prot · H00941 · 2012-12-11 00:00:00 — Rädda Barnens årliga rapport visar att det fortsatt är väldigt många barn och ungdomar som växer upp under fattiga förhållanden i och att det är väldigt många barn och unga som riskerar att komma ohjälpligt efter. Resultaten visar att trots den gynnsamma ekonomiska utvecklingen för de allra flesta hushåll så ökar ojämlikheten i . Levnadsstandarden förändras för väldigt många till det bättre, men för väldigt många blir det fortsatt sämre. Väldigt många barn har det väldigt illa . Det finns trots detta en ökad medvetenhet om barnfattigdomen i , vilket är positivt. Allt fler kommuner tar krafttag och arbetar för att minska barnfattigdomen. Det är naturligtvis väldigt välkommet, men man bör också i sammanhanget fundera över vad regeringens insatser på det här området är. Det krävs betydligt mer än sänkt bolagsskatt. Regeringen saknar en övergripande strategi, och det är tydligt att det krävs ett samordnat helhetsgrepp. Både regeringen och samtliga kommuner behöver effektivt samverka för att lindra och förhindra att barnfattigdomen ökar i . I galopperar utanförskapet, särskilt i ungdomsgrupperna. Ungdomar släpps inte in i samhället. De hoppar av gymnasieskolan. De får inget jobb, de får ingen bostad och de känner ingen tilltro till demokratin. Därför har vi särskilt valt att lyfta in ungdomsgrupperna. Kulturen är ett viktigt verktyg för att hjälpa ungdomsgrupperna att förstå sin samtid och växa som goda medborgare. inlägg om kultur- och var mycket bra; jag delar det till fullo. är kultur- och hotad i många kommuner. I många kommuner blomstrar den, inte minst i många socialdemokratiska kommuner. Vi har till exempel varit på besök hos i , och jag har även goda exempel från och där det är låga eller inga avgifter till musik- och . Det krävs ändå att någonting görs, för skillnaderna på det här området ökar. Vi vill se ett uppdrag från regeringen till i samarbete med SKL och med för att följa upp och göra en rejäl översyn av musik- och i . Det riskerar också att långsiktigt få negativa konsekvenser, inte minst med tanke på att vi har haft väldigt stora exportframgångar med vårt svenska musikliv. Till följd av att den moderatledda regeringen låter landet spricka isär finns det kraftiga underströmmar av rasism och intolerans som tar sig uttryck i islamofobi, afrofobi, antisemitism, antiziganism och homofobi. ger projektbidrag till verksamheter som jobbar mot rasism och intolerans. Bidragets syfte är att stödja verksamheter som förebygger och motverkar rasism och intolerans. har kunnat bevilja ett stort antal bidrag men till långt färre än alla som har sökt. Detta visar att det finns ett stort engagemang och ett stort behov av att satsa på de här grupperna. I vårt socialdemokratiska förslag fanns det mer medel för att möta detta. Om vi hade haft möjlighet att reservera oss på det här området hade vi naturligtvis gjort det, men eftersom det handlar om mer pengar kunde vi inte göra det. Vi vill utifrån detta föreslå att ges i fortsatt uppdrag att identifiera och arbeta med de här frågorna. De är jätteviktiga. Det är väldigt viktigt att kan fortsätta sin bidragsgivning och prioritera projekt inom områdena demokrati, kultur, mångfald och integration. Jag hade en interpellationsdebatt om Skapande skola med kulturministern här i kammaren . Jag hade denna debatt med kulturministern därför att jag undrar om vi har en skola för alla. Jag tycker nämligen att det är viktigt att alla elever ska kunna möta morgondagens arbetsmarknad väl förberedda, och jag måste säga att verkar väldigt nöjda med det faktum att Skapande skola inte når ens hälften av alla barn. Och detta kallar här i kammaren för en dundersuccé. Det är skrämmande. Betydelsen av estetisk kompetens ska inte underskattas. Det krävs att man kan kommunicera med sin omgivning, vara kreativ och tänka utanför . Det krävs också för att vi ska kunna få nya företag. Det kommer att krävas nytänkande, och det kommer att krävas kreativt skapande