prot · GZ0970 · 2012-02-15 00:00:00 — Det skulle kunna öka deras trygghet väsentligt. Det tycker ni moderater inte är bra. Jag har svårt att få det att gå ihop, så jag skulle vilja att svarar. 125 (M) replik: Precis som jag sade i mitt anförande har vi tillsatt en utredare som utreder det här och ska komma tillbaka med ett svar . Jag undrar hur ni tänker när ni vill att vi ska påskynda den process som redan är igångsatt. Vilken del vill ni plocka bort? Vad är det ni vill att vi inte ska utreda? Vill ni påskynda ett lagförslag som senare inte blir vad vi har tänkt oss? Jag föreslår att du kommer tillbaka när utredningen är färdig och tittar på hur den ser ut. 126 (S) replik: Vårt krav i vårt tillkännagivande var att regeringen skulle komma tillbaka med ett färdigt lagförslag , och vi förutsätter att det kommer att ske. svarade inte på min fråga. Vad tycker Alliansen? Vad tycker regeringen egentligen om den här frågan? Ni tar inte alls ställning för brottsoffret. stod du i talarstolen och pratade om en kvinna med sprucken läpp som blivit misshandlad och undrade varför grannar inte reagerade och agerade. Här har ni i Alliansen möjlighet att agera för att hjälpa dessa brottsoffer, men ni gör inte det utan pratar bara om en utredning. Jag tycker att det är väldigt märkligt. har tagit fram en rapport med konkreta förslag, som ni kallar det, på hur man ska bekämpa mäns våld mot kvinnor. Det absolut viktigaste förslaget i rapporten är att man ska flytta mannen. Där beskriver ni precis det jag pratade om i mitt anförande, att det är förövaren som ska lämna sin bostad. Då undrar jag: Vad innebär de här förslagen konkret? Om ni har ett förslag men röstar och agerar annorlunda i , där vi stiftar lagar, är det ju totalt verkningslöst. Jag tycker att det är väldigt märkligt. Grunden för kvinnors frihet är egen försörjning. Konsekvenserna av borgerlig politik är att många kvinnor i kvinnodominerade yrken inte får jobba heltid, vilket gör det svårt för dem att klara sin egen försörjning. Det gör att kvinnan blir mer beroende av den man som hon lever tillsammans med och blir ofri. Borgerlig politik påverkar dessa kvinnor väldigt mycket, något som jag tror att ni ibland inte reflekterar över. 127 (M) replik: Jag väljer att svara på det sista. Jag tror, , att det för en kvinna som blir slagen inte spelar någon roll vilken man hon lever tillsammans med det gör nog lika ont. Jag har själv levt i ett sådant förhållande så jag vet. Jag hade fast arbete, men det hjälpte inte slagen gjorde lika ont. För att återgå till rekvisitet påtaglig risk gläder det mig att du har läst den rapport som två av våra riksdagsledamöter har skrivit. Det är för övrigt en väldigt bra rapport, med många bra konkreta förslag. Som jag sade är det en utredning på gång, och den kommer att läggas fram . Jag ser fram emot att få se de konkreta förslagen i den. 128 (FP): Vi har att diskutera ämnet våldsbrott och brottsoffer. Jag kan börja med att reflektera över att det i den rättspolitiska debatten ibland finns de som blir provocerade av att vi har en sådan här debatt. En del hävdar att fokus har flyttats när det gäller brottsbekämpning och rättspolitik till ett tydligt offerperspektiv och att det har pågått under ett stort antal år. Jag tycker att det har varit en bra utveckling. När det gäller brott och straff och rättspolitik vill jag säga att det är viktigt att man har ett brottsofferperspektiv och inte ett gärningsmannaperspektiv. Det handlar trots allt om att människor utsätts för ganska allvarliga kränkningar, i värsta fall med dödlig utgång. Vi pratar om den personliga integriteten, pratar om ett samhällskontrakt. Vi är överens om att vi ska leva civiliserat ihop i . Vi ska inte ägna oss åt egen justis, för att använda ett nytt, populärt ord, utan vi ska faktiskt överlåta åt staten, det vill säga polisen, att se till att vi är skyddade och trygga. Det är vår integritet som ska upprätthållas genom vårt samhällskontrakt. Om man har den ingången är det viktigaste