prot · GZ0964 · 2012-01-31 00:00:00 — Jag tänker inte förutskicka svaret helt , men låt mig bara konstatera att om hans fråga och beskrivning är korrekt återgiven är det tydligt att det inte är svenska staten som är utmaning. Men vi kommer att återkomma med ett skriftligt svar . Så till ursprungliga fråga. Min uppgift är att öka landets försvarsförmåga. Det kräver att rätt materiel anskaffas på ett kostnadseffektivt vis. Jag har stor respekt för att det finns andra aspekter av denna fråga. tar till exempel upp sysselsättning och andra industriella aspekter, men det är inte mitt departement som hanterar det. Vi har en strategi för materielförsörjning, och vi är på grund av den i ett bättre läge än de flesta andra länder. Detsamma gäller svensk industri. Vi beslutar i varje enskilt fall. Ska vi vidareutveckla eller uppgradera befintlig materiel? Ska vi anskaffa färdig materiel? Ska vi utveckla materiel tillsammans med andra eller på egen hand? Vi gjorde så med ubåtar, och det blev anskaffning av NGU, och så har vi betraktat Gripensystemet och dess vidareutveckling. Jag noterar att Socialdemokraterna i sin budgetmotion är för den nya materielförsörjningsstrategin. Den beslutades också av på första gången, inte av alliansregeringen. Det låtsas man dock sällan om i Socialdemokraterna. Jag noterar också att man för ett helt motstående och oförenligt resonemang i samma motion, som handlar om svensk försvarsindustri där dessa andra utfästelser kommer. Men precis som sade saknar man de miljarder som en återgång till det gamla skulle kosta. Artillerisystemet utvecklade och anskaffade vi ihop med , vilket sparade oss ungefär 400 miljoner. har halva systemkostnaden jämfört med utvecklingsprojektet för . Socialdemokraternas linje om splitterskyddade fordon skulle kosta miljardbelopp, och det är bara ett enda projekt. Man krävde att vi skulle frångå konkurrensupphandlingen och inte välja det fordon som vann upphandlingen, trots att det kom från ett grannland, utan ett annat fordon. Men några pengar fanns inte då och finns inte . När vann en bandvagnsorder på egna meriter såg jag tyvärr inget större välkomnande av det från Socialdemokraterna. Själv tyckte jag att det var riktigt kul. Jag kan också utveckla det sade. Inget land kommer att vilja eller kunna agera som förr vad gäller försvarsmateriel eftersom den finansiella krisen helt slår undan förutsättningarna för det. Precis som flera varit inne på består EU av 27 delmarknader. Det är en uppsplittrad hemmamarknad för europeiska företag när har en enda som råkat vara världens största, och det ger helt andra skalfördelar. En viktig åtgärd för att stärka den europeiska industrins konkurrenskraft och därmed ge oss billigare materiel är att skapa en mer gemensam europeisk marknad för detta. undrade hur svensk industri ska kunna hävda sig. Jag påstår att den kan och gör det. Jag träffar försvarsindustrin , olika delar olika mycket beroende på projekt. En stor del av min tid går till exportstöd. I går var min ungerska kollega här, och vi tecknade avtal om ett nytt Gripenkontrakt med . Det var fantastiskt kul. Av vår industri går totalt på export. För många företag är det . Där finns det nya partnerskapet med industrin, och också i den försvarsexportmyndighet som Socialdemokraterna motsatte sig när vi ville hjälpa företagen att finna den nya och större marknaden. Det skulle skada dem om den togs bort. 38 (S): kommer inte att möta det minsta motstånd hos försvarsindustrin och de olika företag som finns representerade där om han skulle säga: ska vi titta på en långsiktig försvarsindustriell strategi för . Mycket av det jag räknade upp hör till det viktigaste, mest centrala och i många delar hemligaste inom det svenska försvaret. Oavsett ditt resonemang om protektionism eller inte tror jag att varje ansvarsfull politiker inser att vi kanske måste utveckla det hela själva, och så har vi också gjort med framgång . Jag tyckte nog att det blev lite propagandistiskt. , och är inga under av fria marknader