prot · GZ0995 · 2012-04-12 00:00:00 — Vi tror på och vill medverka till en konkurrenskraftig svensk sjöfart där tonnageskatten är en viktig del. Flera av de borgerliga ledamöterna säger att det nu ska komma en utredning. Men av vaga utredningslöften blir det ingen tonnageskatt. Jag yrkar bifall till reservation 3, och det har ni alla här också möjlighet att göra om ni vill att ska vara en framstående sjöfartsnation. 142 (M) replik: Jag har en liten fundering och ett klarläggande. Först och främst behöver inte vara orolig över KD:s medverkan. Det är som jag sade i mitt anförande: Det har varit en dialog inom Alliansen om hur vi ska kunna komma vidare. I utredningen finns vissa saker som inte har belysts. kanske det är så att Socialdemokraterna har lösningen, men då vill jag att den presenteras här och . Det gäller exempelvis hur vi gör med den latenta skatteskulden på runt en miljard. Och hur gör vi med det faktum att hela denna näring i stort sett inte genererar en krona i skatt ? Den är rejält subventionerad. Dessa två frågor borde man titta på, men här har alltså Socialdemokraterna lösningen. Den skulle jag vilja höra. 143 (S) replik: är det ju så att det är ni som har bollen och regeringsmakten. som den borgerliga regeringen har förhalat detta hade man haft möjlighet att tillsammans med och de olika fackliga sjöfartsorganisationerna sätta sig ned för att lösa detta. Det är inte så att jag har lösningen på hur man skulle ha gjort detta, utan det är en sak parterna ska göra tillsammans. Jag har glömt bort den andra frågan. 144 (M) replik: Då kan jag repetera frågan. Eftersom detta är en skattegynnad verksamhet och man i stort sett inte betalar någon skatt inom vissa områden kan vi fundera på hur vi ska se på den frågan. Jag konstaterar att det inte finns några färdiga förslag från Socialdemokraterna, vilket är intressant. Det är därför vi i Alliansen och, vilket vi uppskattar mycket, även har insett att vi för att komma vidare i denna fråga måste se till att göra en bred utredning där vi får bort alla frågetecken. Då kan vi gå till beslut. Det är ett bra sätt att se till att vi kommer närmare en lösning. Att skicka ytterligare tillkännagivanden till regeringen där det finns en massa frågetecken kvar är ingenting som löser detta. Det är därför vi har tagit ansvar i Alliansen och sagt att vi vill gå vidare. Jag kan än en gång säga att om det är så att inte levererar en bra utredning är jag den första att plädera för ett tillkännagivande om en bred och effektiv utredning. tror jag inte att vi behöver det, men jag säger det för att vara väldigt klar. Vi vill ha en lösning på denna fråga. 145 (S) replik: Det låter väldigt bra när säger att det nu ska hända någonting, men ni har haft på er att göra någonting. De obeskattade reserverna har funnits under hela den tid ni har förhalat frågan. Ni har skrivit debattartiklar, och ni har skrivit motioner. Ni har varit väldigt aktiva, men så fort frågan kommer hit till händer ingenting mer. Jag tycker att det är väldigt allvarligt. Jag har också läst att det ska komma en utredning, men det finns ingen tidsplan för denna utredning. finns det drygt 90 svenskflaggade fartyg kvar. När utredningen är klar är det tveksamt om det finns några fartyg kvar som har svensk flagg. Som sagt: Det är ni som har bollen. Det är ni som har regeringsmakten. Då kan man förvänta sig att det ska hända något också, om ni vill ha en attraktiv svensk sjöfart. Det verkar dock inte som att intresset är så stort. I detta fall kan jag inte tycka det som pratar om , att arbetslinjen ska gälla. Här har vi nämligen ungdomar som utbildar sig för att kunna jobba inom sjöfarten. Vi har arbetslösa sjömän, och det ökar för som går eftersom båtarna flaggas ut. Precis som jag sade: Av vaga utredningslöften blir det ingen tonnageskatt. 