prot · GZ09117 · 2012-05-24 00:00:00 — Det finns vissa områden där det är relevant att lyfta upp en specifik fråga och ta upp den som ett problem. Vi har varit inne på det i den här debatten. Med den situation som råder i den svenska gymnasieskolan med många människor som har lämnat skolan utan de kunskaper de behöver, utan att vara rustade för livet, utan att ha rätt förutsättningar att ta sig in på arbetsmarknaden blir det väldigt svårt. Om 30 000 elever hoppar av gymnasieskolan får det naturligtvis betydelse inte bara för de eleverna utan för hela samhället. Att en tredjedel lämnar gymnasieskolan utan fullständiga betyg är en av förklaringarna till att det är svårt för unga att ta sig in på arbetsmarknaden. Mycket av den statistik vi har sett och det som har hänt på gymnasieskolans område manar till eftertanke. Det är inte ett problem bara i skolan utan för hela samhället. Vi pratar mycket om alla problem. Det finns mängder av problem. Att åtgärda problemen i skolan har varit i fokus . Men man ska inte glömma bort att det finns många elever på skolor runt om i som klarar sig jättebra. De går ut med goda betyg. De går på fantastiskt bra skolor med duktiga pedagogiska lärare. Det är bra skolor som kan vara fristående eller kommunala och som inte har några bekymmer. Dem pratar vi sällan om. Det är bra att de klarar sig. Men det är ju naturligt att vi måste fokusera på alla dem som inte klarar sig. Vi är i slutet av det första läsåret med den nya gymnasieskolan. Alla problem är naturligtvis inte lösta. Vi kan inte bocka av dem och säga att vi inte har några problem. Vi har fortfarande stora utmaningar framför oss. återstår mycket av uppföljning för att vi ska se att det blir som vi har tänkt och att saker och ting går i rätt riktning. Det är bra att vi fortsätter att diskutera problemen. Det är bra med det gemensamma uttalandet om att fortsätta att jobba med studie- och yrkesvägledningen. När det gäller frågan om grundläggande högskolebehörighet har det funnits stora missförstånd. Det står i svart på vitt i papperen att alla har möjlighet att få sådan behörighet medan man läser eller efteråt, ändå har det spritts en uppfattning om att det inte är sant. Bara det är ett skäl att jobba ännu mer med studie- och yrkesvägledning, så det är bra att vi är överens om det. Som vi ser det har vi sammanfattningsvis fått en mer verklighetsanpassad skola. Vi tar elevernas önskemål på allvar och ser till de behov som finns i samhället. Vi har nya program, vi har mer fokus på kunskap, vi har nya strukturer och nya ämnen allt är mer anpassat , tycker jag. Det är en verklighetsbaserad gymnasieskola på det sättet att vi lyssnar på vad elever vill ha och är intresserade av. En del i det är yrkesprogram som är värda namnet. Det är yrkesprogram som inte bara heter något med yrkes- i titeln utan också innebär en utbildning till ett yrke och en yrkesexamen. Det kan låta som självklarheter, men bara att få till det har varit en resa. I samarbete med programråden säkerställs att den yrkeskunskap man får med sig är relevant. Allt detta är oerhört viktigt och centralt. Vi har också de högskoleförberedande programmen för dem som vill gå den vägen. Vi får en gymnasieskola som förhoppningsvis blir mer anpassad till eleverna, som rustar för framtiden och svarar mot vår tids utmaningar. Det innebär högre krav, högre förväntningar och mer fokus på kunskap. Det är alldeles utmärkt. Till detta ska vi lägga allt annat som händer på skolans område, alla andra stora reformer och satsningar som görs just . Vi har det som sker på område med mer av uppföljning, mer möjlighet att få hjälp om man hamnar efter, nationella prov, nya kurs- och läroplaner och betygssystem. Det görs många stora förändringar just . Vi har inte minst den stora satsningen på lärare som har pågått och som fortsätter. Det är en politik som uppvärderar skolan och stärker dem som jobbar i skolan, och det är en politik som tar grunduppgiften på allvar, det vill säga att skolan ska