prot · GZ09120 · 2012-05-30 00:00:00 — I detta betänkande behandlas som sagt cykelfrågor, och jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Cykeln är ett utmärkt transportmedel utifrån flera perspektiv, och jag vill främst framhålla miljö, hälsa och framkomlighet. I propositionen Mål för framtidens resor och transporter som kom 2008 anges att en av faktorerna för att uppfylla funktionsmålet tillgänglighet är att förutsättningarna för cykling ska förbättras. Alliansregeringen har tagit fasta på cykeln som ett viktigt transportmedel genom att lyfta upp cykelfrågorna till ett eget budgetområde. Historiskt byggdes våra tätorter för bilen och inte för cyklisterna. Därför ser också utmaningarna i våra kommuner och regioner olika ut och måste därför främst hanteras på nivå. Det är våra lokala företrädare som har en unik kunskap om invånarnas behov av transportlösningar för den samordnade resan. För att stärka cykelns roll som transportmedel även på regional och nationell nivå gav alliansregeringen uppdrag till ett antal myndigheter. Dåvarande , och fick då parallella regeringsuppdrag att analysera olika möjligheter att förbättra förutsättningarna för cykling. Den utredningen lades sedan till grund för de bedömningar som regeringen redovisade i propositionen Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt. I samtliga utredningar och rapporter konstaterades då, alltså 2006, att cykelns andel av persontransporterna hade minskat trots politiska ambitioner om att andelen skulle öka. Skälet till denna negativa cykelutveckling var samstämmig: Cykeln var inte integrerad i planeringssystemen. Det saknades kunskaper om effektsamband samt nationella data om aktuell cykeltrafik och cykelinfrastruktur. har dock mycket hänt. Regeringen har fortsatt lyfta fram cykeln, inte minst genom att 2010 tillsätta en särskild utredare för att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Översynens huvudsyfte är att öka cykeltrafiken och göra den säkrare. Av direktiven framgår att utredaren i första hand ska se över de bestämmelser som reglerar planering och utformning av trafikmiljön samt trafikreglerna för cykeltrafik men även förutsättningar för cykelparkering och möjligheten att ta med cykeln på buss och tåg. Uppdraget, som är förlängt, ska redovisas och kommer att ge svar på alla de frågor som kommer fram i de motioner som finns med i betänkandet. Regeringen har gett i samarbete med Transportstyrelsen och i samråd med Kommuner och Landsting samt andra berörda myndigheter och organisationer i uppdrag att utarbeta en strategi och handlingsplan för ökad säker cykling. Rapporten heter precis så, Ökad och säker cykling, och den har lämnats till . Där framgår att störst potential för att få en ökad säker cykling finns inom och nära de större tätorterna. Rapporten konstaterar också att infrastrukturåtgärder som leder till ett sammanhängande cykelnät av många anses som en av de viktigaste faktorerna för att cyklingen ska öka och också bli säkrare. Därför är det av största vikt att kommunerna avsätter medel till cykelåtgärder längs det kommunala väg- och gatunätet i de större tätorterna. Det bedöms i rapporten som den faktor som har störst potential för att åstadkomma ett sammanhängande cykelnät och därmed i högsta grad bidra till en säker och ökad cykling. Utskottet ser därför förstås positivt på att det i den trafikslagsövergripande nationella planen för utvecklingen av transportsystemet 20102012 har avsatts för cykelåtgärder. Därtill ska läggas medfinansiering. På många platser i byggs nu cykelvägar, och enbart byggdes nya sträckor. Kattegattleden som vi talade om i den förra debatten vi hade om cykel håller på att byggas färdigt, och det blir cykelväg längs . Tack vare den nationella planens tydliga intention är cykelfrågorna högt uppe på agendan i kommuner och regioner. I åtgärdsplaneringen 20102021 återfinns nya cykelvägar längs statliga vägar och statsbidrag till kommunala cykelvägar, skyltningsåtgärder