prot · GZ09125 · 2012-06-07 00:00:00 — Jag vet att inte bara svensk lag utan även EU-direktiv här kan komma in i bilden. Jag menar ändå att det behövs ett omtag på detta område för att långsiktigt bibehålla en service till alla till rimliga kostnader, för även om de flesta av oss omfattar och bejakar den nya tekniken finns ett behov av grundläggande service av post och tidningar kvar. Det finns trots allt de som varken kan eller vill göra dator och internet till sina verktyg, och de ska också kunna få en grundläggande service. 158 (S) replik: Tack så mycket för inlägget! Eftersom vi hörde en centerpartist här och står för it-infrastrukturen och näringspolitiken, i alla fall inom regeringen, kanske det är lämpligt att ställa frågorna till en centerpartist. Då har jag några frågor här. Varför tog det från det att den digitala agendan presenterades, där det stod att det skulle komma en , att få en på plats? Den tillsattes , alltså . Varför tog det så ? Min nästa fråga är: När kommer nästa it-proposition? Regeringen valde ju att presentera sina förslag i en digital agenda och att inte komma med dem i en proposition till . Kommer det en it-proposition? Och kommer det en proposition om e-legitimation framöver? Dessutom vill jag lägga till frågan om den regulatoriska osäkerheten, för jag noterade att vill ha en lösning på den. Kan jag tolka det som ett besked från regeringspartierna om att ni ska snabba på den osäkerheten, eller hur ska jag tolka inlägget? 159 (C) replik: Tack för många frågor! Jag måste nog tyvärr erkänna att jag blir svaret skyldig på en hel del av dem. Låt vara att jag tillhör samma parti som apostroferade ministrar, som jag är mycket stolt över, men jag har inte den täta kommunikationen att jag i detalj kan beskriva vad de håller på med. Om jag hade det kanske jag inte hade kunnat göra det ändå. När det gäller detta med den digitala agendan och uppfattar jag att dess roll i första hand är att följa upp och hålla koll på vad som händer och sker i det pågående arbetet. Jag inbillar mig då att det inte är så förtvivlat bråttom att den kommer i gång i första skedet utan att den kommer i den takt det behövs för att följa upp arbetet. Det är vad jag vet om det. När det gäller frågorna om tidsplaner och annat för ytterligare propositioner gällande it-området måste jag tyvärr passa. Jag kan dock säga att det tydligt irriterar att inte tillräckligt mycket hanteras som proposition i sammanhanget. Som jag har förstått det har vi fattat beslut här i om ett grundläggande mål för hur vi vill se på it:s utveckling i samhället, och det är utifrån det som regeringen jobbar. Sedan är det möjligt att man kan diskutera exakt var gränserna ska gå för vad som ska beslutas på det ena eller andra sättet. talade om att snabba på den regulatoriska osäkerheten. Jag antar att hon menade att snabba på de processer som leder till att vi får klarhet. Såvitt jag kan förstå ligger väl frågorna i första hand hos berörda myndigheter som ska hantera dem och inte hos regeringen. Jag hoppas verkligen att det hanteras på ett sådant sätt att det kommer till en lösning så fort som möjligt. 160 (S) replik: Jag har full förståelse för att ni inte diskuterar med regeringen , men jag passade på när det var en centerpartist som gjorde ett inlägg och tänkte att vi kanske kunde få något besked här. Men jag tror inte att jag fick besked i någon fråga, möjligtvis en diskussion om den regulatoriska osäkerheten. Det är ett jättestort problem för marknaden att det är så osäkert, att det tar så i de olika instanserna och att det blir så många överklaganden. När jag hörde inlägget här från trodde jag att det skulle komma ett politiskt initiativ som ska göra att den processen kommer att gå snabbare. Men det betyder alltså inte inlägget här . 