prot · H00938 · 2012-12-06 00:00:00 — Vi måste diskutera hur vi skapar gemensamma system som garanterar allt från individens möjligheter och rättigheter till individens, företagens och andras skyldigheter i samverkan med varandra. Jag är mycket medveten om att långt ifrån alla kommer att ta del av globaliseringen. Många är nöjda där de står . Å andra sidan är det i hög grad de som sätter trenderna som också är positiva till utvecklingen. Därmed är detta också en realitet som vi måste spegla. Lösningen på politisk nivå måste vara att vi tar oss samman. Vi försöker underlätta reglerna så att folk kan röra sig och verka i en global värld. Men vi måste naturligtvis också skapa ett regelsystem som motverkar att man på något sätt letar efter minsta motståndets lag, drar undan pengar från beskattning genom att använda olika juridiska system eller för den delen undgår rättskipning genom att flytta runt. Vi måste diskutera hur vi tar ett gemensamt ansvar när vi gemensamt har medverkat till att skapa problem på olika ställen. Vi måste för att uttrycka det ganska enkelt avstå lite av inflytandet över vad vi gör i vårt eget land till förmån för att få inflytande och kunna medverka i vad som sker i andra länder och ta ett ansvar där. Debatten handlar mycket om hur vi successivt närmar oss en framtida gränslös värld en framtida värld där idéer och människors möjligheter tas till vara fullt ut. Därför ska vi inte begränsa oss till att diskutera hur en viss institution ser ut just , utan vi måste se målet att ta oss vidare. Vi möter en ganska annorlunda värld . fick man lära sig att det fanns några länder som var snuskigt rika, och resten var djupt fattiga. finns det åtskilliga medelinkomstländer åtskilliga länder som med sin egen stolthet säger: vill vi spela en roll på den internationella arenan. vill vi vara med i samarbetet. vill vi synas. Men när vi är fler länder som vill synas på arenan, och eftersom trots allt är ett ganska litet land, kan man såklart uppfatta det som att svenskt inflytande minskar. Men det är inte så att det svenska inflytandet minskar; det är så att de andra ländernas inflytande ökar. Detta är en konsekvens av de strävanden vi har haft, nämligen att få en utjämning jorden över. När man hör uttalanden i som att vi nu måste återta vår roll och spela en större roll igen ska man därför fundera på hur det ska gå till. Ska vi försöka vara mer radikala än alla andra och driva mer utsvävande förslag? Eller ska vi säga att vi vill se fler svenska FN-insatser, som en tidigare talare sade här? Egentligen vill jag se färre FN-insatser, för jag vill att vi ska ha fred på jorden. Till dess att vi når dit ska vi definitivt vara med och ta vårt ansvar, men målsättningen måste vara att minska denna typ. Jag tror inte att lösningen i grunden ligger i en radikalisering. Jag tror att lösningen ligger i att vi i deltar konstruktivt i den samverkan som finns. Vi ska delta konstruktivt, och vi ska lägga fram konstruktiva förslag om hur samverkan drivs vidare. Men det kommer att kräva både att vi har egna uppfattningar och att vi kan ta hänsyn till andra och kompromissa med andra länder. På det sättet kan vi bli en aktiv röst. För mig handlar betänkandet mycket om att hitta system som bejakar öppenhet, rörlighet och medvetenhet om nya idéer och möjligheter. Det är därför viktigt att vi är konstruktiva. Därför vill jag något kommentera de båda reservationer som finns. säger i stort sett att vi ska minska stödet i vårt närområde trots att det är där de första stegen oftast tas i denna rörlighet. Jag tycker inte att är så fullgånget att vi kan säga att vi lämnar dessa ansatser. Jag tycker snarare att även vårt närområde förtjänar stöd. gör inte alls lika stora förändringar som . En av era förändringar har jag dock svårt att förstå. som ni gärna argumenterar för ökat krav på kontroll på vapenexporten väljer ni att minska resurserna för ISP, som är den som följer upp och ser till att reglerna följs. Det går inte riktigt ihop. Å andra sidan det är