när vi talar om försvarsmateriel. Jag vill också erinra om uttalande på försvarsutskottet om att den fria konkurrensen inte fungerar. Det är min uppfattning att man måste ha ett spetskunnande för att kunna hävda sig långsiktigt. Jag anser att svensk försvarsindustri kan hävda sig i många stycken, men sköter vi inte korten rätt, spetsar oss och har ett intimt samarbete mellan statsmakt och försvarsmakt och utvecklar strategier tillsammans kommer vi långsiktigt att förlora kompetens, arbetstillfällen och slagstyrka. Så över till det var inne på. Det som händer i är allvarligt. ägs av tyska Thyssen som har egen ubåtstillverkning i . I verkstaden i tillverkas ett svenskt kompositmaterial som består av kolfiber och vinylester som används i skrovet på de fem Visbykorvetterna. Denna kompositteknologi lämpar sig för skrov med svag radarsignatur. vill man sälja tillverkningen av civila kolfiberkatamaraner till en före detta ledande tjänsteman på . FMV säger nej till affären och konstaterar att kompositteknologin innehåller sekretessbelagd information med hänsyn till rikets säkerhet. Vilka avsikter Thyssen har med sitt ägande i på lång sikt har inte redovisats offentligt. Detta ger en bild av att den miljö som försvarsindustri och utveckling av försvarsmateriel lever i inte är någon idyll. Och eftersom det inte är någon idyll och eftersom den fria konkurrensen är satt ur spel finns det kanske anledning att vara tydlig med bevakning av det svenska nationella säkerhetsintresset och våga sig på att definiera detta och inte ha ett förhållningssätt till det som omgärdas av ett rosenrött skimmer. På exempelvis har vi unika svenska teknologier som smygteknologin och luftoberoende maskinerier med Stirlingmotorn i ubåtarna. Detta är mycket viktigt för svensk del och kopplat till det som är unikt i svensk utveckling av försvarsmateriel. Vi har här en verklighet som vi måste hantera. Jag vill att ministern utvecklar sina slutsatser om det som sker i , för det är enligt min uppfattning allvarligt. Vi måste agera så att vi tar ansvar för kunnande, arbetstillfällen, tidigare innovationer, det arv vi har och hur vi ska klara framtiden. Här finns bevisligen en hel del som är ogjort. 39 (S): Nej, försvarsministern, svenska staten är inte , men det finns säkerhetsintressen och krav på den svenska ledningen som sätts ur spel om detta blir verklighet. Jag blir förvånad och bekymrad över svaret som ministern ger. Om jag inte ställt den skriftliga frågan, hur hade jag då fått svar från ministern? Någon form av svar tycker jag att man kan förvänta sig. Hur ställer sig regeringen till en affär som denna? Ett letter of intent, alltså en avsiktsförklaring, är redan skriven med motparten. Det är allvarligt att man har lyckats komma så här långt med sitt hemlighetsmakeri. Det om något borde få de försvarsintresserade i att vakna upp och fråga vad det är som håller på att ske. Varvet i har försörjt den svenska försvarsmakten med materiel , alltså . Man har gjort det framgångsrikt tack vare sin kompetens, utvecklingsförmåga med mera. nämnde vad FMV har sagt om detta. FMV har också sagt att inte har någon rätt att till exempel sälja teknologin och kompetensen inom detta område utan skriftligt godkännande av den svenska staten. Den intressanta frågan blir då: Vad anser den svenska staten? Vad anser försvarsministern och regeringen? Tycker ministern att dessa farhågor kan och ska nonchaleras? Jag hoppas inte det. Jag skulle vilja få en kommentar till det. Tyvärr misstänker jag, utan att gå händelserna i förväg, att ministern kommer att hänvisa till min skriftliga fråga igen. 40 HANS (M): Jag skulle kunna använda mer än de jag just nu har till mitt förfogande åt att räkna upp alla de fördelar som finns med svensk försvarsindustri och alla de intressanta olika projekt och utvecklingsprogram som finns. En risk och en baksida med den nationella stoltheten är dock att den alltid är avskärmande. Det är viktigt att man har med sig det i all debatt. Jag har inget emot att