prot · GZ0986 · 2012-03-21 00:00:00 — Vi har att förhålla oss till det direktiv som ligger på bordet, och då måste vi implementera det. Uppgifterna kan lagras alltifrån till . I den avvägningen har regeringen vid en proportionalitetsbedömning landat på att det ska vara , det vill säga den kortaste, minimala, lagringstiden, för att göra så lite inverkan i det avseendet som möjligt. Jag tycker nog att regeringen tar sitt ansvar. vet jag att inte har möjlighet till ytterligare replik, men frågan som borde ställas är vad , som stödparti till den regering som 2004 och 2005 förhandlade fram direktivet, gjorde. 44 (V) replik: säger att regeringen föreslår att datalagringsdirektivet ska införas med minimal lagringstid. Därför måste jag fråga : Varför går ni längre än EU när ni kräver att även missade samtal och positionering vid samtalets slut ska införas? Det innebär att ni faktiskt går längre. ska det helt plötsligt införas , fast regeringen sagt att det ska införas . Det kan man tycka är en liten fråga, men varför sker denna forcering helt plötsligt? Jag ställer samma fråga som till : uppmanar sina medlemmar att kringgå datalagringsdirektivet genom att använda sig av anonymiseringstjänster, vilket jag tycker är helt rätt. Jag undrar om också tycker att det är bra. Jag undrar också om även andra yrkesgrupper kanske borde göra det, till exempel psykologer, sexualrådgivare eller organisationer som kämpar för homosexuellas rättigheter. Om en yrkesgrupp kan göra det borde väl andra som också hanterar väldigt känslig information få göra det? Jag skulle också kort vilja berätta historien om parakvat, ett farligt bekämpningsmedel inom jordbruket som vi i förbjöd . EU hävde förbudet 2005, men tog striden. Vi körde ända ned till , och vet du vad, ? blev det ett förbud igen i mot parakvat, och sedan blev det ett förbud i hela EU. Detta skedde för att ett land tog striden. Varför kan vi inte ta striden om datalagringsdirektivet? Eller är det så att , som du nämnde, är priset för integriteten? 45 i (M) replik: I ett europeiskt perspektiv är kanske en mycket bra värnare av integriteten, rättssäkerheten och proportionalitetsbedömningen. Men frågeställaren glömmer bort att de flesta länder i vill ha en längre lagringstid än vad vi beslutar om i , det vill säga . Det är inte säkert att en ny förhandlingsrunda skulle ge ett bättre resultat, om man ser det med frågeställarens ögon. Varför gör vi detta med missade samtal? Jo, för att polisen har ett behov av det. Det finns många exempel på att det finns behov av att ha även de missade samtalen. Låt mig ge ett enda. Den åttaåriga flicka som jag nämnde tidigare, herr talman, hade utsatts för människorov, det vill säga kidnappning och sexuella övergrepp, av en man. Han tog henne i bilen och körde ut i skogen med henne. flickan var kidnappad i bilen hade förövaren fått två samtal som han inte besvarade, uppgav hon. Just därför att hon hade uppgett till polisen att det var två samtal som var obesvarade kunde man kartlägga en abonnent och hitta förövaren. Det finns alltså ett behov av att ha det verktyget. Den enkla anledningen är att vi vill utreda de brotten. 46 (V) replik: Jag ställde en fråga om att uppmanar sina medlemmar att kringgå datalagring, någonting som jag tycker är bra. Jag vill veta vad tycker om att de ska få göra så. från tycker att det är bra, hörde vi. Då borde väl kanske andra yrkesgrupper också få göra det. Helt plötsligt ser vi ett datalagringsdirektiv som blir som en schweizerost. Sedan vet vi att de grova brottslingarna redan kan kringgå datalagringsdirektivet. Vi vet också att vi i redan har bra lagar och regler för att bekämpa grov brottslighet. Vi vet även att polisen alltmer använder sig av kameraövervakning och telefonavlyssning. Det är någonting som vi i tycker är bra. Men detta är en selektiv form av spaning. Man trasslar inte in alla svenskars datatrafik. Jag skulle åter vilja fråga om fallet med parakvat. Är ändå inte det, , ett exempel på att ett enskilt medlemsland kan ta strid mot EU och vinna? När vi hör att den ansvariga kommissionären själv tycker att datalagringsdirektivet är ett hafsverk och är mycket skeptisk, då kanske det ändå finns en öppning för att ta strid, om man verkligen vill stå upp för de mänskliga rättigheterna och integriteten. 