prot · GZ09120 · 2012-05-30 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan Talmannen meddelade att interpellationssvar skulle lämnas , inte kl. 9.00 som tidigare aviserats. 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2011/12:372 Till Interpellation 2011/12:372 Kvinnosjukdomen endometrios av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 2011/12:374 Till Interpellation 2011/12:374 Födande kvinnors rätt till lustgas av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 2011/12:375 Till Interpellation 2011/12:375 Nationella riktlinjer mot svåra förlossningsskador av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 4 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2011/12:FPM147 Direktiv om radioaktiv förorening i dricksvatten KOM(2012)147 till försvarsutskottet 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Skrivelse 2011/12:130 till finansutskottet Redogörelse /12:RR5 till finansutskottet 6 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /12:TU5 och TU15 betänkanden /12:FiU31, FiU39, FiU43 och FiU44 betänkande 2011/12:CU19 7 § Godkännande av Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i EUF-fördraget stabilitetsmekanism för euroländer Föredrogs finansutskottets betänkande 2011/12:FiU40 Godkännande av Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i EUF-fördraget stabilitetsmekanism för euroländer (prop. 2011/12:66). 1 PER (MP): Som vi alla känner till är inne i en djup ekonomisk kris. Länderna i går år med mycket stora underskott i statsbudgeten. har en statsskuld på av bnp. ligger inte långt efter. Många länder i har ökat sin skuldsättning. Ekonomin i har backat . Det är ingen tvekan om att de ekonomiska problemen i är stora och svåröverkomliga. Låt det inte råda någon tvekan om att anser att de ekonomiska problemen måste hanteras. Vi måste hitta lösningar för att minska de ekonomiska problemen i och komma över den klyfta som vi nu är inne i. För att kunna åtgärda problemen måste man se orsakerna bakom dem. Därför är det viktigt att i debatten konstatera att eurosamarbetet är en bidragande orsak till den ekonomiska krisen. Att som i eurosamarbetet knyta ihop så pass olika ekonomier som de i till en enda valuta och en gemensam ränta är ett recept på att skapa ekonomiska problem. Det har bidragit till att länder som förr inte haft fungerande ekonomier haft en konstgjort låg ränta. Länder i , som inte haft ekonomier som fungerat bra, har haft en ränta som baserats på ekonomin i , och andra centrala delar av , alltså med en ekonomi som gått framåt. Den konstgjort låga räntan har lett till hög skuldsättning både hos stater och hos privatpersoner. I fallen och har dessutom privata skulder, på grund av en akut kris, förts över till statliga skuldsättningar. Skuldsättningen har bidragit till en överhettning i ekonomierna och lett fram till de problem som den europeiska ekonomin nu har. Det grundläggande problemet med att eurosamarbetet har ett dåligt funktionssätt och inte fungerar som det var tänkt löses inte genom de nu föreslagna mekanismer som vi diskuterar i detta ärende. Det krävs ett mycket mer djupgående och genomgripande arbete för att åtgärda de europeiska ekonomiska problemen. Vi kan därför vara tacksamma över att svenska folket var klokt nog att rösta nej till euron . I annat fall hade troligen varit i ett betydligt sämre ekonomiskt läge, och vi hade tvingats, likt det som sker med , gå in med enorma summor till Europeiska stabilitetsmekanismen för att sanera krisekonomierna i eurozonen. Europeiska stabilitetsmekanismen ska ha en utlåningskapacitet på , men den volymen kan utökas . Det finns inga begränsningar för hur stor utökningen kan komma att bli. Detsamma gäller kapitalet till fonden. Den ska börja på , men medlemsstaterna kan efter hand tvingas skjuta till ännu mer pengar. Det finns beräkningar som visar att om hade varit euroland hade vi behövt skjuta till till Europeiska