161 (C) replik: Vi måste ändå hålla någorlunda reda på våra roller här i livet, . Den ena är domstolarnas och den juridiska processen, och den andra är den politiska. Det som jag syftar på här, och som jag tror att vi syftar på tillsammans, är tvister som hanteras i ett domstolsförfarande och som vi inte politiskt påverkar. Jag tror att vi får finna oss i att det inte är politiska kommandon som kan gälla här. Men i den mån det går att påverka politiskt hoppas också jag att vi kan komma till klarhet så snabbt som möjligt och framför allt att de juridiska processerna ut. 162 (M): Vi debatterar nu ett motionsbetänkande om it- och postfrågor med 44 motioner från den allmänna motionstiden. Jag kommer i mitt inlägg att helt fokusera på betal- och posttjänster. Övriga delar har tidigare, som vi hört, på ett förtjänstfullt sätt debatterats av min partikollega . Att sända meddelanden och information mellan olika personer är en uppfinning som har funnits . Det finns inga säkra uppgifter om när eller var det första postväsendet fanns. Vissa källor talar om att det var i medan andra säger att det var i så långt tillbaka som 1 Post är franska och innebär organiserad försändelse av brev och paket. Det som vi med säkerhet vet är att det svenska postverket skapades 1636 på förslag av Axel , och vi fick enhetsporto 1855. Posten som aktiebolag bildades . hade det funnits brevmonopol och posten hade haft ansvaret för all utdelning. öppnades marknaden upp och det blev fritt även för andra operatörer att gå in och sköta posthanteringen. Det har tillkommit ett antal operatörer i vårt land, men är Posten väldigt dominerande med en marknadsandel på . Den största konkurrenten är . Det är , , som ger tillstånd till och har tillsyn över de olika postoperatörerna och ytterst reglerar verksamheten via postlagen. De olika operatörerna verkar under samma villkor med ett undantag. Posten är den enda operatören som har ett rikstäckande ansvar. Organisatoriskt var Posten helägd av svenska staten. ingår Posten tillsammans med Post i en svensk-dansk koncern, Postnord, som till ägs av danska staten och till av svenska staten. Röstfördelningen i koncernen är dock 5050. Posten gjorde omfattande förändringar i sitt servicenät . De traditionella postkontoren lades ned och ersattes av företagscenter och postombud. Många livsmedelsaffärer och bensinstationer blev postombud. Från att det tidigare funnits 1 800 traditionella postkontor öppnades 3 000 nya serviceställen över hela landet /03. Det blev alltså nästan en fördubbling. Utvecklingen med ny teknik för överföring av kommunikation har gjort att brevantalet minskat rejält . är det dock en imponerande mängd försändelser som skickas. Det handlar om uppemot 25 miljoner försändelser per dag, av vilka 20 miljoner är brev. Vi kan glädja oss åt att Posten redovisar mycket höga kvalitetssiffror. av försändelserna kommer fram inom föreskriven tid. Trots att vi är ett så heterogent land med mycket varierande förutsättningar är det mindre än 1 000 hushåll i hela landet som inte har femdagarsutdelning av post. Beträffande portosättningen är den reglerad genom en pristakskonstruktion för försändelser upp till . Höjningen för dessa får motsvara högst ändringen i konsumentprisindex. För paket och övriga försändelser råder fri prissättning. PTS har utformat allmänna råd för utdelning av post. I tätort delas i normalfallet posten ut vid tomtgräns eller i lådsamling längs postutdelarens färdväg. Utanför tätort delas post normalt ut i lådsamling längs brevbärarens färdväg. Det nämns att det kan vara mellan postmottagaren och lådsamlingen. Det sägs också att om det finns minst två postmottagare stadigvarande bosatta på en sidoväg ska försändelserna delas ut där. Det anges även att den som på grund av ålder eller funktionshinder inte kan hämta sin post i lådsamling eller fastighetsbox har rätt att få posten utdelad vid tomtgräns eller i lägenhetsdörr. En fråga som diskuteras flitigt är om det ska krävas fastighetsboxar i flerfamiljshus, alltså att posten delas ut samlat vid ingången där var och en av de boende sedan själv får hämta sin post. finns inget sådant krav. Dock pågår en diskussion och en strävan att i ökad omfattning