rusta oss för livet. Den som sitter här på läktaren och den som lyssnar på debatten kanske tänker att det här är väl något som alla är överens om. Det är klart att man tycker att skolan ska rusta för livet, att skolan ska ge kunskap och att skolan har stor betydelse. Det är väl ingen som inte tycker det. Nej, så kan det tyckas. I högtidstalen är ju alla överens om de målsättningarna. Därför är det viktigt att titta på vilken konkret politik som föreslås. Därför är de här debatterna bra. De blir väldigt avslöjande. När politik är som bäst försöker vi diskutera och hitta vilka samhällsproblem som finns och vad som är verkliga problem i människors vardag i det här fallet i skolan. Sedan levererar partier och politiker lösningar och väljarna får ta ställning. När det gäller gymnasieskolan känns det som om vänstersidan inte har sett samma problem som vi. De har inte ens varit överens om utmaningarna. Av reservationerna i dagens betänkande verkar det som om man fortfarande inte vill se. Hur ska man annars tolka att man fortsätter att reservera sig när det gäller till exempel behörighetskraven? Vi vet ju att de som har lyckats allra sämst och haft det allra tuffast i gymnasieskolan är de som har kommit med väldigt dåliga betyg från . Man har ändå skickat upp dem, man har ändå skickat dem vidare. Vi höjer kraven eftersom det kanske är ett bra sätt att se till att eleverna är förberedda och klarar sin utbildning. Vad är svaret från oppositionen? Vi ska ha det som det var förut. Vi ser att avhoppen var allra störst på yrkesprogrammen. Vi har infört ett system som ger alla möjlighet att läsa grundläggande högskolebehörighet eller efteråt inom ramen för komvux. Ändå är det samma svar som . Därför har jag svårt att se att man har förstått problemet. Om man ser den bekymmersamma statistiken och säger att man inte vill göra någon förändring utan ha det som det var förut har man inte sett problemen. Vi ska fortsätta att följa upp detta. Vi ska rätta till sådant som inte fungerar och vi ska vara ödmjuka inför utvecklingen. Men vi har tagit oss i rätt riktning, och vi går mot en skola som kommer att leverera bättre förslag. Därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. I detta anförande instämde i (C) och (KD). 96 (S) replik: Det var som vanligt intressant att lyssna på anförande. Jag kan försäkra att vi också ser verkligheten, men vi har kanske lite andra lösningar på problemen. Anledningen till att jag begärde replik var att anförde att man har anpassat gymnasieskolan till verkligheten och att man lyssnar på eleverna. Det ser ungefär likadant ut över hela landet, men eftersom jag vet att representerar har jag tagit reda på att det 2010 var ungefär 5050 i valet mellan de yrkes- och studieförberedande programmen i . är det som har valt yrkesprogrammen. Om ni lyssnar på eleverna: Vad tycker att eleverna säger med detta val? 97 (M) replik: I det fallet har de förhoppningsvis valt den utbildning som de tror passar bäst. Jag kan hålla med om att det är svårt att se vart det tar vägen. Ser man till tendenserna när det gäller intresset för nästa läsår verkar det vara på väg att vända. Det är viktigt att slå fast att vår ambition har varit att vi ska ha kvalitativa utbildningar på yrkessidan, inte att så många som möjligt ska gå där. Som jag sade är det bra att vi är överens om studie- och yrkesvägledningen. Se bara på den stora missuppfattningen att man inte kan få grundläggande högskolebehörighet. Jag utgår från att vet att det inte stämmer utan att man visst kan få det på dessa utbildningar. Men det har varit en bild som har funnits där ute. I detta fall får man följa utvecklingen. Tror , givet hur debatten har varit, att man kanske i debatten har spridit dimridåer om vad som faktiskt gäller? Det vore intressant att höra. Eller tycker hon att man har varit ärlig från oppositionens sida när man har beskrivit möjligheterna till grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogrammen? 