vi ska göra att se till att brott aldrig begås. Därför är de satsningar som har gjorts inte minst på polisen men också på hela rättskedjan så centrala. Det handlar om att öka kraften i att förebygga brott. Det är därför vi har så många poliser ute på gator och torg. Det är därför vi se så många poliser som ägnar sig åt allt från trafikkontroller till andra åtgärder, för att komma till rätta med en brottslighet som annars kanske hade blivit värre. Jag brukar ofta nämna ett exempel. Det är det arbete som polisen bedriver mot illegal försäljning av till exempel alkohol och tobak från mindre nogräknade, små näringsidkare. Det är jätteviktigt. I slutändan leder inte minst den spritförsäljningen till att ungdomar hamnar i miljöer där de utsätts för våld, där kvinnor utsätts för sexuellt våld och där det är mängder med kränkningar. Det skapas hur många brottsoffer som helst i kölvattnet av denna illegala hantering, som finns över hela vårt land. Det är viktigt med perspektivet. Det är viktigt att se till att brotten inte begås. Men när de ändå förekommer måste vi se till att vi har ett bra stöd. I har vi till och med en brottsoffermyndighet. Det är inte alla länder som har det. Vi har alltså en särskild myndighet som ska se till att vi ligger i framkant när det gäller att värna brottsoffers rättigheter. Frågan om målsägandebiträden är central, och den är uppe i debatten. Jag tycker inte att den frågan är helt enkel. Det finns reservationer om att se till att målsägandebiträdet kommer in tidigare i processen för att hjälpa den person som är målsägande. Jag vill inte utesluta att det är en väg att gå. Men jag tycker också att vi måste fundera över om alla som får målsägandebiträde verkligen behöver det, för det handlar om ganska stora kostnader. I en verklig värld inte den bästa av världar är resurserna begränsade, och då kanske det är viktigare att vi smalnar av det något och ser till att det kommer in tidigare i processen, där det verkligen behövs, inte minst när det gäller våldsutsatta kvinnor och barn. Jag vill inte peka ut någon exakt åsikt för del, men det är viktigt att vi tar med detta. Här pågår det ett arbete och en utredning som vi får se . Ämnet förföljelse är uppe. Man ska komma ihåg att en hel del lagstiftning har kommit till just för att skydda brottsoffer där man inte har kunnat använda lagen så effektivt som tidigare eller där det har saknats rättsmedel. Stalkningslagstiftningen är en sådan viktig produkt som har lagts fram. Vi ser nu hur den börjar tillämpas i diverse olika fall, där människor får sin frihet inskränkt där man inte har kunnat komma åt dem eftersom brotten vart och ett har varit så små. Det ska bli intressant att följa den lagstiftningen och se hur den kommer på plats. I samband med detta har tidigare talare i debatten tagit upp frågan om kontaktförbud, som det numera heter. I ambitionen att förhindra att människor utsätts för några som helst brott ska man alltså gripa in väldigt . Jag har stor respekt för det. Men måste vi vara noga med att i andra vågskålen ha rättssäkerhetsaspekter och integritetsaspekter. Det kan låta tråkigt. Jag är själv på debatter internt, inom mitt eget parti. Det finns ingen hejd på hur mycket folk vill se till att människor får alla möjliga kommunförbud, länsförbud och regionförbud, och helst ska människor inte få röra sig någonstans, om man har begått brott som är våld mot kvinnor. Jag har stor förståelse för detta. Men innan en dom har fallit måste man rimligen vara försiktig. När jag pratar med inte minst de åklagare som jobbar mycket med dessa fall hör jag att en förklaring till att kontaktförbud inte används så ofta är att personerna de facto häktas i stället. Då är det inte aktuellt att använda något kontaktförbud. Vi har givit ett uppdrag, och regeringen ska återkomma till frågan om huruvida påtaglig risk ska tas bort, vilket är en direkt beställning. Då kommer det fram. Men det finns en orsak till att detta inte var med i det ursprungliga lagförslaget. Hur