jag gärna den förste att erkänna har vi väldigt små skillnader i yrkandena i betänkandet, så det kanske inte är något stort problem. Med detta, och med påpekandet att samverkan förmodligen är nyckeln till den framtida världen och nyckeln till den mer gränslösa värld vi hoppas på, yrkar jag bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet. 159 (MP) replik: Jag glömde att yrka bifall till vår reservation tidigare, så jag passar nu på att yrka bifall till reservation 1. nämner en fråga som jag brukar ta upp. Jag brukar säga att vi ska använda vår egen röst i världen. Det säger jag inte för att vi ska spela på något sätt, utan jag menar att vi ska leva upp till det goda rykte som vi en gång har haft. Vi ska leva upp till det rykte vi har om att stå upp för folkrätten och inte sätta egenintresset främst. Det är det jag menar när jag säger att vi ska använda vår egen röst. Vi ska kunna ta ställning i frågor och inte alltid bara invänta att alla andra tycker samma sak. När det gäller vapenexporten och menar vi att med mindre vapenexport behöver vi också mindre kontroll. Men det är inte bara det; vi tycker också att vapenindustrin borde kunna betala de egna kostnaderna. Lika väl som ska söka externa finansiärer bör vapenindustrin betala för kontrollen. Men jag vill egentligen fråga om . När vi talar om utvinningen av olja i menar jag att det är cyniskt att tänka att vi tack vare klimatpåverkan, som vi alla ska försöka begränsa, ska kunna utvinna mer olja ur och att våra företag ska kunna sko sig på detta. Det står klart och tydligt i den svenska Arktisstrategin hur detta ska kunna gynna svenska företag inom petroleumsektorn, till exempel. Jag tänker i första hand på , som inte precis har gjort sig kända för att ha något miljöfokus i sitt arbete. 160 (M) replik: Låt mig först konstatera att vi ska tala med en egen röst. Vi ska också sträva efter att vara konstruktiva i alla sammanhang. Vi ska naturligtvis ha en livlig debatt här och ett utbyte om vad den rösten innebär. Men jag tycker inte att någon har rätt att säga: Ni gör fel, och vi gör rätt. Vi ska ha en ärlig debatt om vad det innebär att tala med vår egen röst. Det innebär definitivt inte att vi ska invänta alla andra. Jag tycker till exempel att det är välbefogat att vi har en mycket progressiv inställning när det gäller att främja öppenhet och ta emot flyktingar. Där har våra två partier samarbetat. Där talar vi måhända inte så mycket, men vi visar i praktisk handling att vi kan göra skillnad. Jag tycker att frågan om är lite intressant. Jag tycker absolut att vi ska höga miljökrav. Vi ska ha höga krav på all verksamhet så att man skadar så lite som möjligt. Men vi måste också vara medvetna om att vi varje gång ska ta ställning utifrån situationen såsom den ser ut och inte såsom den såg ut en gång när det inte gick att åka genom eller såsom vi gärna skulle drömma om att den såg ut. Vi ska ha höga krav, men vi ska se världen som den är. Det gör alla andra aktörer. Ska vi kunna medverka måste vi vara en relevant röst som utgår från hur det ser ut. 161 (MP) replik: sade att vi inte ska säga: Ni gör fel, och vi gör rätt. Men när det gäller tycker jag att ni gör fel. Vi bör skydda mot exploatering. Vi bör skydda på samma sätt som vi skyddar . Vi ska inte sko oss på att det blir öppna farleder i framöver. Vi vet inte heller riktigt vad som kommer att hända. Det enda vi vet är att ju mer olja och gas vi använder, desto värre kommer klimatet att bli. Så mycket vet vi. Därför borde , som är ordförande i , gå i bräschen och verkligen försöka se till att få ett moratorium och se till att vi inte utvinner olja och gas i . Jag tycker att det är en självklarhet. Här tycker jag att ni har fel, och jag tänker säga det. Och jag kan säga det om och om igen. Det står i strategin att svenska företag inom petroleumsektorn återfinns främst i underleverantörsledet av varor och tjänster, och de har ett miljöfokus som är en konkurrensfördel. Vad är det som säger att det alltid är de svenska företagen som har det här miljöfokuset? När man är ute i världen och träffar på människor på platser där svenska företag arbetar är det inte så att de har ett så mycket större miljöfokus än andra företag. De använder sig av den lagstiftning som finns i det land som de är verksamma i. Vi pratar om och om igen om CSR och de svenska företagen. Svenska företag beter sig tyvärr inte alltid lika bra som vi hoppas. Jag tycker att det är helt galet att inte tar en aktivare roll och verkligen försöker få till ett stopp för utvinningen i . Ni har fel, och vi har rätt i den frågan. 