tillsammans med kommunikativ kompetens om vi ska få nya företag. Det krävs betydligt mer än sänkt bolagsskatt. Jag och samtliga mina kolleger i kulturutskottet är väl medvetna om att Skapande skola har fått både ris och ros. Enligt nulägesanalys har andelen skolor och kommuner som sökt Skapande skola-medel ökat kraftigt och är nu nära nog . Det tycker vi är jättebra. Men det är väldigt många som inte får ta del av satsningen. Drygt hälften av alla har inte möjlighet att ta del av satsningen. Det kan nämligen vara så att det bara är en klass eller en årskurs som har deltagit i satsningen. Alla andra lämnas därhän. Mycket pekar också på att alltför många skolor tar tillfället i akt att skära ned på kultur när man inte beviljar pengar för . Därför har vi föreslagit att det görs en djupare analys. Kulturministern höll i varje fall med mig när hon tidigare belade mina farhågor genom att bekräfta att det saknas fakta. Det i sin tur måste betyda att vi måste ha bättre underlag. Därför är det inte tillfredsställande att en rejäl utvärdering kanske kommer först . Jag tänker övergå till att tala lite om museer. Jag vill lyfta fram att många museer gör ett mycket bra, viktigt och gott arbete tillsammans med Skapande skola. Det är också viktigt att lyfta fram att det saknas medel till museipedagoger. Jag har besökt ett flertal statliga och regionala museer där man vittnar om att det finns ett stort intresse från skolor för deras verksamhet. Men tyvärr saknas det i många fall ekonomi på grund av svårigheter inte minst från skolans sida att planera verksamheten eftersom man får besked om medel för alltför sent. Vi har ett med stor potential. renoveras för väldigt dyra pengar. Trots denna kostnad kommer inte museet att kunna bedriva en verksamhet värdig ett . Till exempel kommer man inte att ha fysiska möjligheter att ta emot internationella tillfälliga utställningar av den sort som dragit stora publikskaror till museet. har även andra bra idéer som är värda att nämna. Etableringen av Norr på Jamtli i är en viktig framtida satsning. Här hade jag velat fråga kulturministern om det kommer att finnas stöd för en sådan framtida satsning i framtida regleringsbrev. Det gäller regionen i och Jamtli. säger att en sådan norrländsk filial för vore väldigt önskvärd. Det är också ett museisamarbete som inte har prövats i landet. En av absolut mest kända och respekterade händelser är utdelandet av , som skedde i går. Vi har drivit frågan om ett nytt . I förra årets budgetförslag uppmärksammade vi regeringen på att man måste ta initiativ till en dialog med , en uppmaning som vi kan se att man hörsammat. Vi välkomnar därför att regeringen nu stöder arbete för att skapa ett Center. Det är en väldigt viktig del i utvecklingen av besöksnäringen. Vi ser dock stora problem med den placering av ett som anvisats av , tomten bakom på . En placering där av ett omöjliggör en utbyggnad av nuvarande på den platsen. Vi menar fortfarande att marken bakom är mycket lämplig för att skapa ett i världsklass, men också för att se vilka möjligheter det finns att skapa ett design- och formmuseum. Om nu tänker ta replik kan man tänka sig att vill fråga hur vi tänker oss att genomförandet av etapp 2 ska gå till, renoveringen av museibyggnaden på , hur vi vill stärka långsiktigt eller hur vi vill genomföra etableringen tillsammans med Jamtli i . Vi har nya frågor som dyker upp i borgerlighetens . förvaltas mycket av det rullande kulturarvet genom enskildas och ideell sektors försorg. Utan enskildas brinnande intresse hade inte sektorn kunnat växa. Enbart den ideella sektorn beräknas ge en sysselsättning på minst 350 heltider. För många mindre samlingar och stiftelser fungerar det på många håll rent utmärkt bra. Men i fallet och Saabmuseet höll det på att gå över styr, och en stor världsunik samling riskerade att skingras. är den frågan löst genom att kommunen och regionen orkat gå in och rädda kvar samlingen i . Detta visar att det finns föremål som borde kunna sparas