prot · H00936 · 2012-12-04 00:00:00 — De elever som mot förmodan skulle gå igenom utan att möta professionella konstnärer i skolan kan alltså inte vara särskilt många, förhoppningsvis inga alls. Det är intressant med otåligheten från sida. Vi har Myndigheten för kulturanalys som har det viktiga uppdraget att följa upp och göra en utvärdering av vad detta har betytt, men jag vill minnas att parti inte var någon tillskyndare av att skapa denna myndighet. Det är dock viktigt att vi har kunskap. 10 (S): Saker och ting är kanske inte alltid optimala. Det försöker vi, bland annat i denna debatt, råda bot på. Vi ska successivt införa denna reform så att den når alla barn, vilket är jättebra. Vi får ofta svaret i kammaren att har en regering och det samarbete som krävs. Men jag tycker mig ha större möjlighet att få respons i dessa frågor när jag interpellerar kulturministern än när jag interpellerar utbildningsministern. Jag har dock inte fått något svar på min fråga om vad detta får för konsekvenser för de skolor som har sökt Skapande skola-pengar, så den kanske jag ska ställa till utbildningsministern. Men då torde det bli mer katederkompetens, och det kanske vi inte ska ha mer av. Vi socialdemokrater kommer på alla vis att lyfta fram och driva dessa frågor så länge det ser ut så här. Vi tycker att det är bra på de håll där det fungerar, men det är inte bra att det inte kommer alla till del. Det är precis som kulturministern säger: Det är barnens reform. Kulturskaparna ska få mer arbete i skolorna, hoppas vi. Jag tror att det krävs en rejäl utvärdering för att se om det verkligen är så. Det kan jag inte svara på , och jag tror inte att kulturministern kan svara på det heller. Vi har att hålla oss till den återrapport som finns från . Det är därför vi har denna interpellationsdebatt . Vi kommer att behöva bättre underlag, vilket vi är överens om. 11 Kultur- och idrottsminister (M): Vi kan nog få ta del av ännu fler siffror, men när det gäller antalet jobb vill jag minnas att runt tusen kulturskapare uppskattas ha fått jobb i skolor tack vare Skapande skola-reformen. Det är inte som låter göra gällande att man, om man inte får ta del av Skapande skola-pengar, helt lämnas utanför och inte får ta del av kultur i skolan. Så är det inte, gudskelov. Visst hade många skolor redan tidigare ett bra samarbete med olika scenkonstinstitutioner och museer, men på många håll var det inte så. Där fanns det inga upparbetade kontakter. Det finns det nu på ett helt annat sätt än tidigare, men det kan bli mycket bättre. Jag har rest runt en hel del i . Det förmodar jag att också har gjort. Jag har då noterat att Skapande skola, som är en reform i sig, också har betytt att lärare har sett att det finns många institutioner som man kan samarbeta med utanför skolan. Man gör också det i ökad utsträckning. Förutom Skapande skola har det inneburit mer kultur i många skolor. För skolor som ligger i glesbygdskommuner är det kärvt. Det vet vi . Därför är det ännu viktigare med en reform som Skapande skola. Barn- och ungdomskultur har fått ett lyft i stort sett i hela landet. När det handlar om skolor vill jag också lyfta upp det som ligger på , det vill säga obligatoriska skolbibliotek. Det var inte obligatoriskt med skolbibliotek , . Det är fortfarande så att inte alla skolor har det, men det finns ett krav på att det ska finnas. I den litteraturutredning som vi har beställt och som presenterades för ungefär en månad sedan lyfter man också upp vikten av litteratur och barns läsande. Det är en fråga som är högt prioriterad hos oss på . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2012/13:114 om likvärdiga förutsättningar att driva verksamhet 12 Statsrådet (M): har frågat mig vilket ställningstagande jag och regeringen har gjort i fråga om vad som är likvärdiga förutsättningar att driva verksamhet. Frågan är ställd mot bakgrund av förslagen i betänkandet Likvärdiga förutsättningar Översyn av den kommunala utjämningen (SOU 2011:39). Som regeringen redovisade i budgetpropositionen är en långtgående utjämning av kommunsektorns ekonomiska förutsättningar nödvändig för att människor ska få tillgång till välfärdstjänster av hög kvalitet oberoende av var i landet de bor. får ett utjämningssystem inte motverka tillväxt och ökad sysselsättning. Frågan om sambandet mellan utjämning och tillväxt är komplicerad. Den parlamentariska kommitté som såg över utjämningssystemet för kommuner och landsting gjorde bedömningen att det inte finns något samband mellan en långtgående utjämning av skillnader i skattekraft och tillväxt. Det finns dock remissinstanser som har ifrågasatt kommitténs bedömning. Denna fråga kräver därför noggranna överväganden. Som jag har framfört här i är avsikten att en proposition ska lämnas med förslag till förändringar i systemet för kommunalekonomisk utjämning och att förändringarna ska träda i kraft . 13 (S): Jag hade förmånen att vara med i den parlamentariska utredning som utredde den kommunala utjämningen. Vi var måna om att skapa breda majoriteter över blockgränserna och att få en samsyn med SKL just av den anledningen att systemet är så viktigt för kommunernas spelregler. En princip som utredningen stod för var att kommunerna skulle ha likvärdiga förutsättningar. Det tycks vara andra principer som styr regeringens agerande. Det var en enhällig utredning som föreslog förändringar. Införandet skulle ske . Jag ska ta upp två faktorer när det gäller kostnadsutjämningen. Samhället har ju förändrats. Det här är ett gammalt system, och det behöver göras om till viss del. En funktion i kostnadsutjämningen är individ- och familjeomsorg. I dagens system förklarar det kostnadsskillnaderna kommunerna emellan till ; det är inte likvärdiga förutsättningar. Det är som att kasta krona och klave vinnare eller förlorare. Det är inget bra system; det förklarar inte tillräckligt bra. Utredningen hade ett förslag som var enklare det var vårt uppdrag och har en förklaringsgrad på . Det har varit många debatter när det gäller förskolan. Tidningen jämförde kommunerna där man har samma inskrivningsgrad, . får 75 000 per barn medan får 46 000 per barn beroende på att man har antagit att barnen i inte är i barnsomsorgen . De är i barnomsorgen i som i . Det är alltså två viktiga faktorer i systemet som inte skapar likvärdighet mellan kommunerna. Min fråga till ministern är: Tycker ministern att det är likvärdiga förutsättningar för att driva verksamhet? 14 Statsrådet (M): På den konkreta frågan från kan jag svara ett tydligt nej. Jag håller med . Som medlem i kommittén gjorde ett förtjänstfullt arbete för att påvisa detta. Där råder ingen motsättning mellan oss. Jag delar bedömningen att detta i huvudsak förmodligen beror på maxtaxans införande . Det blev mer efterfrågan och större utbud på daghemsplatser. Det ledde till att kostnaden för daghemsplatser blev högre . Kostnadsfördelningen slår orättvist på kommunerna. Så är det. Ett stort antal kommuner kommer med det här förslaget att få betydligt sämre tilldelning än vad man fått tidigare. Det är rimligt, enligt vad vi just har kommit överens om. Man måste dock ha klart för sig att detta har skett utan kommunens egen förskyllan eller beslut. Det är en konsekvens av att samhället har förändrats. Där är vi överens. Jag vill påpeka att tillväxtfrågan är komplicerad. Det skulle nog vara bra att gräva lite djupare i den. Ett problem är att om man tittar på inkomstersättningssidan i systemet ser man att ett antal kommuner har en marginaleffekt på om man får en inkomstförstärkning går till systemet. I andra sammanhang, till exempel när det gäller inkomstskatten, har vi tyckt att de här marginaleffekterna är väldigt höga och bör ses över. Jag vill inte sätta likhetstecken mellan tillväxthämmande faktorer och höga marginaleffekter i systemet, men jag tror att det finns anledning att fundera över om marginaleffekterna måste vara så höga. Om de kan upplevas tillväxthämmande bör de ändras i en omgång. Jag tror att det är bra för kommunernas och landstingens planeringsförutsättningar att man gör en rejäl översyn som håller , gärna över blockgränserna så att de får ordentliga planeringsförutsättningar. 