övergå till denna utformning. Det kan emellertid vara svårt att i alla äldre fastigheter rent praktiskt lösa detta. I nybebyggelse måste det däremot självklart vara en ambition att skapa denna utformning. En bakgrund till detta är givetvis omsorgen om brevbärarnas hälsa och att de ska slippa springa i trappor, vilket visat sig ge många förslitningsskador. Jag vill beträffande postsidan ge lite faktasiffror som kan vara intressanta. Det är en omfattande verksamhet. I landet finns 38 000 postlådor som är gula eller blå. Brevbärarna som är basen i verksamheten är runt 12 000 till antalet. får 4,2 miljoner hushåll och 500 000 företag sin post. kör brevbärarna , vilket motsvarar sju varv runt jordklotet. Jag ska fortsätta med att diskutera de grundläggande betaltjänsterna. Med detta avses att kunna betala sina räkningar, göra kontantuttag och sätta in dagskassor. I grunden är detta en fråga för marknaden att lösa, men på vissa ställen finns inte en fungerande marknad. Då får det offentliga gå in och stödja så att det finns tillgång till dessa tjänster. I takt med att samhället blir alltmer datoriserat och att allt fler tjänster kan skötas på egen hand via datornätet blir underlaget för banker och olika betaltjänstinstitut mindre på orter med låga invånarantal. Det är främst på dessa orter som det offentliga får övervaka så att det finns fungerande betaltjänster för alla. I samband med att avvecklades 2008 fick PTS i uppdrag att upphandla grundläggande betaltjänster på orter och landsbygd där marknaden inte erbjöd dessa tjänster. Resultatet av upphandlingen blev att PTS slöt avtal med Icabanken och Kuponginlösen. Dessa fick uppdraget i 73 glesbygdsområden och på 15 orter. har i uppdrag att bevaka att det finns grundläggande betaltjänster som motsvarar samhällets behov. Särskilt ingår att bedöma tillgängligheten till tjänsterna för äldre och personer med funktionshinder. Regeringen har också givit i uppdrag åt PTS att kartlägga och analysera behovet av grundläggande betaltjänster och att lämna förslag på och förbereda nödvändiga statliga insatser för att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster efter . Uppdraget ska delredovisas till regeringen och har så gjorts under utredningens gång. PTS har också fått i uppdrag att främja en marknadsdriven hantering av dagskassor. Det är ur konkurrenssynpunkt viktigt att varje näring får bära sina egna kostnader. I första hand är denna del en uppgift för marknaden att sköta. har intervjuat företag i gles- och landsbygd om hur deras behov av service ser ut. Det konstateras då att behovet av tillgång till dagskassehantering varierar kraftigt mellan olika branscher. Det är inget generellt problem. PTS har också inlett diskussioner med om hur man genom samverkan kan stödja frivilliga dagskasselösningar. Ett sätt är att sprida goda exempel på samverkan mellan lokala intressenter och kommersiella aktörer inom bank- och betaltjänstbranschen. Det är givetvis av största vikt att alla i vårt land har tillgång till grundläggande betaltjänster. Regeringen har, som jag här berört, tagit frågan på största allvar och gjort en rad insatser för att se till så att detta är uppfyllt. Jag yrkar avslutningsvis bifall till utskottets förslag i betänkandet. 163 (S) replik: Det var en lång och spännande historia om postens utveckling. Det var faktiskt som lade grunden till vår postinfrastruktur. är moderat, och därför vill jag ställa en fråga om bredbandsutbyggnaden som vi fick en beskrivning av här tidigare. Vad betyder återsocialisering för ? 