prot · GZ0978 · 2012-02-29 00:00:00 — Vi brukar lägga ned stor kraft och möda på att granska och debattera de egna, svenska bidragen, men jag tror att vi skulle vara betjänta av att också debattera de andra av resurserna i till exempel och Kosovo hur de används och vilken roll har att fylla i de här sammanhangen. Därför välkomnar jag också regeringens besked i skrivelsen om att man avser att konkretisera mål och motiv speciellt för de militära insatserna och att man avser att återkomma till med en bättre samlad bild av omfattningen och lokaliseringen av de svenska bidragen. En viktig detalj när det gäller styrningen av de internationella insatserna handlar om den så kallade samordningsfunktionen i där företrädare på statssekreterarnivå träffas för att koordinera och utbyta information om arbetet med de internationella insatserna. Det är ju bra, men jag tycker inte att vi har sett att man har fått ut så mycket av den här funktionen som har nämnts, inte minst i ett tidigare betänkande från , för att få den att fungera så bra som möjligt. Det är viktigt att ansträngningar görs för att det här ska fungera som det är tänkt. Med tanke på komplexiteten i insatserna som vi gör krävs det en tydlig politisk ledning. I de länder där man lyckats ännu bättre i samordning har man just sådana här funktioner. är ett exempel, och där kan man se att samordningen fungerar ännu bättre. Sedan, herr talman, vill jag också komma in på särkostnadsmodellen som ju tas upp både i rapporten och i betänkandet. Det finns synpunkter om att särkostnadsmodellen skulle leda till en underskattning av de faktiska kostnaderna. Det är ingen hemlighet att de totala kostnaderna är större än det som särredovisas. Det förstår man eftersom vi behöver en försvarsmakt som i sin tur är grundfinansierad av ett annat anslag. Men eftersom faktiskt 1996 beslutade att en av huvuduppgifterna för Försvarsmakten är att genomföra fredsfrämjande insatser internationellt är det naturligt att den fasta kostnaden för denna huvuduppgift ingår som en integrerad del i Försvarsmaktens budget. Särkostnadsmodellen har faktiskt stärkt den finansiella styrningen av de internationella insatserna och förbättrat beslutsunderlaget för . Genom anslaget 6:1:2 har vi nu en tydligare bild av de direkta resurser som används till de internationella insatserna samt förutsättningarna för att kunna genomföra andra insatser. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. 22 (MP) replik: började med att säga att det är svårt att utforma våra insatser och att vi är väldigt små och utgör av antalet soldater och allt det där. Det kan jag hålla med om. Jag delar åsikten att det kan vara svårt. Men vår politik får inte falla undan bara för att vi är väldigt små och måste anpassa oss. Jag hoppas att delar åsikten att grunden för våra internationella insatser, oavsett om de är civila eller militära, är att vi ska ha en helhetssyn på utvecklingen och att vi ska försöka få ordning på fattigdom, förtryck, katastrofer och avsaknad av fred. Det är ju för att se till att detta kommer på pränt som vi är där. Vi tycker från att den svenska politiken för global utveckling, alltså PGU, ska styra den här verksamheten oavsett om vi är i , eller någon annanstans. Det är PGU som ska vara vår riktlinje. Min fråga till är: Delar du helhetssynen att det är PGU som ska vara vår ledstjärna i internationella insatser? 23 (M) replik: Jag får be om ursäkt för att jag inte hann höra huvudanförande . Vi är inne på någonting som är en riktigt svår uppgift, vilket rapporten också visar. Vi har inte nått ända fram när det gäller att samordna de olika politikområdena och inte minst samordna de olika departementen och myndigheterna som ska genomföra insatserna som har flera komponenter. Vi talar lite slarvigt om militära och civila insatser, men även i det ryms många olika delar det är alltifrån diplomatiska delar till bistånd på olika sätt och de militära resurserna som också kan användas olika. De kan användas som i och delta i regelrätta strider, användas för att träna och utbilda eller till att skilja stridande parter åt. Då måste vi använda alla våra verktyg och alla våra politikområden för att detta ska vara vägledande. Det finns en PGU, som vi säger här i , alltså en politik för global utveckling. Hela tanken med det är att vi ska ha en samstämmighet i politiken. Den instämmer vi i så klart. Däremot får jag, herr talman, passa på att fråga om han ser någon risk för att vi, med politik, inte kommer att ha samma militära förmåga att genomföra militära fredsfrämjande insatser . 