98 (S) replik: Jag tycker ända att jag ganska tydligt sade att det går att göra det. Det är bra om vi är öppna och ärliga och kommer överens. Det står jag för och det tycker jag verkligen. Naturligtvis påverkar den politiska debatten detta. Men det är däremot inte helt klart hur detta ska gå till på alla program. Där finns det fortfarande en del saker kvar att göra. Men det återkommer jag till i en annan replik. tänkte jag fortsätta på Örebrospåret. talade om att man ska lyssna på eleverna. Då undrar jag om han också lyssnar på vad branschen säger. Just i har bygg- och anläggningsbranschen skrivit till alla elever i årskurs 1 på byggprogrammet. Man rekommenderar verkligen eleverna att begära utökad studiekurs. Man säger att det i byggbranschen är mycket vanligt att gå vidare från yrkesarbetare, till arbetsledare och till platschef. Många byter till och med bransch. Det är mycket vanligt just i denna bransch. Man skriver också att man tror på ett livslångt lärande. Det är mycket bra att man gör det. Men tycker inte att det är viktigt att även lyssna på näringslivet som säger samma saker som vi, nämligen att det är mycket viktigt att få en grundläggande behörighet och i vissa fall även en särskild behörighet under sin gymnasietid? 99 (M) replik: när man för denna typ av diskussion låter det som att det tidigare var så att allt som man läste, oavsett ämne eller program på gymnasiet, gav behörighet till vilken utbildning som helst på högskolan. Så var det inte. Det var många utbildningar där man behövde särskild behörighet. Det är inte den grundläggande behörigheten som ger eleverna möjligheter till vilken utbildning som helst. Det är därför som vi även har haft en viss möjlighet att påverka det, givet vad man har läst. kan man se det som att denna valfrihet är något större. Man får själv avgöra om man tror att man kommer att behöva detta. Om man i efterhand kommer på att man behöver det, om man har valt fel, vilket jag har stor respekt för, finns även möjlighet att komplettera i efterhand. Det är en fullständigt given rättighet att man ska kunna göra det. Jag fick frågan vad jag tycker om att bygg- och anläggningsbranschen i har sagt att om man vill jobba där ska man läsa in detta. Det är väl bra. Det är inga problem. Det är just därför som möjligheterna finns att göra denna bedömning och denna typ av val själv beroende på vad man är intresserad av att jobba med. Jag tycker att lite grann fastnar i detta. Om det var så att dörren stängdes vore det ett stort problem. Det skulle vara ett enormt bekymmer om man skulle låsa in människor. Men detta är inte sanningen. Sanningen är att det som man gjorde tidigare var att låsa in människor då man tvingade alla att läsa samma saker. Alla skulle riktas in mot högskolan. Resultatet av det blev 30 000 elever som hoppar av . Det blev ett minskat intresse framför allt för yrkesprogrammen eftersom folk inte tyckte att de ville fortsätta. Då ser man inte misslyckandet. ger vi större möjligheter. Det tror jag är ett sätt att faktiskt anpassa detta till verkligheten. 100 (FP): Vi har stora utmaningar i svensk skola. Vi måste fortsätta signalera hur viktigt det är att man sköter sina studier och att fokus ska ligga på kunskapsuppdraget men också förmedla att resultat starkt påverkar hur det sedan går för eleverna på gymnasieskolans nationella program. Den nya gymnasieskolan trädde i kraft . Vi har gått från krav på godkända betyg i tre ämnen till tolv ämnen för dem som vill komma in på ett studieförberedande program och till åtta ämnen för dem som vill komma in på ett yrkesprogram. Det är en viktig förändring. Ju högre och bättre resultat eleverna har med sig från , desto fler kommer att klara av sin gymnasieutbildning med ett slutbetyg. Därför är det anmärkningsvärt att samma parti som anklagar för att sänka kraven i gymnasieskolan nu föreslår att vi ska sänka intagningskraven från godkända betyg i tolv ämnen till åtta ämnen för dem som vill läsa ett studieförberedande program. Motivera gärna varför vi ska