prot · GZ09107 · 2012-05-02 00:00:00 — När vi väl har accepterat det måste vi skyndsamt tänka om när det gäller att få människor att stanna kvar i sitt yrke och framför allt känna en större yrkesstolthet, vilket man gjorde mer . När kommunerna övertog huvudmannaskapet och ersatte tidigare utbildning med omvårdnadsprogrammet trodde man att studerande skulle komplettera den på komvux eller på högskolan. Det blev inte riktigt så, utan färre sökte till utbildningen inom omsorgen om funktionshindrade. Det innebär att vi bara har som har behörig utbildning inom sitt arbetsområde. Jag tycker att det är oroväckande att man inom LSS i princip kan anlita vem som helst, trots att arbetet kan handla om enskilda som har psykisk och fysisk ohälsa och en komplicerad livssituation. Jag tycker att det är respektlöst både mot dem som anlitar LSS och mot varje person som jobbar inom verksamheten. har förvisso regeringen gått med på att vidta vissa åtgärder för att rätta till detta, som man säger. Det är till viss del bra. Man har bland annat förstärkt tillsynen av verksamheten och gjort det möjligt med vitesförelägganden för att avhjälpa missförhållanden. Men jag saknar fortfarande den samlade kunskap som ska krävas av alla som jobbar inom LSS för att de ska utveckla en egen profession. Om det inte finns någon riktig utbildning är det lätt att känna att man inte har ett riktigt jobb. Och visst är det väl ett riktigt jobb att arbeta inom LSS? tycker jag att det här systemet ger märkliga signaler som i sin tur medverkar till attityder till och synen på funktionshindrade. Jag tycker att det är dags att vi börjar höja värdet på många vårdyrken för att människor över huvud taget ska vilja söka till utbildningar inom den yrkeskåren. Det är också viktigt att man inom den branschen kan hålla jämna steg med den senaste forskningen så att kunskaper kan hållas uppdaterade. Jag kan även tycka att omvårdnadsprogrammet borde ses över för att bättre anpassa det till enskildas känslomässiga behov. Många som exempelvis befinner sig i händerna på vårdpersonal kan, trots ett vänligt bemötande som är korrekt på alla sätt och vis, känna en väldigt stor ensamhet och isolering. Man kanske har behov av att förmedla tankar, känslor och upplevelser som man har inom sig. Det gäller kanske särskilt de äldre. Jag tror att många kan känna en viss distans till personliga samtal därför att man inte riktigt vet hur man ska samtala om åldrandeprocessen och vad som händer med kropp och psyke. Rent generellt kan jag tycka att geriatrik bör lyftas upp mer i omsorgsprogrammet och bli ett tyngre ämne så att man rustar den kommande personalen att kunna hantera vårdtagare och anhöriga när eventuella depressioner och dödsprocesser närmar sig. Jag kan berätta att det kan hända ganska mycket med en människa som närmar sig döden när det gäller kropp och känsloliv. I en del fall kan det vara rätt skrämmande upplevelser som man kanske inte törs orda om av rädsla för att inte bli tagen på allvar eller antas vara inbillningssjuk. Därför finns inte heller, vad jag vet, något riktigt dokumenterat om vad som händer med oss när vi närmar oss döden. Jag tycker även att vi behöver bli bättre på att möta människor i den processen. Jag ska gå vidare till den motion vi har väckt om gratis glasögon för barn . Även om jag inte här yrkar bifall till den vill jag betona att det är en mycket aktuell fråga som motionärerna tar upp. Det är ungefär 23 000 barn som riskerar att få försämrad syn bara för att vi inte väljer att klassificera detta som ett funktionshinder. Jag tror att det är många som sitter i den här kammaren som skulle ha svårt att få sin vardag att fungera om de inte hade fått hjälp med glasögon. Jag ser det som självklart att vi måste garantera att barn ska kunna hänga med i skolan, kunna delta i fritidsaktiviteter och kunna känna igen sina lärare, släkt och familj när de möter dem på gatan. finns det vissa