24 (MP) replik: Det är lite glädjande att ändå säger att PGU ska vara vägledande. Men tittar vi på den verklighet som råder till exempel i tycker jag att PGU:n finns väldigt långt bort. Det handlar ju om att vi ska bekämpa fattigdomen och förtrycket, och vi ska se till att det blir fred i ett land. Då är PGU:n, politiken för global utveckling, den ledstjärna som man ska ha. Har man det blir det en helt annan typ av diskussion. Om man har PGU:n framför näsan när man ska åka till ett visst land blir det en helt annan diskussion. Problemet som jag ser det är att vi inte har det. I stället blir det som själv sade att vi är små, har svårt att fatta beslut, får följa efter de stora länderna, att vi bara är av alla soldater och så vidare. Har man den inställningen får man ta av sig hatten och buga och bocka för överheter. Jag tycker att det ska vara precis tvärtom. ska stå upp för PGU. Vi ska stå upp för fattigdomsbekämpning och bekämpning av förtryck. Gör vi detta måste vi kanske också säga nej till vissa insatser. Så är det. säger inte ja till allt det som FN gör, utan vi måste ta varje beslut för sig och fråga oss: Är detta en rimlig insats att göra i det aktuella landet eller inte? Då blir politiken för global utveckling det som på något sätt ska vara styrande. Därför tycker vi att det är oerhört viktigt. 25 (M) replik: Även om vi är små och även om det är svårt ska vi därmed inte avstå från att göra det. Vi vet vad vi vill uppnå med vårt medlemskap både i FN och i EU, nämligen att verka för våra utrikespolitiska hörnstenar, det vill säga demokrati, mänskliga rättigheter och folkrätt. Vi vill att så många människor som möjligt ska kunna leva i frihet och ha ett så gott liv som möjligt. Det är ingen brist vad gäller behoven. Det finns ett oändligt behov av svenska biståndsmedel och säkert också av svenska militära resurser, och då måste vi, med de begränsade resurser vi har, prioritera och välja. Vi ska dessutom ställa krav i de organisationer där vi är med. Om vi är med i en insats ledd av EU försöker vi förstås också påverka den, även om vi inte är många till antalet. Om vi är med i en insats ledd av Nato, men på FN-mandat, ska vi självklart, även om vi inte är med i själva organisationen, försöka påverka den. Och det har vi också lyckats göra. Det gäller inte minst inom genderområdet, där gått före och visat att insatsen blir så mycket bättre om man även tar med det i planeringen av själva insatsen. 26 HANS (V) replik: Min fråga till , utrikesutskottets ordförande, är ganska enkel: Vad är den totala kostnaden för insatsen i ? 27 (M) replik: Det är en mycket bra fråga. Jag skulle vilja säga att och den insats vi har gjort då menar jag den totala insatsen är största enskilda åtagande någonsin i ett enskilt land. Det har visat sig vara oerhört svårt och kostsamt, både i pengar och i människoliv. Det är dock något som vi med bred majoritet fattat beslut om i riksdag. Vi har fattat beslut om att det är någonting som vi vill göra dels för att uppnå internationell fred och säkerhet, dels för att hjälpa befolkning. Det har kostat pengar. Det har kostat pengar i form av bistånd, och det har kostat pengar från Försvarsmaktens sida. Det går inte, herr talman, att ta ut kostnaden för Försvarsmakten, det som det kostar att utbilda den personal som ska ingå till exempel som chefer i den styrkan, eller det som det kostat att utbilda de förare som ska köra de fordon vi har där nere. Man