sänka ribban för dem som tydligt har målet att gå vidare till högskola eller universitet. Gymnasieskolan är ett sorgligt kapitel i svensk skolpolitik. En huvudorsak är elevernas låga resultat från . Många elever hamnade direkt på det som kallades individuella programmet. har vi fem särskilda program. Även om vi räknar bort andelen nyanlända ungdomar är det ett problem att så många ungdomar inte kunde påbörja ett nationellt program direkt efter . En stor bov i dramat är vidare lärarnas betygssättning och att de godkänner elever trots att eleverna inte har uppnått målen för att få godkända betyg. Detta indikerar att skolan är i behov av de reformer som just nu sjösätts med en ny betygsskala men också med ökade behörighetskrav på lärarna. I ett antal motioner lyfts frågan om karriärutveckling för lärare fram. Där har alliansregeringen presenterat förslag om nya karriärsteg i skollagen. Regeringen kommer att återkomma med ett mer konkretiserat förslag om finansiering av detta. Vi tycker att det är ett viktigt steg. Men vi ska påminnas om att staten här går in och ger statsbidrag för att premiera duktiga lärare trots att staten inte är huvudman och därmed den arbetsgivare som sätter lärarlönerna. En annan kritik har varit att gymnasieskolan inte har varit anpassad till arbetslivet. Vi lämnar nu den ensidiga akademiserade gymnasieskolan och breddar utbildningsmöjligheterna så att vi bättre förbereder ungdomarna tillsammans med näringslivet inför arbetslivet efter skolan. Fler ungdomar ska kunna vara anställbara med ett slutbetyg direkt efter studierna. Fler ungdomar ska kunna lämna gymnasiet med slutbetyg för högre studier. Tiden på gymnasiet, genomströmningstiden, är ett stort problem. Från fyra eller måste vi ned i takt med att gymnasiet blir bättre på att anpassa och motivera ungdomarna att läsa intressanta program. Eleverna måste också kunna göra mer medvetna val då även deras byten av program bidrar till längre studietid och därmed ökade kostnader för kommunen och skolan. sade att hon tror att alla kan bli akademiker. Det tror jag också. Men frågan är om hon har ställt frågan till dessa ungdomar om de vill det. Uppenbarligen har hon inte gjort det. De rödgröna partierna står envist fast vid sitt förslag att alla elever, oavsett program eller framtidsplaner, ska tvingas läsa in en högskolebehörighet. Vad säger ni till de elever som själva får bestämma om de vill läsa in denna behörighet? kallar detta för sortering. Vad är er lösning för alla de elever som gick i den gamla gymnasieskolan och som slogs rakt ut i arbetslöshet? En annan stor utmaning för att höja kvaliteten i gymnasieskolan är lärlingsutbildningarna. Här återstår mycket arbete, inte minst att studie- och yrkesvägledningen blir bättre när det gäller arbetsmarknadsutsikter men också att skolorna och lärarna blir duktiga på att släppa in arbetslivet och branschen så att utbildningens upplägg blir bra. Näringslivet måste också ta sitt ansvar och bidra med handledning och yrkeskompetens samt erbjuda elever praktik och lärlingsplatser så att ungdomar får en chans att tidigt få inblick i hur det är på en arbetsplats. kommer vi också att i behandla ett förslag till lärlingsanställning, där man kan kombinera en anställning med en gymnasial lärlingsutbildning. Genom de reformer som regeringen och har beslutat om och ett ökat mandat för Skolinspektionen har vi tagit ett steg i rätt riktning från den nationella nivån där den statliga styrningen och kvalitetsuppföljningen blir bättre. Huvudmännen kan nu räkna med tätare inspektioner och återkommande besök till dess att bristerna är åtgärdade. Skolinspektionen har en viktig roll att jämna ut de brister som finns i syfte att uppnå mer likvärdighet i landet. tror inte att detta är tillräckligt. Även om vi lägger om lärarutbildningen och inför krav på lärarlegitimation ser vi ett behov av ett förstatligande av skolan för att mer effektivt uppnå den tydliga styrningen som många faktiskt efterfrågar i detta betänkande. Tyvärr