prot · GZ0986 · 2012-03-21 00:00:00 — Det finns ytterligare en reservation som vi har ställt oss bakom. Den handlar om att en tydligare uppföljning för en jämlik och jämställd kulturpolitik måste till, att det finns en skillnad mellan storstad och landsbygd, att det finns en skillnad mellan flickors och pojkars möjligheter. Liksom i allt sådant här arbete behöver man uppmärksamma hur det ser ut, varför det ser ut som det gör, vad som kan behöva göras och hur man ska göra. Att kompromisslöst stå på barnens sida innebär kunskaper om hur vuxenvärlden ser ut, tror jag. Förmågan att kompromisslöst stå på barnens sida var även något som Almajuryn lyfte fram i bedömningen och beslutet i den motivering som gavs när man i går delade ut världens största barn- och ungdomslitteraturpris. Priset instiftades av regeringen till minne. sade: Bra litteratur ger barnet en plats i världen och världen en plats i barnet. Avslutningsvis ställer jag mig bakom alla reservationer, men yrkar här och bifall till reservation 1. 160 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 6. ser barnkulturen som ett av de mest prioriterade kulturpolitiska områdena. Glädjande nog är vi inte ensamma om detta. Om man gräver ned stridsyxan bara och tittar nyktert på situationen är det svårt att förneka att barnkulturen har en framskjuten plats på samtliga partiers kulturpolitiska agendor, även om vi givetvis, som sig bör, har olika lösningar och förslag på hur barnkulturen ytterligare ska kunna stärkas och förbättras. I vår budgetmotion aviserade vi att vi vill satsa mer än regeringen på ytterligare förstärkningar av barnkulturen. Det handlar bland annat om ökat stöd till läsfrämjande insatser för barn och unga, men framför allt om att vi vill utöka Skapande skola till att även omfatta förskolan. Skapande skola-satsningen ger goda grundförutsättningar för att alla barn oavsett inkomst och bakgrund får bra grundförutsättningar att utveckla sin kreativitet och ta del av en bred kultur av god kvalitet. Vi menar att denna möjlighet även bör komma de mindre barnen till del. Dagens svenska barn och ungdomar lever en allt större del av sina liv på internet, och internetanvändningen kryper allt längre ned i åldrarna. Av rapporten och Internet, som publicerades , framgick det att varannan treåring numera använder sig av internet. Jag tror att den här utvecklingen är uppenbar för alla som är föräldrar , och ibland är det svårt även för yngre föräldrar att hänga med i svängarna. Min yngste son, som fyllde i går, är redan en veteran på , och min äldste son, som fyller , addade mig i går på Wordfeud som han skickade sitt första chattmeddelande någonsin till mig. Rätt hanterad innebär internets integrering i barnens liv fantastiska möjligheter till lärande, underhållning och sociala kontakter. innebär det också en ökad exponering, nya faror för våra barn och nya möjligheter för illasinnade vuxna som vill våra barn illa. Ett exempel är de så kallade självmordssajterna som jag berörde under förra årets debatt, det vill säga sajter på internet där man uppmuntrar barn och ungdomar att ta livet av sig och ger dem handfasta råd och tips om hur de ska gå till väga. Självmord är fortfarande en av de vanligaste dödsorsakerna bland ungdomar, och tyvärr sjunker inte antalet självmord i samma takt bland barn och unga som det gör bland vuxna. Det här är ett stort problem. Vi stödde en motion som handlade om att genom olika åtgärder försöka få självmordssajterna längre ned på sökmotorerna och i stället få fram sajter som är konstruktiva, stöttar och hjälper barn och ungdomar som mår dåligt. har jag lämnat in en mer heltäckande och bredare motion om suicidprevention där det här finns med som ett av förslagen. Motionen behandlades av socialutskottet och röstades ned. Mot bakgrund av detta blir jag lite förbluffad när jag i utskottets ställningstagande till motionen om ungas internetanvändning på s. 21 i betänkandet läser: visar att det är ett fåtal sidor som uppmuntrar till självmord men