prot · H00948 · 2012-12-19 00:00:00 — Ytterst kan de stänga verksamheter om säkerheten skulle hotas, annars komma med utdömanden av viten eller påpekanden som gör att man höjer lägstanivån och att säkerheten ska kunna garanteras för alla människor som är beroende av vård i vårt land. I detta anförande instämde (KD). 7 (S): Precis som jag kunde förvänta mig vill bara två sina händer och säga att det inte är hans ansvar. Det är landstingens ansvar. Vi har en hälso- och sjukvårdslag vars syfte är att medverka till att det blir en god och likvärdig vård över hela landet. Det finns ett sjukhus i med ett nationellt uppdrag inom sina specialiteter, som jag berörde i mitt tidigare inlägg. Om kvaliteten går ned där påverkar det hela landet. Då säger att det inte är hans ansvar. Det är landstingens ansvar. Vad ska vi med en socialminister till som inte bryr sig om sjukvården och som inte reagerar när han ser utvecklingen? Det behövs knappast en socialminister på . Det kunde vara en docka där i stället, eller en telefonsvarare med ett inspelat meddelande: Vid eventuella frågor om sjukvården vänd er till närmaste landsting. Så kan det inte fungera. Det måste finnas ett politiskt ansvarstagande också på nationell nivå när det ser ut som det gör. Socialministern har ett övergripande ansvar för att se till att det fungerar. Dessutom har han ett speciellt ansvar när det gäller de stora sjukhusen som bedriver rikssjukvård. Dessutom har han väl rimligen också ett ansvar för att se till att den generella välfärdspolitiken fungerar. Om man tillåter att sjukvårdens kvalitet försämras ligger systemskiftet bakom hörnet. Då kommer fler och fler människor att dra slutsatsen att de inte kan lita på sjukvården i utan i stället måste teckna privata sjukvårdsförsäkringar. Det är vad som väntar runt hörnet. Förtroendet för välfärdspolitiken undergrävs. Det borde rimligen också socialministern vara intresserad av att diskutera. Fackens kritik av budgeten är mycket stark. Vi vet att kvaliteten har försämrats. Om vi ska fråga oss vad som väntar bakom hörnet har de skånska läkarföreningarna uttalat att 1 miljard i neddragningar på sjukvården kommer att innebära påfrestningar som de bara sett början av. De kommer inte att klara vare sig volymen, kvaliteten eller patientsäkerheten på den nivå som finns om budgeten går igenom. Det handlar om vad som ligger bakom hörnet för . Det är stenhård kritik. Chefer har avgått för att de kan ta ansvar för verksamheten. Sedan säger socialministern att frågan inte är hans ansvar utan . Han bryr sig inte om hur det ser ut. Han är inte ens beredd att ge ett svar på min fråga. Är socialministern beredd att åka ned till , sätta sig med regionledningen och sjukhusledningen och gå igenom frågorna nu när de har kommit upp på nationell nivå? En aktiv socialminister ska väl göra det? Jag begär inte att ska detaljstyra saker och ting, men jag begär att socialministern, regering, ska engagera sig när diskussionen är uppe på den nivå som den är. Dessutom är inte bara socialminister, utan han är också ordförande för . Det är hans partivänner som är med och styr i . Det finns två vägar att gå om han vill påverka. Han kan göra det som både socialminister och partiledare för . Han kan formellt eller informellt tala med sina partivänner, som är på väg att försämra sjukvården i på ett sätt som är fullständigt oacceptabelt. Jag skulle vilja att i sitt nästa inlägg svarar på frågan om han är beredd att åka ned till , sätta sig in i frågan och träffa de ansvariga politikerna och tjänstemännen och fråga hur de ska klara av att upprätthålla en god kvalitet i sjukvården med nu liggande budgetförslag. 