkänt att de dåliga skolresultaten har med invandringen att göra. Det har kommit erkännande på erkännande som visar på kostnader, problem i skolan och så vidare. Om man nu är medveten om den fullständigt misslyckade invandringspolitiken som vi har haft, som även slår på kriminalpolitiken, är det en konstig utgångspunkt att prata om hur vi ska lösa utmaningarna. Man måste fråga sig själv: Varför över huvud taget skapa utmaningarna? Det är ingen som har svarat på den frågan. Sedan var inne på något som hände för 150 eller . Jag antar att han syftade på utvandringen till . Är det detta du syftar på? Nicka i så fall bara! ((C): Det kan jag återkomma till.) Om det är den som han syftar på vill jag bara säga att man kan fråga indianerna i vad de tyckte om den utvandringen, som alla brukar hylla. Hur många av dem återstod när den fantastiska europeiska utvandringen utplånade indianerna i och och aboriginerna i ? Det är inte ett jättebra exempel, om det nu var det du tänkte ta. 89 (FP) replik: Jag känner att jag har kommit en bit ifrån larmbågarna i . befinner jag mig hos urbefolkningen i . Det är så fungerar. Om det var så att jag var medlem i och höll på med er rättspolitik en mycket sjuk tanke skulle jag hävda att de 97 miljoner som det kostar att sätta upp larmbågar i varenda domstol skulle jag använda på ett annat sätt. Oavsett var du tar pengarna ifrån och oavsett vad du gör tycker jag att det går att använda pengarna mer effektivt om det finns begränsningar. Det är det jag säger till och . Det är därför jag tycker att man måste ha en proportionalitet. Man måste se på annat som görs för att öka säkerheten i domstolarna och minska påverkan. Det är lite konstigt här. Vilket fel gjorde de svenskar som flydde för att vi käkade bark i ? Vilket fel gjorde de när de reste från vårt land för att söka framtid och möjligheter i i det här fallet? ((SD): Fråga indianerna!) Jag har mycket svårt att se detta. Jag har svårt att se att det var svenskarna som utplånade indianerna. Men det är med den retoriken som jobbar, mina vänner. Jag vill varna er. Hade funnits hade vi suttit kvar i grottorna. 90 (C): Jag tänker lämna hedenhös och tala om ökad säkerhet i domstolarna. Det är faktiskt det vi ska fatta beslut om här . Det är grundläggande i ett rättssamhälle att det finns en säkerhet i våra domstolar. De som kommer dit som målsägande eller vittne, och det gäller även domare och nämndemän och i vissa fall även den tilltalade, ska kunna känna sig trygga när de är där eftersom dessa personer måste befinna sig i en domstol. Vi har pratat mycket här om övergrepp i rättssak. Man ska dock komma ihåg att övergrepp i rättssak inte huvudsakligen sker i våra domstolar. När vi talar om säkerheten i domstolar är det bara en liten del av det som behöver göras för att de här personerna, målsägande, vittnen med flera, ska kunna känna sig trygga. De allra flesta övergrepp i rättssak sker någon helt annanstans i vårt samhälle. Man blir kanske hotad utanför porten när man är på väg hem, när man går till skolan eller någon annanstans för att man inte ska vittna eller säga vad man har sett. Det är grundläggande att vi har ett tryggt rättsväsen för att människor ska våga berätta och för att vi också ska kunna döma dem som är skyldiga. I den här debatten har det också kommit upp ett antal förslag och de finns även i betänkandet om att i stället för att göra som vi nu har gjort, där vi ökar möjligheten till tillfälliga kontroller med larmbågar med mera, ska vi införa en permanent kontroll i samtliga domstolar. Jag tänker nämna tre skäl till varför det inte är ett bra förslag. För det första är det mycket dyrt, precis som var inne på. har nämnt en siffra som var på . Jag är alldeles övertygad om att skulle kravet att vi ska ha permanenta säkerhetskontroller ställas på skulle kraven på att lägga ned de små tingsrätterna komma som ett brev på posten. Även om Socialdemokraterna under justitieminister hann lägga ned hälften av alla landets tingsrätter finns det fortfarande en del mindre tingsrätter kvar. Där finns ofta ett utrymmesproblem. Skulle vi kräva att det ska vara permanenta säkerhetskontroller i alla domstolar skulle det skapa problem, och vi skulle nog få se att det kom krav från på att lägga ned de mindre tingsrätterna. Det har kommit förut. Det andra skälet som jag vill ta upp är att det faktiskt inte behövs. Det är klart att det ska vara säkerhetskontroller när vi har säkerhetsmål i , i eller någon annanstans. Då finns det verkligen ett behov av att kolla alla personer som kommer in, men vid de allra flesta tingsrätter och vid de allra flesta förhandlingar kommer inte några fler än målsägande, något vittne, domaren och den tilltalade. Ett målsägarbiträde och åklagaren befinner sig förmodligen där också. Men det är inte några åhörarmassor som strömmar in i våra tingsrätter för att sitta och lyssna på normala rättegångar. Det är en helt felaktig bild av hur en normal svensk