prot · H00938 · 2012-12-06 00:00:00 — Det är alltså likvärdigt med att vi inte skulle vara med i en sådan insats framöver. Socialdemokraterna vill dra ned MSB:s resurser, den civila krishanteringen, med . Det är likvärdigt med att man plockar bort all oljeskyddsberedskap, som kostar , eller av skydd mot olyckor, all den utbildningen. Vad är det man vill plocka bort i den verksamhet som genomförs på det civila krishanteringsområdet när man väljer att minska budgeten på det här området? Det är förvånansvärt att så många oeniga förslag kan presenteras och att man ändå kan finna en enighet i detaljerna. Det skapar lite oro . Men jag är ändå hoppfull över att man på vill se försvars- och säkerhetspolitiken som ett område där vi hittar långsiktiga och tydliga överenskommelser över blockgränserna. I detta anförande instämde , , , och (alla M). 3 (S) replik: När man leder en verksamhet och sitter i en politisk roll som minister och har en riksdagsmajoritet eller det kan vara en församling brukar man försöka komma överens med andra. Då är det en förlust och en oskicklighet att hamna i minoritet. Det är där problemet sitter. Det handlar om och oförmåga att hitta majoriteter och föra en dialog så att vi kan komma överens och även tillmötesgå rena självklarheter. Det är där man har grundproblemet. Det är så det ser ut, . Detta vet de som har en viss politisk erfarenhet av att leda olika typer av politiska församlingar och organisationer. Sedan tror jag inte att , med det record som finns när det gäller detaljstyrning, ska prata med alltför stora ord i det sammanhanget. Genomförandegruppens existens vill jag påminna om. skrev att man till och med hade varit inne och rotat så pass mycket i Försvarsmakten att regeringen inte kunnat garantera den svenska försvarsförmågan. Regeringen har inte gett tillfredsställande information. Det är en lång rad punkter av svidande kritik som handlar om detaljstyrning. Jag tycker inte att det finns anledning att tala särskilt högt i de sammanhangen. Sedan gäller det Swedec. Man gör dåliga beslutsunderlag. Försvarsdepartementet meddelar finansutskottet att man sparar 710 miljoner 2013. Försvarsmakten meddelar att man sparar 2013. Då är det ett så pass dåligt underlag att ni ska ha bakläxa. Då är det sunt att säger nej. Det är er egen oförmåga det handlar om och ingenting annat. Sedan var det detta med stark finansiering. Det är en brist på 5,5 miljarder i fråga om . Och ni vägrar att göra upp. Det är inte en stark finansiering, utan det är dåligt ansvarstagande. 4 (M) replik: Grunden till att vi kan stå här , i ett parlament i , och tala om förstärkta insatser vad gäller försvar och den civila krishanteringen är att har en god ordning på statens offentliga finanser. Vi kan fördela 46 miljarder av skattebetalarnas pengar, eftersom alliansregeringen har tagit ansvar för ekonomin, hela samhällets ekonomi. Då är det förvånansvärt att en opposition inte i sitt eget budgetförslag kommer fram till att en excellent verksamhet av internationell karaktär i inte kan få organisera sig enligt Försvarsmaktens egna förslag. Oppositionen finner att har en bättre del i sitt budgetförslag. S, V och MP hoppar med lätthet på det och ger Försvarsmaktens förslag underkänt och alliansregeringens budgetförslag underkänt. De underkände också sina egna budgetförslag, eftersom S, V och MP inte heller hade med detta. Det är alltså , som föreslår att det gamla förrådsställda invasionsförsvaret ska komma tillbaka, som har den rätta uppfattningen i detta. Det är något förvånande att man i riksdag vill sitta och detaljstyra en excellent specialistmyndighet det handlar om Försvarsmaktens egen förmåga att bedöma hur vi ska röra oss från det gamla försvaret till det nya. Vi ska följa, vi ska leda, och vi ska styra upp. Men vi ska inte detaljstyra i sak. Det är dessutom ramlagsvidrigt, eftersom det är anslagspåverkande. Det är djupt beklagligt att ett utskott går fram till kammaren med ett sådant förslag. 