prot · GZ09127 · 2012-06-11 00:00:00 — Racerunning kan mycket förenklat förklaras som en avancerad trehjulig sparkcykel som man tävlar med på löparbana. Som sagt är det en otroligt rolig och fantastisk idrottsgren som även personer med svårare rörelsehinder kan utöva. När jag var i frågade jag en av ungdomarna som håller på med racerunning vad som är det bästa med just racerunning. Efter en lång tankepaus kom svaret: Man får bli svettig. Detta var en kille som annars satt i rullstol och hade svårt att ta sig fram själv. Han hade alltid en assistent med sig. Men med racerunningcykeln kunde han själv springa sig svettig och vara med och tävla. Jag ska tillägga att han vann loppet mot mig. Det är ofta det enkla svaret som är det viktiga inom idrotten. Det handlar om möjligheten att få röra på sig, delta på sina villkor tillsammans med andra och få bli svettig. Handikappidrotten är stor i , men kan behöva mer stöd. besökte jag Totalskidskolan i . Tyvärr var säsongen redan över, så det fanns ingen möjlighet att få pröva sitski, skicart eller någon annan av de möjligheter som finns för en person med funktionsnedsättning att få komma ut i skidbacken. Totalskidskolan är en ideell förening som driver största skidskola för personer med funktionsnedsättning. Man har utbildade skidlärare med kunskap om funktionshinder och anpassad utrustning så att alla kan utöva utförsåkning, oberoende av funktionsnedsättning. För att kunna driva sin verksamhet behöver man sponsorer och bidrag från olika håll. Men den verksamhet man sedan erbjuder kan inte nog uppskattas. Studier visar att idrottande ungdomar mår psykiskt bättre än andra ungdomar. Ungdomar som idrottar trivs också bättre i skolan och skolkar mindre. Studierna visar tydligt att idrottsengagemang har tydliga vinster, inte bara fysiskt utan också när det gäller ungdomars psykiska välmående. Jag kan bara konstatera att idrotten fyller en otroligt viktig funktion i vårt samhälle. Med det vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. 105 (KD): I är det civila samhället starkt. Det betyder att det finns ett rikt föreningsliv, ett stort socialt engagemang och ett betydande civilkurage där människor bryr sig. Socialdemokraterna och sätter ofta på ett felaktigt jag skulle nästan vilja säga okunnigt sätt likhetstecken mellan samhället och den offentliga sektorn. Men samhället är betydligt större än staten och betydligt större än den offentliga sektorn. Samhället består av den ideella sektorn eller som vi i denna debatt uttrycker det, det civila samhället den privata sektorn och den offentliga sektorn. Var och en av dessa tre samhällssektorer har sina viktiga roller och uppgifter. De har olika drivkrafter och arbetssätt, och dem ska vi vara rädda om. Det offentliga ska vara understödjande och kompletterande när inte marknaden fungerar av sig självt eller när eldsjälarnas engagemang inte räcker till för de insatser som behöver göras. Utan den privata sektorn, dit man räknar företag som ger jobb och betalar skatt, skulle vi inte ha råd med välfärden. Den offentliga sektorn får inte omöjliggöra eller försvåra för den ideella sektorn genom lagstiftning, beskattning eller andra åtgärder. Tvärtom måste uppgiften vara att underlätta, synliggöra och uppmuntra. Det civila samhället och föreningsengagemanget utgör en betydande del av den svenska samhällsekonomin. Det civila samhället stärker demokratin och medborgarskapet. En ömsesidig respekt mellan det offentliga, det privata och den ideella sektorn är nödvändig i vårt samhälle, eftersom alla tre sektorer behövs. I har vi en lång och rik tradition av att organisera oss. De klassiska folkrörelserna , och arbetarrörelsen kom att spela en avgörande folkhälsopolitisk och demokratisk roll för vårt samhälles utveckling. Utan deras framväxt och medvetna hållning hade vårt samhälle sett helt annorlunda ut än det gör . Då hade man inte alls haft samma utveckling som vi sett. Vi får inte glömma bort att inte hade vare sig lika eller