man än brinner för rättigheter och vill förhindra våldsbrott finns det också en vågskål som måste vägas upp. Jag är också glad att oppositionen har noterat att regeringens handlingsplan vad gäller mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och våld i samkönade relationer har varit så pass framgångsrikt och fått så pass bra betyg, där man har fått struktur på detta specifika arbete, att man ser vikten av att gå vidare när det gäller hatbrott. För del vill jag säga att jag inte utesluter att vi behöver återkomma med ett sådant program. Hatbrott kan man koppla ihop med att de ofta finns i miljöer där det finns en våldsbejakande extremism. Att ge sig på människor är ju ganska våldsbejakande. Här finns det en hel del möjligheter till samordning. Men för min och del tror jag att man framöver inte ska utesluta en sådan handlingsplan. Jag yrkar avslag på reservationerna och bifall till förslaget i betänkandet. 129 (V) replik: Det var glädjande att höra vad sade. Det är synd att du inte bestämmer. ((FP): Exakt!) Då skulle ju också hatbrotten ha ingått i en handlingsplan. Du tar upp något som är väldigt viktigt, att vi ska bekämpa brott. Därmed får vi resultatet färre brottsdrabbade. Du säger också som alliansföreträdare att ni har satsat mycket på rättsväsendet det är sant resursmässigt och lagt mycket på det brottsförebyggande arbetet hos polisen. Men då blir det lite svårt, eftersom vi har fått en rapport från revisorerna som riktar svidande kritik just mot det brottsförebyggande arbetet. Det går liksom inte ihop. Att trycka in resurser i rättsväsendet för hela rättskedjan får skarp kritik. Man får mycket mer pengar, och det har blivit fler poliser det är inte bara 20 000 utan ännu mer men man får inte så mycket mer gjort. Det tycker jag är beklagligt, liksom att det är så stor kritik mot det förebyggande arbetet. Sedan vill jag ställa en fråga till om just detta med hatbrottet, i och med att vi har fått in ett främlingsfientligt parti i . Delar du min åsikt att detta är något som kan eskalera, eftersom vissa saker legitimeras? 130 (FP) replik: Det var lite olika frågor. Beträffande det sista kan man konstatera: Det är väl som du pratar om och känner stor oro för. Om du känner sådan oro är det intressant att ni hittar gemensamma ståndpunkter där ni väljer att gå tillsammans och därmed bilda en allians med mot regeringen och driva fram frågan om förändringen beträffande påtaglig risk, oavsett om den är rätt eller inte. Om man från känner sådan enorm ångest över detta kanske man ska vara lite försiktig. Jag kan konstatera att det här parlamentet är valt av folk, och vi har att förhålla oss till det. Jag tycker att man ska lyssna till alla partier, och jag tycker att det är viktigt att man tar en debatt i sak. Hatbrott är oavsett vilka partier som finns här i ett reellt problem. Det handlar om människor som utsätts för brott kanske beroende på sexuell läggning eller politisk åsikt. Det är naturligtvis väldigt allvarligt. Men jag vill understryka att det är allvarligt med varenda unge och varenda kvinna som också kan vara utsatt, som åker på stryk och blir misshandlad, ibland svårt misshandlad, kanske för livet. Man måste vara noga med att polisen måste bekämpa alla typer av våldsbrott. Man kan inte alltid ge sig in och fråga: Var det här brottet hat eller inte? Personen ska låsas in, för personen har misshandlat någon! Sedan kanske man kan hitta en straffskärpningsgrund beroende på att det är ett hatbrott. Jag konstaterar att det inte är omöjligt att man ska gå den vägen. Polisen kan ha hur många handlingsplaner som helst, och en del av styrproblemen i svensk polis handlar om att det är för många myndigheter. Det ska vi, hoppas jag, snart återkomma till i och ändra på. Men en del handlar också om dessa miljoner handlingsplaner och projekt som har förekommit inom svensk polis. Det finns länder där man jobbar annorlunda med brottsbekämpning. Man säger att poliserna har en uppgift att öka tryggheten och minska brottsligheten. De ska följa processlagar och strafflagar, men jobbet är att öka tryggheten. känns det som att vi här sitter och talar om vilka brott man just nu ska förebygga. Man skulle kunna ha handlingsplaner om alla brott mot barn. Man kan uppdatera handlingsplaner med brott mot äldre. Våldet bland äldre ökar och så vidare. Men all brottslighet måste minska. 