prot · H00928 · 2012-11-21 00:00:00 — 74 PER (MP) replik: Jag skulle vilja ställa två frågor till finansminister . tar upp statsskulden i sitt anförande, och vi kan vara glada över att den ligger på en låg nivå jämfört med de flesta andra länder. Men om man tittar på den andra delen av skuldsättning, nämligen de privata skulderna och företagens skulder, är bilden en helt annan. Där ligger bland de länder i som har högst skuldsättning. Detta har blivit en finansiell risk som bedöms vara så stor att enligt riksbankschefen nu tvingas hålla räntan uppe på en högre nivå än man skulle vilja för att undvika att denna skuldsättning ökar ytterligare och skapar ytterligare finansiella risker. är också tydlig med att det egentligen är ett politiskt problem och att det skulle behöva vidtas politiska åtgärder. Varför blundar ni, , för risken och varför kommer ni inte med förslag på åtgärder som gör att och kan hålla ned räntan på en lämpligare nivå? Min andra fråga rör prognoserna. Det är en fråga som har varit uppe tidigare. Det är uppenbart att regeringens prognoser skiljer sig från alla andra bedömare. Det är relevant. Prognoserna har stor betydelse. Det är de som används för att sedan räkna fram budgetutrymmet. Att har mer positiva prognoser än andra bedömare är skälet till att han kan lägga fram 23 miljarder i budgetutrymme. I debatten i samband med att regeringen lade fram sin höstbudget diskuterade vi denna fråga. Finansministern var tydlig med att han inte ville ha lektioner från mig. Han hade hållit på med prognoser hela sitt liv. Då föreslår jag att vi vänder på steken och att ger en lektion till mig. Vad är det för faktorer som regeringen har använt som gör att ni ligger högre i bnp i era prognoser och en halv procent lägre arbetslöshet jämfört med alla andra bedömare? Det vore bra att få bli undervisad här i . Det är en konkret fråga som jag hoppas att kan svara på. 75 Finansminister (M) replik: Låt mig börja med att nyansera bilden av . Vi har haft stora bytesbalansunderskott. Det betyder att vi har amorterat på de skulder vi byggde upp med den bristande ordning i ekonomisk politik som då rådde. Svenska samhället och svenska nationalhushållet är i grund och botten ett samhälle som har amorterat sina skulder och som har minskat sina risker på det området. Det vi har bekymmer med gäller inte företagssidan, som är i relativt gott skick jämfört med de flesta andra, utan det är vår hushållssida, där skulderna hos hushållen uppgår till av den disponibla inkomsten. Det effektivaste sättet att möta detta är att öka kapitaltäckningskraven på bankerna. har gått i bräschen för att det ska vara möjligt att göra detta. Vi har för avsikt att höja kapitaltäckningskraven på bankerna så snart EU-regleringen är klar. Vid sidan av det är det rimligt att , som både och har påpekat, återkommer med höjda riskvikter vartefter på bostadslån så att vi får en mer realistisk bedömning av vilka kostnader den typen av lån långsiktigt kan få. Sedan försöker sig Per på ett märkligt resonemang. Han säger att han var orolig för budgeten . Därför lade han fram en åtstramningsbudget. är han orolig för budgeten, och då fortsätter han att argumentera för åtstramningar. Om vi ser en svagare utveckling måste vi ha en beredskap att möta den på olika sätt, bland annat med finanspolitiska åtgärder. Just nu har vi en situation där IMF, kommissionen och gör bedömningen att är det ungefär 1 procents tillväxt och blir det ungefär 2 procents tillväxt. Vi är alltså inte i en situation av fritt fall. Per försöker nu driva en linje att inte ska svara på den utvecklingen, att det var fel av oss att lägga fram den här försvarsbudgeten för att skydda jobben i . Jag delar helt enkelt inte den bedömningen. Det hade varit dåligt för att strama åt i ett läge där vi ser en svagare efterfrågan. 