8 (S): Jag får tacka socialministern för det andra svaret, även om det inte gjorde mig på något sätt gladare som Malmöbo. Socialministern gömmer sig bakom tal om vad ska göra och så vidare. Men har gjort vad de ska göra, och de har satt under lupp. Det kan ju misstänkas att fem människor har dött på grund av platsbrist. Det är ett faktum. Problemet är att landstingspolitikerna i inte vill diskutera frågan, och socialministern vill inte göra det. Jag anser att båda har ett ansvar. Självklart har politikerna i ett ansvar för detta eftersom sjukvården är landstingskommunal. I och med att det ska finnas en nationell likvärdighet och att har nationella uppdrag, som har redogjort för, är detta också en nationell fråga. Vi har en lag som säger att sjukvården ska vara likvärdig. Anser socialministern att sjukvården är likvärdig? Anser socialministern att Malmöborna får den sjukvård som de har rätt att kräva? Socialministern hänvisar till patientsäkerhetslagen. Jag vet inte om det är någon mening med att 1,2 miljoner skåningar i förebyggande syfte skickar in ansökningar. Socialministern talar bara om vad som kan göras vid felbehandling eller den typen av händelser i efterhand. Men det måste finnas något förebyggande. Det här är ett systemfel. Det saknas i budgeten. slår sig för bröstet och säger att har den lägsta landstingsskatten i som sjukvården havererar. Detta borde, precis som var inne på, föranleda samtal. Det är de borgerliga som styr i . Samtalen ska utröna om det är okej att göra så. Sammanslagningar genomförs utan någon som helst offentlig debatt. De stora folksjukdomarna kan inte behandlas på ett adekvat sätt i bland annat . Det är det faktumet vi står inför. Onkologer protesterar, professorer protesterar och protesterar. Justitiekanslern har tagit sig an ett ärende. Räcker inte det för att socialministern måste inse att det är något som inte står rätt till? Det är inte var dag som den typen av människor går ut i medierna och attackerar den politik som förs. Det här är verkligen allvar. I mitt tidigare inlägg hann jag inte med att redovisa ytterligare pågående saker. tar jag upp frågor som är av nationell karaktär. Det finns vårdcentraler som läggs ned också i . Det är i de områden där de fattigaste människorna bor, och så vidare. Men jag väljer att inte ta upp vårdcentralerna eftersom de är en landstingskommunal fråga. Men dessa andra frågor är nationella. Personalen demonstrerar, och anställningsstopp slår blint över verksamheten. På förlossningen saknades för sedan var tredje undersköterska och flera barnmorskor. Familje-BB har stängts, och förlossningen tvingades till tillfälligt intagningsstopp. Det här är mot en akut verksamhet. Då återstår min fråga som jag inte har fått svar på: Anser socialministern att Malmöbor har tillgång till en likvärdig sjukvård? Ja eller nej. 9 (S): Självklart är detta i första hand en regional landstingsfråga. Men när det går så långt att människors liv riskeras blir det faktiskt en riksfråga. Precis som har nämnts tidigare finns vid uppdrag som gäller för hela landet. Därigenom blir det hela en riksfråga. Vi kämpar även på regional nivå, men vi måste också kämpa på riksnivå när människors liv inte bara är i fara utan offras. Det finns flera fall, fem , som direkt kan kopplas till platsbrist på akuten. Det är de fall som har klarlagts, men det finns säkert också ett mörkertal. Det här är en ohållbar situation för patienterna och för personalen. Personalen är helt förtvivlad och ber förgäves om hjälp. De har inte möjlighet att vara lediga, utan sparade semesterdagar staplas på varandra. Människor som jobbar inom vården är utmattade. Det är också i längden ett hot mot patientsäkerheten att människor är så trötta och överarbetade så att fler misstag begås. Det är mycket allvarligt att chefer som har protesterat mot situationen har fått reprimander. Det är ett brott mot meddelarfriheten, så det är en mycket allvarlig situation. Man kan ta avdelning för avdelning, men på barnakuten i till exempel finns det en enda barnläkare som ska ta hand om barnen. När det kommer in nya barn akut som kan vara väldigt illa däran tvingas personalen lämna de andra barnen, som kan kräva mycket tillsyn. Cheferna säger rent ut: Det här riskerar säkerheten. Människor riskerar att dö på grund av situationen. Därmed blir det