finns det inget parlamentariskt stöd för förslag. Men om man granskar de uttalanden, utspel och förslag som läggs fram av allt fler partier ligger vårt förslag nära till hands. Ett första viktigt steg blir den utredning om kommunaliseringens effekter som snart presenteras. Avslutningsvis: Gymnasiereformen behöver sjösättas. Reformen har tydligt fokus på kvalitet och på högre krav och en starkare koppling till arbetslivet just genom högre krav så att man kan komma vidare till yrkeshögskola eller universitet och så att man är bättre förberedd för vidare studier. Vi måste fortsätta att blicka framåt och inte som Socialdemokraterna, i debatt efter debatt gör längta tillbaka till den gamla skolpolitik som vi precis håller på att lämna. Ni har inga svar och inga lösningar. Ni bara kritiserar utan att vara konkreta. De förslag ni presenterat och som finns i betänkandet är just det tidigare upplägg som resulterat i avhopp som i sin tur resulterat i ungdomsarbetslöshet och olika kvalitetsproblem i svensk skola. 101 (V) replik: försöker här ge sken av att vi på den rödgröna sidan vill sänka kraven. Så är det inte. Vi har i stället sagt att samma behörighetskrav bör gälla oavsett om man söker till ett yrkesprogram eller man söker till ett högskoleförberedande program. Vi har sagt att åtta ämnen ska gälla för båda detta för att det inte ska vara så vattentäta skott mellan programmen. Man kan ju ändra sig . Man kan ha börjat på ett yrkesprogram men vill kanske gå över till ett högskoleförberedande program. Ni gör det mycket svårare när det gäller att ha den möjligheten. Jag har också roat mig med att lite grann titta på hur det sett ut när det gäller ansökningar till yrkesprogrammen. I , som kommer från, har antalet ansökningar till yrkesprogrammen minskat med hälften jämfört med hur det var . Det är inte så att vi på den rödgröna sidan hittat på att det är viktigt att ha högskolebehörighet, utan det är någonting som eleverna själva säger. Och därefter väljer man. Det är alltså eleverna som tycker att det här är viktigt. De ser också på hur deras möjligheter för framtiden ser ut. Arbetsmarknaden ställer mycket högre krav. Det räcker inte att ha grundskoleutbildning, utan för att kunna gå ut på arbetsmarknaden krävs minst gymnasieutbildning och då en fullvärdig gymnasieutbildning. Ingen femtonåring vill låsa in sig i ett fack. minns kanske från sitt eget gymnasieval; man väljer för att kunna ha så breda möjligheter som möjligt. Det är väldigt tydligt från elevernas sida att de ratar den urholkning av gymnasieskolan som ni gjort. 102 (FP) replik: Faktum är att sänker man intagningskraven från tolv till åtta ämnen är det en sänkning av kraven om inte har jag i skolan lärt mig att räkna fel. Varför ska det vara exakt samma krav? Ska du gå på ett yrkesprogram har du en viss programstruktur som är anpassad till arbetslivets och branschens behov. Ska du gå vidare till eller till och läsa på ett samhällsvetenskapligt program krävs det viss teoretisk struktur på gymnasiet helt olika vägar. Därmed krävs det olika förkunskaper redan från . Det tycker jag är bra. Generellt sett är det fråga om en höjning jämfört med då ni styrde och det räckte med tre ämnen eller jämfört med vad ni gjorde i när ni tog bort tre ämnen och man kunde ha 0 poäng och ändå börja på ett nationellt program. Det var en katastrof för gymnasieskolan. Beträffande detta med jämlikhet: Varför ska det vara så lika oavsett om jag vill bli målare, bilmekaniker eller läkare? Er politik hänger inte ihop. Den är inte anpassad till dessa förhållanden. När det gäller valmöjligheterna förstår jag att det, precis som tidigare talare varit inne på, funnits en osäkerhet. Jag har aldrig sett maken till antikampanj från studievägledare och från en del lärare och också rödgröna politiker som varit ute och aktivt nästan drivit propaganda om att inte söka till yrkesprogram. Dessa möjligheter har kritiserats trots att ni själva inte lyckades med den gamla gymnasieskolan och med dem som skulle gå en yrkesutbildning eller lärlingsutbildning och sedan få jobb. IV-programmet blev det absolut största programmet . Har ni inte tagit till er detta, eller blundar ni bara och kritiserar? 