15 (S): Statsrådet tar upp frågan om inkomstutjämning. Vi tittade noga på det. I utredningen står det att inte alla kommuner har likvärdiga förutsättningar för tillväxt. Det saknas belägg för att inkomstutjämningen är tillväxthämmande. Kommunerna är små öppna ekonomier som ingår i större bostads- och arbetsmarknadsregioner. Det är inte nödvändigt att skattekraft och tillväxt följs åt. Det speglar snarare boendemiljön i den kommunen. Utredningen konstaterade att det som skapar tillväxt är bostadspolitik, infrastrukturpolitik, utbildningspolitik och näringspolitik. Man brukar ta många exempel från , men jag ska ta ett exempel från och jämföra kommun och kommun. har en fin boendemiljö och en stark skattekraft. Men mycket av tillväxten i skapas i som har en lägre skattekraft. Skattekraft och tillväxt hänger alltså inte ihop i detta fall. Utredningen var ganska tydlig med att exempelvis har en god boendemiljö men att det inte är där som tillväxten skapas. För att kunna förändra tillväxten i landet fordras det en annan utbildningspolitik, bostadspolitik och infrastrukturpolitik och inte en förändring av den kommunala inkomstutjämningen. 16 Statsrådet (M): Jag vill inte säga emot på denna punkt. Jag är övertygad om att det är på det sättet och att man får dessa effekter i och . Dock tror jag fortfarande att kraftiga marginaleffekter på uppåt har betydelse för beslutsfattandet och verksamheten i kommunerna. Jag ska ta några andra exempel som jag tycker är intressanta. Jag håller med om att det ibland blir lite väl Stockholmscentrerat. Men om man tittar exempelvis på innebär förslaget som kommer från utredningen att till exempel får ett tillskott på per invånare, det vill säga nästan , medan får gå back per invånare, alltså . Det slår alltså ganska blint även i län långt utanför . I skulle tjäna per invånare, och kommun skulle gå back per invånare. Det är väldiga slag som jag i och för sig vet att man har försökt bota genom ett införandebidrag. Men likväl är det ordentliga förändringar för kommunernas förutsättningar för att arbeta. Låt oss gå tillbaka lite grann till pudelns kärna här. Det kommer med all sannolikhet att krävas mer kommunala tjänster vad gäller sjukvård i och med att den demografiska situationen ser ut som den gör. Vi blir allt äldre, det blir fler pensionärer, och pensionärerna i allmänhet blir äldre. För att kunna upprätthålla en service på god nivå krävs det en god skattekraft. Därför är det så viktigt att man verkligen går till botten med tillväxtfrågan. Jag tar fasta på de remissinstanser, bland annat Statskontoret, som hänvisar till att man borde ha grävt längre i tillväxtfrågan. Kommittén fick dessutom i uppdrag att om möjligt göra ett lite enklare system. Detta är ett otroligt komplicerat system som få begriper. Det är möjligt att vi inte kommer undan ett svårt system. Men jag tycker att det hade varit på sin plats att försöka göra ett litet alexanderhugg och göra det lite lättare för folk att förstå, inte minst för att upprätthålla och öka legitimiteten i systemet. Vi alla är nämligen överens om att det bör råda likartade förutsättningar i kommunerna varhelst i man befinner sig. 17 (S): Det skickas många rop på hjälp till regeringen och till vårt parti från kommunsektorn när det gäller den kommunala utjämningen. Jag fick ett mejl i vilket en kommunstyrelseordförande skrev följande: Jag börjar bli smått desperat på grund av effekterna för nuvarande kommunala utjämningssystem. Dessa för den här kommunen är, om jag uttrycker det drastiskt, skillnaden mellan liv och död. Det är många små kommuner som har det mycket knapert när det gäller ekonomin. Man är drabbad framför allt i fråga om faktorer som individ- och familjeomsorg och förskola. Jag fick tillgång till ett brev som har skickats till från . Kommunstyrelsens ordförande där vädjade om