prot · GZ0971 · 2012-02-16 00:00:00 — Tredje vice talmannen meddelade att (M) anhållit om entledigande från uppdraget som ledamot av . Kammaren biföll denna anhållan. 2 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2011/12:FPM108 En strategi för djurskydd KOM(2012)6 till miljö- och jordbruksutskottet /12:FPM111 Direktiv om strålskydd KOM(2011)593 till försvarsutskottet 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2011/12:205 Till Interpellation 2011/12:205 Åsikts- och pressfrihet i av (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor och tidigare inbokade engagemang. Till Interpellation 2011/12:229 Illegala vapen av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. Interpellation 2011/12:230 Till Interpellation 2011/12:230 Övergrepp i rättssak av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. 4 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades EU-dokument KOM(2012)10 till justitieutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2012)11 till Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2012)35 till civilutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2011/12:AU5 Arbetsmiljö. 1 (S): Vi ska nu debattera ett politikområde som vi socialdemokrater är starkt förvissade om kommer att få ett allt större utrymme på den politiska dagordningen, nämligen arbetsmiljön. Vi gör det därför att vi har en vidare syn på arbetsmiljöfrågorna än ni som är regeringens företrädare har. Arbetsmiljön omfattar faktiskt allt som finns i arbetslivet från det man får en anställning, under dess gång och tills man slutar. Ni i regeringspartierna får ursäkta mig när jag yttrar mig på det här viset, men vi tycker faktiskt att ni har en torftig syn på arbetslivet och arbetsmiljöfrågorna. Alla vet det och börjar även ni känna att ni faktiskt har misslyckats med arbetsmarknadspolitiken, med att bekämpa arbetslösheten som har bitit sig fast och växer för som går, oavsett om vi pratar om antalet långtidsarbetslösa eller om ungdomsarbetslöshet. Funktionshindrades möjlighet att få inträde på arbetsmarknaden minskar och vi ser att sysselsättningsgraden krymper. Ni har testat era idéer och genomfört er politik. tycks verktygslådan vara tom. För oss verkar det som om ni är precis lika visionslösa och handfallna när det gäller att kunna lägga fram förslag som främjar en bättre arbetsmiljö för löntagare. Låt mig återigen få påminna om vad ni har gjort och vilka beslut ni har tagit. Ni började med att slå sönder den sammanhållna arbetslivsforskningen, en forskning som var internationellt erkänd. Ni skriver i betänkandet att regeringen överväger eller funderar över detta. Frågan är bara: Var det här ett beslut som främjade en riktning mot bättre arbetsmiljöer? I samma svep drog ni in utbildningspengarna till skyddsombuden som är vårt viktigaste arbetsmiljöverktyg ute på företagen. Då uppstår samma fråga igen: På vilket vis leder det till bättre arbetsmiljöer? Sedan kastade ni er över och drog åt svångremmen. Det innebar att ett stort antal arbetsmiljöarbetare, som inspektörer och experter, fick söka sig andra jobb. Blev det bättre av det? Jag förstår att ni inte tycker om att lyssna på den här kritiken, men ni har faktiskt möjlighet vid varje arbetsmiljödebatt här i kammaren att svara på de ställda frågorna. Är det ni har gjort lyckat? Har arbetsmiljön tagit steg framåt? Jag har faktiskt inte mött en enda arbetsmiljöinspektör, inte något skyddsombud eller någon facklig organisation, eller någon forskare för den delen, som har gillat det ni gjorde på arbetsmiljöområdet när ni avrustade landets resurser som hade tillkommit precis för att främja arbetsmiljöarbetet runt om i landet. Har ni gjort det? Har ni mött någon som jobbar inom , någon forskare, något skyddsombud eller någon facklig organisation som tycker att det ni har gjort är bra åtgärder? Ni får gärna svara på den frågan. tar vi ställning till ett antal motioner om just arbetsmiljö. Det