prot · GZ09118 · 2012-05-25 00:00:00 — Talmannen meddelade att (S) anhållit om entledigande från uppdraget som ledamot av . Kammaren biföll denna anhållan. 2 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2011/12:FPM143 meddelande om en jobbskapande återhämtning (sysselsättningspaket) KOM(2012)173 till arbetsmarknadsutskottet /12:FPM144 Förordning om europeisk statistik KOM(2012)167 till finansutskottet /12:FPM145 Rapport om tredje penningtvättsdirektivet KOM(2012)168 till justitieutskottet 3 § Svar på interpellation 2011/12:324 om personal- och närvaroliggare 1 Finansminister (M): har frågat mig om jag avser att komma med förslag på en utvidgning av systemet med personal- och närvaroliggare och mot bakgrund av vilka fakta och omständigheter ärendet har blivit liggande på departementet utan effektuering. Förslagen i departementspromemorian Närvaroliggare och kontrollbesök har remissbehandlats. Remissinstanserna hade många synpunkter, och det har därför inte varit möjligt att låta förslagen gå direkt till lagstiftning. Beredning pågår inom av på vilket sätt förslagen behöver justeras, och jag är inte beredd att ta ställning till om och när en utvidgning ska ske innan den beredningen är avslutad. Jag kan i sammanhanget berätta att remissbehandlingen av förslag avslutades och att beredning av dess förslag också pågår inom departementet. 2 (S): Vår förmåga att upprätthålla ett välfärdssamhälle är att vi har en rimlig och god finansiering. Den sker vanligen genom skatter. Vi ser ett skattebortfall genom fusk på . Vi vet åtgärder som skulle kunna undandra en del av fuskets möjligheter, upprätthålla en bättre arbetsmarknad och en sundare konkurrens. Det handlar om personalliggare, det vill säga att de som finns på arbetsplatsen också är registrerade och möjliga att kontrollera för . När detta system infördes i två branscher bedömdes det över bli 4 000 vita jobb. Lönesumman bedömdes öka med . Alltså gynnades löntagarnas trygghet och ställning på arbetsplatsen. Den sunda konkurrensen gynnades genom att fusket omöjliggjordes. Här har haft en utredning som vill gå vidare till fler sektorer för att skapa sundhet och bättre och rimligare arbetsvillkor. Han och regeringen har uppvaktats samfällt av byggindustrierna, , Glasbranschen, de fackliga organisationerna med flera. När jag interpellerade om detta var det samma svar fastän lite mer fylligt. När skatteutskottet i går besökte meddelade att de har utomordentligt goda erfarenheter av personalliggare. blir synligare, och fusk kan stoppas i ett tidigt skede. Det blir stort fokus på bemötandefrågor hos deras handläggare och förbättrat underlag för arbetsgivarkontroll. Det finns signaler från branschen att det finns en acceptans och att det fungerar. bedömer att personalliggare har haft en tydlig effekt på skattefusket. Kring detta finns en samstämmig uppfattning från flera branschorganisationer och från fackliga organisationer. Varför, , denna senfärdighet? Varför vill du inte medverka till att skapa sundare och rimliga konkurrensvillkor? Varför vill du inte medverka till att vi får in mer resurser för att kunna säkra välfärden i ? Varför vill du inte medverka till att de anställdas trygghet på arbetsplatserna kan stärkas genom att en arbetsmarknad som trasas sönder av svarta löner och otrygghet kan upphöra? En bred opinion vill gå vidare, men finansministern bereder, bereder och bereder medan världen där utanför fortsätter. Det är dags , , att leverera ett annat svar än att du bara bereder frågan. 