146 (MP): Runt om i världen finner man det rimligt och rättvist att den som har förmånen att ärva en större förmögenhet ska lämna ett bidrag till finansieringen av samhällets olika åtaganden på samma sätt som förvärvsarbetande bidrar med en del av sina inkomster. Därför tas någon form av arvsskatt ut i många länder. Det görs dock inte i . Vi är ett av få jämförbara länder som helt saknar arvs- och gåvoskatt. Att den som utan egen ansträngning får ärva stora förmögenheter inte anses behöva bidra till det gemensamma medan den som själv har arbetat ihop pengar får göra det rimmar illa med principerna att beskattning ska vara rättvis och att skatt ska tas ut efter bärkraft. Den som har större betalningsförmåga bör bidra mer till det gemensamma än den som har mindre. Det är viktigt ur rättvise- och fördelningssynpunkt. utreddes bland annat arvs- och gåvoskatt av den statliga egendomsskattekommittén. Kommittén föreslog att arvs- och gåvoskatterna skulle behållas i eftersom de har en utjämnande effekt på inkomst- och förmögenhetsfördelningen i vårt samhälle. Ändå valde att avskaffa den. vet vi dock att ett mer ojämlikt samhälle är skadligt för alla, såväl fattiga som rika. Det är inte, tvärtemot vad många kanske ännu tror, bara de fattigaste som skulle ha glädje av en mer rättvis fördelning av resurser och därmed makt. När 21 rika länder har jämförts har det nämligen visat sig att en lång rad sociala och medicinska problem drabbar såväl fattiga som rika hårdare i mer ojämlika länder. Stress och miljöskadlig statuskonsumtion ökar ju mer ojämlikt ett samhälle är. Man jämför sig med andra, och fattigdom är relativ. Om detta kan man, om man är intresserad, läsa mer i boken av de brittiska epidemiologerna . Utskottet motiverar sitt avstyrkande av motionen om att återinföra arvsskatt med att arvsskatten sådan den var utformad innan den avskaffades orsakade problem. Det är riktigt att en arvsskatt måste utformas noggrant för att fungera väl. uppmärksammade problematiken och föreslog därför att tillgångar i näringsverksamhet skulle särbehandlas för att inte sätta käppar i hjulen för generationsskiften i familjeföretag. Kommittén menade också att det är befogat av både fördelningspolitiska och administrativa skäl att inte ta ut skatt på smärre arv. Det är även viktigt och fullt möjligt att skattesystemet utformas med hänsyn till den som mist sin make eller sambo så att han eller hon inte måste sälja sitt hem för att betala arvsskatt. Så var det också på slutet när vi hade arvsskatt i . Inget system är perfekt, men finns viljan går de flesta problem att hantera. med sitt goda företagsklimat är ett intressant exempel. Hög arvsskatt kombinerat med lagstiftning som har gjort det skattemässigt gynnsamt att testamentera familjeföretag till de anställda anses ha bidragit till den stora andelen löntagarägande i amerikanska företag. Jag tycker att det är svårt att förstå varför arv av stora förmögenheter ska lämnas obeskattade medan inkomster av eget, även lågavlönat, arbete beskattas. Det man ärver har ju per definition skapats av någon annan. Arvsskatt har också förespråkats av liberaler som , och , och stödet ökar. har även LO:s chefsekonom och Sacos samhällspolitiska chef uttalat sig för arvs- och gåvoskatt. För att vända den alltmer ohållbara utvecklingen i samhället behövs en politik som syftar till att minska de ekonomiska klyftorna, inte öka dem. Att återinföra arvs- och gåvoskatt är enligt min mening just en sådan politisk åtgärd. Naturligtvis räcker den inte det behöver göras mycket mer men det vore ett steg i rätt riktning. Därför har jag tillsammans med lagt fram en enskild motion om att återinföra arvs- och gåvoskatt. En klokt utformad arvs- och gåvoskatt skulle inte bara ge välbehövliga intäkter till vår gemensamma välfärd utan också bidra till att skapa mer rättvisa villkor för olika människor. Vi har i makt att skapa mer rättvisa och jämlika villkor för människor i om vi vill. I detta anförande instämde (V). 