finns många bra förslag som skulle kunna leda till att människor får möjlighet att arbeta lite längre i livet utan att som i många fall tvingas lämna på grund av förslitningsskador, stress eller till och med allvarligare arbetsplatsolyckor och dödsfall. Vi i oppositionen vill göra mycket mer och ta vara på de positiva förslag som finns i dagens betänkande. Men ni som sitter här framför mig och som företräder regeringen säger lakoniskt nej. Ni säger nej och åter nej till förslagen. måste få en politik som prioriterar arbetsmiljöfrågorna, en politik som kan fokusera på förebyggande åtgärder, en politik som hjälper till att bygga kunskap som motverkar ohälsan på en alltmer komplex arbetsmarknad. behöver fler jobb. behöver fler hållbara arbeten som leder till ett långt arbetsliv. Alla människor har rätt till en trygg och säker arbetsmiljö som ska ge utveckling, som ska främja jämställdhet och som ska ge social gemenskap. Vi vill verka för en hållbar arbetsmiljö som gör det möjligt för fler att jobba fram till pensionen. De som arbetar inom yrken som har kategoriserats som till exempel övrigt servicearbete det kan vara maskinrengörare tvingas enligt statistiken att lämna arbetslivet hela före pensionsåldern. Där finns fabriksarbetare som lämnar före. Vi kan titta på maskinoperatörer. Då visar statistiken att man kommer ned före pensionsåldern som de tvingas lämna sitt arbete, eller städare . Listan över yrken där man inte kan jobba till pensionsåldern är lång. har ni i borgerligheten lyft fram önskemålet att fler borde jobba fram till , men ni gör det utan att på något sätt beskriva hur fler ska kunna orka jobba till . Då måste man ställa sig frågan: Hur tänker ni? Forskningen är avgörande för att vi ska få nya kunskaper och rön om problem på arbetsplatserna. Forskningen hjälper till att hitta lösningar. Forskning om fysisk och psykisk arbetsmiljö, om jämställdhet, om moderna arbetsorganisationer och om rehabilitering, ja, forskning främjar allt som leder till högre produktivitet. Det är oerhört viktigt om vi ska kunna klara dels hållbara arbetsliv, dels konkurrensen för framtiden i det här landet. Det finns ju en samling kring forskningen som representeras av oss socialdemokrater, och . Vi vill också, fru talman, ge staten i uppdrag att tillsammans med arbetsmarknadens parter arbeta fram en nollvision för dödsolyckor i arbetslivet. Det är en självklarhet. Det finns ingen här i kammaren som skulle acceptera att någon skulle behöva riskera livet när han eller hon går till jobbet. Därför är det inget orimligt krav att säga att vi gemensamt ska se över frågan och ta fram en vision, ett mål, om att ingen ska behöva dö i arbetet. Varför ställer ni inte upp på detta? Här har ni chansen. Kanske från kan förklara varför ni inte ställer upp på ett sådant rimligt krav. Företagshälsovården spelar en oerhört viktig roll för att förebygga och undanröja risker för ohälsa i arbetslivet. Men det är så många som en tredjedel som inte har tillgång till företagshälsovård på sin arbetsplats. Vår målsättning måste vara att fler får den möjligheten att få hjälp, stöd och råd av en kvalitativ och bra företagshälsovård, som är neutral och jobbar för båda parter, det vill säga arbetstagare och arbetsgivare. Låt mig, fru talman, gå över till skyddsombuden. Skyddsombuden och de regionala skyddsombuden måste få bättre möjligheter att utöva sina viktiga uppdrag. Ni vet att inspektioner når av alla arbetsställen, och är beroende av att det finns skyddsombud utsedda av de fackliga organisationerna på så många arbetsplatser som möjligt. Tyvärr saknas det skyddsombud i alltför hög grad. Här har ni regeringspartier också ett ansvar. Ni skriver i betänkandet att det skulle kunna innebära att när den fackliga organisationsgraden minskar blir det svårare att rekrytera skyddsombud. Hur menar ni med skulle kunna innebära? Det kanske kan svara på. Organisationsgraden bland har minskat sedan ni