prot · H00914 · 2012-10-23 00:00:00 — försökte en 16-åring stjäla en bil från en pensionerad taxichaufför som var . 81-åringen blev nedslagen av 16-åringen med en sten i huvudet. 81-åringen svimmade, och 16-åringen fortsatte att slå på pensionären så att han bröt några revben. Sedan släpade 16-åringen den medvetslöse 81-åringen till en sjö och dränkte honom. Det var ett brutalt överfall och mord. För detta fick denna brottsling i svensk ungdomsvård. Han är alltså ute innan han är . Det ser inte jag som rimligt eller rättvist. En 86-årig dam rånas brutalt . Hon gick med sin rullator från bankkontoret. hade på sig. Hon blev nedslagen av en person, fick hjärnblödning och flera frakturer i ansiktet och fick spendera veckor på sjukhus. 17-åringen som begick brottet fick i ungdomsvård. Det är helt oacceptabelt. Ett fall som kanske inte har undgått någon är Kortedalaöverfallet. Ett gäng på sex eller sju personer överföll en 61-årig sjukpensionär för att han bad dem att sluta trakassera hans hund. Efter den brutala misshandeln låg han i koma och fick obotliga hjärnskador. Han blev bland annat blind på ena ögat. Han har försämrad rörelseförmåga i höger arm och höger ben. Han fick ett rör inopererat i halsen för att kunna andas ordentligt. Han minns inte av sitt liv. Vad fick de för straff? De fick inte en enda dag bakom lås och bom. De fick ungdomstjänst som motsvarar och tio respektive tolv timmars prat med . Det är inte heller rimligt eller rättvist, som själv var inne på därav min fråga. Allvarligt talat: Är de här straffen, och det finns många fler, inget som justitieministern ämnar komma till rätta med? Jag vet att inte kan gå in på specifika fall, men det här är bara exempel på någonting som är väldigt generellt inom svensk lag för unga brottslingar. Jag undrar: Vad gör för att komma till rätta med detta? 48 (): Får jag börja med att säga att detta med att fler brott ska utredas när det gäller unga och möjligheter att drogtesta redan är beslutat det är inte förslag. Bakgrunden till det är att det tidigare inte hände någonting om man var och man överlämnades till vård enligt . Där har regeringen skärpt reglerna. Man påbörjar ofta allvarlig kriminalitet väldigt tidigt, och för att sätta in adekvata åtgärder är det viktigt att göra en ordentlig polisutredning och agera så att också unga får en konsekvens av det som har hänt. Att droger ofta är inblandade i allvarlig kriminalitet är ingen nyhet, men det har tidigare tyvärr inte varit möjligt att få testa utan föräldrarnas medgivande ens när det har varit mycket befogat. Det är exempel på åtgärder vi har vidtagit som rör ungdomar som begår brott. När det gäller Kortedalamålet kan jag som sagt inte uttala mig i ett enskilt mål. Processen pågår dessutom fortfarande, såvitt jag förstår, eftersom domen är överklagad. Generellt kan jag säga att min grundinställning är att vi har haft för låga straff när det gäller våldsbrott. Därför har regeringen skärpt straffen för våldsbrott, dessutom ganska ordentligt. Det finns anledning att följa upp i vilken utsträckning detta har fått konsekvenser i olika ärenden, men avsikten har varit mycket tydlig. Vi har också i direktiven till påtalat ett antal frågor som rör just unga lagöverträdare i syfte att markera när man ska bedömas som vuxen. Jag nämnde i svaret att utredningen i något avseende föreslår att man bör betraktas som vuxen om man har fyllt , det vill säga att de hänsyn som tas ska minskas. Det finns många saker att fundera över när det gäller , självklart, men jag tror att det är bra att ha ett gediget underlag att utgå ifrån. Min grundinställning är: Grova, allvarliga våldsbrott måste mötas med det allvar som de kräver. Däremot måste vi framför allt när det gäller unga ha den typ av påföljder som gör att vi använder verkställigheten till att tillrättaföra ungdomar så att de inte upprepar den typen av brottslighet. Siffrorna är förfärande när det gäller återfall i brott för vissa unga lagöverträdare, och det måste vi komma till rätta med. Därför tycker jag att det är viktigt att diskutera inte bara inlåsning och påföljdens längd utan också innehållet. Där ser jag fram emot pigga och bra förslag också från . 