3 Finansminister (M): I bereder vi förslag. Om utredningar kommer med förslag som inte fungerar måste man nämligen korrigera dem så att de blir fungerande i verkligheten. Systemet med personalliggare har fungerat utomordentligt väl för till exempel restaurangbranschen. Det handlar om skatteintäkter på någonstans runt 1 miljard och någonstans mellan 3 000 och 5 000 årsarbeten som därmed kommit på plats. Det är bra. har utredningen kommit med förslag om närvaroliggare. Problemet är att den förändring man gör när det gäller verksamhetslokal i stället för arbetsplats inte har mötts av ett brett stöd. Tvärtom är det så att det har varit en relativt enig näringslivskritik på det här området. , byggindustrierna, Företagarna och , för att nämna några, har starkt yrkat på att detta förslag inte ska genomföras. Byggindustrierna gör det med anledning av att man utifrån den här lagstiftningen inte riktigt kan få en bra definition av vad som är en byggarbetsplats. Både LO och har varit inne på samma kritik och haft synpunkten att det här inte omfattar byggserviceverksamhet, och då skulle man kunna få ett bekymmer som gör att det blir en snedvridning med det utredningsförslag som föreligger. Eftersom inte minst byggindustrierna, och LO har framfört den här typen av rätt tydliga remissynpunkter håller vi på att göra en beredning. Jag vill inte säga att de här problemen är olösliga; jag skulle vilja säga att de är lösliga. Vi håller på att lösa dem, och vi kommer att återkomma till riksdag med lagstiftning i den här frågan i en inte alltför avlägsen framtid. Jag skulle tro att vi under kommande riksdagsår kommer att kunna ha en riksdagsbehandling av de här frågorna, alltså med lagrådsremiss, proposition, beslut och så vidare. Vi är dock inte riktigt framme där , och det beror helt enkelt på att den här modellen i lagstiftningen vad gäller verksamhetslokal inte har befunnits fungera. 4 (S): Är det inte förunderligt att på detta område vill regeringen ha en minutiös noggrannhet i beredningen. Det får inte finnas någon anledning att tro att någonting måste rättas till i efterhand. När det gäller andra frågor är beredningen inte så viktig. Över kunde och regeringen lägga fram förslag om att lägga ned som forskar kring löntagares villkor, ta bort en tredjedel av som har tillsyn kring arbetsmiljöförhållanden på arbetsplatserna, ta bort avdragsrätten för fackföreningsavgift men behålla arbetsgivarnas möjlighet till föreningsavgift, sänka skatten i ett inledande skede och kraftigt försämra sjukförsäkringen vilket ledde till att åtskilliga människor i vårt land inte bara tyngdes ekonomiskt utan hamnade utanför försäkringen. På dessa områden, där det handlar om att försämra för löntagare, krävs inte särskilt mycket beredning. Men på områden som handlar om att bekämpa skattefusk krävs väldigt stor beredning. Här finns ju någonting oerhört intressant ideologiskt, nämligen vad vurmar för och var de har sin tyngdpunkt. Jag tycker att det blir tydligare och tydligare i politiken vilken deras inriktning egentligen är. Skattefusket, 133 miljarder, är ett skattefel. Vi har förslag om hur man ska kunna minska det på skilda områden. Det bereds och det bereds. Bidrag har man döpt om försäkringar till. Där kan man över med motivet att stävja det man kallar fusk och incitament för arbete kraftigt försämra för hundratusentals eller miljoner löntagare som riskerar att hamna i det utanförskap sade sig bekämpa. Jag tycker att den moderata politiken blir tydligare i sin idédräkt i svar , både när det gäller skattefusk och när det gäller statsministerns glidningar i fråga om arbetslöshetsförsäkringen. är det inte längre att upprätthålla välfärdssystem, utan det handlar om att man ska betala försäkringen själv och att man ska leva med en risk om man arbetar i en sektor där arbetslösheten kommer. Egentligen är jag glad över att kliver ur sina falska kläder och blir tydligare i politiken. Politik som gynnar löntagares villkor går snabbt att försämra. Den politik som skulle gagna solidaritet, försörjning och välfärdsstat samt stävja fusk inom skatteområdet är oerhört svår och plågsam för att genomföra. Det är i sanning ett klargörande . Jag vill bara konstatera att vi nu ligger farligt nära att frångå ämnet för interpellationen. Jag uppmanar till att hålla sig till interpellationen i första hand. 6 Finansminister (M): och jag tycker alltså likadant i den här frågan. För dem som möjligtvis