allmän rösträtt, herr talman. Det var i dessa rörelser som de demokratiska värderingarna grundlades. Hur ser det då ut ? Vi har hört att det förändras. Vi ser ibland sviktande engagemang. Men är ett av de länder i världen som har flest ideellt engagerade medlemmar i föreningslivet. av befolkningen i vårt land är medlemmar i en eller flera föreningar, och varannan svensk utför regelbundet ideellt arbete. Totalt beräknas att vi har drygt 200 000 ideella icke vinstdrivande föreningar, där ideella insatser utförs motsvarande 400 000 årliga heltidsjobb. Den ideella sektorn är dessutom en stor arbetsgivare med över 100 000 anställda som omsätter mer än . Statens bidrag till den ideella sektorn är 16 miljarder. För mig som örebroare är det särskilt glädjande att utsågs till den föreningsvänligaste kommunen i landet. Mer än 100 föreningar i har undertecknat en överenskommelse som har arbetats fram i dialogform med ett flertal åtaganden för kommun att leva upp till. och alliansregeringen vill stärka det civila samhällets möjligheter att göra människor mer delaktiga och engagerade i samhällsutvecklingen och välfärden. Regeringens ambition är att i dialog med föreningslivet förbättra villkoren för det civila samhället. Den fria och självständiga idrottsrörelsen har enligt utskottets uppfattning en betydelsefull roll i vårt samhälle. Det har vi också hört många talare understryka. Antalet medlemmar är över tre miljoner. Det folkliga engagemanget inom idrotten är således mycket stort, vilket är glädjande. För att ska kunna behålla ett rikt föreningsliv krävs dock att byråkrati och politisk klåfingrighet hålls på avstånd. Om beslutar att ideella organisationer inte får undantas från unionens momsregler kommer det att slå hårt mot svenskt föreningsliv. Därför är det glädjande att finansminister säger sig vara beredd att lägga in sitt veto mot . Men vi kristdemokrater är inte lugna förrän hotet mot att momsbelägga kyrkkaffet och fotbollsklubbarnas korvförsäljning är helt och hållet borta. De verksamheter som drivs ideellt jag tänker inte minst på second hand-butiker som drivs av kyrkor och hjälporganisationer och som frigör resurser för att hjälpa ett oräkneligt antal människor ska inte beskattas utan uppskattas. På samma sätt har vi kristdemokrater varit pådrivande för att människor ska kunna göra ett skatteavdrag för gåvor till ideella organisationer. får en privatperson som skänker till hjälporganisationer betala mindre i skatt. 27 organisationer är godkända som mottagare för att avdraget på ska godkännas av . Reformen uppmuntrar människor att ge mer och skapar förutsättningar för ett starkare civilt samhälle. Det var inte för tidigt att som sista nation i införde skatteavdrag för ideella gåvor. Men är det för nästa steg. Vi från är inte nöjda. För att reformen ska få ett ännu starkare genomslag bör ideella organisationer i stort och inte bara hjälpverksamhet komma i fråga, som nivån på skatteavdraget bör höjas. Dessutom bör även företag som vill stärka det civila samhället kunna få göra detta avdrag. Det är nödvändigt att vässa reformen för att på allvar uppmuntra det engagemang som läggs ned hos frivilligorganisationerna. Som jag sade inledningsvis ska det offentliga understödja och komplettera eldsjälarnas engagemang. För är ett starkt civilt samhälle lika med ett starkt . Jag yrkar bifall till förslaget i kulturutskottets betänkande och avslag på motionerna. 