76 PER (MP) replik: Det är uppenbart att de åtgärder som finansministern tar upp när det gäller den privata skuldsättningen inte är tillräckliga, i alla fall om man frågar . och besked om att inte hålla ned räntan kom efter att det var väl känt att regeringen skulle höja kapitaltäckningskraven. Uppenbarligen behövs fler åtgärder, och de lägger inte och regeringen fram. Det är olyckligt, inte minst för den svenska ekonomiska utvecklingen. väljer att svara på en helt annan fråga än den jag ställer. Jag ställde en fråga om prognoserna, och den berör med ett ord. Han väljer att svara på en annan fråga som passar honom bättre i debatten. Det är ett välkänt knep. Jag var konkret i min fråga, och jag vill gärna veta vilka saker som gjorde att regeringen hamnade på en helt annan bedömning än andra prognosmakare. nämner att andra internationella bedömare tror att tillväxten kan bli i . Men regeringens prognos är . Det är rejält mycket högre. Vad är det för bedömningar? Vilka saker gjorde att ni kom till en helt annan slutsats än de andra konjunkturbedömarna? Är det ändå inte dags att erkänna, , att det var ett politiskt intresse som gjorde att ni lade fram ett stort reformutrymme i budgeten? Det handlar snarare om beställningar från partiledarna på regeringssidan än att det var något slags ekonomisk bedömning som låg till grund för den prognos och det reformutrymme som i slutändan blev resultatet i budgeten. Det är fråga om uppgifter som har varit ute i medierna. Är det inte dags att släppa på prestigen och erkänna att de ledde er fram till att satsa på en stor reformbudget snarare än ekonomisk rationalitet i prognoserna? 77 Finansminister (M) replik: Det finns ingen skiljelinje mellan och regeringen när det gäller hanteringen av regelverket för bankerna. Vi kommer gradvis att skärpa det, och det ska skärpas dels i fråga om kapitaltäckning, dels i fråga om riskvikter. Vi måste också göra det i ett tempo och i en takt som är förenlig med en oro i världsekonomin som slår igenom på finansiella marknader. Jag tror att ingen i , möjligtvis med undantag för Per , vill utlösa en allvarlig krasch på fastighetsmarknaden. Men jag måste ändå få föra Per tillbaka till verkligheten. Per stod här i budgetdebatten och krävde åtstramningar. står han här och säger att vi har en svagare utveckling. Är det inte i första hand Per som landade fel i sin ekonomiska politik när han kritiserade regeringen för att vi lade fram en för expansiv budget, att vi gjorde för mycket för att skydda jobben och konjunkturen? Det är inte tiondelar i prognoser som avgör. Om man tror att är på väg in i en djup kris är vi i ett läge. Där är vi inte . , kommissionen och IMF säger 1 procents tillväxt och 2 procents tillväxt . Men det märkliga i Per resonemang är den totala bristen på logik i att säga att utvecklingen blir svagare och att vi sedan ska strama åt. För att inte nämna den policykonklusion som Per drar, nämligen att det behöver i en period av oro är en massiv skattechock som slår mot hushållen, lastbilsskatt, bensinskatt, flygskatt, som sedan ska paras ihop med Socialdemokraternas vurm för att höja skatten för unga, höja restaurangmomsen och fastighetsskatt. Den typen av skattechock skulle naturligtvis slå mot jobben. Det är väl bättre att ni på den rödgröna sidan sätter er ned och talar ihop er. Vilka skatter vill ni höja? Hur vill ni regera ? Vem ska bestämma vad och hur stora skattehöjningar blir det? När ni har kommit fram till det kan ni väl berätta det för väljarna. Det tror jag de vill höra. 78 (SD) replik: Vi står återigen inför en ekonomisk nedgång. Krisen ser inte heller ut att bli bättre , i alla fall inte om man lyssnar på , förbundskansler i . Hon räknar med att det kan ta innan krisen i EU har återhämtat sig. Vi har också situationen i där man pratar om ett finansstup. Vi vet inte hur det kommer att lösa sig. Kommer de i att lösa de ekonomiska problemen omgående eller avvakta? Det är klart att det får en stimulerande effekt. Finansministern nämnde själv med en statsskuld som ligger på . Det ställer krav på ekonomin i omvärlden. Hur ska vi lösa problemen? Det ställer också krav på hur löser problemen. Vad