stabilitetsmekanismen. Det slipper vi nu eftersom svenska folket var klokt nog att inte ansluta sig till euron, vilket de flesta partier i regeringen faktiskt ville. Det är viktigt att inse att när vi nu ska sanera den europeiska ekonomin, när vi ska ta steg för att minska den ekonomiska sårbarheten i , kan vi inte rasera den grund som det europeiska samarbetet trots allt bygger på, det vill säga den demokratiska och solidariska grunden. Det finns en stor fara med att de reformer som genomförs inte har den gedigna demokratiska förankring som de behöver ha. Vi ser att det är svårt att få en folklig anslutning till de fördragsändringar och de mekanismer som föreslås på europeisk nivå. Det finns alltid en risk när man genomför reformer som inte har en grundläggande folklig förankring. Vi ser att just förslaget att inrätta en europeisk stabilitetsmekanism inte följer de demokratiska principer som vi i anser ska vara rådande; det gäller både ekonomiska och politiska institutioner i . Europeiska stabilitetsfonden har fått hård kritik för att den inte styrs enligt de demokratiska principer som vi i vanliga fall har i demokratier som och övriga . Vi tycker att den konstruktion som finns inte möjliggör den typen av insyn och demokratisk granskning av verksamheten som man kan kräva av en finansiell institution på europeisk nivå. Enligt fördraget som gäller ska exempelvis ordförande, ledamöter, suppleanter, verkställande direktör och all övrig personal åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden när det gäller de handlingar som de utför i sin tjänsteutövning. Det tycker vi är en mycket märklig princip. Man ska alltså kunna utföra handlingar, men man ska vara immun mot rättsverkan från dem. Om det visar sig att man misskött sig i sitt arbete ska man inte kunna ställas inför domstol och tvingas försvara sitt handlande. Fördraget säger också att Europeiska stabilitetsmekanismen och dess egendomar fonder och andra tillgångar ska ha immunitet mot varje form av juridisk behandling. Jag måste ställa frågan: Är det en bra princip för hur vi ska lösa den ekonomiska krisen att de ekonomiska institutioner som vi bildar inte ska kunna granskas i juridisk mening? Vi tycker att det rimmar illa med den grundläggande principen vi har i och andra europeiska länder om att ansvariga ska kunna ställas till svars för sina handlingar och för de misstag som begås när arbetet utförs. Vidare slår fördraget fast att Europeiska stabilitetsmekanismens arkiv och alla handlingar som innehas av ESM ska vara, som det sägs i fördraget, okränkbara. Det gör att allvarliga frågor måste ställas om hur insynen i ESM:s verksamhet ska gå till och hur den på ett rimligt sätt ska kunna granskas. Hur ska en journalist som vill veta vad som hänt innanför ESM:s väggar kunna gå in och försöka hitta material för att ta reda på hur besluten har fattats, på vilken grund? Vi anser inte att de principer som gäller, och som förväntas ställa sig bakom, är tillräckligt goda för att det ska finnas skäl att ställa sig bakom förslaget. Vi tycker att regeringen bör verka inom det europeiska samarbetet för att påverka utformningen av ESM så att den styrs i mycket mer demokratisk riktning. Vi anser inte att verksamheterna ska medföra juridisk immunitet, det vill säga att man inte ska kunna ställas inför domstol om man misskött sitt arbete, och vi anser att det måste vara möjligt att granska arbetet demokratiskt. Framför allt handlar det om 32 § och 35 §, som inte följer de principer som vi anser måste vara rådande för en ekonomisk institution på en demokratisk arena. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 4 från . 