106 (SD) replik: talade sig varm för hur stridsberedda är när det gäller momsfrågan. Jag delar helt problembeskrivningen. Men jag får inte riktigt ihop detta. Vilka slutsatser drar av att vi har hamnat i denna situation? Att vi är där vi är beror ju på att bland andra har gett Europeiska unionen makten att besluta i sådana frågor över oss. Jag tycker faktiskt att detta är ett visst mått av hyckleri. Jag har också sett att KD nu är ute och kampanjar på gator och torg. De framställer sig själva som de främsta förkämparna mot i denna fråga. Jag tycker att det är ett visst mått av hyckleri att först ge makten, och sedan när använder makten protesterar man högljutt och försöker framställa sig själv som den nationella suveränitetens försvarare. Det är lite grann som att ge en tändsticksask till en pyroman och sedan ta åt sig äran av att försöka släcka branden. Har och på basis av den problematik som har uppstått på något sätt omvärderat sin syn på att låta parlamentariker och byråkrater i besluta om denna typ av frågor i vårt land? 107 (KD) replik: Jag tackar för frågan. När det gäller just samarbetet på den europeiska nivån vet vi från historien att det har varit oerhört viktigt för mycket av hela välfärdsutveckling att kriget upphörde och att man kunde samarbeta i stället för att kriga mot varandra. Det har alltså betytt mycket för freden, och det har betytt mycket att ha ett samarbete mellan nationerna över gränserna. Jag vet att inte alls har samma inställning när det gäller just den fria rörligheten. Ni tycker att den bör begränsas ganska rejält. När det gäller just momsfrågan är det en fråga som har dykt upp under resans gång och där vi i har en mycket tydlig uppfattning. Denna uppfattning ska vi driva så att inte den verksamhet som bedrivs av de organisationer och det föreningsliv som är så beroende av detta, till exempel second hand-butiker som jag nämnde, och också ger spin-off-effekter internationellt och socialt i omöjliggörs. Denna verksamhet är viktig, och därför ska vi jobba för det. Det innebär inte att vi för den skull, som andra, är tveksamma till Europasamarbetet. Det ska vi ha kvar. Men vi ska vara med och påverka detta samarbete mycket tydligt. Det ska vi göra bland annat i denna fråga. 108 (SD) replik: Jag är helt överens med om att det behövs ett europeiskt samarbete. Självklart ska vi samarbeta med våra grannar och även med andra länder på olika sätt. Vi ska handla med varandra, vi ska ha studentutbyten, och vi ska kunna resa och träffas på olika sätt. Men problemet är att EU är ett samarbete. Just denna fråga visar verkligen det. Det är på något sätt EU-federalismen i sitt nötskal. Vi har en situation där hela det svenska civila samhället och alla politiska partier är emot någonting. Trots det blir vi tvingade att införa det. Annars får vi böter, som det ser ut. säger att vi ska påverka. Men om vi nu kan påverka, varför påverkar regeringen inte då? Om denna möjlighet att påverka finns, varför har regeringen då inte påverkat? Svaret är att man inte kan påverka därför att vi inte längre har makten över vårt eget land. Att den situationen har uppstått har ni bidragit till. Svenska folket fick inte ens vara med och bestämma om vi skulle godkänna eller inte. Men jag tycker att det borde finnas skäl till eftertanke. Jag tycker att man skulle ta detta tillfälle i akt inom . Jag vet att det ändå finns en del personer inom ditt parti, , som har en lite mer skeptisk syn på överstatlighet. Jag hoppas och tror att detta kan vara en ögonöppnare för en del. Situationen har förändrats. Detta är inte längre ett mellanstatligt samarbete, det är en överstatlig union. Momsfrågan är bara den första i en lång rad framöver där vi kommer att tvingas ta beslut mot folkviljan och mot majoriteten i vårt parlament och införa saker som vi inte alls tror är bra för vårt land. 109 (KD) replik: När det gäller det samarbete som vi har i tycker inte eller något annat parti att allt som det har fört med sig har varit av godo. Däremot är det mycket som har varit positivt. Jag tror att alla ändå tycker att det totalt sett har varit mycket bra. Det har gett oss mycket. Jag nämnde den fria rörligheten, och jag tror inte att någon vill inskränka den möjligtvis några, men inte vi. Däremot vet vi att till exempel denna momsfråga är ett problem. Där måste vi jobba vidare. Som jag uttryckte i mitt anförande räknar vi med att kommer att agera mycket tydligt för att kunna behålla de regler som vi har och inte införa detta. Sedan vet vi, som jag också nämnde i anförandet, att till exempel när det gäller avdragsrätten för ideella gåvor har vi inga begränsningar från . Där traskar patrull. Andra länder har infört detta långt före oss. Vi är den sista nationen som har infört detta. Det är bra att vi nu har infört det. Men vi måste också gå vidare. Jag tror att det vore mycket välgörande för svenskt föreningsliv om man kunde vidga denna reform till att omfatta fler och att ha högre nivåer för avdragen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 14 § Allmänna kulturfrågor Föredrogs kulturutskottets betänkande 2011/12:KrU10 Allmänna kulturfrågor. 