har regeringen för lösning? Jag har inte hört någon ordentlig lösning . I stället kan vi notera att regeringen har styrt landet , och regeringen har minskat den sammanlagda sysselsättningsnivån . Man hänvisar i stället till att det är goda statsfinanser. Man hänvisar till prognoser och minskar de siffror man själv har tagit fram, och många bedömare ifrågasätter nu dem. I stället lanserar man nödlösningar. Om det blir värre finns ekonomiska muskler och resurser. Mer pengar kan skjutas in. Det är precis en sådan lösning som man bedrev i . Jag vet att parallellen kan halta i vissa avseenden, men det finns ändå saker och ting som är värda att lyfta fram. Då hade vi rekord i massinvandring i kombination med försvagade statsfinanser, ökad statlig belåning och ökad arbetslöshet. Vi har ett liknande scenario. Med det som utgångspunkt undrar jag: Vad är egentligen lösning för att minska utanförskapet och för att skapa full sysselsättning? 79 Finansminister (M) replik: har rätt i att vi har en djup, besvärlig och förmodligen rätt långvarig internationell kris i världsekonomin med och som delar av problemet. Det går inte att isolera från detta. Då frågar vad regeringen vill göra. Vi har varit tydliga med detta. Starka offentliga finanser är en viktig försvarslinje för att säkra att vi inte dras in till krisens centrum, det vill säga att vi lägger fram en försvarsbudget, att vi som enda land i vidtar breda expansiva åtgärder för att säkra jobben i . Vi är i en process där vi gjort reformer för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. Det är viktiga åtgärder. Sedan sticker in lite en att egentligen är det massinvandringen som är problemet. Det är det som är orsaken till krisen. 90-talskrisen berodde på en massinvandring, och beror också denna kris på massinvandring. I grund och botten är inte ett överbefolkat land. tar alltså inte skada av att det kommer hit fler människor som arbetar och försörjer sig i vårt land, driver företag och bidrar i välfärden på olika sätt. Där har vi en grundläggande skiljelinje. Den här krisen beror på att vi har en oro kring överskuldsättning, den har ingenting med någon massinvandring att göra. Vi ska stå för en bra och öppen politik som gör att människor kan komma till . Så snart de kan ska de lära sig svenska, skaffa sig ett jobb och försörja sig själva. Det är den politik vi tror på. 80 (SD) replik: Jag fick precis samma svar som jag har fått tidigare. Man är tydlig med att man bedriver en ansvarsfull ekonomisk politik. Jag har sagt i tidigare replikskiften att den politiken är vi överens om här i , i alla fall de flesta av oss. Det är inte själva lösningen på problemet, det är en del av lösningen. Givetvis får vi inte glida för långt ut i periferin vad gäller ekonomin, men det löser fortfarande inte det huvudsakliga problemet. Som jag sade har sysselsättningsgraden i minskat under regeringens ämbete. Det tycker jag är en beklaglig utveckling. Jag ser inga som helst mål eller riktlinjer pekas ut här från vare sig finansministern eller andra regeringspartiers företrädare för hur vi ska hantera situationen. Vi från sida har visat vårt förslag där vi tar fram en rad olika politiska åtgärder för att komma till rätta med situationen. Där ingår, det ska jag erkänna, massinvandring så klart. Men det är inte det jag hävdar var orsaken till 90-talskrisen, absolut inte. Men att fortsätta med den här massinvandringspolitiken och fylla på arbetskraftsutbudet när efterfrågan på arbetsmarknaden så uppenbart saknas gör inte situationen bättre, eller hur ? Det är i alla fall min syn på saken. Enligt rapporten över scenarier för försörjningskvoten i olika delar av , som är beställd från i samarbete med , kommer försörjningskvoten att öka till 1,33 per sysselsatt . Det innebär, om vi inte löser arbetslöshetsproblemet här och , att vi kommer att behöva slakta välfärden. Det är precis den politiken regeringen står bakom och säger: Vi har varit tydliga, vi har en ekonomi i balans. 