man lyfter fram de fördelar som finns med svensk försvarsindustri, men i det här fallet skulle jag önska att också Socialdemokraterna skulle resonera om de negativa bieffekterna. Jag ser fördelarna, men jag ser också möjliga problem, nämligen att det kan bli inskränkt och protektionistiskt. Det som är grunden för industrilandet är faktiskt att vi har möjligheten att exportera. Om andra blir inskränkta och drar sig inåt drabbar det vårt land menligt. Jag är dessutom övertygad om att med de neddragningar på försvarsområdet som kommer i andra länder är det utökat samarbete och utökad import av försvarsmateriel från andra länder som är verkligheten. Det finns två reflexioner man kan göra. Vi har alla här ifrån talarstolen, oavsett om vi tillhör regeringssidan eller oppositionen, hyllat möjligheterna att exportera. Vi har till exempel pekat på JAS Gripens möjligheter i . Det är viktigt att vi också reflekterar kring svensk försvarsindustris exportmöjligheter. Den andra reflexionen är att man inte med ett enda ord har berört huruvida det finns en kostnadssida här. Det tråkiga med politik är att det är väldigt lätt att göra många önskelistor. Det är svårare att genomföra dem, men det är det som god budgetpolitik leder till. Det blir ordning och reda och därmed inga neddragningar i vårt land av det slag som vi nu ser andra länder göra på sina försvarsbudgetar. 41 Försvarsminister (M): När det gäller fråga måste jag svara att det inte är det specifika fallet som interpellationen handlar om. Däremot har ställt en skriftlig fråga till mig som handlar om det specifika fallet, och den frågan kommer han att få ett svar på. Låt mig notera, när nu kritiken kommer, att det om jag är rätt underrättad var 1999 som blev utlandsägt. Det var inte under den här regeringen. Jag vet inte om protesterna från fanns då, men det är förstås möjligt. Annars är det nog lite som sade i en tidigare interpellationsdebatt, nämligen att varje bransch vill ha en statlig strategi för just sin verksamhet. Då var det it och skolböcker det handlade om nu är det försvarsindustri. Så kan det möjligen vara. Låt mig också konstatera att försvarsindustrin internationaliserades långt innan politiken gjorde det. Långt innan skrev under den nya materielförsörjningsstrategin på vi tog sedan över den internationaliserades ägandet. Det som brukar kallas svensk försvarsindustri är i hög grad en utlandsägd industri verksam i . Många av de företag vars namn vi så väl känner är utlandsägda. Det finns undantag. Det är dock inte bara ägandet som är internationaliserat utan också utvecklingen. Det förekommer inte längre någon utveckling i av projekt som är avsedda endast för svensk användning och med särskiljande svenska specifikationer. Det finns i princip ingen sådan. Anledningen till det är att vår marknad är nio miljoner medan marknaden ute i världen är mycket större. Inget företag har råd att lägga resurserna på att utveckla för den lilla marknaden. är det minsta av LOI-länderna i EU. Vi är det minsta av de sex stora försvarsindustriländerna. har en väldigt viktig poäng i att om vi skulle börja sända signalen och stänga vår lilla marknad för de andra stänger vi också den stora marknaden för den industri som verkar i . Dessutom har detta bäring på interoperabilitet. Vi vill inte längre ha särskiljande specifikationer för svensk materiel i , för det hindrar oss från att samverka med andra. Det gör också att materielen blir mycket dyrare än den annars skulle bli. Jag konstaterar igen att Socialdemokraterna inte har några pengar som backar upp de här kraven, inte för ett enda av de projekt som man har kritiserat att regeringen har konkurrensupphandlat. Det saknas miljarder, inte miljoner, för att leva upp till de åtaganden som man här gör. Om denna strategi ska leda till något måste det rimligen vara mer inhemsk upphandling och mer inhemsk utveckling, och de pengarna har inte Socialdemokraterna och har heller aldrig haft. Vad som däremot är viktigt för att stödja industrin i den