kringfrågor här som vi tycker måste utredas först. Ska det behovsprövas eller inte, vilken myndighet ska övervaka systemet, hur ska subventionen utformas, ska det vara ett högsta belopp och så vidare? Jag anser att frågan är kopplad till barnfattigdom generellt, och fram till dess att vi har tittat närmare på det måste frågan lösas inom ramen för de trygghetssystem vi har . Däremot är det viktigt att skicka en signal till regeringen om att det förhoppningsvis finns majoritet här i kammaren för själva bevekelsegrunderna för att barn ska få hjälp med glasögon. Jag vill yrka bifall till reservation 7. 98 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3 om förtydligande av lagstiftningen när det gäller personlig assistans och reservation 6 om rätten till ledsagning. har vi den stora debatten om funktionshindersfrågor utifrån alla motioner som väcktes . I mitt inlägg kommer jag i första hand att tala om rätten till personlig assistans men också om ledsagning och några andra frågor. Utanför på pågår aktionen Utan assistans stannar livet. Om inte alla redan har varit ute och pratat med dem tycker jag att ni ska göra det. De sitter i en bur för att illustrera vad det innebär för människor att mista sin assistans. Självständigheten att leva det liv som man vill begränsas starkt. Jag kommer att återkomma till den personliga assistansen men vill bara säga kort om glasögon att för är det en självklarhet att vi inte ska ha någon ekonomisk behovsprövning när det gäller glasögon, vilket det hänvisas till . Man säger att har föräldrarna inte pengar att köpa glasögon åt sina barn för ska de gå till där en ekonomisk behovsprövning görs. Så vill inte vi i ha det. Vi vill ha rätt till glasögon för alla barn. Vi har pengar i vår budget för det. Det är bra att man tar ett steg framåt i den här frågan, tycker jag, och det gör man i utskottets skrivningar. Jag hoppas att vi hamnar i ett läge där barn i alla landsting får glasögon när de behöver det och inte behöver starta livet med att inte kunna följa med i skolan eller leka med sina kompisar på grund av föräldrarnas ekonomi. samlas representanter för ett antal funktionshindersorganisationer utanför . Texten på det blå flygbladet löd så här: har vi väntat. är det att gå från ord till handling. Tillgänglighet är en fråga om demokrati och en naturlig följd av konstaterandet att alla människor är lika mycket värda. Remisstiden för förslaget i promemorian Bortom fagert tal om att bristande tillgänglighet skulle klassas som diskriminering gick ut . Trots den långa väntan finns inget lagförslag. är det återigen tillgänglighetsmarscher i . Där kommer kravet att vara att bristande tillgänglighet ska betraktas som diskriminering. Jag har själv gått med i ett stort antal sådana marscher, och jag vet att flera av er har gjort det. Jag vill slippa gå i fler marscher. Jag vill nu ha den lagstiftning som jag tycker är en självklarhet. Bristande tillgänglighet är diskriminering, och jag vill ställa frågan till regeringspartierna: Kommer ni att nöja er med fagert tal i den här frågan eller kommer en lagstiftning, och kommer den i så fall att komma snart? Jag vill ställa en fråga till också. Var står ni i den här frågan? Ni kan faktiskt ha en viktig påverkan på om bristande tillgänglighet blir diskrimineringsgrund i lagstiftningen. Ledsagning har tagits upp här förut. En av de viktiga insatserna enligt LSS är ledsagarservice, alltså att människor som själva inte klarar sig utan behöver någon som stöd för att kunna komma ut på promenader, kanske träffa vänner och ta del av fritidsaktiviteter och kultur ska ha möjlighet att göra detta. Det har blivit svårare för personer med grava synskador, och det hänger på vilken kommun jag bor i om jag får ledsagning. Det hänger också på vilken kommun jag bor i om jag får betala dyrt för ledsagningen eller om jag får den gratis. Vissa kommuner har, som vi hörde här tidigare, till och