tillträdde, från . Vad tänkte ni när ni skrev skulle kunna innebära? Vad menar ni? Det är självklart så att om den fackliga aktiviteten minskar blir det svårare att rekrytera till olika fackliga uppdrag. Det är en självklarhet. Men det skriver ni inte. Ni säger att det skulle kunna innebära. De regionala skyddsombuden utför ett så oerhört viktigt uppdrag genom att besöka företag inom branschen. De kan hjälpa företag och företagsledare och underlätta deras jobb att organisera arbetsmiljön på rätt sätt. Det är en oerhörd hjälp. Jag känner många regionala skyddsombud som beskriver att de kommer till företaget, pratar med den ansvariga chefen, går igenom saker för att tillförsäkra att chefen blir nöjd med hjälpen så att denne gör rätt, och kan det regionala skyddsombudet känna att han uppfyller uppdraget att skapa en säkrare arbetsmiljö. Skyddsombuden har dock inte rätt att besöka företag där det inte finns fackliga medlemmar, vilket är en oerhörd brist. Om företagen är bundna av kollektivavtal vore det rimligt att de regionala skyddsombuden kunde få besöka dessa företag oavsett om det finns fackligt anslutna medlemmar eller inte. Detta svarar ni inte på i betänkandet. Ni skriver ingenting om detta. Varför, , är det så svårt att gå med på det kravet? Finns det en rimlig förklaring? Finns det något krångligt som gör att och säger nej till detta? Tvärtom ser vi nyttan av att de regionala skyddsombuden kan besöka fler företag. Allt det som jag nämnt ett axplock om förbättringar och förslag säger ni nej till. Ni säger nej, nej och åter nej. Man kan fråga sig vad ni vill med arbetsmiljöfrågorna. Jag hörde att ska tala om en ny syn på arbetsmiljön. Den ska ses som något positivt. Självklart är det så, men varför säger ni nej till våra förslag? Lutar ni er tillbaka, , och tycker att det är bra som det är ? För 80 000 kvinnor råder hög risk för belastnings- och förslitningsskador. Det är inte bra. Det dör ett antal människor . Det är inte heller bra. Antalet olyckor börjar stiga igen. Det är inte heller bra. , poeten och kallskänkan, har skrivit en dikt, En arbetares liv är billigt. Jag skulle vilja uppmana er att ta del av denna poesi. Jag vet inte om jag skulle kalla det skön poesi, men det är en poesi ur verkligheten. skriver att en arbetares liv är billigt. I en annan fras undrar hon hur det kommer sig att de tyngsta, farligaste, varmaste, mest illaluktande och högljudda jobben också är de sämst betalda. I ytterligare en fras skriver hon att ska hennes kropp hålla för tunga lyft. Det är en bra uppmaning från verkligheten. För tids vinnande yrkar jag bifall till vår gemensamma reservation nr 7, som vi har tillsammans med och . 2 (MP): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1, som vi har gemensamt med Socialdemokraterna och . När vi pratar om arbetsmiljöfrågor är det oerhört viktigt att tänka lite långsiktigt. När statsministern gjorde sina famösa utspel om att vi ska ha möjlighet att jobba längre upp i åldrarna än var det inte utan att jag som ledamot i arbetsmarknadsutskott funderade på att utspelet borde ha åtföljts av långsiktigt hållbara idéer nytänkande när det gäller arbetsmiljöfrågorna. Vi har en stor demografisk utmaning som kommer att föranleda att många ska ha möjlighet att jobba längre upp i åldrarna. När förslagen som ska hantera detta lyser med sin frånvaro hos de partier som utgör statsminister regeringsunderlag råder en obalans. Därför passar det bra med debatten . Den handlar till stor del om pengar och insikter om hur man arbetar med arbetsmiljöfrågor. De ska vara grunden för ett långt, hälsosamt och utvecklande arbetsliv för dem som kan jobba. Arbetsmiljöarbete är föremål för nytänkande. Detta var ett uttalande från tidigare betänkanden om arbetsmiljöområdet. Att arbetsmiljöarbete skulle vara föremål för nytänkande är ett prov på nyspråk. När regeringen 20062010 gjorde historiskt stora neddragningar på , runt , fick regeringen skarp