47 i (M) replik: Om man lagrar uppgifter och vi har ett lagringskrav avseende vissa uppgifter innebär inte det att polis och åklagare får fri tillgång till de lagrade uppgifterna. Jag tycker att frågeställaren slirar lite. Han vill initiera att vi också kommer att lagra innehållet i kommunikationen med terapeuten, journalisten och så vidare. Men uppgifterna ska svara på frågorna vem som kommunicerade med vem, när det skedde, var de befann sig och vilken typ av information som användes. Dessutom gäller det misslyckade uppringningar och lokalisering vid kommunikationens slut. Innehållet ska däremot inte lagras. Jag måste naturligtvis kontrollera uppgiften om vad vår kommissionär har sagt. Det är ingenting som jag tagit del av själv. Men låt oss utgå från att hon har sagt så som frågeställaren säger: att det skulle vara ett hafsverk. ingick även i regeringsunderlaget till den socialdemokratiska regering som var pådrivande i den processen. Samma fråga som jag ställde till tidigare måste jag ställa till . Vad gjorde i den processen? Vad tog man för ansvar för att det inte skulle bli ett hafsverk? Vad tog man för ansvar för att det inte skulle bli så integritetskränkande som man nu hävdar att det är? Vad gjorde man 2004 och 2005, när man hade möjlighet att påverka processen? 48 (C): Precis som många redan varit inne på har vi diskuterat denna fråga . Det är vi började diskutera frågan i riksdag, och det är sade ja till direktivet och EU antog det. För mig är detta ändå en sorglig dag, när vi tvingas implementera datalagringsdirektivet i svensk lagstiftning. Vi kommer inte att fatta något beslut för eller emot datalagring, utan vi fattar beslut om hur direktivet ska implementeras. Vi går tillbaka lite historiskt. Precis som flera varit inne på var dåvarande justitieminister, socialdemokraten , drivande i EU för att införa detta direktiv. Han lyckades, och antogs direktivet. Det skulle i huvudsak ha varit implementerat i svensk lagstiftning . Från första början har vi i motarbetat direktivet. Vi var ett av fyra partier här i riksdag som sade nej till direktivet. Det beror på att detta är en djupt ideologisk fråga för . Som liberaler vill vi inte ha ett övervakningssamhälle. Vi vill inte se det växa fram. Vi vet också att det finns en stor fara med denna typ av databaser. Uppgifter kan läcka ut och gör ibland det. Staten ska inte tvinga fram stora integritetskränkande databaser över hur vi kommunicerar med varandra. Det finns brottsbekämpande åtgärder som i sig är integritetskränkande men som ändå är proportionella det brottsbekämpande behovet överväger den kränkning som åtgärden innebär. Det gäller till exempel hemlig telefonavlyssning och husrannsakan. Men vi menar att datalagringsdirektivet inte är proportionellt. Nyttan och behovet av datalagringsdirektivet överväger inte det integritetsintrång som det innebär. Detta har vi framfört under . Vi förlorade frågan 2006, och direktivet antogs. Vi har dock från sida fortsatt att aktivt motarbeta direktivet där det kan förändras, det vill säga inom EU. Vi har fått med oss vår liberala partigrupp i EU på att datalagringsdirektivet ska göras frivilligt för EU-länderna. står vi med ett EU-direktiv som jag och skarpt ogillar. Ändå är vi tvungna att implementera det i svensk lagstiftning. Det är en icke speciellt trevlig situation när det reella handlingsutrymmet har reducerats till ett möjligt alternativ. Det finns de i debatten även om och i det här fallet över huvud taget inte vill diskutera den frågan som påstår att inte skulle behöva implementera direktivet. Men det stämmer inte. är mycket tydlig: Alla medlemsländer är skyldiga att implementera de direktiv som finns. talade