ett riksintresse, och jag hoppas verkligen att socialministern gör vad han kan för att rädda liv som är i fara. 10 (S): Jag var lite tveksam till att ge mig in i debatten. Det är naturligtvis rätt som socialministern säger att sjukvård ska diskuteras i . De har ett ansvar för att leverera en god sjukvård till sina medborgare, ta ut den skatt som krävs och erbjuda vård efter behov enligt hälso- och sjukvårdslagen. förvånas jag över att socialministern inte är lite mer upprörd. Jag känner själv att det kokar i mig när jag hör ledamöter från beskriva det som händer. Hur kan man bara luta sig mot patientsäkerhetsstrategier, ambitioner och målsättningar när vi pratar konkret? Fem dödsfall kopplar ihop med neddragningarna av vårdplatser i . Man sätter under särskild tillsyn därför att man befarar att detta kan komma att upprepas. Vi kan diskutera patientsäkerhet i den här kammaren till förbannelse utan att det hjälper om vi inte kan ta på allvar en väldigt allvarlig situation. Det är nu som det kanske finns möjlighet att göra någonting så att de fem dödsfallen inte blir sex eller sju eller vårdskadorna blir allt fler. Jag tycker att det finns anledning för socialministern att reflektera över det faktum att vi inte bara talar om den skånska sjukvården för de skånska medborgarna om man nu kan vara skånsk medborgare. Vi talar om en nationell angelägenhet. Delar av den vård som erbjuds är av nationellt intresse. Jag tycker i alla fall att det är ytterst angeläget. Vi diskuterar i den här kammaren vårdgaranti och kömiljarder. Det skulle kunna vara frågor som var helt ointressanta för kammaren. Det är väl upp till varje landsting att se till att man får vård . Men här engagerar sig en majoritet i kammaren. Socialdemokratin drev igenom vårdgarantin; nuvarande majoritet har drivit igenom en kömiljard. Jag har i den här kammaren sagt att det finns för- och nackdelar med de båda. Men helt uppenbart har det funnits ett nationellt intresse av att hantera en sådan sak som vårdköer. Då gör regeringen en överenskommelse med SKL i stort och smått. Min fråga till socialministern är, i likhet med tidigare debattörers: Finns det verkligen ingenting som socialministern sitter och funderar på? Är det ingenting som skulle kunna göras? Är det här verkligen bara en fråga att lämna över till landsting och regioner själva och se hur det går? När frågan hamnar på bord är det ett misslyckande. Det är ett otroligt misslyckande att det kommer in klagomål som man inte klarar av att hantera därför att man inte har resurser nog. Vi måste göra allt vi kan för att det inte ska hamna klagomål hos och att det inte ska finnas vare sig dödsfall eller patientskador att rapportera om. Jag vill bara understryka och upprepa de frågor som ställts från tidigare debattörer: Har några ambitioner att försöka bidra till en förändring av den utveckling vi nu ser i ? Den bekymrar i alla fall mig väldigt mycket. Bekymrar den socialministern? 11 Socialminister (KD): Några av inläggen har börjat ungefär så här: Som förväntat vill inte tala om i detalj hur det här ska lösas. Vad ska vi ha en socialminister till? Svaret är som väntat: har en ordning där vi har olika politiska nivåer som har ansvar för olika saker. Det är inte vi på den nationella nivån som bedriver sjukvård, utan den bedrivs av vårdens huvudmän. Det ligger på den regionala nivån, på landstingsnivån. Så ska ansvarssituationen vara. Jag tror att det är viktigt att klargöra det. I den här kammaren har vi ett antal gånger diskuterat sjukvården i och den ilska som finns upptänd hos människor som bor i inland när det gäller avstånd till sjukvård, möjligheter till sjuktransporter, ambulanser, tillgång till läkare och den vrede som man där känner över landstingsledningen i . När jag ställs inför den här situationen säger jag: Det är en fråga för politikerna i . Jag vägrar att tro att socialdemokratiska eller andra politiker i är så valhänta att de inte lyckas få till stånd en vettig politisk debatt i om