5 (S) replik: Det var mycket hög röstvolym och dåliga sakargument i det här inlägget. Det är motion som har fått helt bifall. Det är en socialdemokratisk motion. Du kan naturligtvis ägna dig åt det här trickseriet om vem som har följt vem, men jag kan konstatera att det i texten är motion som det hela handlar om, och det är en socialdemokratisk motion. Sedan kanske ni får inse faktum. Man har dåliga beslutsunderlag. Man kan inte presentera för utskottet vad det är för pengar man sparar, utan vi sitter med två olika uppgifter. Dessutom har finansutskottet tagit ställning till en felaktig siffra. Man påstås spara 710 miljoner , vilket man inte gör. Då ska ni ha hemläxa. Då får ni gå hem och göra om och göra bättre. Det är det här som är mycket av problemet just . Ni slarvar med underlag. Det är dåliga beredningsprocesser. Det är för svaga förslag som kommer till . Du borde kanske, som vice ordförande i utskottet, ha en viss integritet och kräva av regeringen att man ska komma till parlamentet med någonting som är bättre än dessa halvdana underlag. Sedan var det detta med stark finansiering. Det är en brist på 5,5 miljarder för , vårt största och viktigaste projekt. Men det berör du inte. Där har ni inget svar. Det är ett oerhört stort tryck på materielsidan i Försvarsmakten. Vi erbjuder en överenskommelse för att få till stånd någon sorts vett och balans i det här och dessutom ge en signal till omvärlden som visar att vi är överens om det här projektet fullt ut. Då säger ni nej. Då vill ni inte diskutera. Ni har haft chansen, och ni har sagt nej till den. Det är obegripligt för de flesta. Ni skulle kunna ta vara på möjligheten att göra upp i ett tioårsperspektiv, stabilisera JAS och göra projektet än mer trovärdigt. Men då sitter ni fast. Det kanske ligger prestige i att ni inte vill ändra de siffror som från början har presenterat. 6 (M) replik: Ytterst handlar det om förtroende. Det handlar om förtroende för att kan fatta beslut och sätta upp målbilder och att de excellenta myndigheterna kan utföra de uppgifter som vi ber om. Och vi kan sedan utvärdera och följa upp. Ytterst handlar det om förtroende. Eftersom Socialdemokraterna själva i sin budgetberedning inte kom fram till detta, utan det var bara i riksdagsmotion om budget som detta presenterades, är det klart att det handlar om något annat än det reella innehållet i den frågan. För oss handlar det ytterst om att vi har förtroende för de myndigheter som har att genomföra en historisk och gigantisk samhällsreform. De gör detta . Och vi har sedan ett uppdrag att följa upp det. Jag tycker dessutom att det är anmärkningsvärt att man går på det här. Det är anslagspåverkande och strider därmed mot den ramlag som vi har i riksdag och ska följa. Det är ordning och reda i statsfinanserna. Det ska det vara om det gäller försvaret eller om det gäller andra frågor. Den uppgiften har vi att följa upp. Jag beklagar att inte tar chansen att beskriva vad det är som gör att Socialdemokraterna förändrar sin internationella solidaritetstanke när man minskar omfånget av de kommande internationella insatserna. Vad är det som har hänt inom socialdemokratin som gör att man vill ha det här skiftet? Jag menar att det är jämförbart med en insats i . Det är jämförbart med en insats i . Det är insatser som man väljer att lägga undan i de kommande årsbudgetarna. Jag tycker att det är en större och mer långsiktig fråga, inte bara för Socialdemokraterna. Det är en större fråga för riksdag och för om vi inte fortsatt ska ha den här höga ambitionsnivån när det gäller att jobba med internationella insatser. Jag hoppas, herr talman, att vi får svar på den frågan framöver. 