att de hamnar ganska högt upp på sökmotorernas träfflistor när man söker på självmord. Ett sätt motverka detta är att se till att suicidpreventiva sidor hamnar högre upp i sökmotorernas träfflistor. Jag måste säga att det är ganska magstarkt av de övriga partierna att två gånger rösta ned konkreta förslag om att försöka begränsa självmordssajternas träffyta gentemot ungdomar och ställa sig bakom en text där just de åtgärderna lyfts fram som ett konstruktivt förslag. En annan fara som hotar våra barn på internet är problemet med så kallad gromning. En rapport från 2007 visade att varannan flicka i nionde klass hade blivit kontaktad av en okänd vuxen som på olika sätt hade gjort sexuella närmanden via internet. Glädjande nog har vi fått en lagstiftning som riktar sig mot gromning, men det betyder inte att problemet är löst. Vi måste sträva efter att förbättra våra metoder för att skydda barn mot sexuell exploatering. Det är anledningen till att vi har yrkat bifall till motion 265 om införande av larmknapp på nätet. CEOP, Child Exploitation and , är en del av den brittiska polismyndigheten. De arbetar med ett holistiskt perspektiv mot sexuell exploatering av barn och unga via internet. Sedan starten har CEOP:s verksamhet resulterat i 1 100 gripanden. 260 sexualförbrytarnätverk har brutits upp, och man räknar med att mer än 600 barn och ungdomar har räddats från att hamna i klorna på pedofiler och våldtäktsmän. CEOP uppger själva att larmknappen på nätet har varit det enskilt viktigaste verktyget bakom framgångarna. Stora sajter som Facebook, MSN och Club Penguin har i infört larmknappen som är direkt kopplad till poliserna hos CEOP. Det finns en klar fördel med den här åtgärden jämfört med många av de åtgärder som lyfts fram i betänkandet och som finns i , och det är att den här larmknappen finns tillgänglig där barn och ungdomar befinner sig . Tröskeln för barn och unga att använda sig av det här sättet att larma är betydligt lägre än att ta upp telefonen och ringa till larmcentralen. Det är min och åsikt att inga ansträngningar är för stora när det gäller att värna barn och ungas trygghet och säkerhet. Vi tycker inte att vi har råd att förkasta några goda exempel, utan vi bör i stället låta oss inspireras av dem. I detta anförande instämde (SD). 161 (V): Jag vill redan från början säga att jag instämmer i väldigt mycket av det som och har sagt. Vi vill lyfta upp reservation 1 angående maxtaxesystem för avgifter till kultur- och musikskolor, vår egen reservation 4 som handlar om kommunala barnkulturplaner och reservation 5 som handlar om jämställdhetsperspektivet. Det är gott och väl att barns och ungas rätt till kultur tillhör regeringens tre kulturpolitiska prioriteringar under den här mandatperioden. Lika viktigt och riktigt är det att samhället tar sitt ansvar för alla barns rätt till bra och utvecklande kultur. Det gäller allas rätt, oberoende av om man är flicka eller pojke, oberoende av vilken hudfärg man har och oberoende av om man kommer från ett välbeställt hem eller från ett orikt hem. Alla barns rätt till kultur och en meningsfull fritid är helt enkelt också en samhällelig angelägenhet. Det finns ett begrepp som heter den lekande människan. Det är myntat av den holländske kulturhistorikern . De som mest naturligt och spontant praktiserar den disciplinen är just barnen. Leken har ett eget liv och en själ som är dess egen. Den är själva grunden för vår förmåga att förstå. I och genom leken utvecklar vi också vår förmåga till samspel med andra. Vi sugs upp i en dans av ömsesidig lyhördhet. Leken betraktas ofta som något magiskt, ett slags finrum som barn skapar för sig själva och som har en enorm pedagogisk potential. Den fungerar också som en social verkstad där barn kan lära sig nya färdigheter och praktisera gamla så att de kan förbereda sig för sitt framtida vuxenliv. Lärare bör därför stimulera och stödja barns lek och om möjligt använda den som en kreativ pedagogisk metodik. Vi vuxna använder också språket. Vi