rättegång ser ut. Det behövs faktiskt inte en permanent säkerhetskontroll i varenda tingsrätt eller varenda domstol i det här landet. Det tredje skälet som jag skulle vilja ta upp är de krav som finns i regeringsformen och även i om att vi ska ha offentlighet kring domstolsförhandlingarna. Det ska finnas en informationsfrihet och ett skydd mot kroppsvisitation. Att gå igenom en säkerhetskontroll är en typ av kroppsvisitation, och det kan vi inte besluta om hur som helst. Det finns ett skydd mot kroppsvisitation. Detta har också Lagrådet påpekat vid tidigare tillfällen. Jag är helt övertygad om att Lagrådet skulle ha ett och annat att säga om vi skulle säga att nu ska vi ha permanenta säkerhetskontroller. Dessutom måste vi fråga oss om vi vill ha domstolar där alla människor kontrolleras. Tyvärr behövs det i vissa domstolar vid vissa förhandlingar. Då ska definitivt varenda person som vill in och lyssna kontrolleras. Men det finns också helt andra rättegångar, som jag var inne på tidigare, där det inte finns något behov av att kontrollera. Om vi rent reflexmässigt säger att det ska vara fler metallbågar, fler kontroller och kroppsvisitationer är vi ute på en farlig väg. Vi måste också värna öppenheten i vårt samhälle. Ett samhälle mår bra av öppenhet och transparens. Det talade vi om i går också när vi pratade om mutlagstiftningen. Till slut vill jag ta upp en liten sak som från Socialdemokraterna nämnde tidigare. Det var ett långsökt resonemang om att alliansregeringens politik har skapat fler hot i våra domstolar. Man kan göra den reflexionen att dagens svenska arbetslöshet i en djup europeisk lågkonjunktur ligger ungefär på samma nivå som den gjorde under den socialdemokratiska regeringen när vi hade högkonjunktur. Ändå skulle jag vilja säga att på ett sätt skulle kunna ha rätt i att vår politik kan ha gjort att hoten i domstolar har ökat. Våra stora satsningar på att bekämpa grov organiserad brottslighet har nämligen gjort att det är bra många fler från kriminella gäng som kan åtalas och dömas. Tyvärr innebär det i sin tur också en ökad risk för hot och våld mot rättsväsendets representanter. Lösningen på det är dock inte att sluta jaga de grovt kriminella gängmedlemmarna. Vi ska tvärtom jaga dem ännu mer. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §.) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2011/12:UbU15 Gymnasieskolan. 91 (S): Jag tycker att det vore bra och viktigt om vi kom överens mellan partierna om skolpolitiken. Jag tror på att varje barn och ungdom i det här landet skulle tjäna på om vi kom överens om att vi måste ha högre ambitioner och att vi måste se till att höja kunskapsresultaten, minska avhoppen och öka likvärdigheten. Jag tror också att vi på så sätt skulle få allmänhetens förtroende så att man litar på att i den svenska skolan kommer alla elever och studenter att kunna nå av sin förmåga. I dagens debatt om gymnasieskolan vill jag därför först lyfta upp två saker som vi faktiskt är överens om. Ett enigt utskott bifaller vårt yrkande om att regeringen bör vidta de åtgärder som behövs för att förbättra studie- och yrkesvägledningen. Med dagens många valmöjligheter behöver eleverna god information om vilka vidare studie- och karriärmöjligheter olika studieval ger. I dagens uppdelade gymnasieskola, där eleverna som går ett yrkesprogram måste använda sitt individuella val eller läsa ett utökat program för att nå grundläggande behörighet, är det särskilt viktigt att man får information om detta helst innan men senast i årskurs 1. Den andra saken vi är överens om handlar om den nya betygsskalan och antagningen till högre utbildning. När man byter betygsskala är det viktigt att övergången blir rättvis så att alla ungdomar som börjar i den nya gymnasieskolan har samma chans som äldre ungdomar att komma in på den utbildning de drömmer om. Därför har vi föreslagit att det ska bli rättvisa övergångsregler. Visserligen har utskottsmajoriteten avslagit vårt yrkande i det här betänkandet, men vi är överens med regeringen. Det är en bra början. Utbildning är nyckeln till framtidens jobb och konkurrenskraft men också till människors frihet att forma sina liv. Ska vi möta utmaningarna som ett modernt land måste vi investera i utbildning här och . krävs en gymnasieutbildning för att få ett jobb och för att klara sig i ett alltmer komplext och kunskapsintensivt samhälle. Statistiken visar entydigt att personer som inte slutför gymnasiestudierna löper större risk att långvarigt hamna utanför arbetsmarknaden. Vi har en hög ungdomsarbetslöshet i som vi har branscher som inte hittar utbildad arbetskraft. Det leder till slutsatsen att vi måste göra allt vi kan för att ungdomar ska komma in på gymnasiet och också slutföra sina studier. I det sammanhanget blir det helt obegripligt att regeringen sparar 675 miljoner på gymnasieskolan bara . Det motsvarar nästan 1 400 lärartjänster eller mer i lönekuvertet om man så vill. Regeringens