tidigare om att driva detta till domstolen. har ju redan i en dom slagit fast i det så kallade överträdelseförfarandet att har överträtt gällande fördrag och ska implementera datalagringsdirektivet. Jag tycker att det är besynnerligt hur man argumenterar för att ska trotsa en domstol. Man argumenterar för att ska nonchalera gällande regler och utslag. Det finns också de som försöker argumentera som om kan strunta i att följa de regler som finns och som vi själva har varit med och röstat för och i stället betala oss fria genom att betala det vite som löper. Det finns dock ingen paragraf i Lissabonfördraget som säger att de som har råd kan köpa sig fria och slippa genomföra EU:s beslut. Så är det inte. Dessutom är det en ohållbar inställning i en rättsstat att säga att skulle kunna strunta i att följa gemensamma regler och i stället betala. Man kan undra om och tycker att det skulle vara okej om en ekonomiskt oberoende person säger: Jag har råd att betala böterna, så jag struntar i att följa de regler som finns. Ska den som är rik ge sig själv rätten att inte följa de regler som finns och som andra måste följa? Är det lämpligt att medborgare, eller för den delen länder, medvetet inte följer demokratiskt fattade beslut och domstolsutslag och i stället försöker köpa sig fria? Jag började med att tala om det historiska perspektivet. Med anledning av vad och representanter har sagt här i kammaren tidigare måste jag återkomma till vad vi har gjort i den här frågan. Det var alltså frågan ja eller nej till datalagringsdirektivet avgjordes, men ändå låter det på vissa debattörer som om det är den frågan vi avgör . Så är dock inte fallet. Detta är också en ganska ny konstruktion från och sida. Jag har gått tillbaka till gamla protokoll för att se vad ni har gjort tidigare här i . behandlade en motion av , , om datalagringsdirektivet. Då hade frågan precis avgjorts i EU. Det var inget parti som reserverade sig till förmån för motionen, men i stället valde tillsammans med , och att skriva ett särskilt yttrande. Där framförde vi gemensam kritik mot datalagringsdirektivet, framför allt med integritetsargument: Vi har framfört kritik mot förslagen genom hela processen. Ett direktiv är juridiskt bindande för , men vår principiella kritik kvarstår. Då, 2006, hade och redan förstått att direktiv är juridiskt bindande för . Vad hände sedan? Vi flyttar oss , till . Då behandlade justitieutskottet återigen motioner om datalagringsdirektivet. Då gick Socialdemokraterna, ihop i en reservation och skrev bland annat: Eftersom direktivet är beslutat i EU följer det dock av förpliktelser som medlemsland att genomföra detta i svensk lagstiftning. hade ni förstått att direktiv är juridiskt bindande för , och fortfarande 2010 ansåg ni att var förpliktat som medlemsland att genomföra datalagringsdirektivet i svensk lagstiftning. Men sedan var det något som hände. Det är ju inte så att skulle ha förändrats på något sätt, utan det var något som hände i och retorik. Dessutom måste man nämna att , , meddelade , som då var gruppledare för i , att det rödgröna regeringsalternativet hade kommit överens om att implementera datalagringsdirektivet i svensk lag. Hon sade att är skyldigt att införa direktivet i nationell lag, och hon kunde också berätta att uppgifterna enbart skulle lagras . ledare i sade då att Socialdemokraterna hade förespråkat lagring men att och genom förhandlingar hade fått ned lagringstiden till . Jag tror bestämt att och glömde att berätta just det här i sina anföranden. Om de rödgröna vunnit valet hade datalagringsdirektivet redan varit implementerat i svensk lag, och vi hade haft dubbelt så lång lagringstid, det vill säga i stället . Vi är även av detta skäl tacksamma för att det inte blev en rödgrön valseger. Jag vill avsluta med att säga detta är en jobbig dag. Vi står här med ett lagförslag som vi egentligen inte vill ha men som vi ändå måste rösta för. är skyldigt att implementera direktivet. Att vara med i ett samarbete som EU innebär fördelar men också nackdelar. I alla samarbeten krävs det kompromisser, så även . 