tid vi nu lever i är något helt annat, och det är Socialdemokraterna emot. Jag talar om exportstödet och den nya myndigheten . Där har industrin av sin marknad generellt, men många företag ligger på . Ett enskilt företag jag känner till har av sin orderstock på export. Politikens ansträngningar behövs där för att stödja industrin så att den kan vara kvar och vara stark i också . Vad jag minns sade Socialdemokraterna nej till den nya exportstödsmyndigheten. Jag undrar om det nejet kvarstår. I så fall innebär det att man slår undan benen för en hel del av de statliga aktiviteter som vi gör för att stödja den industri som verkar i . Jag vill dock gärna säga att jag helt och hållet delar beskrivning av kvaliteten i den svenska undervattensförmågan. Jag vill i ett avslutande inlägg gärna återkomma till några saker som är särskiljande för svensk industri i förhållande till andra länders industri. Jag tyckte att väl beskrev kunskapen i en av dem. 42 (S): Den som är intresserad läsare av vårt budgetalternativ kan konstatera att vi inte gör någon neddragning på exportmyndigheten när det gäller försvarsmateriel. Den debatten kan vi alltså avsluta. Sedan talar man om att stänga marknader. Det går väl inte att stänga en marknad? Ni för en diskussion utifrån en hotbild som inte finns. Den diskussionen kan vi också avsluta. Det är inte det som den här debatten handlar om. Den här debatten handlar om hur svensk försvarsindustri ska lägga sina långsiktiga resurser i forsknings- och utvecklingsarbete för att dels kunna hävda sig på den internationella marknaden, dels kunna tillfredsställa en del svenska behov. Låt mig ta ett exempel för att göra detta tydligt. Exempelvis är krypto kanske något vi ska utveckla själva och ha i svensk regi. Det kanske är så. Jag tycker inte att det är inskränkt eller protektionistiskt att köpa krypto av egen tillverkning. Däremot kan det vara naivt att köpa från annat håll. Jag har fört just det här resonemanget med människor som jobbar med den typen av frågor. Undervattenstekniken är en sak som vi har hållit vid liv långsiktigt och uthålligt genom att vi har beställt ubåtar. Vi har beställt ytterligare två ubåtar, som vi köper från detta varv med svensk kompetens, svensk personal och allt annat. Det är denna typ av satsningar det handlar om. Sedan kanske vi kan sälja ubåten utomlands. Vad jag efterlyser är en försvarsindustriell strategi utifrån den tid vi nu lever i för att spetsa kompetens och kunskap. Här handlar det mycket om var försvarsindustrin ska lägga sina forsknings- och utvecklingsobjekt och om på vilket sätt detta ska länkas till den svenska statens ambitioner. 43 Försvarsminister (M): tar upp detta med att man stänger en marknad. Vad skulle man i tycka om Patria först vinner en svensk konkurrensupphandling och Socialdemokraterna sedan kräver att jag politiskt ska upphäva beslutet för att i stället anta ett annat anbud? Man skulle uppfatta det som att stänger marknaden. Det krävde S av mig förra perioden. Jag vill välkomna att ger ett så tydligt besked om exportstödsmyndigheten. Det tycker jag är jättebra. Det skapar nya förutsättningar för samarbete för svensk industri framöver, oss emellan. Jag tyckte som sagt också att hans beskrivning i tidigare inlägg av den svenska kompetensen på undervattensområdet var helt korrekt. Svensk industri kan saker som andra länder inte kan. En sak som de kan är att leverera mycket kvalificerade system, de mest komplexa systemen av alla, det vill säga ubåtar och flyg av högsta kvalitet men till mycket låg kostnad, vilket inte minst beror på att man konkurrensupphandlar delsystem. För att koppla till det som tidigare sade tror jag att svensk försvarsindustri eller försvarsindustriell verksamhet i just i dessa kristider har mycket bra möjligheter internationellt. Man erbjuder kvalitativ materiel som ligger på en annan kostnadsnivå inte bara för inköp utan framför allt för användning än vad konkurrenterna gör. Det är en annan storleksordning och matchar väl mot hur marknaden ser ut. Och måste staten finnas där genom FXM, , för att markera politiskt stöd eftersom det är fråga om politiska varor. När det gäller NGU beställde staten steg för steg, en förstudie, en utveckling av ritningar, av hur ubåten ska se ut, och gick sedermera vidare till upphandling. Det skedde i en steg-för-steg-process via FMV till industrin. Det var ett mycket bra besked om FXM, vilket jag i hög grad välkomnar. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2011/12:177 om åtgärder mot butiksrån 44 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig dels om jag avser att agera för att den beslutade lagstiftningen om slutna kontanthanteringssystem snabbt ska komma på plats, dels om jag avser att agera för att begränsa ensamarbetet i butiker. Omfattningen av antalet butiksrån är allvarlig. Med stöd av nuvarande regler i arbetsmiljölagen och föreskrifter har i många fall ställt krav på att utrustning för sluten kontanthantering ska installeras i butiker inom detaljhandeln. Krav ställs utifrån en individuell bedömning. har också i många fall ställt krav som inneburit förbud mot ensamarbete i butik, såvida inte vissa villkor iakttas, till exempel användande av nattlucka. beslutade att tillkännage för regeringen att initiativ bör tas att tillsammans med arbetsmarknadens parter utforma ett förslag till lag om sluten kontanthantering inom detaljhandeln. hade en diskussion med arbetsmarknadens parter om denna fråga. Därefter har LO respektive , , , Företagarna och Butikerna skickat in var sin skrivelse i ämnet. Av samrådet med parterna och av skrivelserna framgår tydligt att parterna har motsatta åsikter om behovet av lagstiftning. Det framgår också att LO anser att olika tekniska lösningar är aktuella för butiker av olika slag. Konkreta regler om arbetsmiljön meddelas genom föreskrifter från och inte genom att stiftar lag. Detta beror inte på att reglerna är mindre viktiga, utan på att det behövs ett system där man kan meddela och ändra regler snabbare och mer flexibelt än vad som är möjligt med lagstiftning. Ändringar kan till exempel behövas på grund av den tekniska utvecklingen. Sluten kontanthantering är ett exempel på ett område med snabb teknikutveckling. Den ordningen har brukat försvaras från arbetstagarhåll medan det vid upprepade tillfällen ställts krav från arbetsgivarsidan om att arbetsmiljöregler i större utsträckning bör meddelas genom lag och inte genom föreskrifter. Enligt min mening skulle ett sådant system troligen innebära färre och mindre flexibla regler. Enligt min mening är det som bäst gagnar arbetstagarna att behåller sin nuvarande roll som innebär att efter samråd med parterna meddela de konkreta reglerna om arbetsmiljön. På alla områden där verket meddelar föreskrifter gäller att föreskriftsarbetet sker med hänsyn till teknikutveckling och riskutveckling. Min och roll är att föra en fortlöpande dialog med om verksamheten, däribland föreskriftsverksamheten. 45 (V): Ja, som sagt, beslutade att regeringen skulle ta fram en lagstiftning om sluten kontanthantering i samråd med parterna i branschen. berättar arbetsmarknadsministern i interpellationssvaret att regeringen tänker strunta i det riksdagsbeslutet. Om jag inte helt missförstått ministerns svar har regeringen kommit fram till det genom att fråga fem arbetsgivarorganisationer och en facklig centralorganisation vad de tycker om sluten kontanthantering. Eftersom arbetsgivarorganisationerna är överens om att de inte vill ha en sådan lag anser regeringen att den inte ska införas, punkt slut. Att de som representerar de butiksanställda de som faktiskt står bakom disken i nattöppna videobutiker, på bensinstationer och i närbutiker är mycket angelägna om att få en sådan lag på plats har regeringen valt att helt bortse från. är tydligen väldigt angelägna om att fortsätta att gå i armkrok med näringslivet och därmed beredda att köra över och strunta i både forskningen och önskemålen från landets butiksanställda. Det här är inget litet problem. Risken