147 (MP): Antingen bygger man ett samhälle för alla eller så skapar man steg för steg ett särhälle där människor lever särskiljda under vitt skilda livsbetingelser. I ett sådant blåkallt samhälle börjar till slut alla frysa, för naturligtvis mår alla dåligt i ett samhälle som faller isär och där barnfattigdom och vanvård av äldre breder ut sig. Ett samhälles civilisationsgrad bestäms av hur väl det tar hand om sina mest utsatta individer. Att Gini-koefficienten, som mäter socioekonomisk ojämlikhet, stiger brant i är ingen olycklig slump utan är förprogrammerat av beslut fattade i denna kammare. Om vi genom återkommande skattesänkningar kontinuerligt minskar andelen vi satsar på det gemensamma ökar de sociala skillnaderna, vilket förskingrar det sociala kapitalet i vårt samhälle, alltså sådant som har med ömsesidig tilltro och gemensamma framtidsdrömmar att göra. är det ju ingen naturlag att skatter bara kan sänkas och plockas bort, utan om man vill och att vilja är ju kärnan i all egentlig politik kan givetvis smart konstruerade skatter höjas eller återinföras. Klarsynta samhällsforskare, såsom den brittiske nationalekonomiprofessorn , har visat att också i vår globaliserade tid är det nationella handlingsutrymmet för ekonomisk politik alls icke obefintligt. Sålunda har flertalet industriländer valt att behålla arvsskatt i någon form, och självfallet skulle också kunna återinföra denna skatt som även under globaliserade förhållanden är svår att planera bort. Allt fler röster i vårt samhälle pekar på denna möjlighet, däribland LO:s chefsekonom och Sacos samhällspolitiska chef, som i ett gemensamt inlägg på skrev att skattesystemet bör uppmuntra ekonomins förnyelse. Vi tycker att det är rimligt att beskatta gamla pengar hårdare än nya. Skatter på gåvor och arv är mindre störande för ekonomin än skatt på arbete och är förenliga med grundläggande rättvisebegrepp som jämlika möjligheter. Det förtjänar att påpekas att en av författarna till dessa rader varit verksam som huvudsekreterare i för studier i offentlig ekonomi vid . Det är självfallet viktigt att en arvs- och gåvoskatt konstrueras på ett sätt som inte försvårar generationsskiften i familjeföretag och annan samhällsnyttig verksamhet. Och det är min djupa övertygelse att en sådan utformning är fullt möjlig att få till stånd. Därför har jag tillsammans med lagt en enskild motion om att återinföra arvs- och gåvoskatt. Från till har liberaler varit anhängare av arvsskatt som ett sätt att motverka ekonomisk maktkoncentration. I nyliberalismens tid behövs liberalismen mer . I detta anförande instämde (V). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs kulturutskottets betänkande 2011/12:KrU5 Spelfrågor. 148 i (S): ska vi debattera KrU5, som är ett motionsbetänkande om spelfrågor. Många av oss tycker nog att det ibland är lite roligt att spela. Oavsett vilken typ av spel man väljer hoppas man på turen att gå ut som en vinnare, eller i alla fall inte som en förlorare. Tyvärr är nog det vanligaste att man går ut som en förlorare rent ekonomiskt, men förhoppningsvis har man haft roligt . Men förutom att det kan vara roligt, underhållande och spännande tycker vi socialdemokrater att det ska vara tryggt att spela. Spelbolagen ska ha ett spelansvar, och riskerna för spelberoende ska vara minimala. Vi tycker att det är statens ansvar att genom regelgivning skapa denna trygghet och att det är samhällets skyldighet att ge stöd och vård då spelandet övergått från nöje till att bli ett problem för den enskilde. Vi har kunnat se, herr talman, hur den svenska spelmarknaden under ett tiotal år har förändrats dramatiskt inte genom inhemska politiska beslut utan genom den tekniska och internationella utvecklingen. Vi har också sett att statens kontroll har försvagats. Utländska bolag bedriver verksamhet utan att betala skatt. Spelansvaret hos arrangörerna har urholkats, och spelarnas ställning har försvagats genom frånvaron av tydliga och för alla gällande regler om spelansvar. Vi socialdemokrater tror att en omreglering av den svenska spelmarknaden är nödvändig, inte minst för att värna den enskilda spelarens ställning. Vi tycker att de internationella bolagen måste ställas under