och cykelparkeringar. Hela landet är satt i rörelse. Det cyklas alltmer, vilket mätningar i våra större tätorter visar. Det är egentligen bara där man mäter det säkert och också har mätningar bakåt i tiden att jämföra med. Men det finns självklart en större potential. Det leder naturligtvis till utmaningar i kommuner och i regioner för att minska olyckor och underlätta framkomligheten för att få ännu fler att cykla. Cykeln som fordon är inne i en utvecklingsfas. De går snabbare, och el- och liggcyklar blir allt vanligare. Detta ställer större krav på infrastrukturen, eftersom medelhastigheten och medelreselängden ökar, vilket kan påverka resvanorna positivt, även detta enligt rapporten och säker cykling. Rapporten konstaterar därför att det krävs ett nytt synsätt där cykeln i princip bör betraktas som ett eget trafikslag. Cyklingens roll i ett hela-resan-perspektiv behöver utvecklas, inte minst när det gäller kopplingen till kollektivtrafik. Kommunala och regionala cykelstrategier tas nu fram över hela , och i de dokument jag har tagit del av betonas vikten av att knyta ihop det befintliga cykelnätet och koppla det till övriga transportsystem. Tack vare den nya kollektivtrafiklagen kan en förbättrad samordning ske, eftersom regionerna eller länen måste ha antagit sina trafikförsörjningsprogram där cykeln naturligtvis är en väldigt viktig del. I de här trafikförsörjningsprogrammen ska samhällsplanering och samordning finnas med, inte minst i form av de kommunala treårsplanerna. I , som jag känner till bäst, kommer dessutom cykel- och kollektivtrafik att integreras i digitala reseplanerare. Därför är regeringens kommande utredning av största vikt avseende reglering, infrastruktur, samverkan, samspel samt kunskapsuppbyggnad och kommunikation. Cykeltrafiken är inne i en utvecklingsfas och sysselsätter våra kommunala företrädare och planerare. I byggs expressvägar för cyklister och mellan och planeras en cykelmotorväg. En beräkning från visar att med denna motorväg för cyklister kommer antalet att öka med 364 per dag. Med flera cyklister och högre farter ökar också antalet olyckor. är mycket framgångsrikt avseende nollvisionen för bilismen, och är även fokus satt på cykelolyckor. I en nyligen gjord rapport visar statistik från att hälften av skadorna i trafiken drabbar cyklister. Som vi har hört tidigare är det 19 cyklister som dess värre har omkommit . kommer VTI att undersöka saken djupare. Enligt VTI finns det ett mörkertal i de offentliga siffrorna, eftersom de bygger på polisrapporterade olyckor. VTI kommer genom intervjuer att söka svar på hur cyklister skadar sig och varför. Utifrån de svaren ska man förbättra cykelmiljön då man vet exakt vad man ska rikta in sig på. Som ett led i ökad säker cykeltrafik arbetar med en översyn av vägar med mitträcken som inskränker cyklandet. Försöksverksamhet pågår i med ett centrerat dubbelriktat körfält för motorfordon i kombination med två cykelfält. Cykeln är på frammarsch, och alliansregeringen har skapat förutsättningar för den nya utvecklingsfas som vi befinner oss i. Därför vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 171 (MP) replik: Det gläder mig att tog upp cykelmotorvägen mellan och i sitt anförande. Det projektet drivs nämligen av föregångaren till mig i trafikutskottet, från . Det var inte därför jag begärde replik på , utan jag vill ställa en fråga med anledning av den införda cykeltullen på . Jag kommer ihåg när man kunde cykla på bron. Jag har själv gjort det när jag skulle hälsa på min mormor som bodde i Glömminge på . Men 1995 byggde om cykelbanan till en körfil för bilar. Bron blev alltså en två-plus-ett-väg, och cykling förbjöds på bron. Fram tills löste det hela med gratis cykelbuss för cyklister. Man kunde alltså enkelt transportera sig mellan brofästena utan avgift. införde man en avgift på bussen, och sedan tog man bort bussen helt. går de kringliggande kommunerna ihop med en lokal aktör om en cykelfärja, och man får betala för att ta sig över sundet med cykel. har alltså infört cykeltull på genom att först avgiftsbelägga cykelbussen och sedan hänvisa till en ännu dyrare båtöverfart. Förut var det mellan 20 000 och 30 000 cyklar som togs över bron. När man avgiftsbelade bussen kom man ned till 5 700 cyklister i stället. Jag skulle vilja ställa en fråga till . Tycker att det här är ett sätt att främja cyklingen? 