kan inte helt och hållet skära ut den kostnaden. Vi har den försvarsmakt vi har, och jag har svårt att se vad själva syftet skulle vara att ta ut dessa kostnader. Den modell vi har , som kallas särskostnadsmodellen, visar de extra kostnaderna, de utöver Försvarsmaktens ordinarie utbildnings- och övningsverksamhet, det vill säga vad det kostar extra att genomföra uppdraget. Det är inget konstigt med det. 28 HANS (V) replik: beskriver insatsen i som största enskilda åtagande i ett enskilt land någonsin, tror jag till och med att sade. Trots det står vi i denna kammare och vet inte vad den insatsen kostar. Det är ett grundläggande problem. Det är ett grundläggande problem för oss som är folkvalda och ska fatta beslut om att skicka svenska män och kvinnor till den insatsen. Det är även ett grundläggande problem för de svenska väljarna då de inte vet vad deras skattepengar går till. Hur mycket av väljarnas skattepengar går till den svenska insatsen i ? Vi vet att det som redovisas är 7,2 miljarder, . Vi vet att den fullständiga summan är betydligt högre, men om den är 8 miljarder, 9 miljarder, 10 miljarder eller ännu högre har vi ingen aning om. Det är ett grundläggande problem som också tar upp. Den här diskussionen blir nästan komisk, för i andra debatter brukar stå i talarstolen och kritisera för att vi har en oansvarig ekonomisk politik och liknande. Jag kan i alla fall säga en sak, och det är att vi kan redovisa vad vår politik kostar och vad våra reformer innebär. Vi skulle i denna kammare aldrig acceptera en budgetdebatt där man sade: Vad kostar svensk sjukvård? Jag har ingen aning om vad den kostar. Vårdnadsbidrag och RUT-avdrag, vad kostar det? Det är för komplicerat att beräkna. På inget annat område skulle vi acceptera att man tog så lättvindigt på kostnaderna. Jag sitter i styrelsen för , tillsammans med företrädare bland annat för en rad andra riksdagspartier, vill jag understryka. När det gäller biståndsinsatserna ser jag hur det ställs oerhört höga krav på att de mycket noggrant ska redovisa vilka insatser de gör, vad de uppnår och exakt vad det kostar. I fråga om biståndsorganisationerna hade man aldrig accepterat att de var så svajiga beträffande kostnaderna. De har såklart också problem och utmaningar i sin verksamhet, men de klarar av att lösa dem. Frågan till blir: Varför ställer man mycket högre krav på biståndsorganisationerna än på Försvarsmakten? 29 (M) replik: blir jag fundersam över vart och egentligen vill komma när det gäller detta. Är det ett sätt eftersom och hans parti är negativa till den militära insatsen i att underminera och undergräva insatsen genom att säga att vi inte riktigt vet vad pengarna går till och att det är en svajig redovisning av Försvarsmaktens kostnader för insatsen? Det blir för mig svårt att svara om syftet kanske egentligen inte är att få reda på exakt vad det kostar utan snarare att använda det som ett argument för att inte göra insatsen. Jag vet inte om det är det som är ute efter. Som jag sade i mitt anförande är en av Försvarsmaktens huvuduppgifter att delta i internationella fredsfrämjande insatser. Vi bygger upp Försvarsmaktens organisation. Vi avsätter pengar till budget, både för verksamhet och materiel, och det ska täcka även den insatsen. Sedan lägger vi till de pengar som det därutöver kostar, och det kostar självklart ganska mycket därutöver. Det är dyrt eftersom det handlar om långa avstånd, om ny typ av materiel, om att vi är ute i förhållanden som vi inte har varit i tidigare. Självklart blir det merkostnader. Det som egentligen efterfrågar är att man ska se om det kan göras på ett annat sätt. Svaret är nog fortfarande att det är omöjligt att gå in och dissekera budgeten på det sättet. Det innebär inte, herr talman, att vi har lägre krav på att redovisa exakt vad varje krona används till. är mycket väl medveten om att redovisningen i budgeten, vad de olika skattekronorna går till, är mycket tydlig. 