svensk kontroll och att de ska betala skatt i , bland annat för att svara för kostnaderna för de samhällsinsatser som hänger samman med problem som följer av överdrivet spelande. Trots omfattande offentligt utredningsarbete har ingen mer genomgripande förändring av spellagstiftningen skett sedan den tekniska utvecklingen slog undan grunden för den gällande regleringen. I kan oreglerade internationella spelbolag därför erbjuda spel över internet till svenskar. Den svenska modellen för lotterier och spel bygger på att allt spel förutsätter tillstånd. Spel utan tillstånd är enligt lag förbjudet. Regleringen har syftat till att tillgodose olika allmänhänsyn, såsom att motverka kriminalitet och sociala och ekonomiska skadeverkningar samt tillvarata konsumentskyddsintressen. Allt överskott av spel ska enligt gällande lagstiftning gå till det allmänna, staten, eller allmännyttiga ändamål, till exempel föreningsliv och folkrörelser. Detta är sund politik. Problemet är att de senaste årens utveckling ändrat förutsättningarna för denna modell. Internet är en etablerad arena för spel, och nätspelen ökar sin andel av det totala spelandet. Också svenska arrangörer med statliga tillstånd erbjuder spel över nätet. En viktigare förändring är att utländska bolag, ofta med licens i något annat EU-land, främst , erbjuder samma och även andra spelformer över nätet. Dessa spelbolag står inte under svensk tillsyn och sätter själva sina regler för spelens utformning och bestämmer själva om eventuella spelansvarsåtgärder. Trots den svenska lagstiftningen som finns , det så kallade främjandeförbudet, har svenska myndigheter i praktiken svaga redskap för att ingripa mot dessa bolag eftersom verksamheten bedrivs från utlandet. Flera av de spelformer som de utländska bolagen erbjuder är interaktiva och snabba, vilket anses vara särskilt riskfyllt och kan skapa spelberoende och andra spelproblem. En modernisering av den svenska spellagstiftningen anser vi därför är nödvändig för att möta de nya rättsliga, tekniska och sociala förutsättningarna. En förändrad spelreglering berör dels en uppstramning av det nuvarande regelverket, dels en omreglering av själva spelmarknaden. I vår reservation i dagens betänkande lyfter vi bland annat fram att vi tror att det är nödvändigt att omreglera den svenska spelmarknaden och anser att behöver en modern spelpolitik. Vi vill att regeringen gör en översyn av den svenska spelpolitiken. Vi anser att ett antal internetspel bör öppnas för licenser, och då omfattas av svensk tillsyn och krav på spelansvar, samt att de bör betala skatt i . Det är viktigt, herr talman, att påpeka att det är endast inom internetspel som vi ser behovet av denna förändring. Vi tycker också att tillstånd, tillsyn och insatser kring spelproblem bör samordnas i en myndighet. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 1. I dagens betänkande hänvisar de borgerliga partierna till att frågan nu bereds i , men det är inte ett enda ord om när regeringen tänker komma med några förslag. Jag tycker att det kunde vara intressant att höra om ledamöterna från regeringspartierna har något mer exakt besked i frågan och i dagens debatt. 149 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2. Vi diskuterar kulturutskottets betänkande 5 om spelfrågor. Spelmarknaden är på många sätt en speciell marknad. Få andra marknader kretsar kring en produkt eller en tjänst som på ett så drastiskt sätt kan förändra människors liv till det bättre och till det sämre. På grund av just detta speciella förhållande har samhällets inblandning i marknaden varit exceptionellt stor. Detta har i sin tur lett till att det politiska intresset för området varit stort och att det har funnits en överhängande risk för att området skulle kunna förvandlas till ett ideologiskt slagfält där samhällets och medborgarnas bästa hamnar i bakgrunden av en klassisk strid mellan höger och vänster, mellan dogmen om den helt fria marknaden och dogmen om statligt ägande och kollektivt ansvar. Men