162 (M) replik: Jag ska inte gå in på någon sorts pajkastning à la sandlåda här, men låt mig säga en sak. Ja, de förändringar i som innebär att det blir nya farleder är naturligtvis oroande. Men den dagen när farleden finns tycker jag inte att det är fel att utnyttja den kortare transportvägen och därmed den minskade miljöbelastning som blir konsekvensen av transporter från till via den korridor som öppnas. Det gäller även transporter till och . Detta är ett typexempel på en förändring, och vi måste konstatera att den finns. Den får användas på goda och dåliga sidor. När det gäller oljeexploatering i tycker jag att det är rimligt att vi har högt ställda krav på vem som får utföra den. Vi har en antal svenska företag som ligger i framkant vad gäller att utveckla miljöteknik. Jag vet att det också finns företag i andra länder som har goda erfarenheter av detta. Jag är helt övertygad om att alla svenska företag inte är bästa barn, men å andra sidan är det viktigt att vi lyfter fram och pekar på de exempel vi har här i landet och försöker göra dem så attraktiva och tillgängliga som möjligt. Men frågan är om vi ska se möjligheterna eller hoten. För mig handlar allt om att ha relevanta svar på den utmaning och de frågor som ställs . 163 (SD) replik: Som nämnde i sitt anförande är vi överens om en stor majoritet av frågorna i det här betänkandet när det gäller vikten av internationellt samarbete. Jag skulle ändå vilja ställa en fråga om en sak i vår reservation som också tog upp i anförandet. ger bland annat bidrag till miljösamarbetet. Det innebär i praktiken att vi finansierar uppbyggnaden av reningsverk. Givetvis ser vi värdet av ett samarbete på miljöområdet. Men i hur ska vi fortsätta med de här finansiella bidragen? Vi tycker faktiskt att de rent ekonomiskt borde kunna ta ansvar för dem själva. Summan 35 miljoner borde vara ganska betydelselös för dem. Jag undrar om regeringen över huvud taget gör någonting för att försöka få att ta sitt eget ansvar för ett rent och hindra sina utsläpp. Vi i utrikesutskottet hade besök av det ryska utrikesutskottet. Som jag uppfattade det gav de uttryck för att de var fullt medvetna om sitt eget ansvar. Har ens frågat om de vill ha det här bidraget? Vad skulle hända om vi drog in det? Har regeringen ens försökt att trycka på deras eget ansvar i den här frågan? 164 (M) replik: Jag tror att har rätt när hon säger att 35 miljoner är en relativt liten summa. Det är väl ungefär vad ett litet kommunalt reningsverk skulle kosta att bygga. Men jag tror också att det är viktigt att vi har en samverkan med dem, och det är kanske inte samverkan med ryska staten utan med lokala kommuner och städer eller möjligen med företag. Då kan vi säga: Se här! Så här skulle vi föreslå att ni gör. Vi kan hjälpa er med konsulttjänster och projekteringar. Vi kan ge er idéer och tala om att vi har konstaterat att det här har fungerat bra. Det är den typen av pengar det handlar om. Det är inte statsstöd, utan det är stöd i projektform till olika satsningar. Det är en liten summa pengar, men det är också ett bra sätt att visa att vi är beredda att ta ett gemensamt ansvar för den gemensamma som betyder så mycket för såväl som . Vi tycker att det är lite tveksamt att dra ett streck över den typen av samarbete. Låt oss i stället vara där och bjuda in. I det långa loppet tror jag ändå att människor, även i , kommer att se fördelen med att ta ansvar för miljöutvecklingen. I det korta perspektivet känner jag dock en viss tveksamhet kring om det inte nästan vore dags för ett demokratistöd till också. 