med hittat på att jag inte bara ska betala min egen biljett till teatern eller fotbollsmatchen, utan jag ska också betala för min ledsagare. Det här är helt horribelt. Därför kräver vi i att man ser över de här frågorna och att man förtydligar lagstiftningen så att min ekonomi eller vilken kommun jag bor i inte ska avgöra om jag får ledsagning eller inte. När den personliga assistansen kom 1994 var det en frihets- och jämlikhetsreform för människor med omfattande funktionsnedsättningar. I stället för att bo på institution kunde man nu bo i egen bostad. I stället för att vara beroende av anhöriga kunde människor leva ett självständigt och oberoende liv. Den personliga assistansen gjorde det möjligt att skaffa utbildning, arbete och familj. I stället för att vara hänvisad till boendeserviceenheterna kunde man resa och delta i fritidsaktiviteter. I stället för att vara föremål för vård och omsorg fick man möjlighet att vara en aktiv medborgare. Därför är den personliga assistansen så viktig, och därför har det blivit en katastrof för de hundratals människor som på grund av hårdare bedömningar förlorat sin assistans. Det handlar om människor som kan arbeta, som kan vara den aktiva förälder de vill vara, som hamnar i husarrest och som åter blir beroende av anhöriga. Det är människor som i vissa fall kan bo i egen lägenhet utan där gruppboendet får bli alternativet. Det handlar också om 20 000 användare av personlig assistans varav många är väldigt oroliga. Får de besked om tvåårsomprövningen blir de livrädda för att förutsättningarna för att de ska kunna leva ett självständigt liv ska slås itu. Jag vill ta några konkreta exempel ur verkligheten, och de människor som det handlar om har gett sin tillåtelse till det. Jag vill med detta visa hur det slår när de här bedömningarna gör att man mister sin personliga assistans. En rullstolsburen kvinna i som har kunnat jobba och varit en aktiv förälder kan nu inte jobba längre. Hon är sjukskriven trots att hon inte är sjuk, och hon kan inte längre delta med sina barn på utflykter eller följa dem till och från kompisar och till skolan. Hon har förlorat den personliga assistansen och kom inte upp i de 20 timmarnas grundläggande behov. Kommunen ansåg inte att hon tillhörde personkretsen, och hon fick hemtjänst. fungerar inte på det sättet att den ger möjlighet till ett självständigt liv. En kvinna som var läkarsekreterare på har blivit förtidspensionär i samband med att hon förlorade assistansen. En 20-årig kvinna som flyttade till för att läsa på högskolan har inte förlorat assistansen men fått en så kraftig neddragning att det nu är hennes studiekompisar som får hjälpa henne med toalettbesök och annat innan då den personliga assistansen kommer. Hennes föräldrar får betala för privat hjälp så att hon kan komma i väg till skolan eftersom assistansen inte kommer förrän . En man i som är rullstolsburen och blind ansågs tillhöra personkretsen av men kom inte upp i de viktiga, grundläggande . Hos kommunen tyckte man att det var hemtjänst som gällde och att det här trots att läkarintyget sade motsatsen handlade om ett vanligt åldrande. sitter han i husarrest. En pojke med svåra neurofunktionshinder i har blivit av med sin assistans och har inte fått någon av kommunen. I stället för tre heltidstjänster har hans mamma fått rycka in. håller hela familjen på att gå i kras och syskonen försummas. En man som fick en hjärninfarkt och total expressiv afasi, det vill säga att han inte kan uttrycka sig i tal och skrift, inte förstår talspråk, inte kan ta initiativ och inte kan fixa en måltid, fick det här med att kunna kommunicera med andra bedömt , alltså . Ni kan själva förstå vad det får för konsekvenser. Anledningen till att kan tolka lagen så snävt och kan komma att fortsätta att göra det är en dom i högsta rättsinstans, Regeringsrätten, som kom 2009 och som har skapat prejudikat. I domen nekades en strokedrabbad man