131 (V) replik: Det där skulle bli en miljon handlingsplaner. tycker att detta med handlingsplaner är något man bara kan vifta i väg. Det är alldeles tydligt. Han har själv medverkat till att det tagits fram ganska många handlingsplaner av den här regeringen, och jag ska säga att många av dem också har varit bra. Jag har synpunkter på en del saker. Sedan kan vi återgå till detta att man samarbetar det som utvecklade i början. Ni samarbetar, och nio gånger av tio får ni stöd. Vi samarbetar inte, utan det är andra partier som väljer att stödja oss. Så ser det ut. Du kunde ju utveckla lite bättre varför man inte ska ha en handlingsplan där hatbrott ingår. Man har ju ingen kod för detta. Polisen har själv uppenbara problem med att tala om vad som är hatbrott och inte. Jag har ett färskt fall hemifrån det som hände i på att informationen mellan olika avdelningar inom polisen inte fungerar. Då behöver man en handlingsplan, och det är väl regeringen som ska ta fram den och ge den till polisen, som har att följa den. 132 (FP) replik: Man ska vara försiktig med att gå för djupt in på enskilda fall. Om det finns personer som bryter sig in på ett politiskt möte och börjar släpa ut människor och misshandla dem finns det förhoppningsvis en hel del vittnen, så att personerna kan fällas och få kännbara straff. Det tycker jag vore rimligt. Jag skulle i sammanhanget vara glad om och kunde avstå från tanken på halvtidsfrigivning, så att de som ägnar sig åt att förstöra politiska möten på det här sättet inte ska komma ut igen efter halva strafftiden. Kan man belägga att det är ett brott med politiska motiv ska det betraktas på ett mer allvarligt sätt än som vilken slumpartad misshandel som helst sådana sker ofta under alkoholpåverkan eller annan drogpåverkan även om en sådan misshandel förstås är illa nog. När det gäller handlingsplanerna är det en balansgång. När man känner att det finns områden som behöver mer fokus kan en handlingsplan behövas, inte minst när det är många aktörer inblandade. När det gäller hatbrotten handlar det dock framför allt om att polisen ska se till att man i utredningen klarlägger vilka motiv som låg bakom brottet. Oavsett om man misshandlas för att man är homosexuell, för att man har en viss politisk åsikt eller för att man råkar vara en ung kille på stan anser jag att brotten ska utredas och alla gärningsmännen lagföras. Möjligtvis kan man få något högre straffvärde om det är ett hatbrott, men det låter ju också konstigt för alla unga män i som blir misshandlade. Jag tycker synd om dem också. Man får inte överbetona tron på att just hatet ska slå igenom. Det viktiga är att brott alltid ska utredas. När det gäller det förebyggande, som första fråga gällde, vill jag understryka att här finns det mycket mer att önska av svensk polis. En hel del hänger ihop med att polisen är en spretig organisation och att samverkan med inte minst kommuner och andra aktörer har varit för dålig. Här finns det mer att göra, och vi kommer i den här att fortsätta att diskutera detta, hoppas jag, för det finns nog ingen enkel lösning. 