kritik av oss i oppositionen. Det kanske inte var så bra som man hade tänkt sig. Att effektivisera statsapparaten och myndigheterna är viktigt och bra. Det ska inte finnas myndigheter som har så mycket pengar att de faktiskt inte vet vad de ska göra med dem. Problemet var att just var en av de myndigheter som inte hade den lyxen. Efteråt fick vi se att det här hade direkt påverkan på det livsviktiga, i detta fall både bildligt och bokstavligt, arbete som höll på med. Jag tog upp den här frågan i riksdagsgrupp, och vi funderade väldigt mycket just på detta sätt att omdana språket. Först sänker man ett anslag rejält, och sedan tittar man på, tycker att det är intressant och vill visa uppskattning av det nytänkande som myndigheten blir tvungen till. Jag tycker att det är problematiskt ur många olika aspekter, särskilt när vi nu har facit i hand. Även om det tar innan den här typen av åtgärder, nedskärningar, får långsiktiga effekter, att man inte bara efter tre fyra kan se effekterna, har vi redan börjat se de mer kortsiktiga effekterna. De långsiktiga effekterna är jag orolig för att vi får se när vi tittar på de generationer som kommer ut i arbetslivet . Det kanske viktigaste område som neddragningarna har påverkat är nämligen skolan. Arbetsmiljöarbetet i skolans värld har slagit hårdast när det gäller långsiktigheten. Det drabbar ungdomar, barn, pedagoger och all annan personal som jobbar inom skolan den skola som har till uppgift att vårda och fostra och se till att vi får en generation som har det här i ryggmärgen, såsom många av oss har fått, när lärarna har en dräglig arbetsmiljö och när eleverna inte behöver fundera på om det är farligt att gå till skolan. Då menar jag att de kortsiktiga neddragningarna går att hantera, vilket också utskottsmajoriteten skriver i betänkandet. Man visar ett antal siffror på att en del av screeningarna går åt rätt håll. Men det är de långsiktiga effekterna vi är väldigt oroliga för. I betänkandet konstaterar utskottsmajoriteten att arbetsmiljöarbetet i har varit framgångsrikt och bidragit till att riskerna i arbetslivet minskat. Det här är naturligtvis skrivet på ett sådant sätt att tas med. Det är medvetet, för om man tittar ser man att vi har blivit mycket bättre än vad vi var i början. Framför allt ligger vi högt rent statistiskt. Men om man tittar på till exempel arbetsmiljöinspektioner ser man att vi undan för undan har fallit längre ned på listor med jämförbara länder. I betänkandet tas också upp någonting som handlar om framtiden, nämligen att man har en tillsynskampanj. Det sägs att 1 500 inspektionsbesök inom den grafiska branschen ska genomföras under enligt en screeningmodell. Om det nu är så viktigt med antalet är jag lite orolig för det som vi i , och har pekat på , nämligen att antalet besök har blivit mindre. Om det nu är så att antalet är viktigt vid screening och olika separata besök är det väl lika viktigt att det totala antalet har minskat. När vi tog upp det här med ansvarigt statsråd fick vi svaret att kvaliteten har ökat och att varje inspektör hinner med fler besök än man gjorde tidigare, att man har blivit effektivare. Men det totala antalet har blivit mindre. När vi tog upp detta på områdets kanske viktigaste tillställning, arbetsmiljöriksdagen, var flera ur majoritetsunderlaget beredda att prata om att det är viktigt med inspektioner. En av företrädarna sade: Om man tittar på kvinnorna i vården så är det viktigt att de får en hållbar arbetssituation, såväl ur belastningssynpunkt som ur psykisk. Som politiker har vi ett arbetsgivaransvar och det har vi inte skött bra. Men vi kan göra det bättre och ställa krav så att de kan arbeta fram till pensionsåldern. Det här sades under arbetsmiljöriksdagens paneldebatt av en ledamot ur majoritetsunderlaget. Det är ärligt, uppriktigt och lite självkritiskt, och det tycker jag att man ska kosta på sig att vara. Det hedrar naturligtvis ledamöterna i