49 (V) replik: Jag lyssnade på , gruppledare för parti, , i . Då sade : har försökt skjuta upp detta så långt som det någonsin har gått. Det är det som nu försöker påvisa i sitt anförande. Det är helt korrekt att har varit motståndare och kritiska till datalagringsdirektivet. Det som och gjorde var att vi fick igenom en minoritetsbordläggning. Vi ville skicka tillbaka detta till regeringen och att det skulle göras om eller att man skulle ta striden för att skulle kunna stoppa implementeringen av datalagringsdirektivet. Eftersom ni i säger att ni har försökt skjuta upp detta så långt som möjligt vill jag fråga: Vad har ni gjort under det år som har gått sedan beslutet om minoritetsbordläggning? Det är min första fråga. Min andra fråga berör det som anförde. Man ska väl vara helt ärlig och säga att det är fler partier än som inte i alla lägen varit helt glasklara i den här frågan. Jag vill vara mycket noga med att understryka att den så kallade uppgörelse som hänvisade till mycket snart därefter hävdes av vår partistyrelse, som är ännu högre än en riksdagsrepresentant. Mycket snart efter att den hade gått igenom sade vi att den inte gäller. Det hade alltså aldrig blivit politik vid en rödgrön valseger. Det tycker jag är väldigt viktigt att framföra. 50 (C) replik: Det är fortfarande tydligt hur fortsätter blunda för skyldighet att implementera direktivet. tar jag detta direkt, så att du har en replik på dig att svara: Menar att inte är skyldigt att implementera direktivet? Vilken del av fördraget ger oss i så fall den rätten? Och menar att ska bryta mot utslag? I vilka andra lägen tycker att det är en bra sak att bryta mot vad domstolar kommer fram till? Så ska jag svara på frågor. Det pågår, som också vet, en utvärdering i kommissionen. Det har varit lite si och så med den eftersom många länder inte har velat lämna in de uppgifter som krävs. Jag tycker också att det är något som vi ska ta med oss i de vidare förhandlingarna i rådet och kanske allra mest i parlamentet. I tror jag att man har den största möjligheten att stoppa direktivet och få till stånd en ändring. Låt oss gemensamt i den liberala gruppen tillsammans med er partigrupp i ändra direktivet där det kan ändras. Det är ju EU som äger den här frågan. Det är i EU som direktivet kan förändras och förhoppningsvis tas bort. Det är inte vi i riksdag som kan göra det. Det är inte i voteringen som vi kan ta bort direktivet. är vi i den situationen att direktivet ska implementeras. Det kan man göra på olika sätt. Jag skulle ha full förståelse för en argumentation om att ni inte vill ta med de ytterligare två sakerna i implementeringen. Det hade varit en ärlig argumentation att hävda att vi gör det på fel sätt. Men att argumentera som om inte skulle behöva implementera direktivet tycker jag inte är riktigt ärligt. 51 (V) replik: Jag noterar att det inte är bara och som kommer att rösta mot datalagringsdirektivet. Såvitt jag vet är det flera centerpartister som kommer att rösta emot , och jag hoppas att fler kan ansluta sig. Om man lyssnade på den ansvariga kommissionären vid Ekots lördagsintervju nu sade hon ungefär så här: Medlemsländerna vill ha det här direktivet! Den ansvariga kommissionären säger alltså själv att detta är ett hafsverk och att hon är skeptisk, men att vi måste göra om det och sedan införa det igen därför att medlemsstaterna kräver det. är en av medlemsstaterna. EU är alla vi medlemsstater. Jag menar att inte ska införa detta. Jag tycker att den argument för att inte få böter från har varit synnerligen undermåliga. Vi ska hänvisa till . Vi ska hänvisa till stadgarna om de mänskliga rättigheterna. Dessa argument har inte fört fram, och därför har man inte varit särskilt framgångsrik. Jag vill inte att detta främst ska vara en juridisk process vare sig i eller i , där man också kan driva de här fallen. Jag vill att detta ska vara en politisk