talar om ljusets spel, vågornas lek, myggornas dans och regndropparnas rytm. Vi kan nästan frestas att säga att naturen leker som vi eller tvärtom. Att vi är en del av naturen vet vi redan. Att leka är i grund och botten en naturlig process. Den som leker behöver dock en eller många medlekare. Detta är vad en väl fungerande kulturskola kan tillhandahålla för alla barn och ungdomar. Drygt 350 000 elever tar del av kultur- och musikskolornas verksamhet. Det är väldigt många unika unga människor som utvecklas tillsammans och prövar sina egna vingar. Vi menar dock att skollagen borde ändras så att den även inkluderar kultur- och musikskolor i alla kommuner. Tillgängligheten till dessa förutsätter dock att det inte är för dyrt att vara med. vill arbeta för att ska vara kostnadsfri. Detta framgår också av vårt budgethöjande förslag. Jag vet att det är kommunerna som har ansvar för skolorna, men jag vet också att det finns regionala barn- och ungdomskulturplaner och att staten har ett övergripande ansvar. Men det är på den lokala, konkreta nivån som vi kan nå alla barn, och alla barn ska känna sig mycket välkomna i den kulturella leken. Det finns så många otroligt vackra visor och sånger som handlar om barn som om de vore ett eget folk. tänker jag så här: Vår närhet till barnen är oomtvistad och naturlig. Då ställer jag mig frågan: Hur kan vi se att så många barn far så illa i , det välbärgade landet, för att inte tala om ute i världen? Ni känner alla till, och ni älskar alla visa: Barn är ett folk och dom bor i ett främmande land, detta land är ett regn och en pöl. Över den pölen går pojkarnas båtar ibland, och dom glider så fint utan köl. Där går en flicka, som samlar på stenar, hon har en miljon. Det är vackert, men den här så hjärteknipande texten säger också en del om hur man delar upp verksamheterna mellan pojkar och flickor. Pojkarna är sjökaptener och flickorna går som sörjande, längtande fästmör på stranden och ser om de inte kommer hem snart. I hemvrån leker flickorna mamma, pappa, barn medan pojkarna och bröderna sitter i ett annat hörn och leker . Kan man verkligen tala om frihet när valet av lek avgörs så till den milda grad av barnets kön? Fri lek är någonting helt annat. På varenda skolgård i leker pojkar för sig och flickor för sig. Pojkarnas lek handlar ofta om hur man mäter styrkan och flickornas om hur man vårdar relationer och tränar samspel. Jag yrkar bifall till våra reservationer 1, 4 och 5. 162 (M): Det är verkligen glädjande att vara här och diskutera området kultur och fritid för barn och unga, som detta betänkande handlar om. Det händer väldigt många bra saker runt om i . Jag ska läsa innantill från en rapport som handlar om just barn. Där skriver man så här: En överväldigande majoritet av barnen i mår bra. En majoritet av barnen i är både smarta och handlingskraftiga. En majoritet av barnen i är trygga både hemma och i skolan. En majoritet av barnen i ser ljust . Men det innebär inte att vi ska glömma de barn som far illa eller de barn som har det svårt. Där kommer många olika insatser in. Några saker är nämnda, till exempel när man har det sämre ekonomiskt ställt, barnfattigdom. När man pratar med och andra organisationer är det viktigt att se att det handlar väldigt mycket om arbetstillfällen och arbete. Man är utanför. Man befinner sig i det som vi kallar för utanförskap. Vi ser att satsningarna på utbildning och arbete och det jobbskatteavdrag som ni i oppositionen är emot har bidragit till att låginkomsttagare har fått det bättre ekonomiskt ställt, men det finns mer kvar att göra. Det är viktigt att lyfta fram det. Låt mig gå tillbaka till det betänkande som vi ska diskutera här och . Jag har gått igenom de motioner som betänkandet tar upp. Det är närmare bestämt 16 motionsyrkanden. Glädjande nog kan jag se att mycket av det som föreslås är genomfört eller är på väg att genomföras. Några motioner tar upp Skapande skola och vikten av utvärdering som vi har hört om här när det gäller bland annat