172 (M) replik: Jag skulle nästan vilja ställa en motfråga till . Varför kan inte en cyklist betala för en överfart? Jag tycker faktiskt att det känns väldigt märkligt att ifrågasätta varför man ska betala en avgift. Analysen av varför det är färre cyklister som åker över till nu tror inte jag att någon av oss här inne har sett. Att de har hindrat cyklisterna från att åka över därför att det är en för hög kostnad har jag väldigt svårt att tro. Jag tycker faktiskt att man ibland får betala för sina förnödenheter och inte att allting ska vara gratis. Någonstans betalar man ju, och jag tror inte att är någonting som hindrar mig som cyklist från att ta min cykel över till . 173 (MP) replik: Det är ju lite spännande. Det är väl ändå så att när vi inför avgifter, till exempel trängselavgifter i städerna, är det för att vi vill minska bilismen inne i städerna. Jag tycker inte att det är så svårt att tänka sig att det blir precis samma sak när man inför en avgift för cyklister som vill ta sig över bron. Det skulle vara intressant att se vad som skulle hända om man gjorde detsamma för bilarna som tas över . Det har man ju inte gjort. Det man har gjort, vilket jag tycker är spännande på , är att man har fått pengar från EU till upplevelseturism, en cykelled som går över hela . Det är som satsas på detta. Det heter Fyr till fyr, och det är faktiskt en miljöpartist här också som har tagit initiativ till detta. Det är för att locka folk att cykla på . Det är väldigt bra om folk cyklar på i stället för att åka bil, för bilismen på är också ett stort problem med de små, smala vägarna. Jag tycker ändå att det är märkligt att cyklisterna ska behöva betala en cykeltull för att ta sig över till ön, om man nu inte har en bil förstås att hänga cykeln bakpå. Då kan man ju ta cykeln gratis över till . På flera andra ställen är det faktiskt så att sköter överfarten för cyklar med färjetrafik utan att ta ut en avgift. Vi i har motionerat om att det även bör gälla för överfarten från fastlandet till . Vi tycker inte att man ska kunna ta bort möjligheten att cykla när man bygger två-plus-ett-vägar. Vi har ju fått avslag på den här motionen, och jag skulle återigen vilja ställa frågan till : Är det verkligen sjyst att om jag är cyklist måste jag betala för att ta mig över till , om jag nu inte har en bil att hänga cykeln på? 174 (M) replik: Som jag har sagt tycker jag att är realistiskt att betala för att få med sig cykeln över till ön. Jag ser inga som helst problem med det. Sedan är jag väldigt glad för att din partikamrat har tagit initiativ till det här och cykelleden Fyr till fyr. Det är väldigt bra, tycker jag. 175 (S) replik: Det är roligt att är nöjd och glad och säger att det rör på sig. Visst rör det på sig i Cykelsverige, åtminstone i storstäderna. Men vi har ju konstaterat och har konstaterat att andelen cyklister inte alls ökar i den takt som andelen andra trafikanter gör. Jag har lite svårt att se varför verkar nöjd med sakernas tillstånd. Dessutom hänvisar återigen till den särskilda utredaren. Där ska vi få svar på alla frågor. Så lät det även . Jag har ändå två frågor . Det handlar om två-plus-ett-vägarna, där det har blivit säkrare för bilister men svårare för cyklister att ta sig fram. Det finns alltså inget krav på att se till att det finns en cykelväg i anslutning till den nya två-plus-ett-väg som dras fram. Vad tycker om det? Tycker hon att det ska införas ett sådant krav? Dessutom har jag en fråga när det gäller Vätternrundan. Skulle det inte vara väldigt bra för denna stora cykeltävling om den skulle kunna göras