utskottet att man har den typen av ingångar. En annan ledamot från majoritetsunderlaget sade så här: Om man hanterar arbetsmiljö som ett konkurrensmedel får man också medarbetare som vill arbeta på arbetsplatsen. Resurserna måste läggas på dem som är dåliga på arbetsmiljö. Man måste vara tydlig med att om företagen inte sköter sig så får det konsekvenser. Det är bra och balanserat jag skulle inte ha kunnat säga det bättre själv. Ett verktyg är screening, och om företag inte sköter sig bra ska det, som det sägs i citatet, få konsekvenser för de företagen. Man avlövar med den ena handen, och med den andra handen hötter man och menar att det här är någonting som vi politiker har ett uppdrag att göra något åt. Jag tycker att retoriken och praktiken inte riktigt hänger ihop. Jag är mycket intresserad av att få höra företrädare för Alliansen förklara bland annat de här uttalandena men också hur man vill få till det långsiktiga arbetet, det som handlar om skolans värld, det som handlar om de människor som ska vara med och bära välfärdstyngden, som det innebär att människor går i pension oavsett om de är 65 eller 75. Det är en stor grupp av människor som ska bära detta . Om man avlövar skolan när det gäller arbetsmiljöarbete, hur får vi ihop detta att de har i ryggmärgen att det här är viktiga frågor, att det handlar om bokstavligt och bildligt talat liv och död? 3 (V): dödas minst en människa på sin arbetsplats i . var det hela 60 människor som dog på sina arbetsplatser. Mångdubbelt fler drabbas av skador eller livslånga sjukdomar som är direkt orsakade av farliga arbetsmiljöer. låter det i debatten som att den fysiska arbetsmiljön är något stort problem, men statistiken visar ju att det inte är någonting annat än en myt. ökar andra slags risker och problem i arbetslivet. går många människor till sina jobb och känner en oro och en olust i magen. Arbetstempot är uppskruvat och högt, och kraven är väldigt hårda på att göra ett bra jobb. Risken att drabbas av hot, våld och trakasserier är överhängande för många. Allra värst utsatta är de lågavlönade kvinnor som tar hand om gamla och sjuka och som håller butiker och bensinmackar öppna . Men också de som jobbar närmast människor i statliga och kommunala myndigheter har i allt högre grad börjat drabbas av hot och våld. har antalet hot mot statliga och kommunala tjänstemän fördubblats. Hot och våld mot anställda har blivit så vanligt på bara . hade en av fyra arbetsförmedlare blivit hotad på sitt jobb. Den frustration som regeringens försämringar i trygghetssystemen orsakar riktas allt oftare mot dem som är anställda och har i uppdrag att omsätta den här politiken i praktisk handling. har det blivit svårare för löntagare att ställa krav på den egna arbetsplatsen. På allt fler arbetsplatser råder en extremt slimmad bemanning som kompletteras med visstidsanställda, timvikarier och inhyrda. I spåren av outsourcing och privatiseringar har allt fler kommit att jobba i små företag där det ofta saknas både kunskap och intresse för arbetsmiljöarbete. Andra branscher har utvecklats till rena vilda västern, där utländska arbetare, asylsökande och papperslösa kör lastbil, river hus, diskar och röjer skog under vidriga och ofta direkt olagliga villkor. En sådan arbetsmarknad, som är präglad av hög arbetslöshet och ett försvagat anställningsskydd, skapar en kultur av rädsla och tystnad ute på arbetsplatserna. Det får konsekvenser för arbetsmiljöarbetet. Fackförbunden vittnar om att det blir allt svårare att rekrytera skyddsombud ute på arbetsplatserna. De utgör fortfarande ryggraden i det dagliga arbetsmiljöarbetet. Utan välutbildade och modiga skyddsombud skulle statistiken se betydligt mörkare ut än vad den redan gör. Därför är det problematiskt att skyddsombuden har fått det tuffare. sparkades ett skyddsombud från en äldreboende ägt av Carema, eftersom hon hade tagit upp problem som fanns på den arbetsplatsen. I senaste numret av