164 (M) replik: Jag vet inte varför ställer den frågan till mig, för jag berörde inte det i mitt inlägg. Det jag berörde var posttjänsterna och betaltjänsterna. Det var viktigt för mig att redogöra för den imponerande postverksamhet som finns i vårt land och den tillgänglighet vi har. Det är mindre än 1 000 hushåll som inte har femdagarsutdelning trots att vi har ett land med så olika förutsättningar, och av försändelserna kommer fram . Det ska vi vara stolta över. Det är också viktigt att regeringen har tagit de tag man har gjort beträffande betaltjänsterna sedan lades ned. Vi har haft en utveckling med datorisering där folk gör mer hemma. Det finns alltså inte underlag att driva det i den formen, men då får man se till att det finns nya former som kan lösa det och är anpassade till dagens förutsättningar och behov. I det utredningsuppdrag man givit PTS med löpande avrapportering är en viktig bit kostnadsaspekten. Det måste vara rimliga kostnader. Man får inte heller gå in och rubba konkurrensen, utan olika verksamheter måste få konkurrera på lika villkor. Det var väl ungefär det jag berörde i mitt inlägg, . 165 (S) replik: Jag känner till det, och jag tycker också att vi ska ha en post värd namnet, att vi ska ha postutdelning i hela landet och kassaservice i hela landet. På den punkten har vi en reservation tillsammans med och . är moderat, och jag antar att ni diskuterar sådant som ni skräms med ibland, som återsocialisering. Ni kanske till och med av misstag kan dra till med det på områden där det inte ens har varit statligt ägt. Som känner till har vi socialdemokrater sett till att marknaden har byggt ut bredband i hela landet. De kommunala bredbandspengar som delade ut såg till att det byggdes även i glesbygd och på landsbygd där marknaden inte hade råd. Vi införde hem-pc-reformen så att det skulle bli möjligt för människor att ha datorer i hemmet, och vi införde ITIS i skolan, vilket gjorde att kom på första plats i mätningarna. Där har vi sedan legat kvar. Det är därför märkligt att från moderater höra ord som återsocialisering när det handlar om bredband. Jag undrar om kan förklara det för mig. 166 (M) replik: Du har hängt upp dig på det ordet, . Du känner givetvis till att det är en tydlig ideologisk skillnad mellan ditt och mitt parti. Ditt parti står för att det är samhället som ska styra medborgarna och att det ska vara ett begränsat utbud; helst ska det bara vara ett alternativ. Vi står för mångfald och en tilltro till att den enskilde individen ska kunna göra sina val. Det har visat sig framgångsrikt inom många branscher att man har öppnat upp. Inte minst inom Posten har det varit framgångsrikt att man har tillåtit andra aktörer att komma in. Posten är fortfarande dominerande, men det är viktigt att man vågar öppna upp och tänka nytt. Från Socialdemokraterna hör man att det ska vara mer och snabbare. är det som ni lyfter fram alltid ofinansierat. Det hade varit klädsamt om de förslag ni lägger fram hängde samman med era budgetpropositioner och var finansierade. 167 (S): Jag vill i detta korta inlägg säga att alla våra förslag är fullt finansierade. Det är ren smutskastning från när de påstår att vi inte skulle ha fullt finansierade förslag. Alla våra förslag är finansierade. Det var vi som såg till att hamnade i it-toppen genom hem-pc-reformen, genom de kommunala bredbandspengarna och genom ITIS i skolan. Det är jag stolt över. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Planeringssystem för transportinfrastruktur Föredrogs trafikutskottets betänkande 2011/12:TU13 Planeringssystem för transportinfrastruktur (prop. 2011/12:118). 168 (S): I denna sena timme ska vi tala om det gröna betänkandet med den upphetsande . Även ett sådant betänkande innehåller naturligtvis ett antal principiellt intressanta frågor. Jag ska strax återkomma till det. Jag yrkar bifall till reservation 7 roll och reservation 13 Finansieringsfrågor. Betänkandet handlar om vilka förutsättningar som ska gälla för kommunala infrastrukturinvesteringar. Det är angelägna frågor med tanke på de stora behov som har presenterat. Det står klart att snabbare handläggning krävs vid framtagandet av nya investeringar i järnväg, sjöfart och väg. förväntas i en fördubbling av import och export av varor jämfört med . Dessutom har vi en allt större omfattning av persontrafik, inte minst på järnväg, eftersom pendlingsavstånden ökar och antalet människor som pendlar till sina jobb