110 i (S): Vi går vidare i kulturutskottets skörd av motionsbetänkanden som vi har att debattera. är vi inne på det tredje och sista kulturbetänkandet . I betänkandet Allmänna kulturfrågor behandlas motioner från allmänna motionstiden . För oss socialdemokrater är kulturen en viktig del i ett välfärssamhälle. Kulturen har ett egenvärde. Men genom kulturens kraft är kulturen också ett verktyg för att hålla ett demokratiskt samhälle levande och för att skapa ett rikt liv för barn, vuxna och äldre. Genom kulturen vidgar vi våra ibland fasta tankemönster och ställer ofta frågor på sin spets. Att skapa förutsättningar för kultur att blomstra är att skapa förutsättningar för ett levande demokratiskt samhälle. Att ge utrymme för konstnärer, och också för amatörer, att uttrycka sig konstnärligt är berikande för ett kreativt samhälle. behöver mer, inte mindre, kreativitet för att lösa alla de komplicerade samhällsproblem som vi står inför. Vi påverkas alla av kulturen och massmedierna i det samhälle vi lever i. Men vi kan också själva påverka dessa. Därför är ett levande kulturliv och en mångfald av röster i den offentliga debatten livsviktigt för ett modernt och dynamiskt samhälle. I det betänkande vi nu debatterar har vi socialdemokrater en reservation där vi lyfter fram att det är viktigt att det finns ett rikt kulturliv runt om i hela landet. För att det ska fungera krävs det att det finns en kulturell infrastruktur, att det inte bara är de som bor i storstäderna som ska ha möjlighet att ta del av, eller vara en del av, ett rikt kulturliv utan att ett sådant ska finnas i hela . Med den nya modellen för fördelning av en del av anslagen till kulturen via den så kallade samverkansmodellen lyfter vi socialdemokrater i vår reservation fram att det är viktigt att får resurser när de förhandlar fram nya regionala överenskommelser. Det är viktigt inte minst eftersom vi nu ser att många regioner och kommuner får det allt tuffare ekonomiskt. Risken är stor att kulturen får stryka på foten när budgetar inte går ihop. Vi hör nästan att de ekonomiska klyftorna mellan människor i vårt land dramatiskt ökat. Flera talare i tidigare debatter har lyft fram den här frågan. Just när jag satt på tåget på väg upp till kunde jag höra på radion att allt fler vänder sig till kyrkan därför att man inte får ihop sin ekonomi. Det gäller främst ensamstående mammor men också arbetslösa och sjuka som har blivit utförsäkrade. Detta gör att också kommunerna får ökade kostnader i form av försörjningsstöd med mera. Med den här allt tuffare situationen och med en kulturminister som säger att den viktigaste kulturpolitiska reformen är att man har sänkt skatten vänder kulturministern, enligt min uppfattning, ryggen åt alla dem som inte har råd att till exempel betala avgiften för sina barns musik- och kulturskola eller följa med sina barn på museum. Den socialdemokratiska politiken innebär att man inte ska bli straffad ekonomiskt för att man blir sjuk eller arbetslös. Med den moderatledda regeringens politik har allt fler människor hamnat i en allt tuffare ekonomisk situation. Vi socialdemokrater tycker att kulturupplevelser är viktiga för alla. För oss är det en utmaning att få allt fler, inte färre, att ta del av kultur. Därför vill vi sänka trösklar och stimulera till mer, inte mindre, kultur. Några förslag handlar om att vi vill ha ett stimulansbidrag till de kommuner som håller