bilfri, eller åtminstone enkelriktad. Vad gör ni åt det? 176 (M) replik: Som jag nämnde i mitt anförande tycker jag att det är viktigt att lokala och regionala företrädare, som vet bäst var cykelstråken behövs i deras region eller i deras kommun, också är med och finansierar. Jag ser inga som helst problem med det. Men de ska också vara med och peka ut var stråken behövs. Jag har ett exempel. Mellan och i byggde man en två-plus-ett-väg. Där var med och finansierade en alldeles utmärkt cykelväg som går parallellt med den stora vägen. Det berodde på att de visste att många av jobbarna cyklade in till . Jag tror inte att man alltid på nationell nivå kan peka ut sådant. När det då är en angelägenhet är det också viktigt att man är med och medfinansierar. Vi är den lagstiftande församlingen. Jag tycker inte alls att vi är där än att vi måste lagstifta om att det ska se ut på ett visst sätt med cykelväg vid en två-plus-ett-väg, utan jag vill gärna låta våra kommunala företrädare från alla partier vara med och bestämma på sin nivå. När det handlar om Vätternrundan har vi tillsammans arbetat för att det ska bli bilfria mil. Beslutsmakten ligger hos i samråd med . Överklagande från Vätternrundan sker till Transportstyrelsen. Där finns inga politiska skiljaktigheter alls. Naturligtvis vore det allra bästa om hela Vätternrundan blev bilfri. Det har hänt olyckor, och det är inte till gagn för någon att de oskyddade trafikanterna ska samsas med långtradare och övriga bilister. Tingens ordning är att i det län där cykelloppet startar äger frågan. Det tog väldigt innan vi kunde hjälpa Vätternrundan med att få rätt på det. Tillsammans har vi gjort ett jättebra jobb så här långt, men vi är inte i hamn . Politiskt ligger inte frågan hos oss . Den har att göra med vägtrafikförordningen i 43 § väglagen. Om det visar sig att det inte går att genomföra det här får vi väl titta på det. 177 (S) replik: Det är klart att det går att hänvisa till medfinansiering och i . Men till syvende och sist kan man också som politiker ha en viljeinriktning. Om det är så att lagen behöver ändras kan vi ändra den. Man hänvisar till medfinansiering av två-plus-ett-vägar där det har blivit en inskränkning; har det funnits möjlighet för cyklister att ta sig fram, men av säkerhetsskäl för bilisterna bygger man två-plus-ett-väg och cykelvägen försvinner. Då tycker inte jag att man bara kan hänvisa till kommunerna. Angående medfinansieringen hörde jag ett väldigt bra uttryck : Det blir inte mer pengar av medfinansiering. Det är som att räkna på familjens ekonomi. Om man räknar med föräldrarnas inkomster och sedan lägger till barnens fickpengar, blir det mer pengar av det? Nej, det blir det inte. Till syvende och sist handlar det om skattebetalarnas pengar. Då handlar det också om att se till att det finns pengar. Och när man har dragit undan möjligheten för cyklister att cykla ska staten se till att de får den möjligheten igen. Det borde vara krav på att man när man tar bort en cykelväg åtminstone ser till att den återställs. Vi vill ha fler cykelvägar, inte färre. När det gäller Vätternrundan säger att hon har jobbat hårt för detta. Men om nu säger att det behövs en lagändring, är då beredd att ändra den lagen? 178 (M) replik: När det handlar om Vätternrundan är inte sista ordet sagt i den ordning som föreligger, där har ansvaret. Det tycker jag är självklart. Det är första gången det prövas på det här sättet. Om det visar sig att det inte går att få igenom bilfria mil i den förhandling där Vätternrundan, och respektive myndigheter ska komma fram till en lösning måste vi absolut titta på det. Medfinansiering gör att pengarna räcker längre. Det blir fler kilometer cykelvägar om vi har medfinansiering. tog i sitt anförande upp en väldigt dålig cykelväg i sin region. Jag skulle vilja säga att politikerna i din region har prioriterat annat än att göra bra cykelvägar för sina infrastrukturpengar. Det ligger hos dem att se till att det är bra och framkomliga cykelvägar. 