för rån är det allvarligaste arbetsmiljöproblemet för alla dem som jobbar i butik. I snitt rånas nästan tre butiker i , och nära hälften av dessa rån begås med skjutvapen. Även om det, tack och lov, är sällsynt att de butiksanställda skadas fysiskt i samband med rån är konsekvenserna av ett rån helt förödande för dem som drabbas. Det gäller inte minst för att det ofta är fråga om unga människor som har sitt första jobb i en butik. Risken är därför att deras första arbetslivserfarenhet är att bli hotad med ett skjutvapen på jobbet. En enkätundersökning som publicerade visar att det psykiska lidande som rån och hot i butiker orsakar är mycket utbrett. Det handlar om sömnsvårigheter, stressrelaterade sjukdomar och ångest, vilket leder till långa sjukskrivningar och till att folk helt enkelt inte klarar av att jobba kvar i branschen. Rädslan för att utsättas för rån är i sig ett arbetsmiljöproblem för alla som jobbar i butik eftersom den påverkar de anställda varenda dag. Handels enkätundersökning visar att så många som var fjärde som jobbar i butik känner sig orolig för att utsättas för hot och våld och var femte oroar sig för att bli rånad på sitt jobb. Det är helt orimligt att så många människor ska behöva gå till jobbet och varenda dag känna sig rädd. En färsk rapport från visar, tillsammans med internationell forskning som finns sammanställd i rapporten från Handels, att minskad kontanthantering och slutna kassasystem är ett av de absolut effektivaste sätten att minska risken för rån. Också de butiksanställda i fackförbundet vill ha en sådan lagstiftning. Det är en uppfattning som delas av en majoritet av riksdag, och därför fattade vi beslut om att ge regeringen i uppdrag att ta fram en sådan lagstiftning. Jag tycker inte att arbetsmarknadsministern angett några hållbara skäl till att regeringen så lätt ska lägga sig platt för näringslivets organisationer och helt strunta i riksdagsbeslutet. Dessutom svarar ministern över huvud taget inte på frågan om regeringen tänker göra någonting för att minska ensamarbetet. Det är nämligen den andra punkten som framhålls både av de människor som själva jobbar i butik och av och andra. Forskning visar att det kan minska risken för rån, och konsekvenserna för dem som trots allt drabbas blir mindre om de slipper stå ensamma i en nattöppen butik. Den frågan kvarstår alltså. 46 FINN (M): Låt mig börja med att notera att butiksrån är en mycket allvarlig fråga, och i kampen för en minskning av butiksrånen är politiken ett viktigt instrument. Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för ett väldigt uttömmande svar. Jag delar inte bedömning att man inte ser seriöst på detta från . Det beskrivs tydligt i ministerns svar vad man faktiskt har gjort sedan tillkännagivandet från kom under föregående . Låt mig förtydliga vad ministern säger. Det handlar om en balans mellan snabb teknikutveckling och risktagande. Just därför använder man , som över huvud taget inte nämns av interpellanten, som den organisation som via sitt regelverk mer snabbfotat kan anpassa sig till teknikutvecklingen och därmed också koppla det till riskutvecklingen. Ministern anför i svaret, vilket interpellanten inte verkar ha hört, att den ordning vi har, att är den som via mer flexibla och snabbfotade möjligheter beslutar kring regelverk, är något som brukar försvaras från arbetstagarhåll medan arbetsgivarsidan hellre brukar vilja ha den mer rigida lagstiftningsprocessen i gång. Det strider mot den hypotes som här framkastas, att regeringen inte har lyssnat till arbetstagarna och, som det dessutom sades, går i armkrok med arbetsgivarsidan. Jag skulle väl vilja säga att regeringens sunda sätt att förhålla sig till detta visar att man går i armkrok med arbetstagarna, vilket också poängteras i slutklämmen från ministern i hennes omdömesgilla svar. Politiken är en helhet. Låt mig därför ta upp ett annat spår som jag tycker är intressant i sammanhanget. Det handlar om polisens roll när det gäller att förebygga brott.