också ökar. möjligheter att skapa tillväxt och nya jobb går därför genom en kraftig utbyggnad av vårt transportsystem. När vi nu diskuterar hur systemen för att ta fram nya investeringar ska se ut är det viktigt att fokusera på klimatfrågorna och styra utvecklingen till miljövänliga transporter och därmed minska skadeverkningarna på människor och miljö. Åtgärder för att minska koldioxidutsläpp måste därför stå i förgrunden. Det finns goda exempel på att godstransporter på järnväg kan minska utsläppen. Ett exempel är järnvägstransporterna till hamn som har tredubblats . Den årliga miljövinsten jämfört med lastbilstransporter på denna transportsträcka är mindre koldioxidutsläpp. I Socialdemokraternas förslag har vi utgått från den parlamentariska utredningen bedömningar. Jag noterar att ledamöterna som är här i kammaren inte längre står bakom de förslag som man var med och sade ja till i kommittén. Det gäller bland annat rätt att överklaga beslut enligt väglagen eller banlagen; där var utredningen dessutom enig. kan senare förklara varför han och hans kamrater har ändrat uppfattning. Vi beklagar detta och har reserverat oss till förmån för utredningens förslag. I vår motion har vi pekat på flera förslag för att snabba upp hanteringsordningen, till exempel att stora strategiska projekt som är centrala för att uppnå klimat- och utvecklingsmål ska kunna klassas som riksintresse. Krav kan då ställas på kommunerna att snabbt ta fram detaljplaner för projektens genomförande. bör dessutom ges ett tydligt uppdrag att pröva nya kostnadseffektiva upphandlingsmodeller. En annan fråga som är av stort intresse är frågan om medfinansiering, framför allt från kommunerna. Regeringen arbetar med medfinansiering som en förutsättning för och grundläggande del av finansieringen av statlig infrastruktur. Man går där väldigt långt. Vi har sagt att vi tycker att det är helt okej att man använder trängselskatter för att finansiera infrastruktur, men det ska gälla både vägar och kollektivtrafik. Man kan diskutera banavgifter för att bygga industrispår. Man kan diskutera markvärden i kommunerna som en del i finansieringen av infrastruktursatsningarna. Det strider helt mot vår uppfattning att investeringar i statliga vägar och järnvägar ska kräva kommunala skattemedel. Det är inte rimligt, som sker, att man vältrar över kostnaderna på kommuner och regioner. Det får konstiga konsekvenser. Jag ska ge ett exempel från min egen hembygd. av svensk utrikeshandel går genom hamn. En stor andel transporteras till och från hamnen på järnväg. Det är ett enkelspår, och snart finns det inte mer kapacitet kvar att utnyttja. , näringslivet och är överens om att kapaciteten snart är noll. Vad gör man? Regeringen begär medfinansiering för att tidigarelägga utbyggnaden av ett dubbelspår till 2014, i det här fallet en särskild bro, , så att det blir ett så kallat industrispår. Det är en delsträcka på en och . Det är en del av den totala sträckan . Skattebetalarna i och får betala för att detta projekt tidigareläggs med till 2014. Det är pengar som egentligen skulle gå till skola, vård och omsorg som går till en statlig infrastrukturinvestering som är en angelägenhet för hela landet. Det är bara ett exempel. Det finns fler exempel. Men jag tar detta som ett konkret exempel eftersom jag känner till det ganska väl. Det är en mycket konstig utveckling som vi får i . Staten talar ofta om att finansieringsprincipen ska gälla mellan stat och kommun. Men när staten själv inte längre anser sig vara beredd att finansiera sina investeringar går man till kommunen som ska ta kommunala skattemedel för att delta i finansieringen. Det måste väl ändå vara brist på konsekvens från regeringens sida och från de borgerliga partiernas sida som fortsätter att driva denna linje? Jag kan konstatera att kommunen för övrigt har eget ansvar för kommunala vägar och för den egna infrastrukturen. Men det blir mycket knepigt om kommunerna ska vara med och betala för statliga investeringar. Det