7 (MP): Jag flaggar för att det blir ett anförande i stället som det står på talarlistan. Dagens debatt kommer till stor del att handla om hur vi ser på vår säkerhet och vad vi lägger i det begreppet. anser att måste skapa en säkerhetsstrategi som vilar på en bredare grund än den vi har . En säkerhetsstrategi är inte längre något exklusivt för det militära försvaret utan har sin giltighet över hela samhället. Globalisering innebär att det inte går någon skarp gräns mellan extern och intern säkerhet, mellan civila och militära åtgärder. En modern nationell säkerhetsstrategi måste omfatta alla dessa aspekter. Det är inte bara staten som efterfrågar säkerhet utan också dess invånare. behöver därför en ny nationell säkerhetsstrategi. En sådan innebär inte att gränsen mellan civilt och militärt bör suddas ut. Däremot är själva idén att skapa en synergi och koordinering mellan statens olika resurser. är ett litet land, och vår strategiska handlingsfrihet är därmed begränsad. Detta innebär att vi inte ensamma kan möta många av dessa hot och risker. Vi kan exempelvis inte själva skydda den internationella sjöfart som vårt välstånd är beroende av. Vi klarar inte ens att skydda svenska fartyg annat än i vårt närområde, trots att fartygen och dess besättningar täcks av de säkerhetspolitiska målen. Vi måste vid ett skarpt läge lita på att vi får hjälp från det internationella samfundet. Den nationella säkerhetsstrategin ska klara ut de övergripande principerna för hur samhällets olika delar ska samverka för att uppfylla målen för vår säkerhet gentemot prioriterade hot och risker. Strategin måste naturligtvis ha medborgarnas stöd. Den måste också ge en inriktning om var och i vilka sammanhang akuta insatser i första hand är aktuella, eftersom en sådan inriktning styr vilka resurser som behövs, såsom utbildning, övning, doktrin och utrustning. Jag har känt en stor oro över hur den politiska debatten har förts i . Den har kantrat över mer och mer till att handla om att värna vårt eget territorium på bekostnad av andra. Jag är övertygad om att det är en väldigt farlig väg att gå. Vi sitter alla i samma båt och är beroende av varandras säkerhet, att regionen är stabil och utvecklar en sund ekonomi och miljö etcetera. Säkerhet bygger vi tillsammans med andra. Ensam är inte stark. Internationella insatser är här för att stanna. är en del av världen på gott och ont, och vi kan inte vrida klockan tillbaka. Vi vill se fler svenska soldater i FN-ledda fredsbevarande operationer. Under FN ska ställa upp på internationella uppdrag för att lindra nöden i världen och bidra till stabilitet. Det kommer också att gynna vår säkerhet här hemma. Vi ska däremot vara mycket noggranna med vilka uppdrag vi ska delta i, och våra insatser ska främja fred, fattigdomsbekämpning och demokrati. delar regeringens ambition att öka de internationella insatserna. Tyvärr har ett historiskt lågt antal soldater ute i FN-tjänst. Det är inte rimligt att endast 2530 av våra soldater som tjänstgör utomlands används i FN-ledda insatser. Vi vill att regeringen ökar ambitionen successivt mot de mål som vi är överens om, nämligen att ca 2 000 soldater ska vara ute i internationell tjänst. Regeringen har, med hänvisning till kriget i , tackat nej till ett antal erbjudanden från FN . Vi vill att regeringen prioriterar om när vi nu successivt minskar antalet soldater i , för att ha avslutat vårt uppdrag, och att i stället vänder blicken mot . Här finns enorma behov, och här kan göra stor nytta. Vi vill också att tar initiativ till ett ökat nordiskt samarbete i enlighet med Stoltenbergrapportens förslag om en gemensam nordisk insatsenhet som lades fram och som har fått väldigt stor internationell uppmärksamhet och bemötts mycket positivt. I närtid bör ett fördjupat nordiskt samarbete rörande militär transportkapacitet, sjukvårdstjänst och utbildning etableras. För dessa uppgifter kan ett permanent, strukturerat samarbete övervägas. Vi tycker att borde ta initiativet till detta. Att flera av våra nordiska grannar är medlemmar i bör enligt vår bedömning inte utgöra något hinder för ett närmare nordiskt samarbete på försvars- och säkerhetssidan. har gjort ett politiskt ställningstagande om att inte vara passivt utan hjälpa andra EU-stater om någon katastrof skulle inträffa, vilket vi bör förbereda i olika avseenden med tyngdpunkten