har följt den här debatten det är ju inte så många som gör det vill jag påpeka att vi alltså har exakt samma uppfattning. Den socialdemokratiska regeringen lade fram ett förslag om personalliggare. Vi genomförde det. Det har fungerat väl. Vi har utrett förslaget därför att vi anser att det har fungerat väl och vi vill utvidga det. Det vi talar om här är att det har funnits en remisskritik av hur man definierar verksamhetslokal som vi försöker få ordning på för att kunna återkomma nästa riksdagsår med ett förslag. har hållit ett omfattande anförande om alla möjliga andra frågor än just personalliggare. Vi är alltså överens om personalliggare, närvaroliggare, men vi måste lösa verksamhetslokalfrågan, bland annat av det enkla skälet att , byggindustrierna och ett stort antal andra remissinstanser har påpekat att detta är ett problem. Om man följer mediedebatten blir inlägg när det gäller skattefusk väldigt märkligt. Vi har alltså en intensiv debatt med om räntesnurror, ett system för skatteundandragande som skapades av den socialdemokratiska regeringen när man öppnade för handel med onoterade andelar. Det håller vi på att kämpa med att få ordning på. Vi har hållit på med ett intensivt arbete, och det försöker framställa som att vi skulle vara för skatteundandragande. Det är en mycket märklig argumentation. Låt mig bara understryka att och jag är överens om närvaroliggare. Det finns ett problem som utredningen pekar på, och det ska vi korrigera. Vi kommer att återkomma med en proposition om lagstiftning till riksdag. Vi tycker alltså likadant i den här frågan, men eftersom vill vara en utpräglad oppositionspolitiker som sluggar vilt ska vi gärna lyssna på i samma anda. 7 (S): Skälet till min interpellation är mycket enkelt. fick en skriftlig fråga i anledning av det Korsellska förslaget som kom 2009. fick han ånyo en skriftlig fråga. fick han en interpellation. Det har förflutit , och upprepar: Vi bereder. Därav, herr talman, min referens till andra politikområden där det går mycket snabbt att genomföra förändringar utan att ha denna långa beredning. Det som händer om det finns ett uppenbart fusk som man är upprörd över ute i samhället är att det fräter på den allmänna moralen och viljan att upprätthålla skatteinbetalning och därmed välfärd. Personalliggare må vara en detalj i ett stort skattesystem, och ett skattesystem är, om inte en detalj så en del av ett välfärdssamhälle. Jag tror att förutsättningen för att upprätthålla ett välfärdssamhälle, att skapa jämlika levnadsförhållanden i vårt land, handlar om att också upprätthålla en vilja och en moral inom skatteområdet. Jag måste upprepa att jag tycker att det är en senfärdighet. får nu för fjärde gången i , i frågor och interpellationer, upprepa att han tycker samma sak som Socialdemokraterna. Men då säger jag: Gör någonting åt det! Det borde rimligen vara möjligt om du inte ser de gigantiska problemen, det förnekar du ju att faktiskt åstadkomma någonting och komma med förslag till kammaren. Är du beredd att göra det, ? 8 Finansminister (M): Vi har alltså en interpellationsdebatt där interpellanten och jag tycker exakt likadant i en fråga som vi båda tycker är viktig och där vi vill återkomma till gemensamt, och låter som att det här är en ideologisk strid mellan mörkrets och ljusets krafter som ska utkämpas . får ursäkta, men det är inte min beskrivning av den här debatten. Vi tycker likadant. Vi ska hantera personalliggarna. Det är inte en detalj i svenskt skattesystem, det är en väl fungerande del som vi ska utveckla. Sedan får vi återkomma när utredningsarbetet är klart. Hade detta varit så enkelt som gör gällande undrar man lite grann varför Socialdemokraterna inte enkelt hade löst det genom en riksdagsmotion . Detta har uppenbart pågått och sägs vara en mycket enkel sak att hantera, när det i realiteten inte är så. Vi ska lösa detta och få ordning på hur vi utvidgar personalliggarna. Det är inte en ideologisk strid. Det är ett juridiskt utredningsarbete som behöver bedrivas. Låt oss hålla de ideologiska striderna på de områden där de hör hemma. Tack för en trevlig sommardag, får man väl säga, och god helg! Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2011/12:368 om Järnvägsskolans framtid 9 Statsrådet (M): har ställt följande frågor till mig: Vad avser statsrådet att göra för att säkra försörjningen av personal med kompetens inom alla områden i järnvägsbranschen? Vad avser statsrådet att göra för att utifrån ett samhällsperspektiv på bästa sätt ta till vara Järnvägsskolans unika resurser i form av kompetens och anläggningar, på kort och på lång sikt? Vad avser statsrådet att göra för att Järnvägsskolan ska överföras till ? Regeringen har infrastruktursatsning på närmare 500 miljarder fram satsat ytterligare extra på åtgärder i järnvägssystemet 2012 och 2013. De satsningar som genomförs 2012 och 2013 ska ses som en del i regeringens långsiktiga strategi för att skapa ett robust transportsystem. har ett antal förändringar genomförts inom transportområdet med utgångspunkten att det behövs en tydligare gränsdragning mellan förvaltning, politik och marknad. För statens del är en koncentration på kärnuppgifterna angelägen. Konkurrensutsatt verksamhet bör av det skälet i normalfallet inte bedrivas i myndighetsform. Det är därför av stor vikt för samhället och järnvägsbranschen att kompetensnivån på den omreglerade järnvägsmarknaden säkerställs . Detta bör kunna ske dels genom att och andra beställare ställer krav på kompetens i sina upphandlingar, dels genom att det ställs tydliga krav på kvaliteten i utbildningarna och hos dem som utbildar. Det är därför av stor vikt att järnvägsbranschen själv också tar ett stort ansvar för att säkerställa kompetensförsörjningen långsiktigt. En fungerande marknad bygger på att det finns flera aktörer som erbjuder sina tjänster. Järnvägsskolan är en viktig resurs inom järnvägsområdet, och jag noterar med tillförsikt att flera järnvägsanknutna utbildningar på både gymnasial och eftergymnasial nivå öppnas runt om i landet. Det är i detta sammanhang återigen viktigt att påpeka att branschen som helhet ger dessa utbildningsleverantörer möjlighet att jobba långsiktigt genom att ställa krav på kompetens och utbildning hos sin egen personal. arbete med att avskilja Järnvägsskolan från myndighetens verksamhet ligger alltså i linje med regeringens intentioner om att skapa en fungerande marknad. Jag vet att det finns flera aktörer som har intressen i utbildningar inom järnvägsområdet, och jag kommer att fortsätta att följa frågan noggrant. 10 (MP): Först vill jag tacka infrastrukturministern för svar på mina frågor. Mina frågor har jag ställt därför att jag är allvarligt bekymrad över hur kompetensförsörjningen i järnvägen ska säkras framöver i . generaldirektör har enligt Föreningen senaste nyhetsbrev sagt till dess styrelse att om inte branschen tar över finns risk för att lägger ned Järnvägsskolan. Det vore förödande för järnvägen i detta i när vi behöver satsa stort på järnvägen. Järnvägsskolan har nämligen en kritisk roll i det svenska järnvägssystemet. Järnvägsskolan i är enda kompletta utbildare inom järnväg. Där utbildas ca 6 000 personer. Tekniker, ingenjörer och tågpersonal får teoretisk och praktisk träning i en realistisk och säker järnvägsmiljö. Det handlar om allt från kortare kurser till treårig högskoleutbildning till järnvägsingenjör. Järnvägsskolans verksamhet fungerar väl. Den är konkurrensneutral mot hela bredden av entreprenörer och operatörer. Trots det vill regeringen att den avyttras från . Ända har det rått ovisshet om hur framtiden ser ut för skolan. Det finns alltså anledning att vara orolig. Infrastrukturministern sade i sitt svar att regeringen har en intention att skapa en fungerande marknad. Men uppgiften är ändå att säkra kompetensförsörjningen för ett väl fungerande och säkert järnvägssystem, inte att skapa en marknad till varje pris där förutsättningar saknas. Det