49 (SD): Tack igen, justitieministern! Min interpellation handlar ju, som jag skrev, om straffmyndiga, alltså de som är över 15 men under . Jag diskuterar inte i sak dem som är . Vi har lagt fram ett förslag om att straffmyndighetsåldern ska sänkas till , men vi menar därmed inte att alla ska låsas in i fängelse. Det är en separat diskussion, om man begränsar sig till den fråga jag ställde i min interpellation. När det gäller att de som har fyllt ska betraktas som vuxna är det positivt att utredningen och även justitieministern verkar hålla med om att den strafflindring som finns för dem som är men under ska tas bort. har också motionerat om att ta bort denna hänsyn som finns. Återfall i brottslighet är givetvis en väldigt viktig del i det hela, men det berör inte heller det som jag interpellerade om. Som vet är det av dem som dömts till sluten ungdomsvård som återfaller i brott, vilket är väldigt högt. Men min interpellation handlade inte riktigt om det. Min interpellation handlar om just straffen. Jag gav exempel på att många av dessa straff är väldigt låga. Det är till viss del betryggande att säger att straffen för våldsbrott nu har skärpts. Men till exempel Kortedalagänget dömdes enligt de nya reglerna, vilket skedde relativt , och de fick inga straff över huvud taget. De fick gå och prata med . De fick ungdomstjänst . De står alltså och räfsar löv i eller jobbar på något kafé i . Är det ett rättvist straff för att nästan ha dödat en 61-årig sjukpensionär? Jag menar att det inte är det. Detta är bara ett av väldigt många exempel där situationen är liknande. Det var ett fall där en 16-årig tjej oprovocerat och brutalt blev mördad av en person som också var . Han fick i sluten ungdomsvård. Denna lista kan tyvärr göras väldigt lång. Jag menar att de straffskärpningar som har införts uppenbarligen inte har lett till de resultat som vi hade önskat att de skulle leda till. har bland annat föreslagit att ungdomar som är över 15 men under ska kunna dömas som vuxna i särskilt hänsynslösa fall, till exempel brott som jag har beskrivit där man kanske under utdragna perioder eller med väldigt sadistiskt våld har skadat en person allvarligt för resten av livet eller berövat en person livet. Jag menar att den som har begått sådana handlingar ska ta konsekvenserna av det även om man är . I de allra värsta fallen ska det finnas möjlighet att göra det. Jag säger inte att det alltid ska vara så, men det ska finnas möjlighet att straffa dem som vuxna. Vissa förtjänar helt enkelt inte att bli behandlade som barn, och vissa förtjänar straff som vuxna när de nästan har förstört en oskyldig människas liv. Det är ett sätt att komma tillbaka. Om vi tittar på återfall i brottslighet, speciellt de grova brotten, som grova våldsbrott, sexualbrott eller narkotikahandel, har vi föreslagit att man ska förse folk med fotboja i mycket större utsträckning även efter att de har kommit ut från fängelset, efter fängelsetiden, för att man ska kunna kontrollera var de är och vad de gör om det begås ett brott efter utsläppandet. På så sätt kan man förhindra dem från att begå nya brott. Om det de facto begås ett brott är det då lättare att utreda brottet. Men vi har fortfarande inte kommit till rätta med de väldigt låga straffen, som jag har gett exempel på och som är många fler, trots de små förbättringar som regeringen har infört. 