finansiering och uppföljning av jämställdhetsperspektivet. Andra motioner tar upp läsfrämjande insatser, unga på internet, kommunala kulturplaner och maxtaxa på kommunernas kulturskolor. Jag ska återkomma till detta. Men först något om barns och ungas rätt till kultur, vilket är oerhört centralt. Regeringen har i kulturpropositionen Tid för kultur lyft fram barns och ungas rätt till kultur på ett mycket bra och tydligt sätt. De nationella kulturpolitiska målen som beslutat om prioriterar just barn och unga, och i regeringens kulturpolitik för mandatperioden är barns och ungas rätt till kultur ett av de tre prioriterade områdena. I Statens kulturråds och gemensamma skrift kan man läsa: Alla barn har rätt att få ta del av kultur i form av till exempel konst, musik, teater, dans, film och litteratur. Barn har rätt att få ta del av det kulturutbud som finns för vuxna i den mån det är lämpligt, men de har också rätt till ett kulturellt utbud skapat speciellt för barn. De har även rätt att själva producera kultur i olika former. Även i läroplanen står det tydligt att alla som arbetar i skolan ska verka för att utveckla kontakter med kultur och arbetsliv, föreningsliv samt andra verksamheter utanför skolan som kan berika den som en lärande miljö. Hur ser det då ut runt om i landet för barn och unga? Får man del av kulturen, och har man en aktiv fritid? Mitt svar är att många absolut har tillgång till kulturskolor, Skapande skola och olika verksamheter i skolan med teater, dans, poesi och mycket mer. Jag har gjort besök runt om i på bland annat särskolor och skolor i utsatta områden, och jag har sett väldigt mycket bra saker som sker. Men det är givet att mer ska och kan ske. Det visar regeringen genom sina offensiva satsningar på det här området. Även SKL, Kommuner och Landsting, satsar genom sitt samarbete med Smok, . De har ett gemensamt projekt som heter 2030. Om ni inte haft möjlighet att läsa deras tidning så gör det! Där finns väldigt mycket tankar och positiva saker om hur man vill utveckla framåt. Det är mycket som är bra! Ett annat exempel är de regionala kulturplaner som man har runt om i landet och som har betytt mycket för att lyfta upp kulturen, inte minst när det gäller barn och unga men även de strategier som olika verksamheter med statligt stöd har att lämna in till regeringen om barns och ungas rätt till kultur och hur man ser på det i sina verksamheter. Jag ska ge ett exempel. lyfter fram att ett av deras mål är att sträva mot att varje barn i får minst två scenkonstupplevelser i samverkan med andra aktörer. Det är ett väldigt tydligt och klart mål. Gå gärna in och läs på regeringens hemsida, för där finns alla dessa strategier! Detta är ett fantastiskt bra sätt att arbeta på. Alliansregeringen har också gjort många satsningar. Vi har hört om de 150 miljonerna till . En stor del av kulturbidraget från , närmare bestämt en tredjedel av de 205 miljoner som satsas på stöd till olika kulturverksamheter, går just till barn och unga. Vi kan också tydligt se att man satsar på rätten till skolbibliotek, vilket är väldigt viktigt. Barn- och ungdomslitteraturen får 24 miljoner. får pengar för att titta på detta med sexuella trakasserier på nätet, och driver ett utvecklingsarbete och kampanjer tillsammans med runt detta med nätet. Det är viktigt att gå vidare med det. Även litteraturen och de läsfrämjande insatserna i skolan har fått sin prioritering genom att man har tillsatt en särskild kommitté, , som ska lämna sitt förslag till förbättringar . ska också fortsättningsvis titta på kvinnors och mäns och flickors och pojkars utövande av kultur. Man har redan lämnat en rapport och ska fortsätta att titta på mångfald, tillgänglighet och jämställdhet inom kulturområdet, och det är väldigt bra. Med detta vill jag visa att de motioner som lagts med goda grunder kan avslås. Alliansregeringen har gjort väldigt mycket för att förbättra, utveckla och följa upp satsningar på barn och unga inom kulturens område. Även motioner som berör