så har det lyckligtvis inte blivit. För mig som företrädare för ett socialkonservativt parti som strävar efter att skapa en fungerande syntes mellan det bästa hos den traditionella högern och den traditionella vänstern är det glädjande att se att det nu tycks finnas en bred majoritet till stöd för en pragmatisk lösning på spelmarknadens utmaningar. Vi sverigedemokrater ansluter oss till den ideologiska kompromiss som en uppluckrad men fortsatt reglerad spelmarknad baserad på ett licenssystem innebär, åtminstone när det gäller den del av spelmarknaden som är mest påverkad av konkurrensen från internetaktörerna. Spelmarknaden har destruktiva sidor, och inblandningen från det offentliga har varit nödvändig och är det fortfarande. Min bedömning är att spelmonopolet så här långt har gjort mer sammantagen nytta än skada. som går då vi ignorerar utmaningen från den nya tekniken minskar dock den samlade nyttan. Att hålla fast vid det gamla systemet trots de totalt förändrade grundförutsättningarna skulle sannolikt inte resultera i någonting annat än en ändlös kamp mot väderkvarnar som i slutänden inte gagnar någon. som det är nödvändigt att staten nu på vissa sätt släpper på sitt grepp om spelmarknaden är det minst lika viktigt att man stärker greppet på andra sätt. För det första krävs det att staten mer kraftfullt beivrar illegala intrång på den svenska spelmarknaden. Sker inte detta kommer de önskvärda samhällsvinsterna med licenssystemet inte att kunna uppnås. För det andra måste staten arbeta mer aktivt för att motverka spelandets negativa konsekvenser. Även om det totala antalet spelare i befolkningen har minskat det ligger antalet spelmissbrukare kvar på ungefär samma nivå. Bland dem som spelar har alltså andelen problemspelare ökat. Spelmissbruket drabbar inte bara spelarna själva utan också deras anhöriga. Enligt beräknas mer än 76 000 barn bo i hushåll där det finns en problemspelare. En låg andel av problemspelarna söker självmant hjälp, och bland dem som vill ha hjälp är det många som upplever att de har svårt att få hjälp. Det är också stora regionala skillnader. På detta område finns fortfarande mycket att göra gällande såväl förebyggande arbete som forskning och behandling. I förhållande till problemets omfattning och de enorma vinster som spelmarknaden genererar är de anslagna medlen för att motverka spelmissbruk för snävt tilltagna. anser därför att anslaget till denna verksamhet bör öka i kommande budgetar. Jag har valt att yrka bifall till motion 297, yrkande 40. Jag ville lyfta upp denna fråga eftersom jag menar att spelautomaterna är en särskilt problematisk spelform och eftersom jag befarar att denna problematik riskerar att hamna i skuggan av den stora frågan om spelmonopolets framtid. Att döma av de internationella studier som har gjorts är spelautomaterna den mest problematiska spelformen. Enligt senare svenska studier är det bara de mer svåråtkomliga internetspelen som är mer problematiska. De svenska studierna visar också att spelautomaterna slår hårdast mot de allra svagaste grupperna i samhället. Den nuvarande ordningen där spelautomaterna obönhörligen kopplas ihop med alkoholkonsumtion förstärker sannolikt problematiken. Spelautomaterna sticker också ut därför att deras existens indirekt bidrar till att stärka den organiserade brottsligheten i landet. Jag är medveten om att spelautomaterna bidrar med stora intäkter till statskassan, men de problem som spelformen orsakar genererar också kostnader för samhället. Oavsett hur nettokalkylen ser ut menar jag att vi måste överväga drastiska åtgärder, inklusive att allvarligt överväga en avveckling av denna spelform som så uppenbart visar sig strida mot de socialpolitiska och spelpolitiska målen. I likhet med den nämnda motionen efterlyser jag därför en särskild utredning som förbehållslöst tittar på hur problemen ska kunna åtgärdas. Efter vad jag har kunnat se uppfyller varken Lotteriinspektionens översyn eller den pågående analysen av som omnämns i betänkandet dessa krav. I detta anförande instämde (SD). 150 (V): Det här betänkandet om spelfrågor innehåller en del kända men i mitt tycke vissa kontroversiella frågor. Frågan om en reglerad eller oreglerad spelmarknad är ingen lätt fråga, och det finns många aspekter att ta hänsyn till. Jag börjar med att yrka bifall till reservation, reservation 3. I har vi länge valt att inte tillåta privata spelbolag. Det finns olika andra aktörer, mestadels ideella organisationer, men vi har framför allt ett allmännyttigt spelmonopol. Det finns en stor aktör, , som har samhällets uppdrag att tillhandahålla spel för nöje och förströelse, att förebygga spelberoende och att generera pengar till statskassan som sedan kan fördelas till bland annat idrottsföreningar. Dessutom finns utrymme för de ideella föreningarna att själva bedriva viss lotteriverksamhet som också genererar pengar till idrottsrörelsen. Den stora faran för dessa föreningar och den ideella idrottsrörelsen är om vi släpper in privata bolag på marknaden. Risken är uppenbar att konkurrensen skulle kunna slå hårt mot föreningslivet och därmed försvaga de ideella föreningarna. Då går också miste om mycket av det som berikar oss genom den ideella idrottsrörelsen, både på det sportsliga planet och som samhälle. Att försvara den svenska idrottsmodellen är alltså en av de viktigaste orsakerna till att inte avreglera spelmarknaden. Jag tycker också att det finns andra skäl att inte tillåta en avreglering. Hänsynen till dem som riskerar att drabbas av spelberoende är en sådan anledning. Vi tror att det är lättare och ger större möjligheter att ta ansvar för spelberoende och att motverka de negativa konsekvenserna av spel om pengar om vi har ett offentligt drivet spelbolag. Spelberoende drabbar såväl den enskilde som dennes familj och omgivning. Vi ser detta som ett stort och ökande problem och tror att risken finns att det blir ett växande problem om privata spelbolag tillåts ta över den svenska spelmarknaden. Privata spelbolag ska ju per definition maximera sin egen vinst genom att sälja sin produkt till så många som möjligt eller genom maximala inkomster. Vi tror att det kan bli problematiskt om man vill främja ansvarsfullt spelande. Spelandet på internet är egentligen den stora knäckfrågan. Olika bolag kan kringgå de bestämmelser vi har. Vi tror dock inte att en avreglerad spelmarknad löser problemet. Även om man inför något slags licensvariant, som man pratar om i olika sammanhang, kommer nätet att vara en plats för olika aktörer som vill åt spelmarknaden, oavsett om de har svensk licens eller inte. Problemet måste få en annan lösning. kommer att fortsätta fundera på om det finns någon bra lösning och i så fall presentera den. Att internetspelandet är ett problem går inte att ta till intäkt för att avreglera spelmarknaden, tvärtom. Det ger bara de bolag som verkar för ökat spelande fritt spelrum, och det vill vi inte ha. Vi anser också att de olika varianter av licenssystem som förts fram av olika partier och framför allt av andra intressenter i själva verket är ett svek mot dem som riskerar att drabbas av eget eller anhörigas spelberoende. Jag vill peka på några synpunkter och fakta som kommit fram när det gäller en avreglerad spelmarknad. gjordes en spelkartläggning av bland andra och Lotteriinspektionen. Här finns några riktigt intressanta saker att lyfta fram. När man till exempel frågade svenska folket vad de tyckte om att spelmarknaden skulle vara reglerad eller oreglerad tyckte inte att det var bättre med en reglerad spelmarknad. På frågan om statliga spelbolag tar större ansvar än privata tyckte att det var så. Det är rätt tydliga siffror och argument nog för att avstå från att avreglera den svenska spelmarknaden, oavsett vilken sort det blir. Avslutningsvis blir frågan till dem som så ivrigt vill avreglera spelmarknaden: Vad är det som blir bättre vid en avreglering för de spelberoende, för idrotten och för spelarna? Den frågan vill jag gärna ha svar på. 151 (M):