skattenivåer, om vårdens innehåll, hur man ska utveckla, förbättra och så vidare. Det är självklart det vi har den regionala nivån till, att debattera och fatta beslut i den här typen av frågor. Det är väljarna som dömer av det. I det här fallet fick majoriteten ett förnyat förtroende, och det kommer att prövas igen 2014. En av frågorna här lydde: Är statsrådet beredd att åka till och medverka till en lösning? Jag vågar nog påstå att jag har rest mer än någon annan socialminister för att föra dialog med landstingsledningarna. Vi har kört några varv , och vi kommer att fortsätta. Jag kommer att träffa skåningar igen, jag kommer att träffa västerbottningar och jag kommer att träffa jämtar och smålänningar för att diskutera utifrån ett antal punkter som vi har och utifrån den situation som råder i respektive län. Det kommer jag att fortsätta att göra för att fånga in synpunkter men också för att dela med mig av det som jag tycker att vi behöver sätta fokus på. frågar: Får Malmöbor likvärdig vård? Ja, Malmöbor ska ha likvärdig vård. Men vore det så att vi visste att vi hade en likvärdig vård i skulle vi inte behöva starta de projekt som vi nu gör som handlar om en strategi för likvärdig vård. Det finns skillnader. Människor kan behandlas på olika sätt på grund av ålder, på grund av etnicitet, på grund av socioekonomisk bakgrund eller geografiska skillnader. Det här är ett jätteproblem som vi måste jobba med. Jag föreställer mig att det även i finns skillnader i hur folk bemöts, behandlas eller tas om hand inom vården. Det är någonting som vi ska jobba idogt med för att komma till rätta med. Det är inte acceptabelt. Det är inte i enlighet med de lagar som vi har på det här området. Vidare frågar om åtgärder för en likvärdig vård. Jag har berättat att det handlar bland annat om öppna jämförelser, om kvalitetsregister och strategin för god vård för att säkerställa att vi får en god och jämlik vård för alla människor oavsett var i landet de bor. Det är politikens uppgift. Jag har en uppgift, men kom ihåg att vi måste ha en vettig fördelning så att landstings- och regionnivån gör det som de ska göra. Sedan ska vi på olika sätt vara ett stöd. 12 (S): fortsätter att rida på sina formfrågor. Jag vill bara påminna om att jag själv varit statsråd på . Jag hade ansvar för en del frågor som rörde kommuner och . Dessutom har jag suttit i . Jag vet utmärkt väl var gränserna och linjerna går mellan olika nivåer i det svenska samhället. Men jag har aldrig haft en så snäv definition på hur man ska agera som politiker som uppenbarligen har. Så fort det är någon annan som är huvudman ska staten helst inte lägga sig i. Att socialministern inte förstår allvaret i det här framgår när han gör en jämförelse med inland. I har vi alltså fem dödsfall till följd av platsbrist. Vi har en situation där ställer under särskild tillsyn. Vi har ett läge där har medgett att patientsäkerheten i vissa avseenden är hotad. Det är en helt annan karaktär på den situationen än på de flesta andra i olika områden i landet i övrigt. Så säger socialministern: , jag vill inte göra mer, för vi håller på att starta våra projekt. Det finns ett talesätt som säger att medan gräset gror dör kon. Medan du håller på att starta dina projekt fortgår nedskärningarna och kvalitetsförsämringarna, hur många projekt du än startar. Vidare säger ministern: Jag åker gärna runt och reser, och jag reser jättemycket. Det är inte säkert att du är den socialminister som har rest mest, som du påstår. Det tror jag faktiskt inte på. Varför kan du då inte bara säga När jag nu hört detta i , då tänker jag åka till och sätta mig ned med ansvariga tjänstemän och ansvariga politiker? Varför kan du inte göra det, om du ändå är ute och reser så mycket när du har hört hur läget är? Det beskedet skulle jag vilja ha från socialministern. 