som var förlamad och satt i rullstol assistans. Ett motiv till detta var att han kunde föra gaffeln till munnen när han skulle äta även om han inte kunde ordna resten av måltiden. Följden av den här domen har blivit snävare bedömningar och att det är svårare att komma upp i de 20 timmarnas grundläggande behov, och vad man skulle kunna se som en helhetsöversyn för behovet av personlig assistans görs inte. Man hänvisar till kommunerna. En del kommuner ger personlig assistans, och en del kommuner tolkar på samma sätt som och säger att det är kommunens hemtjänst som ska fixa det. Vad som händer när man inte kommer upp i de nödvändiga beror i hög grad på inställningen hos kommunen som man råkar bo i. fick socialutskottet vid en hearing med funktionshindersorganisationerna läget tydligt presenterat för sig. har frågan varit aktuell. Vi har haft och på besök i flera omgångar, och de har redovisat de rapporter som de har gjort och de bedömningsinstrument som arbetas fram. har fler människor förlorat sin assistans. Vi anser i att de neddragningar av den personliga assistansen som drabbar människor så hårt måste få ett slut. Därför motionerade vi om att det skulle göras ett förtydligande i lagstiftningen i § 9 a i LSS och att skulle begära att regeringen skyndsamt lade fram ett sådant ändringsförslag. Vi har inte fått några argument för att ändra vår inställning. har ytterligare hundratals personer förlorat sin assistans och fått livet kraftigt begränsat. Vi tycker inte att vi kan vänta . Vi tycker inte att vi kan vänta till för att se om det eventuellt behöver göras något som kanske kommer att ta ytterligare eller . Därför lyfter vi som enda parti fram förslaget till om att förtydliga lagstiftningen. dåvarande partiledare var den som lade fram reformen, som fick ett brett parlamentariskt stöd, och från efterlyser vi samma breda parlamentariska stöd för att den personliga assistansen inte ska urholkas. Det finns en möjlighet att ge detta stöd genom att vid omröstningen rösta för reservation nr 3. 99 (C): har lagt ned mycket arbete på detta betänkande. Vi har haft flera besök. Vi har lyssnat och analyserat på ett bra sätt, tycker jag. Vi har pratat ihop oss, inte minst avseende den så kallade assistansen. Jag uppfattar att vi alla vill värna assistansreformen. Den betyder så oerhört mycket för att enskilda människor som har behov av och rätt till personlig assistans ska ges bättre möjligheter att leva som andra. Jag personligen, och flera med mig, har lagt ned mycken möda på detta. vidtas ett antal viktiga åtgärder för att långsiktigt kunna säkra att assistansberättigade ska få sin insats och att intentionerna i LSS fortsatt ska ligga fast. Sju av åtta partier står eniga bakom utskottets ställningstagande i denna del. Det tackar jag för. Först vill jag sätta in assistansen i dess sammanhang. Alla människors lika värde och ett samhälle tillgängligt för alla är två viktiga utgångspunkter för funktionshinderspolitiken. Det är ofta miljöer och brister i tillgängligheten som gör oss funktionsnedsatta. De nationella målen ligger fast och är väl förankrade. Från patient till medborgare var en i stort sett bra handlingsplan. Men oj vad segt det gick för den gamla regeringen att komma i gång! Skillnaden med alliansregeringen blev ett nytt grepp med funktionshindersstrategin , konkreta mål och tydligare uppföljning. 