kan dessutom leda till en felaktig prioritering. Den kommun eller den region som är beredd att betala får en infrastrukturinvestering innan en annan kommun får en infrastrukturinvestering som kanske är viktigare. Men det kanske är en fattig kommun eller en fattig region som inte har råd. Då blir det en felaktig prioritering av det som staten ska ta ett samlat ansvar för. I fråga om detta borde ni på den borgerliga kanten tänka om. Om vi ska hålla fast vid finansieringsprincipen i andra sammanhang borde den även gälla i detta sammanhang. Avslutningsvis vill jag deklarera vår färdriktning för framtiden. Vi vill ha kraftigt ökade investeringar i järnväg och sjöfart. Biobränsle och energisnåla fordon ska prioriteras. Trängselskatt ska gälla utländska fordon. Vägslitageavgift ska gälla för tunga fordon. Och kommunala skattemedel ska inte gå till statliga vägar. I detta anförande instämde , , och (alla S). 169 (MP): För oss i är det positivt om planeringen av järnvägar och vägar sker snabbare än . vill vi värna miljöskyddet och demokratin genom att stärka allmänhetens möjligheter till insyn och delaktighet i planeringsprocessen. Vi anser inte att det är miljölagstiftningen som är orsaken till att infrastruktur försenas. Därför föreslår vi förbättringar på flera punkter och motsätter oss försämringar som regeringen vill införa. Jag vill ta upp några av dem som hanteras i propositionen om planeringsprocessen för transportinfrastruktur. förutsätts att förslag till åtgärder i transportsystemet ska analyseras och prioriteras utifrån fyrstegsprincipen. Den innebär att man vid infrastrukturplanering i första hand ska pröva åtgärder som minskar transportbehoven och påverkar val av transportsätt. I andra hand ska man pröva hur det befintliga transportsystemet kan utnyttjas effektivare. Därefter ska åtgärder i form av om- och tillbyggnad övervägas, och först i sista hand ska nybyggnad av infrastruktur prövas. Principen nämns ofta, men alltför lite tid och kraft läggs på steg 1- och steg 2-åtgärder. Politiker och andra har ofta redan i förväg ställt in sig på att bygga en ny väg eller järnväg, och fyrstegsprincipen tas inte på fullt allvar i planeringen. För inte är det fyrstegsprincipen som har inspirerat till den sexfiliga motorvägen eller för den delen nedmonteringen av järnvägen. Om den verkligen tillämpas kan planeringsprocessen snabbas på som resurser sparas och miljöpåverkan minskas. Därför vill vi att fyrstegsprincipen upphöjs till lag. Om regeringens proposition går igenom riskerar allmänhetens insyn och påverkansmöjlighet att minska. Regeringen vill nämligen ersätta de olika delarna i dagens planering med en fortlöpande process. Det är oklart i vilken utsträckning detta betyder att medborgare och organisationer även i ett senare skede bjuds in till möten och ges möjlighet att reellt påverka planeringen. Det räcker inte med ett samråd i början av en planeringsprocess. Då har ännu inte alla konsekvenser av ett projekt hunnit belysas och den slutliga lösningen presenterats. Det är därför viktigt att hålla samråd både i början, innan planerna har sjösatts, och senare, när de har tydliggjorts genom en miljökonsekvensbeskrivning och andra fördjupade studier. Dagens system med förstudie, utredning och arbetsplan med samråd i minst två av dessa delar är tydligt, medan regeringens förslag är mer öppet för olika tolkningar. Dagens system bör därför behållas. Detta utesluter inte heller en fortlöpande process där olika intressenter kontinuerligt informeras om hur planeringen fortskrider. En seriös dialog med alla berörda i ett tidigt skede kan spara mycket tid och pengar, helt i linje med fyrstegsprincipen. Som det nu är kommer ofta lokala boendeföreningar, naturskyddsföreningar med flera in för sent i processen då myndigheter och politiker redan har låst sig vid en viss lösning. Det ska alltså vara samråd och dialog både tidigt och sent. Det är allvarligt att regeringen vill försämra miljöskyddet på flera avgörande punkter.