nere sina avgifter till kultur- och för att fler barn ska få möjlighet att lära sig att spela ett instrument, spela teater, dansa eller göra något annat som kan vara ett första steg in i kulturens värld eller för att vuxna ska kunna följa med sina barn på museibesök. För att nå ut med mer kultur satsar vi också på ett ökat arrangörsstöd. Vi vet att det behövs många arrangörer som är beredda att ta på sig ansvaret för att få ut mer teater och musik till publiken. Det här är några exempel på vad man kan göra för att stimulera till mer kultur för fler personer och på fler platser. För att ha ett rikt kulturliv krävs det också kulturarbetare samt scener för konst och kultur. har vi kunnat följa den problematiska frågan om scenkonstspensionerna som gör att en stor del av institutionernas anslag går till pensioner i stället för att gå till verksamhet, som är det man vill lägga pengarna på. Denna fråga måste få en lösning. Här hoppas jag verkligen att den moderatledda regeringen i höstens budget återkommer med en lösning på frågan. Som ett enigt kulturutskott skriver i betänkandet utifrån kulturbudgeten är denna fråga avgörande för att kulturen ska fortsätta att leva i det här landet. Om jag säger och är det nog många som tänker på en viss man, på . Han var, och är nog fortfarande, en av internationellt mest kända kulturpersonligheter och räknas som en av de främsta regissörerna i filmhistorien. Jag har sett att han till och med ska pryda våra nya 200-kronorssedlar som ska komma . På finns ett Bergmancenter som drivs av Stiftelsen . De driver en mängd olika verksamheter och har som sin uppgift att förvalta och utveckla den publika delen av Bergmansarvet. En viktig del är naturligtvis deras engagemang med inriktning på filmen och dess utveckling. Med tanke på hur stor var och är inte bara i utan även internationellt menar vi socialdemokrater att detta precis som vi gjort med och , som medfört att man fått fokus på barnlitteraturen och även på ytterligare skulle kunna öka världens blickar på och på de duktiga filmskapare som finns i vårt land. Vi föreslår i vår reservation i betänkandet att förutsättningarna för att göra Bergmancenter på till ett nationellt center för film utreds. Jag står bakom samtliga socialdemokratiska reservationer men yrkar bifall endast till reservation 1. 111 (MP): Allmänna kulturfrågor är rubriken på det betänkande vi nu debatterar. anser att kultur ska finnas för alla. Det är en av nycklarna till ett rikt och mångfasetterat liv. Vi tror att det finns skaparkraft i varje människa, och vi tror att vårt samhälles syn på kultur avgör hur vi i en förlängning klarar det demokratiska uppdraget. Kulturen är så speciell då den både kan skapa sammanhållning och vidga våra perspektiv, något som jag är övertygad om är bra för oss som individer och bra för både det lilla och det stora samhället. tror inte att det är kulturpolitiken som skapar kultur. Däremot är det kulturpolitikens uppgift och ansvar att se till att det finns möjligheter, mötesplatser och resurser för kulturen att frodas. Det som inte alltid är kommersiellt gångbart är ett särskilt ansvar för kulturpolitiken. Att kunna ta del av kultur och skapa kultur i hela landet är en utmaning men också av mycket stor vikt för att samhällen ska utvecklas och vara levande. Mycket byggs nedifrån och upp, och begreppet kulturell allemansrätt är mycket talande för vad som är tanken med kultur i hela landet. Detta har vi uttryckt i en reservation. Vi lyfter också fram vikten av amatörkulturen och hur denna ofta finansieras via folkbildningen. Precis som det står i betänkandet och i majoritetens svar på motionen i fråga delar jag uppfattningen att den professionella kulturen och amatörkulturen berikar varandra. Vad vi i i vår motion önskar är att det görs en grundlig genomgång av amatörkulturen, av vilket stöd den behöver och av vilka behov som finns runt om i landet. Detta skulle må bra av att göras i en parlamentarisk utredning. görs massor av viktiga