179 (V) replik: I betänkandet framgår det på ett flertal ställen att utskottsmajoriteten utgår från att kommer att genomlysa motionsförslagen. Syftet är att förslagen ska bli tillgodosedda. Det är ganska intressant att man kan ha den synska uppfattningen. kommer att presenteras först , men man vet detta . Då kan man fråga sig: Vad grundar denna uppfattning som framgår i betänkandet på? Det är intressant att det är förlängt till . Vi vet att tiden för att påverka budgeten 2013 då gått. Det är 944 miljoner . Det blir väl ungefär 80 miljoner . En stor och viktig poäng i sammanhanget är att man verkligen tar ett nationellt ansvar och satsar rejält. Om det inte sker kontinuerligt borde det i alla fall vara viktigt initialt, om man nu på allvar menar att cykelvägar och en bättre cykelinfrastruktur är förutsättningar för att öka antalet cyklister. Jag undrar alltså dels på vad grundar sin tro att förslagen som vi har lämnat i motioner och reservationer kommer att bli tillgodosedda, dels om möjligheten att öka, satsa och göra offensiva satsningar för en bättre cykelinfrastruktur kan komma att förverkligas i budgeten 2013. 180 (M) replik: Jag är lika angelägen som om att vi får en högkvalitativ utredning tillbaka. Jag ser inga problem med att tiden har blivit förlängd, eftersom det har tillkommit ytterligare direktiv. Mina förväntningar på utredningen är precis lika stora som dina. kommer vi att sätta tänderna i den och verkligen läsa, se och begrunda. Utifrån det kommer det sedan att komma förslag på åtgärder som enmansutredaren kommit fram till när han skrivit detta. Vi förväntar oss mycket av utredningen, både du och jag, men möjligtvis är skillnaden att Alliansen också har att ta ansvar för ekonomin. Att vilja är en sak; att ha ansvar för det gemensamma är en annan sak. Vi skulle väl alla, oavsett parti, vilja ha hur mycket pengar som helst allt åt alla! Men vi har inte den politiken. Det är möjligt att det inte finns pengar 2013, men låt oss se vad utredningen ger vid handen. Sedan får vi hantera det framöver. Vi får inte heller glömma bort att cykeln tidigare inte var upplyft i budgeten på samma sätt som . har det skett väldigt mycket politiskt på nationell nivå i cykelfrågor. Jag är glad och stolt över att alliansregeringen lyft fram cykelfrågorna så pass mycket som den gjort. 181 (V) replik: Det var inte mycket till svar, men jag är väl medveten om att haft en väldigt stor betydelse för att cykelpolitiken höjts till den nivå som den är på . har gjort sin del i det arbetet. Det finns dock mycket kvar att göra. De summor som har förekommit i debatten skulle inte göra att landets ekonomi dräneras, utan detta kan finansieras med all lätthet. Det handlar inte bara om att vara positiv, utan man måste gå från ord till handling. Då är 80 miljoner för lite. Det behövs, som säger, 700 miljoner till att börja med för att verkligen kunna få en ändring till stånd. Betänkandet andas att ni övervältrar ansvaret från den nationella nivån. Ni pekar på den kommunala och den regionala nivån, som ska ta ansvaret, till exempel när det gäller två-plus-ett-vägar. Men kommunerna och regionerna kan inte lagstifta, utan det är vi här i som gör det. Det är där insatserna bör sättas in för att få en ändring till stånd. Varför är ni så rädda och så passiva i den här frågan? Kommuner vill men får inte det är som bestämmer. 