81 Finansminister (M) replik: driver linjen att det är kris i världsekonomin, och därför ska stänga gränserna. Kommer i en högkonjunktur att hävda att vi ska öppna gränserna? Om vi står där och har en stark tillväxt, kommer då att säga att nu måste vi öppna gränserna så att fler människor kan komma hit? Jag har ett minne av att när vi hade en stark tillväxt 2010 och 2011 föreslog också då att vi skulle stänga gränserna. Är det inte så att alltid anser att man ska stänga gränserna? Är det inte i själva verket det som är kärnan i politik? Jag är orolig för att ni både stänger gränserna och sedan stänger arbetsmarknaden för dem som finns i som har invandrat hit. Jag är övertygad om att det ni föreslår skulle göra att vi fick väsentligt högre kostnader för att människor har kommit till därför att det blir svårare för dem att få arbete, det blir svårare för dem att lära sig svenska och det blir svårare för dem att försörja sig själva. När det sedan visar sig att vi förmodligen inte kan stänga gränserna på grund av olika internationella konventioner blir vi sittande med politik som bara stänger människor ute från arbetsmarknaden. Nej, i högkonjunktur och lågkonjunktur anser och att gränserna ska stängas och att det är kärnan i politiken. Jag har inte den hållningen. Jag tycker att vi ska ha en öppen politik som gör att människor kan komma hit, lära sig svenska och arbeta i . 82 EDIP NOYAN (M): När man står långt ned på talarlistan blir det mest upprepning av vad som sagts tidigare . är ett av världens bästa länder att leva och arbeta i, inte minst med tanke på hur vi genom en ansvarsfull ekonomisk politik klarat oss väl under den ekonomiska krisen jämfört med många andra europeiska länder. Tack vare alliansregeringens politik har vi lyckats upprätthålla goda statsfinanser samt se till att de som arbetar får behålla mer av sin lön. Högre disponibla inkomster leder till ökad konsumtion och därmed en högre sysselsättning. Genom bland annat RUT- och ROT-avdragen har många nya företag etablerats och många som tidigare stått utanför arbetsmarknaden nu fått arbete. På liknande sätt har sänkningen av restaurangmomsen lett till att öka sysselsättningen för många som inte varit etablerade på arbetsmarknaden. För en del krögare har momssänkningen till och med varit avgörande för verksamhetens fortsatta existens. Det är något jag kan skriva under på utifrån min bakgrund som redovisningskonsult. Enligt är bolagskatten det mest skadliga för tillväxten, och har vi högre bolagsskatt än genomsnittet i EU. Men regeringens ansvarsfulla ekonomiska politik har gett möjlighet att investera för framtiden. Genom att sänka bolagsskatten till förbättrar vi investeringsklimatet, och det blir mer attraktivt för företagen att ha sin verksamhet i . Det lägger grunden för fler jobb och en höjning av reallöner. Därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på alla motioner. 83 (S): Egentligen känns det lite nattståndet att debattera ett budgetförslag från regeringen som vi alla vet bygger på ett önsketänkande och prognoser som inte ens regeringen står bakom längre. borde finansministern i stället i kammaren ha sagt: Det blev inte så bra på . Småpartierna ville alla ha något i budgeten, och det enda sättet att fixa ihop det var att skriva upp tillväxtprognoserna och skriva ned arbetslöshetsantagandena. Trots detta kunde önskeprognoserna tydligen inte göras så rosenskimrande att man kunde undgå att också låna till skattesänkningar. Regeringen borde med tanke på att avvikelserna är så stora faktiskt leverera en reviderad prognos så att dagens debatt kunde föras utifrån ett verklighetsbaserat underlag, inte en produkt baserad på siffertricksande. Men har vi ett betänkande, och vi ska debattera skattedelen i detsamma. Vi socialdemokrater har i en avvikande mening redogjort för hur vi vill se skattepolitiken så att det blir fler jobb, större rättvisa, bättre jämställdhet och ett uthålligare . Vår absolut allvarligaste kritik mot regeringens budget är