förlagd till . bör ta initiativ till att skapa ett Östersjökommando i EU-regi för att leda de säkerhetshöjande insatserna för sjöfarten i och i . Så kommer vi till JAS. Efter regeringens beslut om satsningen på 40 super-JAS för väcks en hel del frågor. Hur kommer JAS-affären att påverka det övriga försvaret? Är det näringspolitiska eller försvarspolitiska skäl bakom en sådan här satsning? Efter regeringens debattartikel i måste man också ställa sig frågan vad det är som styr den svenska säkerhetspolitiken. Regeringen skriver följande: Det säkerhetspolitiska läget i vår omvärld kräver att har ett försvar redo både till att skydda svenskt territorium och för deltagande i internationella insatser. När det är sagt säger sedan försvarsminister att hon ändå kan tänka sig att avbryta JAS-affären om säger nej till JAS-köpet i sin folkomröstning 2014. Den hotbild som regeringen motiverar köpet av JAS med i hänger med andra ord på om säger ja till affären. Men svensk säkerhetspolitik kan inte bygga på om ett annat land ställer upp på en vapenaffär eller inte. Om regeringen menar allvar med att det säkerhetspolitiska läget har försämrats skulle regeringen köpa ett nytt JAS Gripen-plan oavsett om är med eller inte. Allt detta visar med all tydlighet att det uteslutande handlar om ett industriprojekt till gagn för och ett sysselsättningsprojekt, vilket också var regeringens andra argument för att just köpa 4060 plan. En satsning på JAS Gripen innebär att vi kommer att minska vår flygkapacitet från de 100 C/D-plan vi har till 4060 Gripen E. Då kommer nästa fråga: Menar försvarsministern på allvar att vi får ett bättre försvar av om vi minskar vår flygkapacitet från dagens 100 C/D-plan till 4060 E? Jag vill också att försvarsministern utvecklar vad det är som gör att det säkerhetspolitiska läget kräver att skaffar sig ett nytt JAS-plan och att vi reducerar antalet plan till ca 50 och framåt. Själva finansieringen av detta är väl känd. Regeringen vill alltså öka försvarsanslagen med och sedan 200 miljoner. Enligt regeringen räcker detta för att täcka utvecklingskostnaderna och understryker dessutom att super-JAS inte är ett hot mot andra delar av Försvarsmakten. Vi som tar del av debatten och följer med har dock inte stött på någon som håller med regeringen på den punkten. Detta kommer att få stora konsekvenser för det övriga försvaret om regeringen inte skjuter till en himla massa pengar, och det verkar inte vilja göra om jag har förstått det rätt. Med regeringens satsning på JAS Gripen kommer Försvarsmakten att drabbas mycket hårt, enligt vårt sätt att se det. JAS Gripen-planen ska börja levereras 2018, och ska den första divisionen med Gripen E vara i full tjänst. De sista planen ska levereras 2025. Det betyder att får två versioner av Gripen i drift , både C/D och E. Men enligt försvarsministern ska detta gälla i bara . Trots att de återstående 4060 C/D-planen kan flyga ända , kanske ända , ska de skrotas innan deras livslängd har gått ut. Till detta vill jag informera kammaren om att dagens JAS C/D-plan har verkat endast av sin livslängd, alltså bara en bråkdel. Vi skrotar med andra ord ett fullt gångbart plan för den nya E. Förklaringen som regeringen och Försvarsmakten ger är att detta är två separata system och att de inte får plats inom given ekonomi. Försvarsmakten har sagt att regeringens förslag om 4060 E är otillräckligt. Vi behöver minst 60 E för att lösa dagens uppgifter i närområdet. En flotta på 6080 Gripenplan är en miniminivå för att klara luftförsvar, har överbefälhavaren sagt. Här finns en tydlig konflikt mellan regeringen å ena sidan och Försvarsmakten å den andra. Jag kan hålla med om att Gripen E är ett bättre plan än Gripen C/D rent tekniskt, men kvantitet är också till viss del en kvalitetsfråga. Då uppstår alltså frågan, om vi säger att 4060 plan blir ungefär 50: Kan verkligen sätta in de här 50 planen om det skulle bli en kris i en given situation? 