182 (M) replik: Det finns mycket kvar att göra, precis som sade. Men de här frågorna har verkligen lyfts upp på agendan , vilket jag är väldigt glad över. Men som sagt var finns det mycket mer att göra. Det känns lite orättvist när man står här och säger att det görs för lite. Frågorna har aldrig varit så högt upp på agendan till exempel i regionerna, där man nu tar fram regionala cykelstrategier över hela landet. Det har inte heller hänt tidigare i varje region. Det är småpengar, säger . Jo, men vi har ansvar för det gemensamma, och summan måste tas någon annanstans. Då handlar det om prioriteringar. Den summa och den nivå som vi har lagt oss på i vår flerårsbudget är pengar som är finansierade, till skillnad mot hur det har varit tidigare. Kommunalråd har klippt band ute kring olika infrastruktursatsningar, men sedan har det bara varit tomt då det inte har funnits någon finansiering på nationell nivå. Det vill vi absolut inte verka för. Vi värnar det kommunala självstyret, och det kan man inte göra bara i vissa frågor. Det handlar om hela vägen, och då måste man tänka: Vem är det som sitter med kompetensen i just den här frågan? När det handlar om cykelvägar i den egna kommunen måste det vara våra kommunala företrädare, oavsett parti, som har bäst kunskap om var de ska byggas. 183 (FP): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Detta att cykeltrafik får ett eget betänkande har väl sin grund i att cykeln i många sammanhang är det ideala fortskaffningsmedlet. Vi har talat om framkomlighet, hälsa och miljö. Det är oomtvistat att så är fallet, speciellt inne i våra städer. Vi kan också konstatera när vi diskuterar cyklister som oskyddade trafikanter att den frågan går mycket in i det betänkande om trafiksäkerhet som vi diskuterade . Det finns många kopplingar. Det är intressant att se att man i konstaterar vilken potential det finns att öka cykeltrafiken. Visserligen är det en låg siffra på kort sikt, men till 2050 ser man det som realistiskt att de kortväga transporterna har ökat till . Man nämner till och om styrmedel används. Det är helt uppenbart att vi måste sätta fokus på cykling. Det har också gjorts mycket kring cykling. I betänkandet nämns vi tog också upp det i förra årets cykeldebatt den forskningsöversikt som civilutskottet, trafikutskottet och miljö- och jordbruksutskottet gjorde tillsammans och presenterade , Hållbara städer med fokus på transporter, boende och grönområden. Om man tar del av den ser man att cykeln har en nyckelroll i de framtida hållbara städerna. Det gäller naturligtvis inte bara cykeln utan även gångtrafik och kollektivtrafik, och man planerar åt det hållet. Jag får göra reflexionen att jag inte känner igen den bild som gav av kommunernas sätt att planera. Så gjorde man möjligtvis för 20, 25 eller . Modern planering utgår från de oskyddade trafikanterna. Man bygger hela gaturummet utifrån det. Det måste vara ett absolut undantag att kommuner inte planerar på det sättet, och i så fall bygger det på ren okunskap. I den senaste infrastrukturpropositionen konstaterar man att den enskilt viktigaste åtgärden för att öka cykelresandet är att förbättra infrastrukturen för cyklister. Det sker ständigt. Precis som har sagts här är det ett samspel mellan lokal nivå, regional nivå och nationell nivå. Det är ändock viktigt att utgå från att det är den lokala nivån som är bäst skickad att sköta cykelfrågor. Det kan inte vara så att staten och ska fatta beslut i alla dessa frågor. Det finns så mycket planeringsinstrument och annat för cykeltrafik i kommunerna , och de flesta kommuner jobbar efter det, skulle jag vilja påstå. Om vi ser det från nationell synpunkt har vi tagit upp den cykelutredning som pågår. Den är naturligtvis viktig från många synpunkter. Det gäller vad man kan komma fram till i metodutveckling i planeringen, hur man ska planera, om man ser på de goda exempel där man har planerat för en säker trafikmiljö. Och detta med trafikregler, som har tagits upp här: Vad är det man kan ändra på ett rimligt sätt? Det finns säkert regler som kan ändras. Cykelparkeringar och förutsättningar att ta med cykeln i kollektivtrafiken, på tåg och buss, är naturligtvis frågor som är helt avgörande om man ska öka cykelresandet på det sätt som man ser att det finns en potential för. Att uppdraget har förlängts är väl inte något jättebekymmer, utan det viktiga är att det blir en bra och grundlig utredning. Världen står inte stilla , utan det pågår ständiga projekt med byggande ute i . Det har redovisats från talarstolen här hur man bygger ut cykelsystem.