2 (SD): Efter kriserna fanns en stor enighet inte bara i utan i världen i stort om vikten av nationella valutor som värderas av marknaden, om vikten av en självständig och oberoende riksbank och penningpolitik. Trots det dröjde det inte innan ett antal länder valde att skrota de fundamentala förutsättningarna för ekonomisk stabilitet. Man valde att underkasta sig den monetära unionen, EMU, inte bara i de två första stegen, som även vi har tagit, utan även i det tredje och ingå i den gemensamma valutan. Problemen lät inte vänta på sig. Vi kunde omkring se hur en fastighetsbubbla byggdes upp i . Det var en direkt konsekvens av en gemensam penningpolitik som inte fungerade, en politik där en centralbank för hela euroområdet satte räntan efter de stora ekonomiernas behov. Ett litet land som , som precis som utgör en liten del av EU, fick dra det korta strået och betala med en omfattande fastighetsbubbla eftersom man inte kunde kyla bubblan genom att höja räntan. Efter har vi sett hur det är i , hur unionen i sin iver att växa har sett genom fingrarna med en undermålig bokföring och låtit ett land som inte klarar av inträdesreglerna komma med i samarbetet och bygga upp ett enormt skuldberg som briserar. När skulle hantera den ekonomiska krisen var ett viktigt verktyg och en självklar del i krishanteringen en depreciering av den svenska valutan. Den dörren är nu också stängd för på grund av euron. har svårt att hitta en utväg. manifesterar sig även valutaunionens obalanser och inbyggda problem ytterligare när man kan se hur länder som och , som har haft sunda statsfinanser, dras med utför branten på grund av den avhängighet som råder inom eurozonen. EU gräver där man står, och har man grävt så djupt att det är svårt att ta sig upp igen. Vi har att ta ställning till ytterligare överstatliga samarbeten för att kompensera eurozonens inbyggda dysfunktionalitet. Man kan fråga sig varför vi ska lägga oss i som inte är en del av det monetära samarbetet inom EMU. Jag önskar att vi inte behövde lägga oss i, men problemet är att de svenska regeringarna konsekvent valt att inte förhandla fram ett undantag från euron för del trots den svenska folkomröstningen där svenska folket tydligt har satt ned foten och till skillnad från länder som och där man har valt att förhandla fram undantag i demokratisk ordning. På grund av de fördrag som redan har skrivit under är förpliktat att fullfölja EMU-medlemskapet och även ta det tredje steget in i en gemensam valuta. När vi nu diskuterar den europeiska stabilitetsmekanismen, ESM, handlar det alltså om ytterligare en konstruktion som har skrivit under och är förpliktat att underkasta sig. ESM betyder i praktiken att vi tvingas låna ut omfattande medel på en federal nivå. Inledningsvis ska, som redan sagts i talarstolen, ESM förfoga över ca endast inledningsvis och det motsvarar ungefär svenska statens utgifter . Propositionen avslöjar sina egna brister. I propositionen framgår att när bestämmelsen om den ekonomiska och monetära unionen infördes genom , som trädde i kraft , gjordes valet att inte i den institutionella arkitekturen för EMU innefatta någon finansiell stödmekanism för euroländer. Detta föreföll rationellt eftersom endast ekonomiskt och finansiellt stabila länder skulle kunna kvalificera sig för att införa euron. Man befarade också en risk för att möjligheten till hjälpaktioner skulle minska ländernas eget ansvarstagande för sin ekonomi. Därmed tycks det som att federalisterna var mer insiktsfulla än . Förslaget öppnar dessutom för att en kvalificerad majoritet kan fatta beslut, vilket i praktiken innebär att den svenska finansministern kan bli överkörd, och vi kan bli tvungna att låna ut pengar mot vår vilja. Det är inga små pengar, initialt totalt sett en stor börda för . För oss sverigedemokrater, herr talman, är det otänkbart att låta andra än svenska folkets företrädare foga över så stora svenska skattemedel. Vi vill inte bidra till att fortsätta odla den federala katastrofen. Därför vill jag avsluta med att yrka bifall till reservationerna 1, 5 och 7. 