berättas om två skyddsombud som blivit av med sina jobb efter att de hade kritiserat brister i arbetsmiljön. Möjligheterna till skyddsombudsutbildning har försämrats, eftersom den borgerliga regeringen tog bort alla anslag till sådana utbildningar . har antalet skyddsombudsutbildningar mer än halverats. som detta har hänt har också tillsynsarbete dränerats på resurser. Jämfört med 2006 lägger regeringen mindre på arbetsmiljöarbete. Det är en rejäl försvagning av ett bokstavligt talat helt livsviktigt arbete. När gick ut och föreslog att vi ska jobba tills vi är 75 var det väldigt många som satte morgonkaffet i halsen, inte minst alla de undersköterskor, lagerarbetare, snickare, montörer och lokalvårdare som ofta redan har så ont och är så trötta att de undrar hur till de ska orka fortsätta. Arbetslivet är fortfarande alltför tungt och slitsamt för alltför många. Lösningen på hur vi ska möta den åldrande befolkningen och de ökade behov av vård och omsorg som den för med sig kan inte ligga i att vi ska pressa redan hårt utslitna människor att jobba ännu längre. Lösningen måste vara att utforma ett mänskligare arbetsliv där alla oavsett yrke kan jobba utan att slitas ut och stressas sönder. Målen för arbetsmarknadspolitik är två: fler jobb och bättre jobb. Därför går vår ekonomiska politik, med investeringar för fler jobb, hand i hand med satsningar på bättre arbetsvillkor och bättre arbetsmiljö. Vi har som mål att fler människor ska orka jobba heltid och ha tid och energi över när arbetsdagen är slut, att fler ska kunna gå i pension med hälsan och orken i behåll. Därför vill vi stärka rätten till fasta heltidsjobb och korta för heltidsarbete. Vi vill också förstärka det systematiska arbetsmiljöarbetet. Skyddsombudens verksamhet behöver stödjas och utvidgas jämfört med . De regionala skyddsombuden måste ges rätt att besöka också de allt fler små arbetsplatser där det saknas medlemmar i fackförbund. De behöver mer resurser till utbildning och fortbildning för att kunna sköta sina uppdrag. Vi behöver satsa mer på inspektioner. Precis som var inne på tidigare är det självklart att om färre personer är ute och gör inspektioner och inspektionerna blir färre, då ökar riskerna för att företag inte sköter arbetsmiljöarbetet och att människor i förlängningen råkar illa ut. Verkets inspektörer gör ett fantastiskt och helt ovärderligt arbete . Men de behöver bli fler, och vi behöver ge dem verktyg till bättre och mer kännbara sanktioner mot arbetsgivare som inte lever upp till lagens krav. Vi ser också behovet av en samlad forsknings- och kunskapsspridning om arbetslivets villkor. Det är lite ironiskt att vi nu kan konstatera att regeringens utredare har kommit fram till exakt samma slutsats, så här efter att samma regering lade ned ett väl fungerande arbetslivsforskningsinstitut. Men vi är inte sämre människor än att vi kan dra ett streck över det och se fram emot ett konkret förslag om hur vi nu ska kunna bygga en sådan forskning som Alliansen rev ned . Vi tar dödsfallen i arbetslivet på största allvar, och vi anser att regeringen, precis som man har gjort när det gäller trafiken, ska anta en nollvision för dödsolyckor i arbetslivet, en vision som sedan ska nås genom systematiska och konkreta åtgärder som ska vara styrande för allt arbetsmiljöarbete. Vi anser att varje annat mål än att ingen enda människa ska behöva hämtas från sitt jobb i en likbil är alldeles för lågt ställt. Jag kan inte förstå varför de borgerliga partierna inte vill anta en sådan vision. Tycker man även att nollvisionen för dödsfall i trafiken är en meningslös gest? Tillåt mig ha en avvikande mening! vill minimera risken för att utsättas för hot, våld och trakasserier på jobbet. Vi vill skärpa reglerna för riskfyllt ensamarbete. På förekommen anledning vill jag påpeka att det inte handlar om konstnärer eller professorer. Vi vill minska kontanthanteringen och öka bemanningen i vård och omsorg.