och bevaras på statliga museer. Det borde också finnas en myndighet som är till stöd för sektorn ur ett kulturhistoriskt perspektiv. Jag menar inte att vi ska ha ett museum för detta. Men man bör kunna dokumentera vad den ideella sektorn nu kan. Mycket av den ideella sektorn håller på att dö ut. I valet mellan mat på bordet och ett kulturbesök på museet väljer familjen med knappa resurser mat på bordet. gör sig lustiga över vårt förslag till fri entré, som vi står fast vid. Vi har ett viktigt förslag för att förbättra integrationen och kunskapen om vårt gemensamma kulturhistoriska arv. Vårt förslag är även ett effektivt sätt att ge alla oavsett inkomst möjlighet att ta del och njuta av våra samlade kulturhistoriska skatter. Reformen med fri entré på statliga museer möjliggjorde besök för många grupper. Inte minst lockade fri entré grupper som besökt ett museum, som barnfamiljer med låga inkomster. Besöksutfallet vid de 19 statliga museerna med fri entré för barn och ungdom upp till , det vill säga fri-entré-museerna, innebar att dessa museer tillsammans förlorade nästan 2 miljoner besök, vilket motsvarar en publiknedgång . Trots detta avskaffade den borgerliga regeringen den fria entrén efter valet . Vi menar att det åter är dags att öppna museerna för fler. Det är därför som vi föreslår en satsning på fri entré. Det är därför som vi satsar på museisektorn. Noterbart här är att jämför museibesök med en . Det är helt i linje med regeringens övriga näringspolitik, så vi är inte alls förvånade. Vi vill dock poängtera att vi ser det som väldigt viktigt att stärka samverkansmodellen så att även de regionala museerna kan ta del av fri entré och det blir möjligt i hela landet. Det är en konkurrensfaktor för att unga människor behärskar kreativa uttrycksformer. Det visar inte minst framgångar för svenska data- och tv-spel och design. Dessa framgångar bygger på ett kreativt tänkande. Vi välkomnar att regeringen till slut, långt om länge, valde att tillskjuta 80 miljoner till i . Det är, precis om framförde här, långt mycket mindre än vad fick 1998. Men det är ändå välbehövliga pengar. Jag hoppas att representanterna för de borgerliga partierna trycker på sina kamrater i näringsutskottet så att också näringsutskottet bidrar med motsvarande satsning. i är även en näringspolitisk satsning för att kunna ta tillvara de kreativa näringarna och utveckla besöksnäringen. Det är i sammanhanget beklagligt att regeringen väljer att dra ned på stödet till Visit i samma anda. Det gör att besöksnäringen kanske inte får det stöd den borde få. Det är glädjande att våra kamrater i näringsutskottet har prioriterat satsningen och fortsatt vill satsa på Visit . Ska lyckas måste varje mänsklig resurs nyttjas väl. Det är därför vi föreslår satsning på musik, och fri entré. Det är vår sammanhållna politik för tillväxt, mångfald, välfärd. Tveka aldrig om det. 130 (M) replik: Det är inte antalet ord som är det viktiga, . Jag ska inte ställa några frågor, men det var ett antal påståenden som framförde i denna ordkaskad som jag måste rätta. Jag ska börja med Skapande skola. Skapande skola är inte färdig. Vi har byggt den . Att just nu bara hälften av eleverna har möjlighet att ta del av den kan bero på att en stor andel har gjort det eller året innan, och är det en helt ny grupp som kommer in. Det här, , är en långsiktig satsning, inget projekt som på Socialdemokraternas tid. Jag var med i den interpellationsdebatt som hänvisar till. Där sade kulturministern att Myndigheten för kulturanalys just nu gör en genomgripande utvärdering. En genomgripande utvärdering, , kan man inte göra på en kafferast. Det tar att få den genomgripande utvärdering som vi vill ha. När det gäller den kommunala sade att socialdemokratiska kommuner är bättre på musikskola. Men hur kommer det sig då att åtta av de elva kommuner som inte har musikskola är socialdemokratiskt styrda? Förklara det, ! När det gäller är en egen stiftelse. Ska vi i riksdag ha synpunkter på hur de