3 (V): I samband med den nu pågående ekonomiska krisen har vi sett hur grundläggande fackliga rättigheter angrips i land efter land , , med flera. Däribland gäller det rätten att fritt förhandla, teckna och upprätthålla kollektivavtal. Vi ser det som djupt bekymmersamt att krisen utnyttjas politiskt för att underminera arbetstagarnas fackliga rättigheter. domar i Viking-, Laval-, Rüffert- och Luxemburgmålen hade redan innan krisen försvagat de grundläggande rättigheterna i förhållande till de ekonomiska friheterna inom EU. , liksom arbetstagarnas fackliga organisationer, har efter de nämnda domarna ställt krav på att ett juridiskt bindande socialt protokoll ska tillfogas . I det sociala protokollet ska fastställas att grundläggande mänskliga rättigheter, såsom grundläggande fackliga rättigheter, förhandlings- och konflikträtt, samt rätt att fritt teckna kollektivavtal, är överordnade EU:s ekonomiska friheter. Det kravet aktualiseras i samband med den föreslagna fördragsändringen. LO och TCO har ställt sig bakom kraven på ett socialt protokoll. har vi chansen att börja den resan eftersom vi har vetorätt till den föreslagna fördragsändringen. Tyvärr kan vi konstatera att är det enda partiet som är berett att göra så både i ord och i handling. Det är bara vi som föreslår att nu ska säga nej till fördragsändringen om inte också ställer kravet på ett socialt protokoll. Det är en stor besvikelse. domar hindrar likabehandling av arbetare på den svenska arbetsmarknaden. Domarna begränsar de grundläggande fackliga rättigheterna, rätten att fritt förhandla, teckna kollektivavtal med utländska företag och rätten att vidta stridsåtgärder för att få avtal till stånd. Enligt får facket kräva minimivillkor bara inom vissa begränsade områden. har tolkat utstationeringsdirektivets miniminivåer som maximinivåer för vad som får krävas. Det här öppnar för låglönekonkurrens som pressar ned lönerna på svensk arbetsmarknad och utgör ett allvarligt hot mot den svenska kollektivavtalsmodellen. Grundläggande mänskliga rättigheter, som den fria förenings- och förhandlingsrätten, rätten att teckna kollektivavtal inklusive rätten att vidta stridsåtgärder, måste säkerställas och garanteras. I första hand ska det ske genom hela EU i ett socialt protokoll som slår fast att de fackliga rättigheterna inte kan underordnas de ekonomiska friheterna. I andra hand ska det finnas garantier för den svenska kollektivavtalsmodellen. begär därför att regeringen inte ratificerar avtalet innan ett juridiskt bindande socialt protokoll har införts på EU-nivå. Varför begär vi detta i samband med en fördragsändring? Det enkla svaret är att fördraget är primärrätt och därmed överordnat till exempel ett utstationeringsdirektiv, som Socialdemokraterna föreslår. Lavaldomens utslag byggde på att man dömde utifrån fördraget. Varför begär vi detta nu när fördragsändringen handlar om något annat, nämligen möjligheten att införa en stabilitetsmekanism, det vill säga en stor räddningsfond? Det enkla svaret på den frågan är att det aldrig kommer att komma en fördragsändring som egentligen handlar om ett socialt protokoll. Därför måste vi ta till vara de möjligheter som ges. Vi vill helt enkelt inte att arbetare ställs mot arbetare, där arbetare som kollektiv alltid drar det kortaste strået. Det är vi som betalar priset för kapitalets fria rörlighet. tycker helt enkelt inte att det är oproportionerligt att ställa mänskliga rättigheter mot räddande av krisande banker, som Socialdemokraterna tyvärr gör i sitt särskilda yttrande. En ändring av artikel 136 i Lissabonfördraget måste godkännas av samtliga medlemsstaters parlament, även av den svenska . Varje enskilt land har alltså vetorätt. Vi kan alltså skapa förutsättningar för ett socialt protokoll om vi vill. vill det, men tyvärr inte någon annan. Inför folkomröstningen om ett svenskt medlemskap i 1994 var frågan om garantier för att den svenska kollektivavtalsmodellen skulle bestå väldigt viktig för många när det gällde hur de valde att rösta. Den dåvarande regeringen bedyrade att i förhandlingarna om ett