50 flygplan innebär att det i praktiken finns endast 40 Gripen klara för strid i en stridssituation, men det mer realistiska är att det finns bara 3035 plan. Det gäller ju att man ska ta fram planen, man ska få fram bränsle, och man ska ha fram vapen under en omfattande flygverksamhet. Allt detta tar väldigt . Man kan inte utnyttja av den flygkapacitet man har. Vi pratar alltså om att vi har ungefär 3035 plan som skulle kunna sättas in i en given situation. Detta ska, som jag sade, sättas mot de 100 C/D-plan som vi har . Som jag har varit inne på tidigare kommer det om , ungefär 2025, att finnas 50 JAS-plan kvar i , att jämföra med 100 . Dessa 50 Gripen kommer endast att klara av incidentberedskap i två områden året runt. Ett luftangrepp kan mötas i endast en landsända. Om en annan del av landet skulle attackeras finns det inga svenska stridsplan kvar för att möta den attacken. 50 plan räcker helt enkelt inte till för att klara av ett försvarskrig i luften mot en attackerande motståndare. Hur går den här ekvationen ihop med det som regeringen skrev i ? Det här är ett resonemang och en politik som jag anser inte håller ihop. När försvarsminister höll sin första presskonferens sade ministern följande: är slut. Hoten mot vår säkerhet är både komplexa och breda och måste också mötas brett och inte bara med militära medel. Politikerområdet försvar och samhällets krisberedskap måste ses i sin helhet. Jag blev mycket glad när jag hörde detta. Men då kommer frågan: Hur kan försvarsministern dra ned på den myndighet som hon sade var så pass viktig? Det kanske är småpengar, men regeringen drar ändå ned på Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och 15 miljoner på förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor. Ni lägger i och för sig till några kronor på krisberedskapen, men totalt sett ges ingen satsning på dessa områden, som försvarsministen ändå sade var två områden som intimt hänger ihop och som ska verka tillsammans. förslag innebär att vi kommer att förstärka MSB med för att de ska kunna utföra sina uppdrag på ett bättre sätt. har också lagt fram ett förslag om en sårbarhetsanpassning för ett förändrat klimat som har det viktiga syftet att minska vår sårbarhet mot det oundvikliga som enligt alla forskare kommer. Just , i denna stund, pågår miljökonferensen i . Där pratar de inte längre om två graders temperaturökning. pratar de om ökning. Vad det kommer att betyda för vår säkerhet och vad det kommer att få för konsekvenser för vår jord kan vi i och för sig bara ana oss till vad gäller folkförflyttningar på grund av klimatförändringar, kamp om energin etcetera. Detta är vår tids stora utmaning, både vad gäller miljön i sin helhet och kopplat till vår säkerhet. Det är den här typen av hotbild ska rusta sig för. Därför har lagt fram ett mycket konkret förslag om att införa ett obligatorium för alla våra kommuner att ha klimat- och sårbarhetsplaner. är det endast ca 70 kommuner i landet som har bra sårbarhetsplaner i sin kommun. Ett antal kommuner har hyfsade planer, medan flertalet har mycket dåliga planer och andra inga alls. Hoten mot vår säkerhet är gränslösa och komplexa till sin natur. Vi talar alltså om allt, från väpnat angrepp till terrorism, organiserad brottslighet, cyberhot, politisk extremism, massarbetslöshet, pandemier, klimatförändringar, hot mot vårt demokratiska system, naturkatastrofer etcetera. Så ser hotet mot vår säkerhet ut. Detta står i djup kontrast till den debattartikel som partiledarna för regeringspartierna skrev , där hotbilden fordrade ett nytt JAS-plan. Det är väsensskilt från hur ser på säkerhet och vilka åtgärder som bör vidtas. Lite kort vill jag ta upp , herr talman. Regeringen har höjt tonläget och försökt skrämmas med för att bland annat kunna göra en satsning på nya Gripen. Att och rustar upp finns det ingen som förnekar. Frågan är bara hur man ska tolka Putins vapenskrammel. Att vill tillbaka till det politiska finrummet är helt uppenbart. försöker komma in i dessa kretsar genom militär upprustning. Men det är nog