gäller att skilja på medel och mål. Att förlita sig på att marknaden ska erbjuda alla nödvändiga järnvägsutbildningar är orealistiskt och mer än lovligt naivt. Om en organisation med vinst som sitt huvudsakliga intresse tar över skolan riskerar smala kurser med få deltagare att försvinna. Många av järnvägsskolans utbildningar har en liten målgrupp, men de är helt avgörande för ett fungerande och säkert järnvägssystem. Dessa utbildningar är alltså samhällsekonomiskt men inte företagsekonomiskt lönsamma. Det finns till exempel risk att Lunds Tekniska Högskolas järnvägsingenjörsutbildning, KY-utbildningen till järnvägstekniker och YH-utbildningen till lokförare försvinner om skolan ska drivas på kommersiella villkor. Järnvägsskolan har byggt övningsanläggningar. Vissa av dessa, bland annat de signaltekniska anläggningarna, är unika. Det skulle vara mycket olönsamt att bygga sådana anläggningar på andra håll i . Många av grundutbildningarna och i än högre grad det stora antalet specialistutbildningar som Järnvägsskolan erbjuder kräver tillgång till dessa övningsanläggningar. Jag skulle vilja be statsrådet att utveckla närmare vad hon vill göra för att tillvarata Järnvägsskolans unika resurser. Infrastrukturministern sade att hon förlitar sig på att kompetensnivån i järnvägsbranschen säkerställs genom att och andra beställare ställer krav på kompetens i sina upphandlingar, kvalitet i utbildningarna och att branschen tar ett stort ansvar för att säkerställa kompetensförsörjningen långsiktigt. Vad hjälper det att ställa krav på kompetens och kvalitet i utbildning om utbudet av utbildning styrs av marknadsvillkor, om kurser som är samhällskritiska men företagsekonomiskt olönsamma inte längre finns att få? Varför skulle för övrigt ansvaret för utbildning inom just järnväg helt lämnas åt marknaden? Vi begär inte att exempelvis telekombranschen ska utbilda sina civilingenjörer och programmerare själva. 11 Statsrådet (M): Egentligen vill jag bredda frågan något ytterligare, om vi framför allt ska tala om långsiktighet. Just nu står vi inför en av de mest intensiva satsningarna som kanske någonsin har gjorts sedan järnvägen byggdes på att återställa järnvägen i ett skick som den var tänkt från början. Det gäller att jobba med reinvesteringar, få mer fart på underhåll och framför allt minska sårbarheten. Detta kräver kompetens och specialkunnande, som tar upp, kopplat till den åldersstruktur som ändå finns framför oss och insikten om att kommer människor att sluta jobba i branschen. Den viktigaste utmaningen är att se till att järnvägsbranschen är en attraktiv arbetsplats där unga vill jobba. Det vore en björntjänst att inte låta fler aktörer vara aktiva inom till exempel underhållsbranschen, som jag vet att parti i har för avsikt att återreglera till en aktör, nämligen självt. Med en bredd och ett stort kunnande bland många företag, som dessutom får krav på sig att ha kompetens, ökar trycket även på utbildningsväsendet att utbilda till motsvarande kompetens. Det finns en ny fråga, nämligen att vi inte bara talar sektoriellt om järnväg. Mer och mer av trafiken och transporterna sker transportslagsövergripande. Vi ser hur vi ekonomiskt kan få ut mer om vi samordnar väg och bana gemensamt i olika projekteringar. Även kunnandet behöver spridas mellan de olika transportslagen. Många aktörer på entreprenadsidan som vill bygga nytt och underhålla på vägsidan kan också användas på järnvägssidan. Sedan behövs specialistkompetens. Det här är något som branschen generellt mer och mer känner av. Det finns ett stort intresse av att hålla fast vid detta. Jag nämnde i mitt svar till att det finns många på gymnasial nivå som specialiserar sig på mer nischade områden. Det kan vara teknik och el. Det kan i och för sig vara bra. Vi ska också vara observanta att man inte tappar hela bilden och kunnandet i fråga om det transportslagsövergripande. Därför är Järnvägsskolan unik med sin samlade erfarenhet från alla år. Den är