eventuellt medlemskap hade fått sådana garantier. Det står nu helt klart, inte minst med anledning av Lavaldomen, att dessa garantier inte hade något juridiskt värde. har förbjudit svenska fackliga organisationer att verka för likabehandling av löntagare på svensk arbetsmarknad oavsett nationalitet. Därför kräver vi att regeringen ska kräva bindande garantier för kollektivavtalsmodellen. har flera av valutaunionens länder drabbats av betydande statsfinansiella problem. Den ekonomiska krisen inom euroområdet har blivit en politisk kris för hela EU. Varken EMU-ländernas diagnos eller recept har tyvärr blivit rätt utan snarare tvärtom. Med den ensidiga åtstramningspolitiken försöker de bota en anorektiker med bantning. Massarbetslöshet och fattigdom breder ut sig. Denna fördragsändring handlar om att inrätta en fond för att rädda det politiska prestigeprojektet från kollaps. Den ekonomiska krisen i valutaunionen är inte ett resultat av bristande budgetdisciplin som man försöker att få det att framstå som. Bortsett kanske från och i viss mån var de offentliga finanserna i eurozonen innan finanskrisen tämligen starka. De statsfinansiella problem som flera av valutaområdets länder drabbats av är ett resultat av den globala finanskrisen som lett till att ett stort antal länder har fått gå in med skattepengar och rädda banker. Fler är på gång inte minst i . Vi ser nu hur människor i land efter land rusar till bankerna för att ta ut sina insättningar, vilket i sig kommer att skaka valutaunionen än mer. Krisen har i sin tur förstärkts av den illa fungerande valutaunionen med den gemensamma ränte- och valutapolitiken, obalanser i privat sparande och i bytesbalanserna men också av inhemska fastighets- och bankkriser. Utan möjligheter till en självständig valutapolitik har flera sydeuropeiska länder fått se sin konkurrenskraft urholkad till följd av skillnader i produktivitetstillväxt bland valutaunionens länder. Detta har bidragit till stora underskott i bytesbalanserna och i de offentliga finanserna. EU har inte tagit sig an de strukturella problem som ligger bakom den ekonomiska krisen. EU:s svar på krisen har i stället i huvudsak bestått av två delar. För det första har man gett diverse stödpaket till de värst utsatta länderna och som villkor för dessa krävt omfattande besparingar i de nationella budgeterna samt ingrepp i de fackliga rättigheterna. För det andra har man beslutat om ökad samordning och övervakning av den ekonomiska politiken och skärpta budgetregler. Inget av detta tar emellertid fasta på de bakomliggande strukturella orsakerna till krisen. Snarare riskerar den ensidiga fokuseringen på besparingar och skärpta budgetregler att fördjupa och förlänga den ekonomiska krisen. Den inskränker också demokratiska rättigheter. Vi ser , liksom efter 30-talskrisen, hur fascistiska krafter återigen får luft under vingarna och senast genom Ny grynings valresultat i . Ett nazistparti vinner gehör i , vem kunde ha trott det? Det kan självklart finnas skäl för valutaunionens länder att inrätta någon typ av finansiell stabiliseringsmekanism som kan kanalisera finansiellt stöd till länder med statsfinansiella problem. Men vi kan inte ställa oss bakom den föreslagna lösningen eftersom den privata sektorns medverkan är underställd IMF:s praxis. Det innebär att den privata sektorns medverkan endast blir aktuell i exceptionella fall. Jag tyckte att var väldigt bra i radioprogrammet . Han sade så här: En kapitalism utan konkurser är som en kristendom utan helvete. Det är vad man nu håller på med. Man låter inte bankerna gå omkull. Man låter inte bankernas ägare betala priset för vad de har ställt till med. Detta är inte rimligt då det framför allt är bankerna som har skapat krisen. De statsfinansiella problemen i euroområdet är en direkt följd av detta. Därtill har bankerna dessutom kunnat tjäna enorma summor på den förda krispolitiken inom euroområdet. De har kunnat