133 (C): Detta är ju ett motionsbetänkande som vi har i princip . Det behandlar motioner som har kommit in under allmänna motionstiden och som handlar om våldsbrott och brottsoffer. I det här sammanhanget skulle jag vilja börja med att tala om barn som brottsoffer. Att ett barn utsätts för våld i den miljö som borde vara den starkaste trygghet man kan ha och utsätts för våld av sina egna föräldrar innebär en djup kränkning av barnet. Det är ett fysiskt våldsbrott, men det innebär också ett psykiskt lidande som ofta kan vara mer långtgående och sitta i längre än de fysiska skadorna. Därför har vi från sida vid ett flertal tillfällen framfört att vi skulle vilja se ett särskilt barnmisshandelsbrott där man också tydligare tar in barns psykiska skada. Barn som utsätts för våld i det egna hemmet utsätts för psykisk misshandel, något som man inte riktigt tar hänsyn till i den strafflag som vi har. En annan aspekt på barn som brottsoffer som inte är riktigt så bra som det skulle kunna vara gäller barn som systematiskt kränks och misshandlas i hemmet. Det finns ett särskilt kvinnofridskränkningsbrott grov kvinnofridskränkning och vi i skulle också gärna vilja se brottet grov barnfridskränkning med en högre straffskala. Vi menar att våld och kränkningar mot barn är särskilt allvarliga. Låt mig gå vidare till något annat som också handlar om våld i familjerelationer, nämligen riskanalyser. Det är något som är oerhört viktigt och som jag har samtalat om med kvinnor som lever under hot och har varit misshandlade av sina före detta män. Det finns verktyg för att göra bedömningar av risken för framtida våld i parrelationer. Det kan inte nog betonas hur viktigt det faktiskt är att från samhällets sida i förväg kunna se om det finns en risksituation. Från sida pågår nu ett arbete med att utveckla detta. Målsättningen är att polisen ska arbeta mer nationellt enhetligt. Det ska inte bero på i vilket län man bor huruvida det görs en ordentlig riskbedömning eller inte. I den här frågan finns en bra motion från två centerpartister. Det blir inget bifall till motionen, för det pågår redan ett bra arbete, men den är värd att nämna i detta sammanhang i alla fall. En tidigare talare kom in på frågan om vård och behandling av sexualbrottsdömda. Det tycker jag också är en viktig fråga att lyfta fram. Det pågår ett arbete, inte minst inom , med att få allt fler män att genomgå allt bättre behandlingar, men det finns fortfarande mycket att göra. Målsättningen borde vara att av dem som döms för sexualbrott också ska genomgå den här typen av behandling allt för att minska risken för återfall i denna fruktansvärda typ av brottslighet. Till slut vill jag ta upp frågan om påtaglig risk, som inte minst Socialdemokraterna i den här debatten har fastnat i. Vi kan gå tillbaka lite och prata om alla de förslag som vi i och övriga Alliansen har lagt fram för att stärka besöksförbudet, som heter kontaktförbud. Första gången jag lade fram förslag om att ett besöksförbud skulle kunna kombineras med fotboja sade dåvarande justitieministern : Nej, nej, det där går inte! har Alliansen genomfört det. är det möjligt att kombinera kontaktförbudet med elektronisk övervakning, vilket stärker skyddet för dem som är utsatta för hot och våld. När det gäller påtaglig risk, alltså rekvisitet för kontaktförbud i det gemensamma hemmet, håller vi från frågan öppen. Vi säger inte nej, men vi håller på den fina svenska traditionen att utreda saker innan vi lagstiftar. Vi tycker att det är en ganska bra väg att gå, och det ska bli intressant att se vad utredaren kommer fram till. Om utredaren kommer fram till att förslaget är bra kommer vi från sida också att driva för att det ska genomföras. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 134 (KD): I medierna är det ofta spektakulära brott som skildras och skapar rubriker. Vi blir bestörta, omskakade, arga och oroliga. Vi läser detaljer om brotten. Men bakom dessa brott finns det brottsoffer. Hur går det för dem? Vem sträcker ut en hjälpande hand? Vem lånar ett lyssnande öra och guidar dem genom krisen, skräcken och inte minst samhällsmaskineriet, som ska hanteras? För den som blivit utsatt för brott är det oerhört viktigt att hela rättskedjan fungerar. Att bli sedd och förstådd och få bästa möjliga stöd och ett allvarligt menat försök från myndigheternas sida att reda upp ett brott är viktiga delar. De som har blivit utsatta för brott måste kunna känna sig trygga med att de får allt tänkbart stöd men också att brottet utreds och att den skyldige hittas