103 (V) replik: Låt mig inledningsvis påminna om att vi hade ett förslag om en ny gymnasiereform. Men det förslaget stoppade i papperskorgen när han tillträdde. Det är alltså inte så att vi inte såg problemen i gymnasieskolan och att vi inte hade idéer. Sådana fanns, men ni stoppade dem. I flera delar ändrade ni till det sämre. Bland annat gäller det då detta med att dela upp och urholka yrkesutbildningarna. Ni brukar tala om frihet. Men det ni gör när det gäller den här nya gymnasieskolan är att ni begränsar vissa elevers möjligheter och frihet att välja. Det är detta som jag tycker är ett problem. Det är inte på grund av propaganda från den rödgröna sidan som eleverna väljer, utan de väljer utifrån vad de ser i programutbudet och utifrån vilka möjligheter som erbjuds för framtiden. Då är det inte svårt att göra de valen. Men tänk om jag vill gå ett yrkesprogram, säg ett omvårdnadsprogram därför att jag kanske tänker mig att bli sjuksköterska, och ser i programmet att jag inte kommer att fixa det eller att jag kommer att få läsa mycket mer och gå omvägar. Som nämndes i en tidigare replik krävs för väldigt många utbildningar dessutom särskild behörighet. Då måste man läsa ännu mer än den grundläggande högskolebehörigheten kräver. , vilken väl funtad person skulle välja ett program som innebär att det blir nästan omöjligt att nå nämnda behörighet? Jag tror att de personerna är väldigt få. Det är precis vad vi ser, till exempel i där eller kanske till och med mer ratar yrkesprogrammen. Detta är inte bra och inte någonting som jag är lycklig över. Jag tycker att det är mycket bättre om en blivande sjuksköterska går ett omvårdnadsprogram och därmed kan få med sig erfarenheter av den praktik som erbjuds på ett sådant program. 104 (FP) replik: Jag tror att yrkesprogrammen och lärlingsutbildningarna kommer att vara kvar och att de när ungdomar, föräldrar och branschen inser möjligheterna lockar till sig fler elever. Glöm inte att många misslyckade lärlingsutbildningsförsök berott på skolan, på att man haft två elever i en egen klass i stället för att samordna med andra klasser. Man har inte gjort som i . Där är man ute . samlar man eleverna och har teoretiska ämnen med en större grupp. Det är ett mycket bra upplägg, med ett stort engagemang från branschen. Det beror alltså även på hur flexibel och villig den enskilda skolan velat vara i de här delarna. Med friheten är det precis tvärtom, för det är i den här gymnasieskolan man kan välja yrkesinriktning, lärlingsutbildning eller studieförberedande program. I skollagen inför vi en rättighet att i efterhand eller parallellt men definitivt i efterhand kunna läsa in inom ramen för vuxenutbildningen. Den möjligheten har inte funnits tidigare. Man kan diskutera när ungdomarna ska få välja. I vissa länder måste ungdomarna göra de här valen ännu tidigare. Vi tycker att upplägget i fråga är bra. Men ni ger inget svar om och gömmer er undan alla misslyckanden, alla avhopp och alla ungdomar som aldrig fick en chans i er gymnasieskola. Ni blundar bara för det här. kritiserar detta med kortare yrkeskurser och kortare gymnasieprogram. Ja, också det behöver vi åtgärda, för inte heller den här reformen kommer att nå de eleverna, tror jag. 105 i (C): Dagens unga är morgondagens företagare, medarbetare och beslutsfattare som vi här . Det gör det extra viktigt att fundera på vilken skola och vilken utbildning vi vill ge dagens unga. Jag instämmer med som visar på många goda exempel på många skolor som lyckas fantastiskt väl och på besjälade lärare som ger allt de kan för att uppleva att deras elever når så långt som möjligt. Vi har en målsättning i vår lagstiftning att alla elever ska nå sin potential. Många får möjlighet att närma sig den, men alltför många får inte den möjligheten.