process. Det sker på EU-nivå att medlemsländer vägrar införa olika förordningar och direktiv. De argumenterar för det. Och vet ni vad? Jag tycker inte att regeringen ens har försökt. Där skulle och verkligen ha kunnat bidra. Jag noterar att jag ännu inte har fått något svar på vad ni gjorde efter minoritetsbordläggningen. Tanken var att vi motståndare skulle få till att övertyga regeringen och sedan övertyga EU om att detta inte skulle införas. Ni gjorde ingenting, såvitt jag vet. 52 (C) replik: fortsätter med något slags skröna om att det skulle vara vanligt att EU-länder inte implementerar direktiv. Sanningen är att det aldrig har hänt att ett EU-land har vägrat att implementera ett direktiv och i stället systematiskt valt att betala vite. De situationer som du nämner handlar oftast om tvister om huruvida ett direktiv ska implementeras fram till dess att domstolen kommer fram till ett utslag. Det är det du efterfrågar. Men har redan kommit med ett utslag. I överträdelseförfarandet har kommit fram till att inte har följt fördragets regler. Vi är skyldiga att göra det, och vi ska implementera direktivet. argumenterar för att vi ska bryta mot domstolens utslag men vägrar konsekvent att svara på mina frågor. Jag ställde en lång rad frågor till dig, men du svarade inte på en enda av dem. Jag ska försöka svara på din fråga. Vad har vi gjort under det här året? Hur har vi agerat? Precis som jag var inne på har inom kommissionens utvärdering gjort precis som andra länder har gjort eller åtminstone borde ha gjort och skjutit in uppgifter om hur detta fungerar. Det är klart att vi får titta på uppgifterna om hur det fungerar i utan datalagringsdirektivet och hur viktiga denna typ av uppgifter är inom den brottsutredande verksamheten, för det kan vi ändå vara överens om. Så sent som debatterade vi här i kammaren hur polisen ska få använda hemlig teleövervakning tillsammans med telefonavlyssning och kameraövervakning. Då var vi alldeles överens. Det fanns ingen reservation från eller , och ni var inte ens med i debatten. Hur uppgifterna ska få användas och att de är viktiga är vi alltså trots allt överens om. 53 (MP) replik: Jag har stor respekt för grundsyn om att direktivet är integritetskränkande. Jag har också full förståelse för den vånda som det måste vara när man känner att man tvingas rösta för en sådan här lagstiftning. Det är väl också därför flera centerpartister, eller åtminstone en, redan nu har sagt att de inte kommer att rösta för detta. Det är viktiga åsikter som tar upp. Hur ser vårt samarbete inom EU ut? Och vad händer med direktiv som är tvingande och som ska införas i den nationella lagstiftningen? Det är såklart inte en enkel fråga. Vi säger inte att ska säga nej och betala böter i all framtid och sedan tro att allting löser sig. Då har vi förstås fortfarande problemet med dels böter, dels att detta är infört i en massa andra länder med medborgare vars personliga integritet också inskränks. Det är inte så vi vill se på EU-samarbetet. Däremot anser vi att har förhållit sig otroligt passiv . Därför är det inte rimligt att införa detta i svensk lag utan att man kämpar för att kunna omförhandla det eller riva upp det. Detta är något som inte har gjort i tillräckligt stor utsträckning. De argument som kom fram under processen där inte har infört detta har inte varit tydliga. Uppenbarligen har man valt fel strategi, eller så har man inte haft någon strategi. Detta är ett stort problem. När vi röstar nej till att införa direktivet handlar det om att vi vill att regeringen i stället på EU-nivå ska agera för att omförhandla direktivet, till exempel så att man gör det frivilligt för medlemsländer att införa det. Då slipper vi hela problematiken. 