kommunernas rätt att besluta kan avslås. Det gäller avgifter och lokala kulturplaner. När det gäller frågor som ligger i utredning såsom läsfrämjande insatser avvaktar vi utredningens förslag som kommer . Det är praxis här i att man gör så. Därför yrkar jag avslag på samtliga motioner och bifall till utskottets förslag. Vi moderater vill fortsätta att bygga ut Skapande skola så att alla elever får ta del av mer kultur i skolan. vill vi vara tydliga med att det inte ska ersätta eller annan kulturverksamhet som kommunen har ansvar för. Skapande skola har visat sig vara oerhört framgångsrikt. I Statens kulturråds utvärdering kan man läsa att det har slagit väldigt väl ut och att av alla kommuner har sökt anslaget. Tydligt är, skriver man, att barns och ungas delaktighet och inflytande har utvecklats. Man beskriver hur barn och ungdomar fått stärkt självkänsla och nya kunskaper av kulturprojekten. Jag är väldigt nöjd med att nästan alla kommuner har sökt medel, men jag och vill nå fram till alla skolor och alla elever innan vi är riktigt nöjda. Jag vill avsluta med en dikt som jag fick när jag var ute och reste och hälsade på i skolorna. Vi tänker att konsten är livet Det är det vi gör, tänker och känner i det dagliga livet som vi vill finna konstnärliga uttryck för Vi vill synas och ses Vi vill ta plats Vi vill sätta spår (Applåder) 163 (S) replik: Tack, , för ett inspirerande anförande! Som rikspolitiker har vi det övergripande ansvaret för hela inklusive kommunerna. Vi har en situation som gör att vi faktiskt inte tar vara på varje ung människas skaparkraft. Vi har fått fram en mängd artister, många med utländsk bakgrund. har varit bidragande till att lyfta fram vår svenska musikexport som 2006 var på en topplacering och på en något mer blygsam placering 2011. Jag tror att framtidens musikexport kanske kommer från . Där har man insett betydelsen av en billig musik- och kulturskola. Man har halverat avgiften, och de har den lägsta avgiften i . Den har sagt att man har för avsikt att fördubbla exporten. Hur rimmar det med de stora skillnader som vi ser inom musik- och , och varför vill man inte ens se över möjligheterna till en maxtaxa? Är det för mycket begärt, ? 164 (M) replik: Tack för frågan, ! Jag ska gärna svara på detta. Jag har också tittat på som har halverat sin avgift till , och det är glädjande att de har gjort det. Jag har även tittat på som har tagit bort alla sina köer genom en musikskolepeng. Det är väldigt intressant att följa. Jag har också tittat på många andra kommuner. Vitsen med att inte vi står här och beslutar om hur kommunerna ska ha sina avgifter man kanske inte vill ha några avgifter alls, eller så vill man ha en kö eller så kanske man inte vill det är att vi har ett kommunalt självstyre, och det tror jag på. Jag tycker att det är viktigt att man uppmuntrar, vilket jag tycker att SKL gör i sin ansats med 2030, och verkligen lyfter fram att det ska finnas utrymme för fler barn, att de 350 000 barn som går i gärna kan bli många fler. Kanske kan man göra som några av barnen föreslår i de intervjuer man gjort. Man kanske kan bli lite mer modern. Man kanske kan bli lite skojare. Någon flicka säger: Det där med jazzbalett vet inte vi vad det är. Kan ni inte ändra namnet? De har många goda och kloka förslag till förändringar, men det är på det lokala planet. Jag tror fortsatt att det är bra att kommunerna tillsammans med SKL och Smok jobbar med att utveckla . Jag var också tydlig med att jag tycker att Skapande skola tillsammans med kulturplanerna bidragit till att öka intresset för att regionerna och kommunerna nu jobbar med att se kulturen som en viktig del i det framtida arbetet, både när det gäller tillväxt och, inte minst, externa aktörer. 