att den inte adresserar den massarbetslöshet vi har i . Vi socialdemokrater brukar säga: En nations största tillgång är folkets vilja till arbete. I 2012 förvägras var tolfte medborgare sin egen försörjning och möjlighet att medverka till välfärdens finansiering. Det är inte svårt att tänka sig hur mycket mer frihet vi skulle ha i vårt land om alla dessa fick möjligheten att försörja sig på eget arbete och hur mycket bättre kvalitet vi skulle kunna ha i välfärden. Vårt budgetförslag tar sig an arbetslösheten i främsta rummet de 70 000 långtidsarbetslösa, varav många tvingas delta i det förnedrande fas 3-programmet, den fjärdedel av ungdomar som förvägras framtidstro och i stället tvingas till passivitet och förhindras att starta vuxenlivet med arbete och bostad. Det är nog det största frihetsunderskott har att en fjärdedel fjättras i passivitet och brist på egenförsörjning. Därför är regeringens skattepolitiska prioritering i budgeten obegriplig. Skattepolitiken kan och ska enligt vår mening medverka i den ekonomiska politiken och understödja en utveckling mot full sysselsättning. Men regeringens helt överskuggande satsning är en delvis lånefinansierad bolagsskattesänkning på enorma 16 miljarder, i ett läge där konjunkturen viker och insatser behövs för att stimulera den inhemska efterfrågan. Vår syn på bolagsskattenivån är pragmatisk. ska och kan inte sticka ut med avvikande vare sig höga eller låga skattenivåer. Vi tycker att det är rimligt att vi placerar oss i mittfältet i och . Regeringens förslag är någonting helt annat, en sänkning till som absolut får anses som en aggressiv handling mot andra länder, inte minst de länder i som kämpar för att få ordning på sina statsfinanser. Trycket på dem att delta i detta race to the bottom startat av är en väldigt osolidarisk handling av vårt land. Man skulle vilja höra tongångarna i korridorerna på ekofinmötena om och dess finansminister som ständigt läxar upp andra och vet hur det ska vara och rycker undan mattan för återhämtningen genom att dumpa bolagsskatten. Något har regeringen i alla fall lärt av de tidigare skattesänkningsfiaskona som man har motiverat med arbetslinjen. När jobbskatteavdrag, sänkt restaurangmoms och halverade arbetsgivaravgifter lanserades skulle det leda till flera jobb, ja hundratusentals jobb. Men i verkligheten har arbetslösheten stigit för varje jobbskapande skattesänkning som regeringen drivit igenom. De jobb som eventuellt kan spåras som effekter av skattesänkningarna har tillkommit till kostnader som får varvsstödet att framstå som kaffepengar. hävdar i alla fall inte regeringen att denna absolut största satsning i budgeten, två tredjedelar av reformutrymmet, ska ge några nya jobb, och det är ju klädsamt. Finansministern hänvisar till den ekonomiska litteraturen som förutspår att en sådan skattesänkning eventuellt kan få en effekt på lång sikt. I tider av massarbetslöshet använder regeringen två tredjedelar av reformutrymmet till en åtgärd som inte motverkar arbetslösheten. Men vilka är då effekterna? Ja, det finns så klart vinnare, riktigt stora vinnare, på skattesänkningen. De stavas storbanker och elbolag kanske inte riktigt de delar av näringslivet som behöver stimulansen. Är det någon som tror att bankerna kommer att slå upp portarna till marmorpalatsen och erbjuda arbetslösa ungdomar arbete när vinsterna nu ökar kraftigt? Jag har tittat lite på vad skattesänkningarna ger i ökade vinster. får 450 miljoner i sänkt skatt. Det betalar 800 lärare som vi socialdemokrater i stället föreslår. får en ökad vinst med 350 miljoner. Det motsvarar de satsningar som vi socialdemokrater föreslår på nattis, höjt underhållsstöd och rejäla insatser mot organiserad brottslighet. Totalt tjänar storbankerna 1,8 miljarder på skattesänkningen. Det är lika mycket som vårt förslag om att avskaffa det förödmjukande fas 3 och ge de 30 000 långtidsarbetslösa utbildning, jobb och en rimlig försörjning. Eller vi kan ta elbolagen som får 1 ½ miljard i sänkt