13 (S): Jag måste säga att man blir lite uppgiven. Jag upplever inte att socialministern tar de problem som finns på allvar utan raljerar och säger: Då är det väl likadant i något annat landsting. Och så är det en evinnerlig diskussion om vem som ska göra vad. Vi har ju en hälso- och sjukvårdslag som säger att det ska vara en likvärdig vård. Vi har dessutom universitetssjukhus i som har nationella uppdrag. Det är väldigt sorgligt när man inte lyssnar på dem som sliter i den skånska och malmöitiska sjukvården och som uppenbarligen är mycket oroliga. Det är 54 människor som går ut och talar om flytten av strålningsverksamhet och annan verksamhet till , så att det blir en koncentration, och säger att den kommer att försämra sjukvården i både och . Det är onkologer som går ut och protesterar, och när de här varit ute och protesterat får de en åthutning av divisionschefen. Vi pratar om mycket allvarliga saker som inträffar . säger att den arbetsmiljön skapar nya patienter, som finns i den skånska sjukvården. Men socialministern säger över huvud taget ingenting med någon känsla. Får det gå till på det här sättet? Det finns annars en besparingspotential: Man behöver inte ha någon sjukvårdsminister om det över huvud taget inte finns en möjlighet att uttrycka en åsikt i denna fråga, om det är rätt att socialministerns partikamrater sitter och gör detta i . Sjukvården är inte likvärdig längre. I min hemstad , där utbildningsbakgrunden är låg och där det är väldigt många olika utmaningar att ta tag i, ska man alltså inte heller ha en likvärdig sjukvård. Det är absolut inte acceptabelt. 14 (S): Att ens ta upp problematiken i i sammanhanget känns som ett ansträngt försök att blanda bort korten och försöka tala om politiska majoriteter. Tro mig: I är man väldigt bekymrad över hur man ska klara av att erbjuda den goda och jämlika sjukvård som man skulle vilja ge. Att jämföra en glesbygdsproblematik med något som är allt annat än glesbygdsproblematik medvetna neddragningar i ett område som är motsats, nämligen tätort med stor befolkning och dessutom befolkningstillväxt ter sig ganska märkligt, måste jag säga. Jag kan försäkra socialministern att om jag hade varit i socialministerns kläder hade jag inte alls dragit mig för att ägna tid åt en sådan här fråga, att åka dit på besök, att faktiskt ha en uppfattning, att låta mig engageras och uppröras, när regeringens egen myndighet ställer under särskild tillsyn eftersom man är bekymrad över situationen. Det är inte heller så att politiker verkar särskilt upprörda själva och säger: Nej, men vänta nu nu har vi fått så stora anmärkningar från att vi drar i nödbromsen och tänker till ett tag. Situationen verkar bara förvärras. Jag ska med glädje sätta mig in ytterligare i situationen och med glädje återkomma i kammaren till den, för jag tycker att det är anmärkningsvärt att riksdag fattar beslut om vårdgarantier, kömiljard och hälso- och sjukvårdslagar men struntar i konkreta situationer, när vi ser att vården riskerar att inte hjälpa utan faktiskt skada människor. Jag återkommer än en gång till detta: Fem dödsfall kan sannolikt kopplas ihop med de medvetna neddragningar som är gjorda. Jag vet inte om de saknar en förändring av utjämningssystemet för att få resurserna att räcka till. Det kan möjligen socialministern få reflektera över. Men det känns som om det är mer medvetet än så. Min fråga är : Kommer socialministern att engagera sig i ärendet och särskilda tillsyn över eller är det något som andra ska sköta? 15 Socialminister (KD): Vi har fört en diskussion som rör kvaliteten i den svenska hälso- och sjukvården och har konstaterat att vi har olika nivåer där ansvaret ligger på olika sätt. Jag tror att det är viktigt att socialministern, vem det än är, har ett ansvar för att sköta sin nivå och uppgifterna som ligger på den nivån och att stötta nivåerna under i det här fallet, regioner och landsting, att göra sitt arbete på bästa möjliga sätt. Jag tror att det bästa stöd vi kan ge är att ha ett systematiskt arbete som går ut på att bland annat förbättra patientsäkerheten, öka tillgängligheten och arbeta för en god och likvärdig vård över