att det ska komma en proposition som innebär att man får långsiktiga spelregler. har inte bemödat sig om att svara på detta brev. Dessutom vet jag att 70 kommunstyrelseordförande har skrivit brev till regeringen. Men det var inte någon socialdemokratisk kommunstyrelseordförande som skrev under detta, utan det var idel borgerliga kommunstyrelseordförande. Det finns alltså ett tryck. Min slutsats efter denna debatt är att klyftorna i landet ökar och att regeringen faktiskt gynnar de kommuner där är starka. I och med att ni inte har lagt fram förslaget släpper ni principen om likvärdighet. Det är tyvärr andra principer som styr. 18 Statsrådet (M): Som vi skriver i budgetpropositionen kommer regeringen att lägga fram en proposition som syftar till att ett nytt system ska införas för skatteutjämning . Det är viktigt av flera skäl att göra det så att finanschefer i kommuner och landsting får goda planeringsförutsättningar. Vi är också överens med om att det är uppenbara orättvisor som utredningen på ett förtjänstfullt sätt har redovisat. Jag är bara mån om att se till hela och att alla kommuner kan få en bra tillväxt . Problemet med dessa yttringar från kommunstyrelseordförandena är att de kommuner som skulle vinna på det nya förslaget är mycket angelägna om att få ett nytt förslag och är mycket angelägna om att synas och tycka till. De kommuner som skulle förlora på ett nytt förslag är inte lika angelägna om detta. Deras röster hörs inte i debatten. När man lyssnar på debatten och inte gör någon djupare analys får man därför intrycket av att Kommunsverige är enigt i frågan. Men jag vill säga att det är mycket kluvet och att frågan är svår. Men jag kan lova att det pågår ett intensivt arbete och att det kommer ett nytt system till stånd som på ett bättre sätt än tar till vara kommunernas möjligheter och i största möjliga mån undanröjer de orättvisor som finns. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2012/13:145 om den svenska modellen och SAS 19 Statsrådet (M): har frågat mig om vilka åtgärder regeringen och jag själv har vidtagit för att hantera de problem som SAS har haft. Han har också frågat mig om vilka krav jag har ställt och vilka inspel jag har gjort under SAS-krisen och hur dessa har koordinerats med regeringarna i och . Slutligen har frågat mig om, så som påstår, mitt förhållningssätt till löne- och anställningsvillkor i SAS ska uppfattas som en modell inför försäljning även av andra statliga företag? Den svenska staten är SAS största ägare. Tillsammans med övriga huvudägare har vi löpande fört en dialog med bolaget om de betydande utmaningar som bolaget har haft och fortfarande har. Som en direkt följd av detta har huvudägarna deltagit i två nyemissioner, 2009 och 2010, och i en kreditfacilitet med syfte att just ta ansvar som ägare. När bolaget är inne i en akut ekonomisk kris är det vårt ansvar som ägare att föra nära och intensiva diskussioner med bolagets långivare. Att som ägare inte ha en dialog med långivare när bolagets framtid står på spel är inte ansvarsfullt. Avseende mötena med bankerna tog vi, som enskilt största ägare, på oss ansvaret att koordinera och driva dialogen mellan ägarna, bolaget och bolagets långivare. Lösningen som alla inblandade parter kommit överens om är något som rör SAS och som beror på en mycket svår situation som riskerade att få mycket allvarliga följder. Den sätt att bidra i denna akuta situation är att tillsammans med övriga huvudägare och sju banker ställa upp med en kreditfacilitet som ger stabilitet och skapar förutsättningar för bolaget att genomföra den affärsplan som är nödvändig för att säkra bolagets långsiktiga överlevnad. För detta finns det ett brett stöd i . Jag kan konstatera att de överenskomna villkoren är bolagets, styrelsens och de fackliga organisationernas sätt att förhålla sig till en exceptionellt komplicerad situation där man under stark tidspress kämpar för att klara företagets överlevnad. Jag har förståelse för de svåra beslut och betydande uppoffringar som de anställda i SAS tvingats göra mot bakgrund av bolagets svåra situation. I den uppnådda uppgörelsen visade parterna ett mycket stort ansvar för SAS framtidsutsikter. Därmed har SAS och berörda parter inlett ett intensivt arbete för att göra bolaget lönsamt och konkurrenskraftigt, vilket ökar möjligheterna för svenska staten att minska ägandet i bolaget . 20 (S): Jag tackar för svaret, även om det var något svävande, om uttrycket tillåts. Jag anser att det var en mycket exceptionell händelse när vi sedan tidigt under det fick uppleva att en arbetsgivarpart ensidigt sade till de fackliga organisationerna: Försämra löne- och anställningsvillkor annars konkurssätter vi verksamheten, och 15 000 anställda får gå hem. Det finns många aspekter att belysa i den frågan. Jag ska inleda med en. Hur ser egentligen ingredienserna i SAS kostnadskris ut? Jag är medveten om att det finns åtskilligt man kan diskutera när det gäller ägarens instruktioner och den verkställande ledningens skötsel. Men det finns också någonting annat, nämligen konkurrensen. Det finns flygbolag som trafikerar med piloter som jag vill påstå är falska egenföretagare med F-skattsedel, frilansande egna företagare eller kabinpersonal som får låna av företaget till utbildning och sedan betala tillbaka som i ett slavkontrakt eller företag som förbjuder facklig organisering. Förhållandena i luften är liknande de förhållanden på marken som jag och många andra har tagit upp där svensk åkerinäring håller på att konkurreras ut av lönedumpning. I den frågan har regeringen varit passiv. Jag vill fråga dig, : Har du uppmärksammat att när så kallade lågprisbolag opererar är det alltid någon annan som får betala? Är du medveten om denna utveckling? Sedan undrar jag: När fick du informationen om det diktat SAS ledning riktade mot personalen? Det gjorde att ordföranden för de norska SAS-piloterna sade: Vi fick kniven mot strupen. Jag blev indragen i ett mörkt rum, helt ensam, med de högsta ledarna. Det var en extrem situation, vittnar han i norska E24. Vice ordföranden i danska kabinförbundet säger: Alla chefer tryckte på. De gav ultimatum: Ni blir skyldiga till att 15 000 medarbetare blir av med sina jobb En efter en knäcktes vi, säger . Tycker att detta var en bra sed på skandinavisk och svensk arbetsmarknad? Ska jag uppfatta det så att statsrådets förhållningssätt i denna fråga ska vara en modell även för andra företag med statligt ägande eller andra företag över huvud taget? De frågorna vill jag gärna ha svar på. 21 (M): Avregleringen av flygverksamheten har slagit hårt mot SAS, ägt av bland annat svenska, norska och danska regeringen. Den avregleringen har skett mot alla flygbolag i . tog naturligtvis SAS ut mycket höga priser, och kostnaderna hölls inte i schack i företaget. Under vd-skap i SAS införde han the business airlines, en verkligt god strategi, som skapade goda vinster i SAS, och detta som man byggde upp en hotellkedja av stora mått. Avregleringen fortsatte, och flygbolag som etablerades i med mycket låga kostnader och priser. SAS försökte med flera olika så kallade action programs att få ned sina kostnader, vilket var mycket svårt men gick delvis. Det var inte minst på grund av att man hade 39 fackföreningar att förhandla med. Man organiserade bland annat om i tre olika flygbolag i , och , vilket inte var lyckosamt och inte heller varade särskilt . Det gällde att få ned kostnaderna på en avreglerad marknad, men man lyckades bara delvis. Konkurrensen på den avreglerade marknaden ökade, och många nationella bolag gick i konkurs. Det finns många exempel i . Aktieägarna i SAS satsade 11 miljarder , vilket nu är förbrukat på grund av stora förluster. Läget var sådant att SAS nu stod inför konkurs med 15 000 anställda plus underleverantörer och 15 000 anställda på flygplats som också var hotade. Det gällde nu att dra ned på lönekostnaderna snabbt samt sälja av icke core business. Pengarna var slut. De fackliga organisationerna var tvungna att gå med på kraftiga nedskärningar, och det genast. Företagsledningen, styrelsen och fackföreningarna i SAS har ett stort ansvar för att köra företaget så illa som man gjort . 19912005 hade man i SAS i snitt en strejk . Det ska sägas att de flesta av SAS-strejkerna kom i . Det fanns inga andra alternativ till konkurs än att förhandla med de fackliga organisationerna, vilket också lyckades. Det var utmärkt. De fackliga organisationerna tog ett stort ansvar trots en svår situation, vilket verkligen hedrar dem. till den svenska modellen. Sedan har varit skonat från stora konflikter, och har arbetsmarknaden varit i stort sett lugn. Den svenska modellen med kollektivavtal som förhandlades fram under fredsplikt mellan arbetsmarknadens parter har varit en mycket viktig faktor för att har haft en bra tillväxt och skapat en bra välfärd i landet. Att SAS ledning och styrelse tvingats överge den svenska modellen berodde på det akuta läget, där 15 000 arbeten var hotade i SAS jämte underleverantörer och ca 15 000 arbeten var hotade på flygplats. Det är ett undantag som inte återkommer. Den svenska modellen som ger löneökningar löper vidare med reallöneökningar. Regeringen har skött SAS-krisen på ett fantastiskt bra sätt. Man såg också till att man gav garantier för . Totalt garanterades för SAS och ger ökad likviditet. Regeringen står naturligtvis helt bakom den svenska modellen, och SAS överlevde. gäller det att försöka effektivisera rörelsen i SAS och sälja av ej core business. Regeringen har skött denna svåra uppgift med SAS på ett utmärkt sätt. 22 Statsrådet (M): Jag avser inte att diskutera allmän lönedumpning i allmänna branscher och företag. Jag tycker inte att det har med interpellationen att göra. Jag avser heller inte att recensera den fackliga förhandling som skedde mellan de fackliga parterna och bolagsledningen. Jag tycker precis som att det är saker som hör arbetsmarknadens parter till och ingen annan. Däremot talar jag gärna om regeringens agerande i SAS-frågan. För att komma tillbaka till explicita fråga tog bolagsledningen fram ett åtgärdsprogram för att komma till rätta med sina problem. Det var som vi fick kännedom om detta, vilket vi naturligtvis också diskuterade med våra socialdemokratiska vänner här i . Under hela resan har vi dessutom haft en väldigt bra dialog med företrädare för Socialdemokraterna som har gett regeringen stöd och hållit med om tagen under hela resans gång. Det har varit väldigt avgörande för att vi har kunnat agera med kraft mot bolaget. De tre staterna har skickat in i SAS . Låt oss påminna varandra om att detta inte är vilka pengar som helst. Det är surt förvärvade skattekronor som har kommit in i alla länderna , och . Det är 11 miljarder som har gått in i bolaget . har bolaget gjort förluster med . Vi har alltså skickat in pengar i ett svart hål. Den här gången beslöt länderna sig för att inte skicka in mer kapitaltillskott i SAS. skedde sonderingar med . Dessa gav vid handen, vilket var en solklar tolkning i alla tre länderna, att även om länderna hade önskat skicka in mer pengar hade det inte varit möjligt på grund av statsstödsregler. Dörren till kapitalinjektioner i bolaget var stängd av flera skäl, dels för att ägarna inte ville, dels för att inte tillät detta. När detta var ett faktum avsåg bankerna att säga upp sina kreditfaciliteter, alla åtta banker som deltog i den här lånemekanismen. Har bolaget ingen lånemekanism måste detta delges marknaden, och då är det i praktiken så att styrelsen har en skyldighet att sätta bolaget i konkurs. Detta var det beslutsproblem vi stod inför. Då var frågan: Skulle vi göra vårt yttersta för att göra ett sista försök för att få bolaget att överleva, eller skulle vi sitta med armarna i kors och låta bolaget gå i konkurs? Det som låg i potten var 15 000 anställda i de tre länderna plus underleverantörer och hela , kaos på de skandinaviska flygförbindelserna under åtminstone dagar, kanske veckor. Skulle vi göra ett sista försök att få bolaget på rätt köl?