och döms. Det är viktiga delar av rättskedjan, inklusive stödet till brottsoffer, som fungerar som allra bäst i dessa fall. Brottsoffrets röst försvinner ofta i bruset. Det finns mycket som går att göra utan att det kostar stora summor pengar. Det pågår ett omfattande arbete. Och jag tycker att det är dags att vi fortsätter prioritera brottsoffrens behov. Det har alliansregeringen nu gjort genom att satsa på socialtjänst och genom att i flera regleringsbrev förtydliga det ansvar som olika myndigheter har. I regleringsbrev framgår exempelvis att myndigheten ska redovisa vilka åtgärder som har vidtagits för att vidareutveckla myndighetens kompetens i frågor som rör kontakt med brottsoffer. I regleringsbrev anges att ska redovisa vilka åtgärder som vidtagits inom polisen för att vidareutveckla och följa upp brottsofferarbetet inom polismyndigheten men också i samverkan med andra myndigheter och organisationer. I regleringsbrevet framgår det vidare att ska följa upp och redovisa resultat av de åtgärder som vidtas. Jag hoppas att det här leder till att myndigheterna får ett tydligare brottsofferfokus. I ett rättssamhälle får vi aldrig glömma brottsoffren och att de ska få ett bra och stödjande bemötande. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Gällande det särskilda yttrandet har mina allianskolleger gett en god redogörelse. 135 (SD) replik: Jag satt här och lyssnade på de olika anförandena från framför allt Alliansen. Jag undrade ifall någon över huvud taget ville ta upp det som jag pratade om. Motionen avstyrktes av Alliansen och de övriga. Jag tänkte att någon kanske skulle nämna någonting om det, men det hände inte. I betänkandet var motiveringen till att man inte skulle bifalla den här motionen att det redan finns lagar mot misshandel i . I och med det ansåg majoriteten att man inte behövde göra någonting åt den speciella situationen när en gravid kvinna blir misshandlad varpå hennes barn dör. Då tolkar jag det så här: Trots att det räknas som ett barn, enligt svensk lag, vid har det inget juridiskt skydd. Och det är Alliansen nöjd med. Jag finner det lite märkligt att man inte ens betraktar det som ett brottsoffer när lagen själv säger att det är ett barn. Jag skulle vilja höra uppfattning om det. Är det någonting som Alliansen verkligen är nöjd med, att en gravid kvinnas barn, i juridisk mening, helt enkelt räknas bort om barnet blir ihjälslaget? 136 (KD) replik: Det var väl bra att den här frågan kom upp. Mitt tips är kanske att ska läsa igenom utskottsbetänkandet en gång till och också titta lite på hur det ser ut. Det har nämligen ett juridiskt skydd. Man kan titta på hur lagstiftningen ser ut. Det är väldigt tydligt. Det framgår i förarbeten men framför allt, om vi nu ska fokusera på det som det gäller, i fråga om påföljden och straffen. Det är en försvårande omständighet, och det blir ett högre straffvärde. Jag kan inte förstå och då är jag ändå jurist själv hur och kan tolka det som att det inte finns ett juridiskt skydd. 137 (SD) replik: Det är mycket enkelt. Jag sade det i mitt anförande också. Det finns bara ett brottsoffer. Om någon misshandlar en kvinna varpå hennes ofödda barn dör finns det enligt svensk lag bara ett brottsoffer. Om barnet dör döms inte den som dödade barnet för annat än misshandel, vilket innebär att barnet räknas bort när det här straffet utdöms. Mannen som misshandlade döms för misshandel, men han döms inte för att han dödade barnet, i juridisk mening. Därmed är lagstiftningen otillräcklig. Ni säger att det är en försvårande omständighet. Ja, så är fallet. Men det är fortfarande djupt omoraliskt att inte över huvud taget räkna in ett ofött barns liv när det de facto är ett barn. Gärningsmannen blir fälld för misshandel, kanske under försvårande omständigheter. Det är djupt omoraliskt. Att ni är nöjda med den gången är intressant och anmärkningsvärt, kan jag säga. 138 (KD) replik: Jag vill börja med att säga att man inte döms för misshandel. Man döms för grov misshandel.