165 (SD) replik: Jag uppfattade inte riktigt det sista. Jag skulle vilja ha ett förtydligande där. Vi säger inte att vi ska dra ett streck över miljösamarbetet. Man ska självfallet kunna ha ett samarbete med varandra. Även om 35 miljoner är en liten summa i statsbudget och i det stora perspektivet i anser vi att vi har ett ansvar inför skattebetalarna. Jag tycker att det är ganska svårt att motivera för våra svenska skattebetalare att ska betala de här pengarna för ryska reningsverk som de i allra högsta grad har råd med själva även om det handlar om konsulttjänster och utbildning. Det här har hållit på i . Hur behöver de ha konsulthjälp och utbildning innan vi kan säga att vi har fullgjort det här projektet och de kan stå på egna ben? Jag tror inte att står utan några som helst kunskaper och ingenjörer på det här området heller. Men om man nu tycker att man behöver bidra med konsulttjänster, hur till behövs det innan tycker att de kan stå på egna ben i den här frågan? Demokratistöd har vi kritiserat en del, inte för att vi inte ser att det finns ett demokratiskt underskott i utan för att vi tror att man kan påverka på andra sätt och i andra sammanhang. Som jag sade är det viktiga att sätta press på att ta ansvar för sin egen befolkning. 166 (M) replik: Att sätta press på är lösning. Jag tycker att vi ska vara tydliga med att vi ställer krav på att gå demokratiseringsvägen. Jag tycker att man ska vara tydlig i kommunikationen med om att vi har önskemål och ställer krav på dem. Jag tror också att det kan vara en stor fördel om vi har möjlighet att visa exempel på hur vi menar att det bör gå till. Därför tycker jag att det är närmast kontraproduktivt att säga: har det gått så länge att får ni betala själva i fortsättningen. Tror att det här kommer att fortsätta om de ska betala själva? Jag är rädd för att det inte blir så, och därför tycker jag inte att det är svårt att säga att vi kan lägga den här lilla summan på att få ett gott grannskapsförhållande och en samrådsarena också med så att vi kan diskutera de gemensamma problem som vi har med . 167 (S) replik: Jag lyssnade på representant i debatten när han talade om vikten av gemensamma regelverk och av att kunna arbeta gränsöverskridande och hitta samarbetsformer och strukturer. Det kan jag hålla med om. Vi lever, som det ofta talas om, i en alltmer globaliserad värld, och vi strävar efter att vi ska ha regelverk som underlättar kontakter och utbyte, inte minst på handelsområdet. Men jag känner inte igen mig i beskrivningen. Jag har vid ett flertal tillfällen tagit upp situationen med och utvinningsindustrin. Det kan handla om värdefulla råvaror som olika slags metaller, gas eller olja. Det finns visserligen en del skrivningar om rapporter och en del skrivningar om att man ska följa upp detta. Till exempel i skrivningar står det att man ska följa upp leveranskedjorna. Men när det kommer dithän att man ska göra något utöver att rapportera och i stället lägga över ett frivilligt ansvar på att tala om och redovisa de här leveransvägarna, då blir det stopp. Då vill regeringen inte vara med. Jag vill inte sträva dithän att vi hamnar i en bojkottsituation, för råvaror är viktiga för människors möjlighet till försörjning och för staters möjligheter att leverera välfärd och utveckling. Men där säger regeringen nej. Man ställer inte upp på FN:s diskussioner, man ställer inte upp på FN:s lagstiftning och man vill inte förtydliga EU:s mineraldirektiv. Då är frågan: Vad menar egentligen med det här? Jag ser inte att man följer upp den konkreta situationen. 