ska bygga sitt nya museum? Det är väl ändå lite för grovt. Beträffande fri entré gav vi museerna möjlighet att själva bestämma om de skulle ha fri entré eller inte, men de ansåg sig inte ha råd. 131 (S) replik: Skapande skola är en viktig satsning och bra på många sätt. På många ställen har man bra projekt genomförda som har fått gott renommé. I många skolor har man inte det, och i många skolor är det kanske en lärare som driver projektet, vilket gör att det kanske bara är årskurs 8 som får ta del av det. Vi menar att svenska skolan ska vara till för alla. Om man gör reformer riktade till svenska skolan måste de därför vara till för alla barn. Det är utgångspunkten. Det innebär att när man genomför en sådan här reform borde man ha tänkt till och tillskjutit medel. Eller så får man göra ansökningsprocessen lättare. Många kommuner anser att det är ganska jobbigt, man får ligga ute med ganska mycket pengar och man vet inte när man får ett beslut. Det kom fram i den interpellationsdebatt som det hänvisas till att Skapande skola är en grundbult i den borgerliga politiken. Jag framhöll då att den grundbulten pekar på att det är likställt med all annan borgerlig politik: hälften lämnas därhän. Eller har det ändrats ? Det kan vara så att flera socialdemokratiska kommuner, och även borgerliga kommuner, skulle ha nytta av att den moderatledda regeringen såg till att genomföra det skatteutjämningsförslag som man politiskt var överens om. Det skulle innebära att flera kommuner skulle få betydligt mer pengar i plånboken och kanske skulle slippa att dra ned på sådan verksamhet som inte är lagstadgad. Musik- och är tyvärr inte lagstadgad . 132 (M) replik: För att börja med Skapande skola: Det är klart att det är olika i olika skolor. Den här verksamheten utvecklas . Men, snälla , du kan väl inte mena att elever i en musikklass också måste ta del av Skapande skola. Det måste väl ändå vara upp till läraren och till eleverna, för det är kulturen som ska in i skolan. När det gäller musikklasser är det kanske bättre att det är någon annan som får medlen. Inte ens en gammal socialist som kan väl mena att alla ska tvingas att ta del av Skapande skola. Vi utvecklar ansökningsprocessen . Visst finns det en paroll som heter Hälften kvar, men den gäller skattetrycket. Man ska ha hälften kvar av lönen efter det att skatten är dragen. Så är det, . Jag ska avsluta med några ord om den ideella sektorn. Jag blir nästan upprörd när talar väl om den ideella och frivilliga sektorn. Ni har ju inte velat och vill fortfarande inte att vanliga människor ska ha möjlighet att hjälpa den ideella sektorn genom att bidra med medel. Staten ska tycka att det är bra att vanliga människor ekonomiskt hjälper föreningar och samfund, och då får de göra avdrag på skatten. Man bidrar med sina pengar för att hjälpa dem som hjälper andra. Vad är det för fel? Jag är övertygad om, när vi nu har fått in en avdragsrätt, att den ideella sektorn kommer att må mycket bättre jämfört med vad skulle åstadkomma. 133 (S) replik: Det var ett viktigt påpekande som gjorde på slutet. Hon stöder märkliga förslag fullt ut. Ska man få göra skatteavdrag för gåvor? Vi tycker inte det. Vi tycker att skatt ska fördelas rättvist till dem som behöver. Det är den största skillnaden här, och den vill vi gärna trycka på. Den ideella sektorn gör väldigt mycket som är bra, men vi tycker inte att vi med våra gemensamma skattemedel behöver stödja den. Däremot tycker vi att föreningslivet bör stödjas. Det är därför som vi har föreslagit föreningsjobb, till exempel subventionerade jobb via Arbetsförmedlingen till föreningslivet så att en idrottsförening, en kulturförening kan anställa en medhjälpare . Vi har föreslagit 5 000 jobb. Det är betydligt mer än vad Kulturarvslyftet och allting annat i den borgerliga politiken har åstadkommit. 