argument för att spara dessa pengar ett i genomförandet av gymnasiereformen håller inte. När jag är ute på besök på gymnasieskolorna vittnar många rektorer om att det är tvärtom. Man bedriver faktiskt undervisning i två olika system just . Gymnasiet är en viktig nyckel till framtiden som vi behöver stärka och modernisera. Vi måste rusta våra ungdomar för framtiden, öka likvärdigheten och se till att det inte har så stor betydelse var du kommer ifrån eller vilka föräldrar du valt. Jag tror faktiskt att alla kan bli akademiker. Med rätt förutsättningar går det. Om vi inte tror och förväntar oss det utan gör på något annat sätt och sorterar in människor i olika fack riskerar vi att missa många talanger. Jag vill i det sammanhanget nämna en positiv sak: som startar landets första högskoleutbildning för personer med utvecklingsstörning. Det är jätteroligt! Däremot tror jag inte att alla vill bli akademiker. Det vore inte ens önskvärt. Det finns ett stort behov av utbildad arbetskraft bland annat inom äldreomsorgen världens bästa jobb, jag lovar er. Det finns också brist inom industrin och hantverksområdet. Vi skulle behöva betydligt fler som söker sig till de utbildningarna . I stället ser vi ett kraftigt ras. Ungdomar söker sig i stället till högskoleförberedande program då de förmodligen vill ha alla dörrar öppna för framtiden. Men ser det ut så för de olika branscherna och för de olika individerna? Det vet varken vi eller de, och därför måste gymnasieskolan ge bästa möjliga förutsättningar för både arbete och fortsatta studier, både nu och senare i livet. Jag tror inte heller på det där med handens eller hjärnans kompetens som det brukar talas om . Det finns inga sådana människor, och det finns inte heller sådana jobb. Det är både och och lite till. Jag vill yrka bifall till vår reservation 5 om högskolebehörigheten. Vi brukar kritisera utbildningsministern för att mer titta bakåt än att se framtiden. Det är visserligen sant, men jag kan avslöja att jag gör så själv ibland, inte för att hitta lösningarna men för att se på historien och lära för framtiden. Min pappa gick i . Han har berättat för mig att han inte fick vara med på alla lektioner. Det var så att magisterns potatisland och bikupor skulle skötas. När jag frågade varför det var just han som skulle göra det svarade han: Jag vet inte. Men det var nog så att statarungar var statarungar, och prästens och storbondens ungar var någonting annat. Farsan fick sedan gå till i skolan, men det där med realen var det aldrig tal om. Dels fattades det kunskaper efter timmarna i potatislandet, men sedan behövde farfar också ha in pengar till familjen så han fick börja som dräng, farsan. har vi verkligen gjort en resa i det här landet. Vi bestämde oss för en skola som skulle kompensera de fattiga ungarnas hemförhållanden så att vi till och med kunde skicka statarungarna till universiteten. Varför berättar jag det här? Jo, jag tycker att det är viktigt att påminna sig om att det inte är så himla länge sedan som förväntningar och förutsättningar spelade en väldigt stor roll. Faktum är att jag är rädd för att vi går bakåt i stället för att fortsätta att utveckla till en modern kunskapsnation. Det är det vi ska göra. Jag ser att tiden går, men jag måste bara nämna en sak till, och det är de olika behörighetskraven för att komma in på de högskole- eller de yrkesförberedande programmen. Det handlar om tolv respektive åtta ämnen. Det ger en stark signal till både elever och föräldrar om vilken ambitionsnivå olika elever ska lägga sig på och vilka förväntningar man har på sig, vilket i förlängningen påverkar deras yrkesval. Att dra en gräns häremellan är inte bra och det är inte befogat. Det borde vara lika. Jag vill också yrka bifall till vår reservation om behörigheten till de nationella programmen. 92 (MP): En del av debatten om gymnasieskolan handlar om de alltför många avhoppen. Alldeles för många unga lämnar tonåren utan en fullständig gymnasieutbildning. Andelen som efter det att de har börjat gymnasiet fortfarande inte har slutbetyg har varit . Var fjärde elev saknar slutbetyg. Den här regeringen har inte lyckats att ändra på detta, trots hög svansföring. En termin efter det att den nya gymnasieskolan trätt i kraft kunde vi läsa om förslaget att införa en ett- eller tvåårig yrkesutbildning med möjlighet att välja bort alla de teoretiska ämnena. Regeringens förslag för att få fler unga att ta sig igenom gymnasieskolan är att förkorta och förenkla utbildningarna i stället för att garantera skolorna och eleverna de resurser och det stöd som de behöver. Som nämndes även av tidigare i hennes anförande skar regeringen 700 miljoner på gymnasieskolan , och nya nedskärningar väntar . Det är definitivt fel väg att gå. Även om mer resurser inte löser alla skolans utmaningar skapar brist på resurser svåra hinder för skolan att möta varje elev och ge eleverna de verktyg som behövs för att klara av skolan.