låna pengar till mycket låg ränta av . Det gäller inte minst inom ECB:s program med treåriga lån till 1 procents ränta. Sedan har de kunnat placera dessa i spanska och italienska statspapper till mycket hög ränta. Senast var det som fick betala . Det är inte rimligt att de som först skapade krisen och sedan tjänar stora pengar på densamma inte ska vara med och betala för krishanteringen. Men det tycker tydligen ni. I fördraget om ESM slås fast att stöd får ges till rekapitalisering av finansiella institutioner. På detta vis förstärks den nuvarande politiken där den finansiella sektorn vältrar över kostnaderna och riskerna på skattebetalarna. I fördraget sägs det att stöd endast kommer att betalas ut på strikta villkor. Någon närmare precisering av vad dessa villkor är görs inte. Men det är väl rimligt att anta att villkoren kommer att fortsättningsvis vara desamma som man har ställt upp. Dessa har haft en stark nyliberal slagsida i form av krav på sänkta löner, privatiseringar, nedskärningar av de offentliga välfärdssystemen och urholkade fackliga rättigheter. Förutom att dessa krav har haft en oacceptabel fördelningsprofil har de fördjupat och förlängt den ekonomiska krisen i euroområdet. höjs röster i land efter land. Ekonom efter ekonom säger: Vad tusan håller ni på med, ni förstör ju allting för oss alla? Man dömer helt ut den krishantering som hyllas bland annat av den . Artikel 32:3 i ESM-fördraget slår fast följande: ESM, dess egendom, medel och tillgångar var de än finns och vem som än innehar dem, ska åtnjuta immunitet från varje form av rättsligt förfarande utom då ESM uttryckligen avstår från sin immunitet för eventuella åtgärder eller till följd av avtalsvillkor, inbegripet dokumentationen om finansieringsinstrumenten. Detta var ett direkt citat. Vi menar att denna artikel totalt strider mot grundläggande juridiska principer om öppenhet och ansvarsutkrävande. Vi låter människor vara helt åtalsfria trots att de kommer att handha enorma summor och ha en enorm makt att påverka det som sker. Vi lyfter därför fram våra reservationer under punkt 1 och 2 i betänkandet. 4 (M): Herr talman, ledamöter och åhörare! Det vore intressant att ha en generaldebatt om hur EU ska klara krisen och komma ur den. Jag är helt säker på att vi kommer att återkomma till den i utskottet i samband med behandlingen av den ekonomiska vårpropositionen med mera och även då vi står inför behandling av den så kallade pakten för fördjupat finanspolitiskt samarbete. har vi att förhålla oss till det mer tekniska i form av ändringen av artikel 136 i EUF-fördraget. Det är den fördagsförändring på hel EU-nivå som krävs för att låta fördjupa sitt samarbete och utforma ESM. Till det förslaget och till utskottets betänkande yrkar jag bifall, så att jag inte glömmer bort det. Visst är det intressant att konstatera att det påverkar oss alldeles oavsett vad man må tycka om fullt EMU-deltagande för svensk del. Det är uppenbart att vi fortfarande lever med effekter av de senaste årens kris. Det är uppenbart vid varje budgetbeslut hur utlandsexponerat och marknadsexponerat är, hur stor andel av bnp som är handelsberoende, ungefär hälften, och hur stor andel av det som är Europaberoende. Därför påverkar ESM oss. Jag vill därför understryka att det är viktigt även för svensk del, trots att vi står utanför, att eurozonen får ordning på sin situation och möjlighet att hjälpa länder i kris och ur den kris som vi har . Genom att ändra artikel 136 öppnas den rättsliga vägen för att upprätta ESM, vilket ger möjlighet för att bygga upp krisstöd som behövs för att skydda den egna valutan och de nationella ekonomierna från den påfrestning som uppstår vid kriser. har visat att ett sådant ramverk har saknats. Det har behövts byggas upp. Men jag är som sagt säker på att vi får anledning att återkomma både till hur eurozonen utvecklas och till hur hela EU och svensk ekonomi påverkas av det som händer .