134 (V): Innan jag säger några ord om läsning, litteratur, böcker, bibliotek yrkar jag bifall till reservation nr 3. Det är spännande att få uppleva en lång dags färd , fylld av intensiv kulturdebatt. I det jag ska säga om läsning och litteratur har jag hämtat många tankar och idéer ur de två rejäla luntor som kom . Den ena utgjordes av betänkande och heter Läsandets kultur. Den andra är en forskarantologi med namnet Läsarnas marknad, marknadens läsare. Tillsammans utgör de cirka tusen sidor. förstod jag att de är som en karta för den som vill orientera sig i de möjligheter och det landskap som litteraturen har i . Det som saknas är bara en kompass, och den vill vi i , ofta tillsammans med de rödgröna, gärna ställa upp med. Tillsammans ger de här två rapporterna alltså en hyfsad kartbild över bokens plats och litteraturens tillstånd. Mycket av det som utredarna kommer fram till är inga absoluta nyheter, men det förtjänar ändå att komma upp i debatten på nytt, till exempel att läsandet i hög grad beror på vilken plats man har i samhällsstegen. Det finns ett givet och tydligt samband. Ju högre upp du befinner dig på denna stege, desto närmare har du till bokhyllan. Den som läste mycket läser kanske ännu mer , medan det finns många som inte läser alls och som det är väldigt viktigt att hjälpa och stötta så att de kan få del av litteraturen. Det kan handla om såväl LO-anställda som de som bor i hyreshusområden. Och det är en sanning som är oomtvistlig att pojkar läser färre böcker än flickor. Den bristande läsförståelsen gör att var femte europé och var sjätte svensk har problem med att orientera sig i samhället. Därmed kan de heller inte ta del av det demokratiska samhällsbygget. Utan språk är du ingen. Också i talas det om läsfrämjande insatser, för att minska de så kallade läsklyftorna, med extra satsningar på barns och ungdomars skolbibliotek, något som vi i alltid har vurmat för. Vi måste också konstatera att det är just nedmonteringen av läsfrämjande insatser som regeringen i alltför hög grad har ägnat sig åt genom att motverka projekt som sjukhus- och arbetsplatsbibliotek, Kultur i arbetslivet, Läs för mig, pappa och det statliga stödet till En bok för alla. Sedan den borgerliga regeringens tillträde 2006 har utvecklingen i landet lett till att massvis med biblioteksfilialer har lagts ned och bokbussar slagits igen. I skolan har, som i alla fall några av oss har kunnat konstatera, de humanistiska ämnena fått stryka på foten. vill satsa 5 extra miljoner till En bok för alla. Åter till och det avstånd som handlar om litteraturproduktion och bokdistribution. Där pekar utredarna på negativa konsekvenser som en alltmer dominerande mediekoncern, läs , har. Därför förordar fortsatt litteraturstöd till mindre förlag med en för mångfalden både nödvändig och våghalsig utgivning. Och det är ingen tillfällighet att det är Tranan, det lilla men välorienterade förlaget på Söder, som ger ut årets nobelpristagare i litteratur, kinesen . vill också se 5 ytterligare miljoner till litteraturstöd. Utredningen lyfter också fram vikten av internationella brobyggen, något som det nuvarande kulturministeriet mer än väl behöver veta. Också den kulturella delen i biståndet till utvecklingsländerna har helt enkelt tagits bort, för att ta ett annat allvarligt exempel. Få investeringar torde vara så fruktbara som de på kulturområdet, både för läsande barn i och för utbytet mellan länder, kulturer och kontinenter. Det läslyft som proklamerar är lika vällovligt som ofinansierat. Det är tydligen tänkt att lässtimulansen ska betalas med pengar hämtade ur folkbildningens spargrisar i stället för att rikta sin anmodan till , som i alltför hög grad lägger sordin över kulturens och kulturskaparnas villkor i vårt land. Tänk bara på scenkonstnärernas ständigt uppskjutna pensioner! Den moderna teknikens intåg i bokvärlden innebär också stora utmaningar och anpassning till helt nya villkor. är i sammanhanget ett kapitel för sig. Givetvis bör en e-bok ha samma momssats som pappersboken. Det finns mycket att reda ut där i gränslandet mellan medborgerlig tillgänglighet och kulturskaparnas upphovsrätt. och forskarantologin tillhandahåller en brukbar och som sagt tusensidig karta över bok- och läslandet . Men det saknas en kompass riktad mot de skugglagda områden som befinner sig utanför strålglansen från Nobelfester och andra galatillställningar en kompass som förmår att leta sig fram till dem som annars riskerar att hamna utanför vår bokglädje, utanför den sociala gemenskapen och utanför det demokratiska samhällsbygget. vill satsa på humanistiska värden och allas rätt till deltagande och utövande också i litteraturens värld. I detta anförande instämde och (båda V). 