168 (M) replik: Jag får börja med att be om ursäkt för att jag inte är insatt i alla delar av Kongoproblematiken. Det får bli mer ett principiellt uttalande än ett exakt svar om hur man ser på . Jag kan konstatera av din beskrivning, , att det i vart fall finns en del som är alldeles solklar, och det är att ska vi få någon reell effekt på Kongosituationen krävs det att det internationella samfundet framträder relativt enat och att vi gemensamt talar om att det där är någonting som vi inte accepterar. Det är den typen av diskussioner som måste föras. Du nämnde EU:s mineraldirektiv och du nämnde en FN-diskussion. Jag kan inte gå in i detta, för jag har ingen aning om vad som ligger bakom det som du påstår här, men jag är helt övertygad om att det är just i den här typen av situationer som vi måste vara aktiva i det internationella samfundet, samverka och vara en konstruktiv samtalspartner. Vi behöver inte nödvändigtvis agera självständigt utan kan agera tillsammans i en större grupp. Då kan vi steg för steg förbättra situationen. 169 (S) replik: har också sagt att man helst inte vill se några FN-ledda insatser. Skälet till detta delar vi, och det är att man vill jobba förebyggande. Vi vill inte se krig och konflikter, utan vi vill kunna lösa problemen innan det går så långt. Vi vet att det är mycket lättare att lösa konflikter innan en våldsam situation har utlösts och hur svårt det är och hur långsiktigt arbete det kan krävas för att komma tillbaka till en fredlig situation, uppbyggnad av ett land och ett stärkande av människors egen förmåga att utveckla sina länder. Jag tog min utgångspunkt i , men jag skulle lika väl ha kunnat ta något annat konfliktområde som exempel, för det här är allmängiltigt. När det gäller vägledande principer är det viktigt med rapportering kring utvinningsindustrin. Ändock har vi sett att det inte räcker. Ändock vet vi att något ytterligare måste göras. Jag vill inte låsa mig vid den ena eller andra modellen. Jag kan tänka mig mer än en väg. Jag kan tänka mig den amerikanska vägen, jag kan tänka mig EU-spåret och jag kan tänka mig ett FN-spår. Jag kan tänka mig olika modeller huvudsaken är att vi kan flytta fram positionerna och att vi kan göra det i samverkan med andra, för verkan har så mycket mindre betydelse om vi gör det själva. Vi kan ta steg och gå före, men det blir en helt annan kraft i arbetet om vi kan göra det tillsammans med ett stort antal andra länder, speciellt sådana som är verksamma inom vissa handelsområden och vissa geografiska områden. Är beredda att nu ta ett steg till och gå från rapportering till att göra något som konkret kan spela roll för enskilda människors möjlighet att få del av de råvaruresurser som finns där de lever? 170 (M) replik: Jag skulle vilja lägga till en aktör på långa lista över vilka som skulle kunna göra insatser. Jag vill gärna lägga till konsumenterna. Om vi alla säger att vi inte accepterar det här längre är det enormt kraftfullt, och det kommer att påverka bolagen. Det är alltså inte bara de här organen som kan agera, utan vi kan också agera på en internationell arena. Svaret på din fråga är att jag tycker att det är rimligt att är en tydlig röst i den typen av diskussioner, därför att den nya världen kräver att alla vi som deltar i den internationella handeln och rörligheten har en gemensam uppförandekod. Det är därför som jag också tycker att den här frågan om internationell samverkan kanske behöver lyftas så att vi kan se den i ett lite större perspektiv. Det kommer att bli en mer intressant arena framöver. Jag välkomnar gärna många av de här organen och diskussionerna om hur detta kan gå till, , men vi måste också hitta en samstämmighet och en enighet om att flytta fram positionerna. Glöm inte konsumenter och företag, och glöm framför allt inte att människorna som rör sig i vår globala värld kommer att bära med sig värderingar, åsikter, idéer och intryck. Där, i mötet mellan människor, kanske den allra största rollen spelas. Som någon av Europafäderna sade: Vi ska inte förena länder; vi ska förena människor. 