54 (C) replik: Precis som vägrar tala om vilken del av Lissabonfördraget som ger oss rätt att inte implementera direktivet och att i överträdelseförfarandet redan har meddelat i en dom att är skyldigt att implementera direktivet. Vi har överträtt fördragets regler. I vilka sammanhang är det okej att bryta mot domstolsutslag? Inte heller tog upp det i sitt anförande. Men har du en chans att gå in på detta i replikväxlingen. Tänk er att länder säger: Visserligen finns det en demokratisk institution, en domstol, som säger att vi ska göra så här, men vi vägrar att göra det i alla fall! Är det lämpligt? Precis som var inne på finns det Centerpartister som kommer att rösta annorlunda som inte kommer att rösta för förslaget. Det beror framför allt på att detta är en oerhört känslig fråga för eftersom vi är mot direktivet men står i situationen att vi måste rösta igenom det till svensk lagstiftning. Det är problematiskt. är öppnaste parti. Vi har inte en partipiska som tvingar våra ledamöter att rösta på ett visst sätt. Det gör att det finns de som gör andra avvägningar. Andra partier skulle förmodligen ha haft jättestora problem med detta, men vi ser det i stället som en möjlighet. Vi tycker att det är viktigare att vara ett parti som ger utrymme för enskilda ledamöter. Det tycker vi är viktigare än att piska alla att tycka precis likadant. När ändå svarar på vilken del av Lissabonfördraget som ger oss rätt att strunta i reglerna skulle hon också kunna ta upp en annan fråga. Om vi nu inte får en förändring, som regeringen tror att regeringen skulle kunna få fram vad ska vi göra då? Vad blir nästa steg? Är det att lämna EU? Är det lösningen? 55 (MP) replik: Jag tror att vi är långt ifrån det eftersom ansvarig kommissionär själv säger att detta är ett hafsverk och att det kommer att göras en översyn. Det kommer alltså att ske någon form av förändring av datalagringsdirektivet . Därför känns det ännu märkligare att införa det . Vi har diskuterat att betala böter, kostnader och så vidare. Vi kan införa en lagstiftning , utan att ha gjort någon form av motstånd eller försökt förändra det hela, som kommer att kosta branschen ungefär 1 miljard. Sedan måste detta kanske förändras i stora delar eller så blir det hela frivilligt så att det var onödigt att införa lagstiftningen från början. Också det känns ganska oansvarigt. Det är helt fel tidpunkt att göra detta. Jag skulle vilja vända mig mot beskrivningen av att det inte finns något alternativ till att implementera lagen. Det stämmer inte. kan agera för att omförhandla direktivet. Det pågår en debatt i som fler länder kan ansluta sig till eftersom det finns kritik mot att så pass mycket integritetskränkande lagstiftning införs. genomfördes demonstrationer runt om i mot ACTA, till exempel. Detta är en levande debatt. Jag tycker att ni som representanter för regeringspartier frånsäger er det ansvar eller det inflytande som ni kan ha. Ett exempel på detta, som jag tog upp tidigare, är hur har brutit mot EU:s art- och habitatdirektiv när man har iscensatt en licensjakt på utrotningshotad varg. Det har tagit stark strid för i EU. Det finns inget som säger att vi inte kan göra samma sak här. Varför är det okej att bryta mot bestämmelser inom EU när det gäller vargfrågan men inte när det gäller den här frågan? 56 (C) replik: Det var inte senare än om jag minns rätt, eller möjligtvis , som vi senast debatterade kommissionens utvärdering av direktivet här i kammaren. var liksom jag med i debatten. Vi vet också vilket underlag vi hade inför den debatten. Kommissionens utvärdering handlade om att direktivet som det ser ut inte var tillräckligt omfattande. Man ville inte ge en så stor spännvidd för vilka tider som medlemsländerna ska få lagra som mellan och . Där tyckte kommissionen att det kanske var för stor skillnad. Det skulle kanske smalnas in så att vi tvingas till lagring. Kommissionen tyckte också att det fanns för stora möjligheter för medlemsländerna att själva bestämma när uppgifterna skulle få användas. EU vill även lägga sig i regler för när polisen ska få ut uppgifterna. Det är regler som är rent nationella och som vi också har debatterat här i kammaren så sent som och då var helt överens om. Det är kommissionens utvärdering så här långt.