hela landet, en jämlik vård över hela landet. Om man som minister inte gör vissa insatser innebär det inte att man är passiv inför det som händer. Vi har myndigheter som är tillsatta för att utföra vissa saker. En del ligger under , en del under andra departement, och vissa andra har nämnts, till exempel , som finns i andra sammanhang. De har tillgång till kraftfulla instrument, om det krävs för att säkerställa en god arbetsmiljö eller, för del, en god vård utifrån patientsäkerhetskriterier och en rad andra saker som man använder när man följer upp den svenska hälso- och sjukvården. Jag kan försäkra alla inblandade att jag fortsatt kommer att arbeta mycket hårt för att säkerställa att vi ständigt förbättrar vården för alla människor oavsett var de bor, i , , eller . Överallt behöver vi genomföra det arbetet. Jag kommer självklart också att noga följa vad som händer i . Där bor många människor. Vården ska upprätthållas på en hög nivå över hela landet, herr talman. Detta är mitt sista anförande för året, och jag ber att få önska talmannen, medarbetarna i kammaren och alla ledamöter en riktigt god jul och ett gott nytt år. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellationerna 2012/13:123 och 164 om EU:s svaveldirektiv 16 Miljöminister (C): Herr talman, ärade ledamöter, ärade åhörare! har frågat infrastrukturministern vad hon och regeringen avser att vidta för åtgärder för att säkerställa svensk industris konkurrensförmåga med anledning av att kraven i EU:s svaveldirektiv enligt hans åsikt inte är konkurrensneutrala. har frågat näringsministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att minska de negativa effekter som EU:s svaveldirektiv innebär för svensk exportindustri. Interpellationerna har överlämnats till mig. Bakgrunden till att svaveldirektivet har ändrats är att Internationella sjöfartsorganisationen, IMO, ändrade de enligt Marpolkonventionen globalt gällande kraven för svavelhalt i bränslen. Motivet till ändringen var de stora miljö- och hälsoeffekter som sjöfartens utsläpp har. Enligt en dansk studie antas sjöfarten ha orsakat knappt 50 000 förtida dödsfall i omkring . Trots de nya reglerna ökar detta antal totalt sett till 53 500 omkring 2020, men i norra blir det en minskning, då vi har strängare regler. har beräknat att vi i har ca 3 000 förtida dödsfall på grund av luftföroreningar. Vi har också ett stort antal onödiga allergifall på grund av luftföroreningar. IMO:s krav har trätt i kraft och är gällande internationell rätt, som är förbundet att respektera. Ledtiden för näringslivet att anpassa sig till de skärpta kraven har därmed varit . Ändringen av svaveldirektivet innebär konkret att nu överensstämmer med internationell rätt. IMO:s beslut innebär att det i de så kallade svavelkontrollområdena i , och Engelska kanalen får användas endast bränslen som har en svavelhalt om högst . Motsvarande regler gäller runt kusterna vid och . Utanför svavelkontrollområdena skärps kraven först och då till svavel i bränslet. Som ett alternativ till renare bränslen kan redarna välja att använda utrustning som renar rökgaserna i motsvarande grad. Man kan jämföra med katalysatorer på bilar. Några möjligheter till generella undantag finns varken i IMO:s beslut eller enligt EU-direktivet. tydliga position under förhandlingarna var att de krav som ska gälla inom svavelkontrollområdena borde gälla på samtliga farvatten inom EU och från , det vill säga 2015. Det hade varit positivt både för miljön och för konkurrensförhållandena och för alla EU-medborgares hälsa, inte minst viktigt med tanke på föregående interpellationsdebatt. Länderna utanför svavelkontrollområdena gjorde dock kompakt motstånd mot förslaget. Kommissionen har i anslutning till direktivet tagit fram en så kallad verktygslåda vilken redovisar de möjligheter som finns att erhålla stöd för bland annat introduktion av ny teknik. Regeringen har även stött svenska ansökningar om så kallade TEN-T-medel som gällt utveckling av ny teknik.