30 (FP): granskning av svenska bidrag i samband med svenskt deltagande i internationella insatser och stöd till länder i kris och konflikt har resulterat i en del slutsatser. I flera avseenden instämmer regeringen i iakttagelser inom freds- och säkerhetsfrämjande områden. Regeringen har vidtagit och kommer att vidta åtgärder inom flera områden så att insatserna samordnas bättre och de politiska målsättningarna blir tydligare och myndigheternas roller effektivare. har de internationella insatserna, i synnerhet bidragen till EU:s civila insatser, kraftigt utvecklats. bidrag med civil och militär personal stärker fred och säkerhet i de specifika länder som insatserna gäller. Insatserna stärker också rollen för till exempel EU och FN. Det är bra att regeringen kommer att precisera syftet med de svenska bidragen, och motiv och mål ska lyftas fram tydligare, liksom omfattningen av deltagandet och de politiska målsättningarna. Det är bra att regeringen förbereder en mer systematisk uppföljning av myndigheternas genomförande av uppdrag genom bland annat ett förbättrat prognosarbete. Det är bra att regeringen avser att vidta åtgärder för att stärka samordningen av rättsväsendets myndigheter samt att myndigheternas olika delar stärks dels var för sig, dels inbördes. Ett samordnat och effektivt genomförande av de internationella insatserna är angeläget inom freds- och säkerhetsområdet. Det är bra att regeringen avser att se över hur en bättre samordning kan åstadkommas. Regeringen instämmer i många avseenden i iakttagelser av bidrag till internationella insatser. Flera åtgärder har redan vidtagits av regeringen, och regeringen har för avsikt att vidta ytterligare åtgärder med anledning av rapporten. Med tanke på att insatserna är omfattande och komplexa samt att flera av de involverade myndigheterna dessutom har andra huvudsakliga uppgifter vill jag ändå betona vikten av flexibilitet i samband med dessa insatser. Det är viktigt med svenska bidrag och stöd till demokratisk utveckling och fattigdomsbekämpning. Dessa mål ska vara överordnade för de svenska insatserna. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 31 (C): När man lyssnar på den här debatten om internationella insatser skulle man möjligen kunna tro att det är någonting som vi är väldigt obekanta med i den här kammaren. När man hör vissa inlägg låter det som att ingen riktigt vet någonting. Låt mig understryka att internationella insatser beslutas i i den här kammaren på det underlag som presenteras från regeringen och behandlas och bereds i utskotten med alla de krav på redovisningar och annat som kan begäras under den processen. Ingen ska säga att möjligheter inte finns för enskilda ledamöter och utskotten att få det underlag som man efterfrågar innan man tar beslut om en internationell insats. Jag vill understryka att vi i parlamentet har en mycket tydligt granskande roll i alla de sammanhangen. Med det sagt är det naturligtvis också bra och viktigt att vi får stöd från vår riksrevision i den granskningen. Det är ett av de instrument vi som ledamöter har för att kunna pröva vad vi beslutat. Det är klart att de ambitionsökningar som regeringen och kammaren har haft när det gäller våra internationella insatser gör att det blir än tydligare att man måste granska mer. Det kommer till nya utmaningar, inte minst frågan om samordning och effektivt resursutnyttjande. Men, herr talman, vi har gjort internationella insatser från svensk sida. Det finns en lång tradition av internationellt deltagande. Det må vara FN-beslut eller FN-insatser, men det är en erfarenhet som har byggts upp och ett sätt att jobba som har funnits som en del av det svenska utrikespolitiska och säkerhetspolitiska redskapet. Det är klart att det under årens gång har fattats beslut i den här kammaren där vi haft anledning att fundera på om vi haft underlaget helt perfekt på plats. Det är en del i lärandeprocessen. Jag är glad att vi har fått . Vi från utskottet instämmer. Också regeringen instämmer i många avseenden i de slutsatser som lyfter fram. Jag konstaterar