165 (S) replik: riksdag fattar många beslut som berör kommunerna. har till exempel tidigare beslutat om att införa maxtaxesystem i förskolan trots att inte heller det är ett obligatorium. I rapporten om Skapande skola som kom från tas det upp att en av de planeringsförutsättningar som inte är bra och som kommunerna lyfter fram gäller beslutet om bidrag som kommer så sent. Kommunernas budgetar antas året innan. Det gör att det blir väldigt problematiskt. Ofta kan bidraget bli liggande utan att nyttjas. Hur tänker jobba för att kommunerna tidigare och bättre ska kunna planera för Skapande skola-satsningar? 166 (M) replik: När någonting är nytt finns det naturligtvis alltid en viss inkörningsperiod innan man lärt sig att se de möjligheter som finns, i detta fall med anslaget som gäller hela . Jag är övertygad om att fler och fler kommuner, och framför allt skolor, kommer att se möjligheterna med det. Det är givet att så mycket som möjligt ska underlätta för att få in ansökningarna . När jag rest runt och talat med skolor har det visat sig att många gjort ett fantastiskt bra jobb tillsammans med exempelvis kommunens kulturförvaltning, som hjälpt samtliga skolor i kommunen med att hitta intressanta saker att göra inom ramen för . Jag tror därför att vi kommer att få se en fortsatt ökning. Mellan och ser vi en ökning på , och jag tror att ökningen kommer att fortsätta. Mycket är som sagt positivt, men mer kan givetvis göras. Jag vet att det sägs att de som har engagerade rektorer och lärare är pådrivande i första hand, men så är det egentligen med alla förändringar och nya förslag. Socialdemokraterna har till exempel varit emot och i elfte timmen ändrat sig. I sitt anförande sade att han inte tänkte säga så mycket om Skapande skola eftersom så många andra skulle berömma den. Jag tror att även Socialdemokraterna har insett att detta är en mycket bra satsning, men naturligtvis kan den bli ännu bättre. 167 (V) replik: Jag vill tacka för ett entusiastiskt och entusiasmerande inlägg. Skapande skola är givetvis av godo. finns det mycket annat som också är av godo. Finns inte det ena så finns Skapande skola, och då får man göra det bästa av det, vilket säkert också sker. Det jag då och då lite grann ifrågasätter är den så kallade ansökningskulturen, projektkulturen. Det är svårt att få långsiktighet i det hela. Man kanske drar in på bidrag som är mer fortlöpande. Vi fick veta att , tror jag att det var, av landets skolor hade sökt, och det tyder på att man hoppas mycket ute i landet. Men väl så intressant är hur många som har fått bidraget. Min frågeställning tangerar det som berörde, nämligen att en skola som har kreativa lärare och en bra kulturmiljö givetvis får både bättre ansökningar och mer av kakan så att säga. Därför skulle jag vilja veta om det finns någon medveten strategi för att försöka lyfta upp dem som kanske inte är med på första tåget. Där kulturen behövs mest kanske den finns minst. Jag tänker på förorterna och den avlägsna landsbygden. Det kan i de miljöerna vara långt till de rätta formuleringarna. 168 (M) replik: Vi kan se att mycket noggrant har tittat på till exempel glesbygd som ett kriterium just för att de har lite längre till annan kultur. Det tycker jag är bra. Jag tror att det är 2 147 skolor som fått bidrag, och det finns naturligtvis många fler som skulle kunna få det. Därför är det viktigt att vara ute och berätta så mycket som möjligt om denna möjlighet. Det är även viktigt att påminna om att det inte är fråga om tillfälliga 150 miljoner, utan det är en långsiktig satsning på 150 miljoner . Det är alltså en stor satsning som inte har gjorts tidigare inom det här området, på barn och unga. Det bådar gott för framtiden. Jag nämnde att jag gärna ser en fortsättning både på förskolan och på gymnasiet. Det är viktigt att se att Skapande skola väckt många nya tankar och intressen. Jag nämnde också att jag besökte en särskola, en gymnasieskola för autister. Där har man Skapande skola och gör animerad film. Jag besökte även en skola i i , som är ett socialt ganska utsatt område. Där hade man bjudit in författare och poeter, och eleverna själva skrev fantastiska dikter och berättelser. En del av berättelserna handlade om våldtäkt, slagsmål hemma, mamma slår pappa och allt möjligt.