50 (): Jag har uppfattat vad interpellationen gäller. Däremot tror jag att och jag har lite olika uppfattning om huruvida olika åtgärder hänger ihop eller inte. Påföljderna är en del av kriminalpolitiken. När det gäller unga som begår brott är inte det vanligaste att man begår ett allvarligt brott, utan man har begått mer än ett. Det är väldigt bekymmersamt. Därför är insatser som förebygger eller som på något sätt bidrar till att minska risken för återfall viktiga att försöka eftersträva. Därför är det också viktigt att arbeta med väldigt unga. Problemet är att många har kvalificerat sig in i en kriminell karriär innan någonting hänt. Då tycker inte jag att man bara kan titta på det enskilda brottet och den påföljd som kommer i ett enda slag för den som är till exempel . Den skärpning av straffen för våldsbrott som regeringen har beslutat om är en viktig sak, och den har lett till att vi har betydligt bättre möjligheter att se allvaret i det brott som har begåtts, vilket är väsentligt. Det finns mer att göra på det området, och framför allt måste vi följa upp hur resultatet ser ut. Vad gäller ungdomar finns möjlighet för domstolar att döma också den som är yngre till fängelse om brottet är synnerligen allvarligt. Jag kan inte, och ska inte, recensera enskilda domslut, men den möjligheten finns. Utgångspunkten när det gäller 1518-åringar är med de regler vi har att man i första hand ska välja andra alternativ, exempelvis ungdomstjänst. Jag vill gärna säga att en del av det som är ungdomstjänst eller behandling av något slag ofta är bra mycket värre för den som begått ett brott. Att faktiskt inse vad man gjort när man sparkat någon, kanske gjort någon handikappad för resten av livet, är oftast betydligt jobbigare och mer smärtsamt för den enskilde än att vara inlåst eller två, eller vad det nu kan vara fråga om. En avvägning som vi måste göra när vi diskuterar påföljderna är: Vad gör mest nytta långsiktigt? Vad är det svåra? Det svåra kan ibland vara att göra rätt för sig och att be om ursäkt; nu talar vi inte om allvarliga våldsbrott. Det är en viktig sak. Jag tillhör dessutom dem som inte anser att medling, som vi också använder mer av när det gäller ungdomar, är ett mjukt straff eller någonting onödigt. Tvärtom är det ofta en väldig uppförsbacke att komma till ett sådant möte, om det hanteras rätt, och se den i ögonen som man misshandlat eller på annat sätt begått ett brott mot, och att reda ut det hela. För brottsoffret är det ibland oerhört betydelsefullt att få ett ansikte på den som på ett allvarligt sätt kränkt ens liv och hälsa. Man måste alltså se de olika helheterna. kan vara förvissad om att jag inte tycker att det är rimligt att använda ullvantar i fråga om allvarliga våldsbrott och annan grov brottslighet, även om det begås av mycket unga personer. Vi måste dock, i synnerhet när det gäller ungdomar, försöka se om det finns möjligheter att ha påföljder som innehållsmässigt gör att vi lite bättre än klarar av att minska återfallen. Det är med de glasögonen jag går in i arbetet med påföljder och annat, för jag tror att vi långsiktigt har mycket att vinna på en bättre tingens ordning. 51 (M): Jag vill tacka ministern för att hon tar sig tid att komma hit och diskutera den här viktiga frågan. ställer en mycket relevant och intressant fråga, och framför allt ger han mycket intressanta exempel på fall där man såklart blir upprörd över de straff som kanske utdömts. Jag är väl medveten om SD:s hårda attityd i dessa frågor och fullt införstådd med hur samhälle skulle se ut när det gäller detta. Jag tycker att frågan om straffskärpningarna är intressant. Jag är själv ung, och när jag träffar mina vänner hänvisar de ofta till vissa brott och frågar hur vi kunde döma ut ett så oerhört lågt straff för våldtäkten eller misshandeln. Själv engagerade jag mig just efter ett sådant fall. Straffskärpning i all ära, men frågan är om skärpta straff löser alla problem. Skulle den personen inte begå brottet bara för att straffet var mycket strängare? Det är mycket viktigt att vi fokuserar på de tidiga insatser som justitieministern talar om. Vi talar om ungdomar mellan . När de begår det första brottet, tar tag i stenen och slår i huvudet på den 81-årige mannen, har det redan gått för långt. Då kan vi redan ha förlorat. Det är där vi måste börja tänka på hur vi ska agera i just dessa fall. Därför skulle jag vilja fråga vilka lösningar de har när det gäller de tidiga insatserna. Jag vet att de vill skärpa straffen för en rad brott, och det är mycket viktigt, men tror att det för 15-åringen är det viktigaste? Om han vetat att han fått dubbla straffet mot , hade han inte begått brottet ändå? Det vore intressant att få svar på den frågan. Jag vet att ofta har brister vad gäller de tidiga insatserna och lösningarna. 