också unik med tanke på den anläggning som finns för övning och test. Det anser också branschen är unikt. Med utgångspunkt i de behov som finns på järnvägs- och vägområdet framöver kommer områdena att vara attraktiva. Då måste vi också tillåta en öppenhet för att många får vara med och vara aktörer. Det är vad jag kallar en marknad. Jag ser det som en större fara om vi stryper marknaden och säger att samhället måste bära kostnaden men det finns ändå inga som är intresserade av dessa utbildningar än att det finns utbildningsplatser utan sökande. Det måste finnas något i andra änden. De frågor som tar upp är fantastiskt viktiga. De handlar om hur vi ska lösa problemet. Men vi måste kanske vidga perspektivet. Det är vad gör när man efterhör olika aktörer. är en av dem. 12 (MP): pekar ut Järnvägsskolan som en viktig aktör för att erbjuda utbildningar även på vägsidan. En fungerande marknad bygger på att det finns flera aktörer som erbjuder sina tjänster. Ja, utöver Järnvägsskolan finns gymnasieskolor, yrkeshögskolor och ett mindre antal privata aktörer som utbildar inom järnvägsområdet. Men den stora volymen, , står Järnvägsskolan för. Det är drygt 300 ban-, kontaktlednings- och signaltekniker som utbildas där . De andra skolorna kan inte ersätta Järnvägsskolan med tanke på dess unika övningsanläggningar. Skolorna har helt olika förutsättningar. För att bli en duktig bantekniker, signaltekniker eller kontaktledningstekniker krävs det mycket praktisk övning. Det är ett hantverk som man inte kan lära sig fullt ut i skolbänken. Man måste helt enkelt öva för att få handlaget, och det måste göras i en säker miljö. De som utbildas vid får den unika möjligheten, och de kan därför efter avslutad kurs direkt vara fullt användbara i jobbet. Pengarna räcker inte för att erbjuda detta i alla gymnasier och yrkeshögskolor, och det vore också en ganska ineffektiv användning av medel. Det handlar alltså om såväl volym som kvalitet. Kapaciteten finns just på Järnvägsskolan, och där kan eleverna få öva i en säker och realistisk miljö. Det finns möjlighet att ta emot ännu fler där. Det är, som sagt, både oekonomiskt och onödigt att bygga upp flera sådana miljöer. God hushållning är att på bästa sätt utnyttja de anläggningar vi redan gemensamt äger och definitivt inte slarva bort dem. skulle bli huvudägare till Järnvägsskolan är en lösning som undersökts, och det skulle ge många fördelar. Till exempel kan bedriva viktig järnvägsteknisk forskning med Järnvägsskolans anläggningar som bas. Skolans verksamhet kan förstärkas med spetskompetens från . Allra viktigast är att det skulle ge en långsiktig stabilitet och ge en inriktning på samhällets behov i stället för vad som är kommersiellt gångbart. Så kan det nuvarande utbudet, kvaliteten och den teknikmässiga kvaliteten garanteras, något som branschen, inte minst , ser som mycket viktigt. Tyvärr har processen för att genomföra denna lösning stoppats upp, och det är olyckligt. Jag upprepar min fråga som jag inte har fått svar på. Jag undrar om är beredd att verka för att Järnvägsskolan överförs till . Jag undrar också hur ser på denna lösning. Om en privat ägare tar över Järnvägsskolan kan konkurrensneutraliteten gå förlorad. Kommer en privat ägare att se till samhällsnyttan och bedriva utbildningar som inte är företagsekonomiskt lönsamma men nödvändiga för utvecklingen av järnvägssystemet? Skulle en privat ägare vara beredd att reinvestera och utveckla skolan, och för vilka syften? Flera av skolans övningsanläggningar har för övrigt placerats där av olika leverantörer, exempelvis och , och om skolan tas över av någon annan kan de dra sig ur samarbetet. Det är inte till gagn för säkerheten i det svenska järnvägssystemet. Jag undrar om infrastrukturministern ser några problem med att exempelvis en av de olika järnvägsoperatörer som verkar i skulle ta över Järnvägsskolan, om det skulle bli så. Är det verkligen en rimlig och hållbar lösning för framtiden? 13 Statsrådet (M):