uppbenbart för alla att inte utgör något militärt hot mot . På det senaste öppna seminariet om som Försvarsberedningen tog initiativ till redovisade en mycket kompetent panel sina åsikter om läget i . Den samlade bilden av är att naturligtvis försöker hålla ihop landet. Närområdet är viktigt för . Då är inräknat. Men något anfall mot något av länderna är otänkbart, enligt panelen. är centralt för . kan ses som en samarbetspartner för , som en motkraft till . Krigsmakten är anpassad efter lokala konflikter, och de har ingen kapacitet för någon stor konflikt långt borta. drar sig alltmer inåt och så vidare. Så ser bilden av ut, enligt en enad panel. Så har också bilden från andra varit . Avslutningsvis, herr talman, måste säkerheten, som jag var inne på inledningsvis, ses i ett mycket bredare perspektiv. En bredare säkerhetspolitik beaktar de många olika potentiella direkta hoten med grund i begreppet positiv fred, det vill säga att åtgärda själva problemet som utlöser konflikten och hoten, i stället för negativ fred, som inriktar sig på att militärt stoppa konflikten. Vi vill se en säkerhetspolitik som sätter människans säkerhet före den territoriella säkerheten, allt enligt vad FN har sagt. En mängd nya hot som är varken territoriella eller militära har tillkommit, som de andra har ändrat karaktär och kan bemötas på samma sätt som . Se också att flera av hoten förstärker varandra, varför flera av de traditionella hotens strukturella grundorsaker betraktas som egna hot i sig! I takt med att nationalstatens gränser luckras upp alltmer blir det svårare att möta dessa hot från den enskilda statens sida. Dagens konflikter ser inte ut som de en gång gjorde. Det handlar inte längre om uppställda och uniformerade arméer eller att officiellt ha förklarat krig och inleda en kamp till döden om geopolitisk kontroll under diplomatins och krigets regler. Den sortens konflikter syns alltmer sällan. Jag ber om ursäkt för att jag överskred talartiden, herr talman, och yrkar härmed bifall till reservation 2 och 7. 8 (M) replik: Det var ett intressant reflekterande över inte minst det bredare säkerhetspolitiska läget och den reella verklighet som råder i vår omvärld. Saker är komplexa. Det gäller inte bara militärt utan även civilt. Det har på många sätt gjort att vi får tänka bredare . Det var också intressant att höra om ökningen av de internationella insatserna och vidden av ökad internationell solidaritet. Den tredje delen, som var intressant att ta del av, var det ökade nordiska försvarssamarbete som lyfte fram. hade Nya ett seminarium om att belysa vikten av att inte bara prata utan faktiskt i handling göra detta. Dessa reflexioner från sida var bra och intressanta. Det som blir komplext, herr talman, är att inte agerar så fullt ut i svenska försvarsutskottet. Det här är retoriken och det vi hör utåt. På plats i försvarsutskottet sitter för och agerar annorlunda. Jag skulle därför vilja att belyser två frågor. Är och för eller emot förmågelyftet av JAS Gripen? Vi hör mycket emot, men när ni agerar i försvarsutskottet är ni för objektsramsfinansiering av JAS 39 . Det är bland det viktigaste har att driva fram i det kommande budgetbetänkandet. Är för eller emot? Den andra frågan gäller var någonstans jag kan hitta att och går emot Försvarsmaktens budgetförslag, att ni vill behålla verksamheten intakt i Swedec och var i budgeten ni finansierar förslaget. 9 (MP) replik: Jag sade tydligt vad vill. Vi har en helt annan syn på hur man ska bemöta de nya hotbilderna framöver. Vi tror inte att lösningen på det är att man lägger 90 miljarder, som troligtvis kommer att landa på 130140 när notan är betald. Det är inte lösningen. Hotbilden är mer komplex. Svaret på fråga är naturligtvis klart nej. Det är klart att vi är motståndare till Gripen. Vi har ett begränsat antal kronor att förhålla oss till. Då måste vi vara rädda om dem. Om vi ska lägga så mycket pengar på ett nytt plan kommer vi att påverka annan verksamhet. Det är alla helt överens om.