22 strategiska myndigheter har ett särskilt ansvar och har precis avrapporterat till Handisam som har en samordnande roll. När jag tittar på reservationerna ser jag vad oppositionen lyfter fram. Vi har också hört det i debatten. Bristande tillgänglighet bör bli en grund för diskriminering, skriver man. Vi är helt överens. Jag utgår ifrån att regeringen kommer med förslag och att alliansregeringen klarar det som den gamla regeringen inte klarade. Oppositionen anser att LSS-reformen bör värnas. Vi är helt överens. Det är därför vi lägger ned så mycket möda på att få bort fusket som kan minska reformens legitimitet och att än viktigare kvalitetssäkra och utveckla verksamheten. Man vill också intensifiera tillgänglighetsarbetet. Vi är helt överens. Det är därför vi har lagt om funktionshindersstrategin, så att vi nu når de resultat den gamla regeringen inte klarade. Oppositionen vill öka sysselsättningen för personer med funktionsnedsättningar. Vi är helt överens. Det är därför Arbetsförmedlingen har fått tydliga mål som de också fått resurser för att klara att uppnå. har vi sett mycket goda exempel inom den privata verksamheten. Jag kan nämna Ica, och , som på ett strålande sätt har visat att man förstått betydelsen av mångfald i den här delen. har fått 1 000 nya utvecklingsanställningar som en åtgärd av regeringen. Vi har utvecklingen av de sociala företagen. Vi har Handisams attityduppdrag Hjärnkoll, som också är ett mycket bra exempel på vad som kan göras. Är det tillräckligt? Nej, det är det inte. På denna punkt är jag orolig. Det finns väldigt mycket kvar att önska. Det är många funktionsnedsatta personer som inte kommer in på arbetsmarknaden. aviserades den så kallade . Detta är verkligen någonting som vi borde kraftsamla kring på ett bättre sätt. Där idkar jag självkritik. Hjälpmedelsfrågan behöver ses över, skriver man. Ja, det är klart att den ska; vi är överens. Vi har klargjort ansvaret och har Fritt val-utredningen. I dagens betänkande har vi också pekat på åtgärder när det gäller glasögon för barn. Det är fyra punkter. Vi ska få ansvar för att tillhandahålla hjälpmedel klargjort. Vi ska klargöra definitionen: Vad är synnedsättning hos barn? Det ska klargöras hur det kan definieras som en funktionsnedsättning. En kartläggning ska göras av landstingens tillämpning av sitt hjälpmedelsansvar. En sammanställning görs av landstingens bidrag till glasögon av . I sista hand finns också en möjlighet att biståndspröva individuellt. Utskottet förväntar sig att regeringen återkommer till med en redovisning så fort underlag finns. Jag framhöll inledningsvis hur betydelsefull assistansen är för många enskilda människor. Jag har också varit ute på och pratat med de demonstrerande och oroliga funktionsnedsatta personerna. För och alliansregeringen är det mycket viktigt att värna den personliga assistansen. För många fungerar det bra, men det finns orosmoln. Enskilda exempel på myndigheters agerande gör att man funderar på vad som behöver rättas till, vilken verkligheten är och vad som kan göras. Därför är regeringens uppdrag till Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, viktigt: att ta fram ett underlag för att bättre kunna bedöma orsakerna till utfallet av beslut om assistansersättning, såväl vid nybeviljande som vid tvåårsomprövningar. Utskottet vill genom tillkännagivandet påskynda arbetet med den personliga assistansen. ska vi ha en delredovisning. Underlag tas fram, och eventuella behov av åtgärder för att fortsatt klara intentionerna i LSS ska redovisas för utskottet skyndsamt. Ett viktigt tillägg som vi enades om i utskottet handlar om att klargöra brukarorganisationernas medverkan, som är viktig för att man ska få del av deras synpunkter. Väldigt lite har hänt, säger med flera. Jag vill påstå att det är väldigt mycket som har hänt och som vi i utskottet har jobbat gemensamt med på ett klokt sätt. Jag kan räkna upp en lång rad, ett tiotal olika åtgärder som regeringen har initierat med hjälp av sina myndigheter. har vi dem som en grund i det fortsatta arbetet, vilket är nödvändigt och viktigt. Det är en korrekt bild som det är rimligt att ge. har även redovisat statistiken från de tvåårsomprövningar som görs. Indragningarna ligger på oförändrat medan utökningarna av assistanstimmar ökat från . Antalet beviljade timmar per brukare har ökat från till . Assistansen har således ökat, vilket naturligtvis är en klen tröst för den som fått assistansen indragen. Därför är det nödvändigt med regeringens uppdrag för att säkra att den som har rätt till assistans ska få denna insats och det på ett rättssäkert sätt. Min ambition är att vi fortsatt ska kunna jobba brett i utskottet med dessa viktiga frågor. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande SoU13 och avslag på reservationerna. (forts. 14 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 13 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde KU19 Kommittéberättelse 2012 m.m. Kammaren biföll utskottets förslag. KU18 Handlingsplan för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism 1. utskottet 2. res. (SD) Votering: 300 för utskottet 19 för res. 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 100 M, 23 MP, 21 FP, 20 C, 18 V, 17 KD För res. : 19 SD Frånvarande: 11 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - JuU21 Ansvar och engagemang en nationell strategi mot terrorism Punkt 2 (Uppdrag till Säkerhetspolisen) 1. utskottet 2. res. 2 (MP, V) Votering: 278 för utskottet 41 för res. 2 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 100 M, 21 FP, 20 C, 19 SD, 17 KD För res. 2: 23 MP, 18 V Frånvarande: 11 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 3 (Arbete i syfte att skapa starka rättssäkerhetsgarantier) 1. utskottet 2. res. 3 (MP, V) Votering: 276 för utskottet 41 för res. 3 32 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 99 M, 21 FP, 20 C, 18 SD, 17 KD För res. 3: 23 MP, 18 V Frånvarande: 11 S, 8 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 SD, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 4 (Förebyggande strategi mot terrorism) 1. utskottet 2. res. 4 (SD) Votering: 300 för utskottet 19 för res. 4 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 100 M, 23 MP, 21 FP, 20 C, 18 V, 17 KD För res. 4: 19 SD Frånvarande: 11 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 5 (Orsaker och riskfaktorer) 1. utskottet 2. res. 5 (S, MP, V) Votering: 177 för utskottet 142 för res. 5 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 21 FP, 20 C, 19 SD, 17 KD För res. 5: 101 S, 23 MP, 18 V Frånvarande: 11 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 7 (Insynen i Säkerhetspolisen och rättssäkerheten) 1. utskottet 2. res. 7 (S, MP, V) Votering: 177 för utskottet 142 för res. 7 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 21 FP, 20 C, 19 SD, 17 KD För res. 7: 101 S, 23 MP, 18 V Frånvarande: 11 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. MJU17 Landsbygdspolitik m.m. Punkt 3 (Djurvälfärdsersättning m.m.) 1. utskottet 2. res. 2 (SD) Votering: 300 för utskottet 19 för res. 2 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 100 M, 23 MP, 21 FP, 20 C, 18 V, 17 KD För res. 2: 19 SD Frånvarande: 11 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 4 (En sammanhållen strategi för mål för ekologisk jordbruksproduktion) 1. utskottet 2. res. 3 (S, MP, V) Votering: 177 för utskottet 142 för res. 3 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 21 FP, 20 C, 19 SD, 17 KD För res. 3: 101 S, 23 MP, 18 V Frånvarande: 11 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. MJU18 Kemikaliekontroll Punkt 1 (EU:s kemikalielagstiftning Reach) 1. utskottet 2. res. 1 (S, MP, V) Votering: 176 för utskottet 142 för res. 1 31 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 M, 21 FP, 20 C, 19 SD, 17 KD För res. 1: 101 S, 23 MP, 18 V Frånvarande: 11 S, 8 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 2 (Kemikalieanvändningen) 1. utskottet 2. res. 2 (S, MP, V) Votering: 177 för utskottet 142 för res. 2 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 21 FP, 20 C, 19 SD, 17 KD För res. 2: 101 S, 23 MP, 18 V Frånvarande: 11 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 3 C, 1 V, 2 KD, 1 - Punkt 6 (Förbud mot parabener) 1. utskottet 2. res. 5 (SD) Votering: 300 för utskottet 19 för res. 5 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag.