prot · GZ09133 · 2012-06-19 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Nya riksdagsledamöter Upplästes och lades till handlingarna följande från inkomna berättelser Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot har från inkommit bevis om att (M) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (M) avsagt sig uppdraget. har denna dag granskat beviset för den nya ledamoten och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen (2005:837). Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot har från inkommit bevis om att (C) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (C) avsagt sig uppdraget. har denna dag granskat beviset för den nya ledamoten och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen (2005:837). Tredje vice talmannen meddelade att (SD) avsagt sig uppdraget som ledamot i svenska delegation. Kammaren biföll denna avsägelse. 4 § Anmälan om kompletteringsval till svenska delegation Tredje vice talmannen meddelade att riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som ledamot i svenska delegation. Tredje vice talmannen förklarade vald till ledamot i svenska delegation (SD) 5 § Anmälan om ordförande i utskott Tredje vice talmannen anmälde att (M) valts till ordförande i utbildningsutskottet . 6 § Meddelande om preliminär plan för kammarens sammanträden Tredje vice talmannen meddelade att en preliminär plan för kammarens sammanträden med voteringstider till och med oktober delats ut till ledamöter. 7 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträde Tredje vice talmannen anmälde att uppteckningar från sammanträde inkommit. 8 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2011/12:FPM157 Bättre styrning av den inre marknaden KOM(2012)259 till näringsutskottet /12:FPM158 Kommissionens meddelande om genomförandet av tjänstedirektivet KOM(2012)261 till näringsutskottet /12:FPM159 Inför andra etappen av inremarknadsakten SMA II till näringsutskottet 9 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /12:FiU20 och FiU27 betänkande 2011/12:SkU20 Föredrogs finansutskottets betänkande 2011/12:FiU21 Vårändringsbudget (prop. 2011/12:99). 1 (SD): Vi debatterar vårändringsbudgeten . Jag ska fatta mig kort. föreslår inga anslagsförändringar i vårbudgeten . Vi ställer oss också bakom de bemyndiganden som regeringen föreslår. Däremot yrkar vi avslag på utskottets förslag till förmån för vår reservation under punkt 6 som innebär en sammanslagning av . Vi menar att de båda myndigheterna arbetar inom så relativt vitt skilda områden att de inte alldeles enkelt låter sig sammanslås till en och samma myndighet. En beräknad årlig vinst på , en del synergieffekter och möjligen något bredare analyser uppväger inte de fördelar som skilda verk innebär . Fördelarna med skilda verk är det mycket goda renommé som har byggt upp med självständiga och stringenta analyser. Vi menar att detta renommé riskerar att försvinna vid en sammanslagning. har kritiskt och självständigt analyserat den svenska kreditmarknaden, något som vi i och med den oro som finns på kredit- och finansmarknaden vet är av yttersta vikt. Och det är just självständiga hållning och dess oberoende och objektiva analyser som lyfts fram i den rapport som har gjorts av utredningen om en sammanslagning. Vi menar att det finns en risk att myndigheternas analyser blir mindre kärnfulla eftersom det måste tas hänsyn till allt fler aspekter. Nackdelarna med mindre stringenta och oberoende analyser överväger fördelarna, enligt vår mening. Jag avslutar med att kort sammanfatta: Vi befarar helt enkelt att det bästa av och arbete försvinner vid en sammanslagning. Av den anledningen yrkar vi avslag på utskottets förslag under punkt 6 och således bifall till vår egen reservation. 2 (M): Debatten handlar om vårändringsbudgeten. Jag vill börja med att berömma utskottet för hanterandet av vårändringsbudgeten. Vi har en budgetordning i som innebär att vi ska anta budgeten i singularis en gång . Det är då vi har en omfattande budgetprocess som är reglerad med ett ramverk som säkerställer att kostnader inte driver i väg härifrån . har vi vårändringsbudgeten, som vi ska fatta beslut om . Det är inte en ny budget, utan det är en budget där man gör vissa korrigeringar. Verkligheten och planen stämmer ju inte alltid helt överens. I den budget som regeringen lägger fram kan det ha behövt ske vissa korrigeringar . Det är det som man gör i vårändringsbudgeten. Därför är det bra att vi i detta vårändringsbudgetarbete har kunnat ha ett enigt utskott. Det gör att vi håller fast vid principen att vi har budget en gång . I betänkandet behandlas också några motioner. Där har det icke gått att få full enighet. Det gäller frågan om . Ärendet om att slå ihop myndigheterna är utrett i god ordning. De två myndigheterna har fått utreda detta. De har gått igenom fördelar och nackdelar, och de har kommit fram till att det för staten totalt sett är bättre att slå ihop de två myndigheterna. En av de svåraste uppgifter vi har här i världen är att avveckla verksamheter. Att starta nya myndigheter brukar vara ganska enkelt. Men när man ska ta bort dem brukar framför allt den enskilda myndigheten hitta många argument för att den ska vara kvar. Därför tycker jag att det är ett styrkebesked att de två myndigheterna har kunnat utreda detta tillsammans och kommit fram till hur man kan göra det hela effektivare genom att vara tillsammans och till och med göra det lite billigare för skattebetalarna. Vi ska också tänka på att när startades gällde ett helt annat regelverk på bostadsmarknaden och för bostadskrediter. Nästan alla bärande delar i motiven till att man startade är ändrade. Då vore det konstigt om vi fortsatte med precis samma organisationsindelning på myndigheterna trots att uppgifterna har ändrats. Därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 11 § Utvärdering av penningpolitiken 20092011 Föredrogs finansutskottets betänkande 2011/12:FiU24 Utvärdering av penningpolitiken 20092011. 3 (V): Först och främst yrkar jag bifall till motivreservation i ärendet. anser att har gjort ett bra jobb under finanskrisen. Bankens åtgärder bidrog till att begränsa krisens effekter på den svenska ekonomin. Ärendet handlar om utvärderingen av penningpolitiken . Däremot anser vi emellertid att målen för den svenska penningpolitiken och styrningen av behöver reformeras bland annat mot bakgrund av just erfarenheterna från finanskrisen. Enligt uppfattning bör inflationsmålet på mätt enligt konsumentprisindex höjas. Internationellt förs det en bred och intensiv diskussion som tyder på att högre inflationsmål är bättre ur såväl ett stabiliseringspolitiskt som ett långsiktigt strukturellt perspektiv. Diskussionen drogs i gång av bland annat Internationella valutafondens, IMF:s, chefsekonom när han efter det att finanskrisen brutit ut hävdade att centralbankerna borde höja sina inflationsmål för att minska riskerna för djupa ekonomiska kriser. I har bland andra professor sagt att om vi skulle sätta inflationsmålet borde det vara högre, . Även professor har pläderat för ett högre svenskt inflationsmål på . En viktig lärdom från finanskrisen är att de låga inflationsmålen allvarligt begränsade centralbankernas utrymme att kraftfullt stimulera den ekonomiska aktiviteten. Det finns faktiskt goda skäl att tro att ett högre inflationsmål är att föredra när det gäller såväl stabiliseringspolitiska aspekter som långsiktiga strukturella faktorer. Utvecklingen under finanskrisen och centralbankernas agerande under densamma kan illustrera det förstnämnda exemplet. I samband med finanskrisen sänkte centralbankerna dramatiskt sina viktigaste styrräntor i syfte att stabilisera finansmarknaderna och öka efterfrågan. Den amerikanska sänkte styrräntan till ett intervall mellan . ECB, den , sänkte sin styrränta till och reporänta låg på . var det uppenbart att ekonomierna hade behövt ytterligare stimulans, men räntorna kunde inte sänkas mer. De hade nått sitt golv. Samtliga styrräntor låg därefter stilla under stora delar av 2009 och 2010. För svenskt vidkommande tyckte då en majoritet av direktion att utgjorde det reella golvet för reporäntan. är det ganska lätt att konstatera att en mer expansiv penningpolitik hade varit önskvärd om det hade varit möjligt eftersom arbetslösheten ökade kraftigt . hade vi faktiskt deflation. och euroområdet hade en likartad ekonomisk utveckling med stigande arbetslöshet och deflationstendenser. Förklaringen till att penningpolitiken hamnade i den här fällan står att finna i de låga inflationsmålen. En ofta nämnd handlingsregel för en neutral penningpolitik är att den i ett normalt konjunkturläge bör syfta till realräntor som ungefärligen ligger i linje med den långsiktiga bnp-tillväxten. I skulle det implicera realräntor på . Vid ett inflationsmål på medför detta nominella marknadsräntor på . Problemet är att nominella räntor på vid fullt resursutnyttjande inte medger en tillräcklig fallhöjd i penningpolitiken i en kraftig konjunkturnedgång, och det var det vi såg. Ett annat problem med ett inflationsmål på är att marginalen ned till deflation blir väldigt liten. I en lågkonjunktur sjunker i allmänhet inflationstakten. Om deflationsförväntningar då uppstår riskerar ekonomierna att hamna i en negativ spiral eftersom hushållen skjuter upp delar av sin konsumtion i väntan på lägre priser, vilket ytterligare försvagar efterfrågan, och så rullar det på. Mot bakgrund av denna analys menar vi att inflationsmålet bör höjas till . Vi menar, liksom , att det mått som använder som sin målvariabel ska vara ett mått på den underliggande inflationen, det vill säga inte KPI utan KPIF. anser dessutom att inflationsmål bör kombineras med ett mål för sysselsättningen, vilket också TCO gör. Utskottets utvärdering av penningpolitiken visar enligt vår mening att den har varit alltför stram, vilket resulterat i ett svagare resursutnyttjande och en lägre sysselsättning i ekonomin än vad som har varit nödvändigt. Det har också resulterat i en inflationstakt som trendmässigt understigit inflationsmålet sedan det infördes. och har gång på gång försökt att lyfta fram ansvaret för sysselsättningen i penningpolitiken. De menar att den alltför åtstramande räntepolitiken har inneburit att vi har förlorat 10 000-tals arbetstillfällen . menar att vi har förlorat 40 000 arbetstillfällen . Inflationen har i genomsnitt legat under målet. Jag anser att och på ett förtjänstfullt sätt har tagit upp en mycket central fråga som diskuteras alltför lite i både utvärderingar och den penningpolitiska debatten om penningpolitikens betydelse för sysselsättningen. har definierat sin politik som en flexibel inflationsmålspolitik. Med detta avser att penningpolitiken syftar till att stabilisera resursutnyttjandet utan att åsidosätta inflationsmålet. Man menar också att målet om prisstabilitet är överordnat andra mål, det vill säga att sysselsättningen är underordnad inflationsmålet. Vid en rörlig växelkurs bär penningpolitiken i normalfallet huvudansvaret för stabiliseringspolitiken. Det är av central betydelse att penningpolitiken används för att motverka konjunktursvängningar eftersom stora fall i sysselsättning och produktion ofta får bestående effekter. Regeringen bedömer exempelvis att av en initial konjunkturell arbetslöshetsuppgång blir varaktig, det vill säga övergår i strukturell arbetslöshet. Den bedömningen ligger i linje med utvecklingen av den svenska arbetslösheten och den strukturella arbetslösheten. är till exempel av de arbetslösa långtidsarbetslösa. Det är en kraftig uppgång sedan den nya riksbankslagen infördes. Den kraftiga ökningen av arbetslösheten i samband med den ekonomiska krisen har fått betydande långsiktiga effekter. Problemet är att inte delar denna uppfattning. har i princip sedan den rörliga växelkursregimen infördes präglats av uppfattningen att penningpolitiken inte har några långsiktiga effekter på reala storheter som till exempel arbetslöshet eller tillväxt. Av denna anledning menar vi att målen för penningpolitiken och styrningen av behöver reformeras. Som jag sade har en policy om en flexibel inflationsmålspolitik. Ett vanligt mått för att mäta detta är bnp-gapet. Sedan inflationsmålet infördes har inte varit framgångsrik med att stabilisera den svenska ekonomin kring fullt resursutnyttjande. har det genomsnittliga bnp-gapet legat på , vilket betyder att penningpolitiken i genomsnitt har varit för stram. Ett annat starkt tecken på att penningpolitiken har varit för stram är att såväl KPI, konsumentprisindex, som den underliggande inflationen trendmässigt klart understigit inflationsmålet på . En penningpolitik som trendmässigt understiger inflationsmålet får negativa konsekvenser för sysselsättningen eftersom realräntorna blir högre än vad som motiveras av konjunkturläget. Företag och andra som gör investeringar investerar inte i samma utsträckning som de annars skulle göra när räntorna höjs. De människor som skulle ha kunnat komma i arbete om konjunkturuppgången hade fortsatt stängs ute från ett nytt arbete och kommer därmed allt längre från arbetsmarknaden. Det är därför vi också ser hur den strukturella arbetslösheten ökar. Sammantaget visar detta att riksbankslagen behöver kompletteras med en explicit målvariabel för den reala ekonomin. Vi menar att ett mål för sysselsättningen är det mest lämpliga målet för den reala ekonomin. penningpolitik bör understödja den ekonomiska politikens övergripande mål om full sysselsättning. I ett medelfristigt perspektiv bör penningpolitiken understödja målet om en sysselsättningsgrad på för personer . Detta mål ska inte vara underordnat målet om prisstabilitet. Då blir full sysselsättning det viktiga politiska målet för den sammantagna ekonomiska politiken i . Så är det de facto inte . är också av den uppfattningen att styrningen av penningpolitiken behöver demokratiseras. Vi menar att det är mer rimligt att fastställer målen för penningpolitiken och vilket mått det ska vara. Det är en rimlig och demokratisk ordning. är det som fastställer målen och sedan konfirmerar målen i efterhand. När det infördes skedde det till och med efteråt. Det menar vi är en felvänd ordning. Det är i stället som ska fastställa målen, och sedan ska självklart självständigt föra penningpolitiken utifrån dessa mål. Utifrån detta menar vi att penningpolitiken skulle få en mer demokratisk styrning, och full sysselsättning skulle få en mycket större tyngd i den ekonomiska politiken. Därmed skulle vi också kunna pressa ned den strukturella långtidsarbetslösheten till lägre nivåer, vilket vi menar är helt avgörande för många människor ute på arbetsmarknaden som gång på gång ställs åt sidan på grund av den förda politiken. 4 (S): Jag tycker att finansutskott utvärderar penningpolitiken på ett bra sätt. Vi har bland annat utfrågningar och stora diskussioner om penningpolitiken. Jag vill när jag står här ta tillfället i akt och tacka finansutskottets kanslipersonal för ett mycket bra arbete med betänkandet. Ser man på våra handlingar märker man att en fras som ofta kommer upp i våra betänkanden är oro på de finansiella marknaderna. En finanskris som startade med bolånekrisen i och de nu accelererande problemen inom eurozonen påminner oss om att det är viktigt att ha en ordentlig genomlysning av penningpolitiken. Vi behandlar utvärderingen av penningpolitiken 20092011, men vi ska inte glömma den tidigare rapporten från de två professorerna . De utvärderade penningpolitiken 20052010 åt finansutskott, och de drog många viktiga slutsatser. En var att klarade sig relativt lindrigt från finansiella skadeverkningar från den förra finanskrisen. Några slutsatser måste vi dra av deras rapport. En av dem är att vi var närmare en bankkollaps än vad vi då trodde. När man läser utvärderingen ser man hur stora risker de svenska bankerna tog i . Dagens rapport och den tidigare visar tydligt att vi måste stå på en säkrare grund och framtida kriser. Vi socialdemokrater anser att bankägarna måste ta ett större ansvar och en större risk och skattebetalarna en mindre risk. Vi har en stor banksektor i som skapar jobb men också utsätter vårt land för stora risker, och man finansierar en stor del av verksamheten utomlands. De finansiella kriserna har visat att det nuvarande regelverket för bankerna, II-reglerna, inte är tillräckliga. De nya reglerna, III, kommer att införas stegvis och framåt. Detta innebär att bankerna kommer att få ett bättre kapital och mer likviditet. Beroende på den utsatthet vi har med de fyra storbankerna måste de också ha extrabuffertar, och det måste från kammare skapas ett tydligare regelverk för avveckling av banker. Tillsynen måste förbättras, och det måste till ett större internationellt samarbete. Detta görs genom att får en trygg finansiering och att det kommer till en fungerande europeisk finansinspektion. Dessutom fordras mer och förändrad lagstiftning när det gäller samarbetet mellan , , och Riksgälden. Regeringen tillsatte en utredning, den så kallade . Den är tyvärr inte en parlamentarisk utredning. Oppositionen har inte den insyn i arbetet vi borde ha. Det är viktiga frågor för vårt lands ekonomiska stabilitet, och det är viktigt att ha en politisk dialog under arbetet. Däremot finns det ingen kritik mot finansutskottets arbete. Vi har träffat utredaren vid ett flertal tillfällen, och det känns som att utredningen är mer filosoferande än resultatinriktad. Dessutom har finansministern vid ett flertal tillfällen förmanat banksektorn, men vi ser inte så många förslag till kammaren. Utskottet understryker att utvärderingsperioden 20092011 på många sätt har varit extrem. Det har varit en extrem period. Ser man till , eller , ser man att vi inte har nått upp till inflationsmålet . Avslutningsvis påminner oss dagens utvärdering av penningpolitiken om att vi måste fortsätta att utvärdera och granska penningpolitiken. Ser vi på betänkandets OH-bilder påminns vi om att vi måste titta på livbolagen. Vi måste ha högre kapitalkrav än minimikraven i III. Likviditetsrapporteringen från bankerna måste förbättras. Vi måste följa bankernas bolånemarginaler, som har ökat. När de nya kraven i III införs måste vi se till att svenska företag har chans att få lån trots bankernas högre kapitalkrav. Jämför man länder har en mycket stor banksektor i förhållande till bnp. och har större och ungefär lika stor. Det skulle alltså vara tryggare, fru talman, om bankerna skaffade sig mer likviditet och kapital och högre krav på bonus- och ersättningssystem. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 5 (M): Efterklokhet är en exakt vetenskap. Detta citat brukar tillskrivas den gamle bankmannen . När man ska utvärdera penningpolitik känns det lite grann som att det är detta man gör vi har att i efterhand utvärdera den direktion som fattat beslut med det underlag den hade då. När man utvärderar i efterhand vet man hur historien blev, och då är det lätt att sätta sig på de höga hästarna och tala om att man borde ha gjort si eller så. Det är ett privilegium vi har i finansutskottet, eftersom vi har uppgiften att utvärdera i efterhand. För att nyttja detta fullt ut kommer vi nu att inte bara utvärdera det en gång. Denna utvärdering handlar om , men pågår en utvärdering som gäller och som vi kommer att återkomma till här i kammaren. Vad kan man då säga om man ändå beaktar att det är lätt att vara efterklok? Ja, det är att inte har haft någon lätt uppgift vi utvärderar. Det har varit en extrem period. Det har varit en period som inte har innehållit de trendframskrivningar som modellerna normalt sett är byggda runt, utan det har varit att fatta beslut under mycket osäkra förhållanden. Hur har då lyckats? På det stora hela ska vi vara nöjda med hur har agerat. Dock kan vi, om vi nu tillåter oss att ta fram linjalen och noga mäta inflationen och liknande, konstatera att inflationsmålet har legat under målet. På det sättet har man alltså inte fullt ut nått målet. Återigen måste dock detta ses med beaktande av att det har varit en extrem situation. Det sätt vi arbetar på, med uppdelningen mellan penning- och finanspolitik, har brett stöd i denna kammare. Det har dock inte fullständigt stöd. framförde hur ser på penningpolitikens uppgift, och jag tänkte kommentera några av de saker hon lyfte fram. Till att börja med vill jag ta upp inflationsmålet. Inflationsmålet kom till under en annan turbulent tid, då vi övergick till ordningen med en oberoende riksbank. Vad uttalade som mål till var att den skulle verka för ett stabilt penningvärde. Sedan gjorde man inom ett arbete och en tolkning där man fastställde som inflationsmål. Det ligger också väl i fas med de mål som valts i många andra centralbanker. Texterna runt omkring är lite olika formulerade, men man kan säga att räntenivån är det som gäller i väldigt många länder som vår ekonomi är starkt ihopkopplad med. Det går givetvis att ha olika uppfattningar om huruvida siffran är rätt, och i den akademiska världen brukar det finnas många uppfattningar om det. Den frågan studerades ganska ingående när vi utvärderade penningpolitiken 2006 och professorerna tittade på denna fråga. De vände och vred på frågan, och vissa av de argument som framfört här var uppe i den diskussionen. Då landade utskottet i slutsatsen att det var klokt att inte röra i en sådan fråga. Det handlar egentligen om att praktik och teori möts. Det har att göra med dels kopplingen till hur andra länders centralbanker har gjort, dels betydelsen av att ha stabilitet i en sådan fråga. Om detta blir något man ändrar då och då i enlighet med olika skolor som blir förhärskande skapar det i sig en osäkerhet som är skadlig för vår penningpolitik. lyfter fram ett antal andra frågor också och vill att ska lösa många uppgifter åt oss, inte bara det här med inflationsmålet utan ett antal saker, såsom sysselsättningsmål. Där tycker jag att det är viktigt att man separerar saker. Finanspolitik är finanspolitik, penningpolitik är penningpolitik. Har vi en oberoende riksbank är det viktigt att avgränsa det uppdraget. Jag anser att det ska avgränsas till penningpolitiken och till att nå inflationsmålet. Finns det många mål leder det till otydlighet och en sammanblandning av de två delarna. En annan fråga som var uppe var om inflationsmålet ska anges i KPI eller KPIF. Där för ett resonemang och landar i att de har inflationsmålet i KPI men inte bortser från KPIF. Man arbetar med båda begreppen. Slutligen vill jag säga något om inflationsmål som kanske är lite lättsammare. Ska ha ett högre inflationsmål? Det har sagts mig att en icke obekant fotbollsspelare från den här kammaren en gång lyssnade på en debatt om inflationsmål. Den gick fram och tillbaka. Skulle det vara högre eller inte? Till slut ledsnade han och sade: Vad sjutton ska vi ha högre inflationsmål för? Vi når inte ens en gång det vi har! Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 6 (V) replik: Det är väl så att jag får begära replik om det ska bli någon debatt i det här utskottet. Jag börjar känna det som min uppgift i utskottet att driva debatten vidare. Jag skulle liksom vara rätt nöjd om uppnådde sitt mål för inflationen. Det är djupt problematiskt att man inte har gjort det under hela den långa tiden, och jag tycker egentligen att det skulle förtjäna en debatt i sig, eftersom det får bestående effekter. Jag menar detta med bestämdhet, och det gör inte bara politiker, utan också forskarna. Praktik och forskning är överens i den här frågan, oavsett vad påstår. Några av direktionens medlemmar påstår detta med bestämdhet, och det är därför man för en diskussion om vilken räntenivå direktion bör lägga sig på. Jag tycker att det är en viktig diskussion. Jag delar inte alltid slutsatserna, men jag tycker att den är väsentlig och central för penningpolitikens betydelse.