insatser av både hembygdsrörelser, föreningsliv med flera. Amatörkultur finns i staden och på landet. Om jag ser på detta ur ett landsbygdsperspektiv vill jag ändå säga att jag har besökt underbara byggnader där amatörteatern tidigare blommade och där människor möttes i skapandet. I många fall står dessa byggnader där och är fantastiska men med alldeles för lite verksamhet och inga eller lite pengar till underhåll. En anledning är förstås att många platser förlorar kommuninvånare. Men man kan undra vad som kan göras för dessa vackra lokaler för att återväcka möjligheterna. Det vore ett lyft att få ett djupare arbete runt utvecklingen av framtida amatörkultur. I en annan reservation tar vi också upp frågan om stimulansbidrag för befintliga kulturhus och scener i hela landet. Dessa icke-statliga lokaler har alldeles för otillräckliga resurser. Man borde helt enkelt se på vad det finns för möjligheter, till exempel utreda ett kulturellt stimulansbidrag för reparationer och ombyggnad. Det skulle kunna ge nya arbetstillfällen inom byggbranschen och fler möjliga scener för kulturutövare. I en reservation har vi också lyft upp frågan om arrangörsstöd som också kanske kan påverka det som jag nämnde om kulturlokaler, scener och hus som nyttjas för lite. Arrangörsverksamheten på musikområdet har regeringen lyft upp i regleringsbrevet till , samt . De har fått i uppdrag att kartlägga arrangörsverksamheten på musikområdet och bedöma stödens ändamålsenlighet. Sammantaget har vi från lagt fram flera förslag på åtgärder som skulle kunna leda till en mer levande bygd runt omkring i landet, fler möjligheter för aktiva kulturutövare och fler arbetstillfällen totalt. Mer kultur och en ökad kulturell allemansrätt! kan jag glädja utskottet med att jag har talat klart. har ni till godo. Avslutningsvis ställer jag mig bakom reservationer, och här och yrkar jag bifall till reservation 4. 112 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 8. Vi ska diskutera KrU10 betänkandet om allmänna kulturfrågor. har i anslutning till detta betänkande anmält en reservation och ett särskilt yttrande. Reservationen har vi lämnat in till förmån för yrkandet i motion 319 om inrättandet av en svensk kulturkanon. Med utgångspunkt i erfarenheterna från det framgångsrika kanonprojektet i tror vi att framtagandet av en svensk kulturkanon skulle stimulera till engagemang och en bred diskussion om kultur, historia och identitet. Till skillnad från den danska processen skulle vi önska att vi i gav allmänheten en mer aktiv roll i den urvalsprocess som föregår det slutgiltiga fastställandet av denna kanon. Utskottsmajoriteten har behandlat motionen lite nonchalant. Jag hittar egentligen inga riktiga argument för varför man tycker att det är en dålig idé och varför man vill avslå motionen. Det är synd. Jag tror att förslaget skulle kunna leda till en vitaliserad kulturdebatt. Kanske skulle en och annan av kulturutskottets ledamöter ha nytta av denna kanon. Det har framkommit gång på gång i debatten i kammaren att man inte vet vad som är svensk kultur, och en kanon skulle kunna vara ett litet hjälpmedel. Vid sidan av reservationen till förmån för vår egen motion har vi också avgivit ett särskilt yttrande i anslutning till motionen om att värna det kristna kulturarvet från en kristdemokratisk ledamot. Anledningen till att vi inte har valt att yrka bifall till motionen är att de förslag som vi under det gångna riksdagsåret själva har lagt fram för att värna det kristna kulturarvet borde ha uppfyllt andemeningen i föreliggande motion samt varit mer konkreta och långtgående. Genom att föreslå förändringar och förtydliganden i skolornas styrdokument, genom att föreslå generösare regelverk och ökad resurstilldelning inom ramen för den kyrkoantikvariska ersättningen samt genom att föreslå en utredning om möjligheten att inrätta ett kyrkohistoriskt museum har vi slagit flera slag för såväl den materiella som den immateriella delen av det kristna kulturarvet.