135 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag och därmed avslag på reservationerna. Jag blir ganska fascinerad av bild av och svenskarna. går vi tillbaka , när höll sitt inledningsanförande. Han tog oss då med till i en spännande berättelse om hur japanerna slöt sig samman under de naturkatastrofer som drabbade dem med jordbävning, och ett kärnkraftverk som ställde till det. Eftersom berättade om denna naturkatastrof drar jag slutsatsen att han inte tror att detsamma skulle hända i . Han tror inte att svenskarna skulle sluta sig samman på samma sätt ifall något motsvarande skulle hända här. Alltså skulle inte det mångkulturella , svenskar av alla etniciteter, visa samma solidaritet. Det är en märklig syn på och svenskarna, vill jag påstå. Dessutom menar på fullt allvar att kulturpolitiken bidrar till detta förhållningssätt och att betänkande KrU1, om vi bara följer förslag, blir så mycket bättre. Då, herr talman, kommer vi till något mycket spännande, att då skulle vi bli mer som japaner. Det måste väl vara en intressant ideologisk vändning för . Om man berättar historien om har man ju ett uppsåt med det, eller hur? Och det är att ställa det mot någonting annat. Varför annars ta det exemplet? Är det så ser på och svenskarna? Personligen är jag helt övertygad om att den sammanhållningen skulle vi visa och känna av också här i . Det är jättetydligt än en gång att det är stor skillnad på hur vi ser på invånarna i vårt land. I detta inlägg instämde (M). 136 (SD) replik: Mitt syfte med att lyfta fram exemplet var att sätta fokus på det faktum att en gemensam identitet skapar en högre grad av socialt kapital, och socialt kapital medför en högre grad av solidaritet. Det menar jag är ett vetenskapligt faktum som har bevisats i ett antal forskningsstudier. Det finns en anledning till att olika länder ser olika ut. Det finns en anledning till att olika länder reagerar olika på till exempel kriser. Jag menar att ett samhälle där människor känner gemenskap med varandra och identifierar sig med varandra har större motståndskraft och bättre förutsättningar att utvecklas fredligt och harmoniskt. Det finns gott om exempel på det i världshistorien. Det är också en vetenskaplig sanning att länder där befolkningen har en gemensam identitet i mindre utsträckning präglas av våldsamma motsättningar och väpnade konflikter. Menar du att det förhåller sig på något annat sätt får du gärna bevisa det för mig. 137 (M) replik: Men är där igen och insisterar på att det inte skulle fungera på samma sätt i . Menar du på fullt allvar att min polskfödda fru, min slovakiskfödda dotter, min fars brasilianska hustru, de bekanta som jag har på hemmaplan i form av greker, irakier etcetera med olika trosuppfattningar inte skulle sluta sig samman under en naturkatastrof? Är det så du ser på svenskarna i detta land? 138 (SD) replik: Jag kan inte uttala mig om dina grannar, släktingar och andra personer som du känner, . Jag kan bara konstatera att på en makronivå är det betydligt större sannolikhet att ett land med en stark gemensam identitet och med en hög nivå av socialt kapital klarar att reda ut kriser och visa solidaritet mellan medborgarna. Det menar jag är en vetenskaplig sanning. 139 (M) replik: Jag tror att du hade en tanke och ett uppsåt med din berättelse, . Jag vill dock påstå att det föll ganska platt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 12 § Filmpolitiska frågor