171 (FP): Vid denna sena timme ska jag försöka fatta mig kort. har ett starkt intresse av goda förbindelser med andra länder. ambitioner i deltagande i freds- och säkerhetsfrämjande insatser över åren är väl kända liksom vårt deltagande i internationella organisationer och samarbeten EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik, FN, , etcetera. Vi har ordförandeskapet i , och det är mycket intressant att se vad som kommer att komma av detta. Exemplen är många på att inom en mängd områden värnar ett gott samarbete. märks på den internationella arenan. I går debatterades biståndsfrågorna, som är ett annat angeläget fält inom området samarbete. Viktiga och prioriterade uppgifter för en aktiv svensk utrikespolitik är deltagande i internationell krishantering och utveckling av freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet. resolution om kvinnor, fred och säkerhet samt efterföljande resolutioner är också självklara och ska ingå som en naturlig och prioriterad del av detta arbete. Detsamma gäller förebyggande och bekämpande av prostitution och människohandel, som är andra områden där internationell samverkan är nödvändig och helt avgörande för ett gott resultat. Det finns många frågor att bearbeta och mycket verksamhet som ska genomföras. Den kommande utredningen om krigsmateriellagstiftning är ett exempel på hur vi kommer att kunna bidra till ett ökat säkerhetstänkande kring export av vapen. Ni som känner mig vet att jag vill ännu mer i denna fråga, men vi får ta ett steg i taget. Vad gäller mindre vapen, ett område där internationellt samarbete är av högsta vikt, vill jag härmed framföra en inbjudan till fredaglördag , då vi ska ha en parlamentarisk samling i om bekämpandet av den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen, vår tids största gissel. En rad experter samt parlamentariker från olika delar av världen kommer att utbyta erfarenheter . Ni kommer att få en inbjudan på papper i er postlåda i . Alla är naturligtvis hjärtligt välkomna. Till , som nämnde , vill jag säga att vi tror och hoppas att vi kommer att få en eller två parlamentariker därifrån som deltar i det arbetet. Som av en händelse fick jag ett mejl strax före dagens votering med budskap från den motsatta sidan, från dem som vill bekämpa FN:s vapenprotokoll och med emfas motsätta sig de kontrollmekanismer och regler som vi vill införa. Ett citat ur texten, fritt översatt, lyder: Det enda som kan vara värre än att ha våra rättigheter tagna ifrån oss av vår egen regering det gäller alltså vapen är att någon annan regering gör det, det vill säga FN. Detta är vad NRA och vapenlobbyn tycker om FN:s försök till kontroll av de stora flöden av vapen som hotar tillväxt och liv och lem. Jag vill även kort nämna , som vi varit inne på, och där vi ingår. Utskottet säger att samarbetet är av stor betydelse jag tror att vi är eniga om det både för att förbättra miljön och för att göra regionen mer konkurrenskraftig och öka respekten för demokrati och mänskliga rättigheter. Jag vill understryka att det naturligtvis gäller det samarbete med inom miljö- och demokratiområdena etcetera som bedrivs. Avslutningsvis, herr talman, vill jag nämna att övertar ordförandeskapet i 2013. Jag ser med tillförsikt fram emot ett gott nordiskt samarbete inom många områden och ett resultat som gör att står ännu starkare framöver, som en god gemensam röst inom många organ, inte minst EU, även om alla länder inom det nordiska samarbetet inte är med i EU . 172 (C): I den här debatten behandlas ett ganska tunt betänkande. I betänkandet finns två reservationer som rör mindre anslag. Man kan konstatera att om de 2 miljarder som vi nu har en budgetdebatt om råder det stor samstämmighet. Jag som suttit och lyssnat på hela debatten märker att det verkar finnas en oändlig vilja att diskutera saker som man inte tagit upp i motioner, yrkat på eller på annat sätt lyft fram. Det är lite spännande, för på det sättet kan debatten bli ganska lång. Jag noterar att de 2 miljarder som vi rör oss med när det gäller internationell samverkan handlar om internationella organisationer FN, EU, , , , Nordisk samverkan, , Nato och så vidare; listan kan göras lång. Det är den delen av det internationella samarbetet som vi är delaktiga i.