skatt. Det motsvarar precis de kostnader som finns i vårt budgetförslag för att ta bort sjuklöneansvaret för från företagen. Politik handlar om vad man vill, vad det är man vill inrikta sig på. Man kan välja mellan att ta bort sjuklöneansvaret för eller att ge elbolagen högre vinster, och då har vi tydligen valt väldigt olika. Vårt budgetalternativ fokuserar på arbete och utbildning. Vi vill investera in och göra satsningar på kunskap, innovationer och infrastruktur så att även kan vara i framkant som exportland med en hög och jämnt fördelad välfärd. Dessutom respekterar vi det finanspolitiska ramverket. Därför finansierar vi också vår politik med intäkter här och . För oss socialdemokrater går det kalla kårar längs ryggen när lånefinansierade skattesänkningar dyker upp på den politiska dagordningen, alltifrån det första nyliberala moderata experimentet i med ofinansierade skattesänkningar, som slutade med Sverigerekord i kommunalt underskott, till de tidigare borgerliga regeringarna som lämnat efter sig stora underskott som påföljande socialdemokratiska regeringar har fått hantera, lösa och sanera. Tack vare att alliansregeringen fick ta över stora överskott har skattesänkningarna kunnat betalas, men är det tydligen slut. Utan att tveka slår igen in på vägen att låna för att sänka skatter. Det visar på prioriteringarna, att sänkta skatter till banker och elbolag går före ordning och reda i statsfinanserna. Vår politik, som stimulerar den inhemska efterfrågan, rustar genom utbildning och näringspolitik, och den finansierar vi till sista kronan. Därför slopar vi den ineffektiva och kostsamma sänkningen av restaurangmomsen, slopar jobbskatteavdraget för de med riktigt höga inkomster och tar bort avdragsrätten för gåvor, till exempel. Men, herr ålderspresident, en skatt sänker vi, och det är skatten för pensionärer. Regeringen har genom konstruktionen av jobbskatteavdraget skapat en djupt olycklig orättvisa och konflikt mellan de som byggt vårt land tidigare och de som arbetar . För oss socialdemokrater är pension uppskjuten lön och ska beskattas likvärdigt. Därför föreslår vi nu en större skattesänkning till pensionärerna för att börja vägen mot att sluta gapet. Frågan om beskattning av pensionärer är inte bara en ekonomisk rättvisediskussion. Den innehåller i grunden en djupt moralisk dimension. Ni som styr , Alliansen och , agerar som om ni har rätt att leva upp både tillgångar som den tidigare generationen sparat åt oss och de resurser som rätteligen borde tillfalla den uppväxande generationen. Ni säger till dem som har byggt vårt land starkt: tar vi i den aktiva generationen en större del av kakan och ni gamlingar får stå för en större del av notan. Och till våra barn säger ni: Vi drar ned på era möjligheter till utbildning, för vi tänker leva upp pengarna här och ! Det ansvar som följer av politisk makt, att både respektera dem som tidigare lagt grunden för vår välfärd och att avstå personlig konsumtion här och för att ge barnen en bättre framtid, det ansvaret tar ni inte. Ni agerar som om ni var de enda som funnits och kommer att finnas på vår planet. I budgetförslaget finns också ett förslag om att utöka RUT-avdraget till att även omfatta inhyrning av professionell läxhjälp. Det är nog det enskilt mest tydliga exemplet på en politik för återupprättande av klassamhället som vi sett. Föräldrar med höga inkomster ska nu inte längre bara kunna köpa sig till högre betyg till sina barn. De ska till och med få skattesubventioner när de gör det. Med respekt för morgondagens utfrågning om läx-RUT nöjer jag mig här med att konstatera att det finns en avgrund i synen på utbildningspolitik och rättvisa i den här kammaren. har massarbetslöshet, varslen duggar tätt och tillväxtprognoserna sjunker. Det möter vi socialdemokrater med en politik för arbete och utbildning, med konsumtionsstimulanser på över 10 miljarder och med framtidsinvesteringar. Regeringen satsar i stället på högre vinster i bankerna och elbolagen.