också att regeringen redan genomfört eller avser att genomföra flera av de insatser som pekar på är nödvändiga. Men i alla de insatser vi har beslutat om har utgångspunkten varit given. Vi ska bidra till fred, säkerhet och utveckling. Vi vill bidra till att stärka FN som institution och FN:s möjligheter att verka. Vi vill också bidra i den nya kontexten för att stärka EU. Grunden är naturligtvis respekt för de universella värden som alltid är vägledande för vår utrikes- och säkerhetspolitik. internationella insatser är som sagt tydligt beslutade här, men också baserade på de mandat som ges av FN, vilket framgått tidigare. Libyeninsatsen och mandatet från har diskuterats. Jag skulle önska, herr talman, att vi nu också skulle kunna diskutera internationella insatser rörande . De behöver inte vara militära, utan kan vara av annan karaktär. Tyvärr är det inte möjligt på grund av säkerhetsrådets beslutsveton. Det var ett unikt mandat, men säkerhetsrådet förmår inte något självt. och FN blir aldrig starkare än vad vi som medlemsorganisationer klarar av att leverera. Därför är det viktigt att vi finns med i samverkan. Om vi kunde besluta om hela mandatet själva vore det en sak. Men så är det inte, utan det sker i samverkan. Vi måste göra det i samverkan med Nato, EU eller . Vi gör det med vårt tydliga bidrag, men vi gör det också med våra tydliga regelverk. Vi kan samverka i alla sammanhang med lite olika ingångsvärden och lite olika delar av ett uppdrag. Så gör vi i många sammanhang i biståndsarbetet. jobbar mycket med SRHR, jämställdhet, demokrati och yttrandefrihet. Andra väljer andra vägar. Vi finns ändå ute i insatser tillsammans. Det gäller naturligtvis även militära internationella insatser. Vad gäller PGU och samstämmighet är det helt självklart. Jag tycker att det är bra att man markerar att man i de kommande samarbetsstrategierna ska försöka tydliggöra och klargöra också Sidas bistånd i relation till övriga politikområden, för det är någonting som har saknats. Därmed kommer vi att bättre kunna se den samverkansbild som flera efterlyst, inte minst . Särkostnadsmodellen har diskuterats och finns med som ett frågetecken från . Det finns säkert möjligheter att vidareutveckla den. Det har också kommit kommentarer kring detta i utskottet. Men förutsatt, herr talman, att samtliga tillkommande utgifter förenade med en truppinsats är beräknade finner vi nu inte behov av att ompröva den modellen. Det är naturligtvis viktigt att säkerställa att samtliga tillkommande utgifter är beräknade. Det är vår granskande uppgift att klara av det. När man diskuterar en samverkan mellan det civila och det militära är det naturligtvis ofta fokus på vad som händer på marken. Men man måste också fundera på hur samverkan startar från och vidare i myndighetsstrukturen. Här har vi sett på många områden att det finns mer att göra, inte bara vad gäller internationell samverkan. Vi har väldigt många stuprör i våra system men väldigt få hängrännor. Det är klart att det kan bli problem när man ska hantera detta, så också på det här området. Det är bra att regeringen har tillsatt den särskilda samordningsgruppen. Vi önskar naturligtvis se mer resultat även på det området och är beredda att ge den modellen mer tid, men det är klart att det är viktigt att understryka det uppdrag som den har för att man ska kunna klara att nå en samverkan på marken. Som utskottet konstaterar är det naturligtvis också bra att har fått uppdrag och ska utveckla arbetssätt och metoder för att förbättra arbetet inom det här området. Frågan om att internationella insatser ska vara meriterande för andra uppdrag har också varit uppe. Detta är viktigt, och här finns det mer att göra. Jag är glad att vi från utskottets sida gör en markering om att deltagande i internationella insatser ska vara meriterande och att det är viktigt att man utvecklar den sidan också. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 32 (KD): välkomnar om svenska bidrag till internationella insatser på det freds- och säkerhetsfrämjande området. Vi ställer oss bakom regeringens skrivelse och utrikesutskottets betänkande i frågan. är viktig för att bedöma förutsättningarna för ett samordnat och effektivt resursutnyttjande av svenska bidrag till internationella insatser samt förbättra berörda myndigheters hantering av sina verksamheter. För oss kristdemokrater är deltagande i internationella civila och militära insatser en självklarhet. Det är en självklarhet att stödja demokratisk utveckling och bekämpa fattigdom världen över. Genom att värna demokratiska värderingar, rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter uppnår vi dessa målsättningar. En mer demokratisk värld med mindre utbredd fattigdom är en garant för fred, säkerhet och långsiktigt hållbar utveckling. instämmer med i att regeringens övergripande målsättningar och motiv med bidrag till internationella insatser måste konkretiseras. Det är glädjande att regeringen avser att arbeta för att så sker, i synnerhet inom ramen för militära insatser. Det är också berömvärt att regeringen avser att arbeta mot en förbättrad redovisning av insatsernas omfattning, nytta och resultat samt ökad insyn i deras kostnader. På så vis uppnås en bättre översiktsbild av de svenska bidragens omfattning, lokalisering och kostnader, och grunden för ett mer effektivt, resultatinriktat och transparent bistånd läggs. Genom öppenhet och transparens i bidragen till internationella insatser blir man också en mer trovärdig röst i civila och militära demokratiserings- och antikorruptionsaktiviteter. Vi kristdemokrater ser det som viktigt att regeringen i sin skrivelse öppnar för en mer systematisk uppföljning av berörda myndigheters personalbidrag till internationella insatser liksom att man har för avsikt att ge dessa myndigheter bättre framförhållning i deras personalrekrytering. Man måste dock vara medveten om att, som regeringen och utrikesutskottet poängterar, internationella insatser inte negativt får inverka på berörda myndigheters förmåga att verka inom gränser. Detta är dessa myndigheters kärnuppgift. Ett effektivt civil-militärt samarbete är fundamentalt för de internationella insatsernas genomförbarhet och hållbarhet. Samverkan, styrningen och informationsutbytet dessa aktörer emellan måste därför förbättras. Med detta inte sagt att biståndsinsatser och civila krishanteringsinsatser ska blandas samman med militära insatser. Dock måste civila och militära insatser samordnas så att utvecklings- och säkerhetspolitiska målsättningar kan uppnås. På så vis skapas synergieffekter genom vilka både utveckling och säkerhet snabbare kan uppnås. Det kan vara problematiskt att civila och militära insatser bedrivs oberoende av varandra, vilket har påvisats exempelvis i . På liknande sätt måste samverkan mellan berörda myndigheter också stärkas. stöder därför regeringens arbete med att stärka samverkansfunktion samt förbättra samordningen av rättsväsendets myndigheter vid deltagande i internationella insatser. synpunkt om ett förbättrande av förutsättningar för att lösa komplicerade samordnings- och samverkansfrågor är också viktig. Vi ställer oss bakom regeringens uppfattning att svenskt stöd till internationella insatser främjar ett starkare EU och FN. Att stärka dessa globala aktörer stärker också . Som utrikesutskottet understryker vägleds vårt lands internationella insatser av EU:s och FN:s liksom av och Natos mandat och styrdokument. Jämsides med vårt eget lands utrikesdeklaration, politiken för global utveckling samt den nationella strategin för svenskt deltagande i freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet bör dessa aktörers riktlinjer, som understryks av utrikesutskottet, vara vägledande för deltagande och agerande i internationella insatser. Som regeringen påpekar har i synnerhet civila EU-insatser mångdubblats det senaste årtiondet. Dagens insatser är mer omfattande och bedrivs i allt större utsträckning i krisdrabbade länder. Därför krävs större flexibilitet.