52 (SD): Det var ju lägligt av att ge sig in i debatten när jag har kvar att svara på både hans och justitieministerns inlägg. Eftersom jag är här för att kontrollera regeringen och inte väljer jag att till att börja med fokusera mina på att försöka besvara inlägg. var inne på att det är viktigt att hantera unga . Jag håller helt med om det. Jag tycker att vi gör det alldeles för lite . Vi har lagt fram förslag om att det ska bli enklare med informationsutbyte mellan polisen och sociala myndigheter, och jag vet att det kommit ett liknande förslag från regeringen. Vi har även motionerat om att sänka straffmyndighetsåldern för att få tydligare konsekvenser för dem som begår brott. Vilka de är får vi titta på, men det ska bli tydligare konsekvenser för dem. Det finns många i den åldern som begår brott. var också inne på att man kan döma ut fängelsestraff för dem som är unga. Det stämmer, men de får fortfarande den enorma rabatten för att de är unga. Det är den vi menar måste ses över för de allra grövsta brotten för att fullt ut kunna döma förövarna som vuxna. När det gäller medling har vi lagt fram ett förslag. Även vi ser poängen med medling. Vi lade fram ett förslag, som dock blev nedröstat av alla andra, att ifall brottsoffret vill ska han eller hon få möta den som begick brottet, få konfronteras med dem. Det tycker vi är mycket viktigt, precis som säger. Vi vill till och med utvidga det så att det ligger på brottsoffret att avgöra om det är lämpligt. Vi har fortfarande inte kommit till rätta med de låga straffen. Man kan fråga sig om en straffskärpning hjälper eller inte. har jag inte tid att utveckla det, men för det första tror jag det och för det andra anser jag att det också är en moralisk fråga. I Kortedalafallet kan ungdomarna nu återvända till den skola de gick i, trots att de nära på slog ihjäl en 61-årig sjukpensionär. Jag menar att den hållningen inte duger i . 53 (M): Jag är väl medveten om tidsaspekt. Det vore, som sagt, intressant att höra lite grann om vilka förslag har när det gäller de tidiga insatserna. Straffskärpningar i all ära jag tror att de ger effekt men jag tror att det också vore viktigt att titta på vad som kan lösa dessa problem. Vad hade gjort att den unga personen inte tagit tag i stenen och slagit den i huvudet på en annan? Vad hade gjort att man inte begått våldtäkten på den 16-åriga tjejen? Det är svaren på dessa frågor vi måste få fram. Resultatet av straffskärpningar får vi först efter att någon begått ett brott. Hur förhindrar vi personen att begå brottet över huvud taget? Det känns tyvärr som att inte alltid har en politik för och lösningar på dessa problem. 54 (SD): Det är en något annorlunda gång i denna interpellationsdebatt än vad jag är van vid. När det gäller att redan från början förhindra brott har vi flera förslag på området. Den invandringspolitik som vi bedriver bidrar enligt alla undersökningar till att öka brottsligheten i det här landet. Till och med när man tar hänsyn till socioekonomiska faktorer skapar den invandringspolitik vi för de facto fler brott än vi hade haft om den inte funnits. Hade vi haft en begränsad invandring, och dessutom inte fört det som kallas integrationspolitik eller mångkulturell politik, skulle exempelvis de hedersrelaterade brotten, brotten mot kvinnors rätt till sin egen kropp och sexualitet, inte begås av de invandrargrupper som kommer hit. Vi skulle ha sluppit de övergrepp som tjejer i många fall blir utsatta för eftersom man har en annan uppfattning om tjejers värde, en uppfattning man har med sig från utlandet när man kommer till . Hade vi tagit emot en begränsad mängd invandrare och dessutom assimilerat dem i den svenska kulturen och det svenska tänkesättet skulle vi ha vunnit mycket och kunnat bekämpa den sortens brottslighet. Som vi konstaterade tidigare är andelen återfall bland dem som döms till sluten ungdomsvård , och bland dem som sitter i fängelse är andelen också mycket hög. Jag tror att man skulle kunna komma undan många av återfallen och den återupprepade brottslighet som människor utsätts för om man dömde till mycket hårdare straff. Då skulle förövarna inte få chansen till återfall i första taget. Hur ger det rätt signal till ungdomar, brottslingar eller som i det här fallet våldsbrottslingar i landet att det är fel att göra det när de som i Kortedalafallet kom ut? De fick inte en enda dag bakom lås och bom, utan de kom ut direkt. Hur signalerar det att samhället inte accepterar att sex personer står och hoppar på en medvetslös 61-årig sjukpensionär? Men dagens straffnivåer skickas inga sådana signaler. Det måste vi göra någonting åt. 55 (): Jag tror att man ska vänta till dess att de rättsliga processerna är helt avklarade innan man bedömer vilka signaler som skickas i ett enskilt ärende. Kortedalaärendet är synnerligen allvarligt och någonting som jag tror att väldigt många har bekymrat sig över och funderar över. Likväl är det viktigt att påföljdssystemet sätts in i ett sammanhang i kriminalpolitiken och att man också har förmågan att se att det är viss skillnad mellan barn och vuxna. Om man tittar hur det ser ut i jämförbara länder är ofta en vattendelare mellan när man i straffhänseende väljer att se att det handlar om barn eller vuxna. Man gör en åtskillnad där. Däremot föreslår som jag nämnde att det som gäller för dem som är ska förändras. Varför ska det vara ? Det är lite grann den frågan som lyfter fram. Ett av skälen är att just utvecklas människan, och det händer väldigt mycket. Det är viktigt att försöka korta tiderna. Det gäller handläggningstider, processtider och också verkställighetstider. Vi måste diskutera hur det ska se ut. Det får inte vara så att man inte ser och uppfattar en tydlig och konsekvent reaktion på allvarliga brott. Det är grundkurs 1 a. Däremot tror jag att man för ungdomar även ska ha ett något kortare perspektiv. Det är också av det skälet som vi exempelvis har kortat tiden som en ung person finns med i belastningsregistret. Om det hakar med för länge riskerar man att försvåra alla möjligheter för en ungdom att komma igen. Jag har nog en annan inställning än vad har när det gäller synen på unga. Däremot kan vi vara överens om att allvarliga brott ska mötas med tydliga och proportionerliga påföljder också när det gäller unga. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2012/13:19 om vandalism som slår ut fiskodlare 56 (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att trygga fiskodlingarnas framtid. Att enskilda näringsidkare trakasseras och får sina anläggningar saboterade är inte acceptabelt. Konsekvenserna för de drabbade företagarna kan bli stora. I värsta fall kan de tvingas att upphöra med sin verksamhet. Att människor som driver lagliga affärsverksamheter ska kunna göra detta utan att få sina anläggningar förstörda är en självklar och viktig del av vårt demokratiska samhälle. När det gäller brottslighet av detta slag är det viktigt att polismyndigheterna samarbetar och utbyter underrättelseinformation med varandra. Ett väl fungerande kriminalunderrättelsearbete gör det möjligt att se mönster i brottsligheten, och därigenom kan nya brott förebyggas. Kunskapen som underrättelsearbetet ger kan också förmedlas till bland annat fiskodlare för att underlätta deras eget arbete med att skydda odlingarna. Den kunskapen behövs av flera aktörer. Min uppfattning är att vi har en väl fungerande lagstiftning för att bekämpa den här typen av brottslighet. Bland annat är skadegörelse och försök till skadegörelse straffbart. Straffmaximum för skadegörelse är fängelse i högst eller, om brottet är grovt, fängelse i högst . Polisen har också möjlighet att i förebyggande syfte kroppsvisitera personer för att söka efter hjälpmedel som kan användas vid skadegörelsebrott. Det är en möjlighet som polisen inte har i alla hänseenden. Vi har regler. Regeringen har dessutom tillsatt en utredning som har i uppdrag att bland annat se över behovet av förändringar i straffskalorna för bland annat skadegörelse. 57 (S): Tack för svaret, justitieministern! Jag vill börja med att redogöra för varför jag har ställt interpellationen. Det kan kanske verka som en liten fråga för . Men det är i varje fall en stor fråga inte minst för arbetstillfällen i inland. Det är två orsaker till att jag har ställt interpellationen. Det handlar dels om arbetstillfällena, dels om möjligheterna att skapa sig ett liv och att det är en framväxande näring. Sedan finns också de demokratiska aspekterna. När människor utför illgärningar för att manifestera eller marknadsföra sina politiska åsikter och tvingar det demokratiska samhället till förändring ställs det krav på det demokratiska samhället att samhället tydligt reagerar och det med kraft. Odlad fisk är den fisk som vi allt som oftast äter. Den serveras oftast på restauranger runt om i landet. I takt med ökad andel odlad fisk ökar också sabotagen mot fiskodlingarna. Djurrättsaktivisterna begår brott mot enskilda näringsidkare. Men man begår även brott mot den biologiska mångfalden genom att släppa ut mycket stora mängder odlad fisk i älvarna. I Umgransele i är man både ledsen och arg efter det stora sabotaget som var mot Umlax fiskodling. Det skadade inte bara fiskodlingen utan kan också få konsekvenser för . Det var över som släpptes ut i . Polisen misstänker att det är organiserade djurrättsaktivister som ligger bakom. Miljonbelopp har dessutom gått till spillo för företaget. Det var 18 fiskkassar som skars upp i sammanhanget. På lokalerna har det klottrats, och det har även skrivits brev om att det är DBF hjärta de vilda fiskarna. DBF är en känd förkortning för . Det är ingen ny företeelse att fiskodlingar vandaliseras. Det har hänt återkommande . Umlax fick sin odling nedskuren hände detsamma med en odling i i där det gick ut nästan lika mycket fisk som i Umgransele. Fiskförädling fick också sin odling attackerad . I min hemkommun fick Fiskeman sin odling attackerad. under attackerades anläggningen i över därifrån, vilket tyder på att det är väl organiserat. Anläggningarna fick väldigt ovälkommet besök. De okända gärningsmännen skar sönder näten till fiskodlingarna och släppte ut fisk värd . Jag har än så länge inte hört en enda person som förstår sig på varför man släpper ut odlad fisk som går en säker död till mötes. De flesta tar upp två saker. De anser att detta är terroristaktioner där man politiskt vill få en förändring och att man faktiskt gör en manifestation. Jag har frågat justitieministern vilka åtgärder hon tänker vidta för att trygga fiskodlingarnas framtid. Jag såg ingenting i svaret om vilka åtgärder hon tänker vidta. Jag delar däremot mycket av skrivningen i svaret. Men hur det ska fungera i praktiken vill jag att justitieministern förtydligar. 58 (): Den här typen av aktivism har vi sett . Det gäller kanske inte specifikt den som har riktats mot fiskodlingar. Men det är inte en liten fråga, vilket också interpellanten påpekar. Det som hände i Umgransele innebär ett väldigt allvarligt ingrepp. Jag tror att det var fisk som man släppte ut, vilket är förskräckligt mycket, till ett värde av kanske . Det är verkligen stor och omfattande skadegörelse. Rubriceringen från polisens sida är grov skadegörelse. Det är ett mycket allvarligt brott. Det jag försökte beskriva i mitt svar var närmast att man för att angripa den här typen av kriminalitet måste öka förutsättningarna för underrättelsearbete och annat, både för att förebygga och för att se mönster. Handlar det om organiserad brottslighet måste den angripas utifrån att man faktiskt ser dessa samband och sammanhang.