prot · H00945 · 2012-12-17 00:00:00 — 164 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Jag tror att det här är mer av praktisk politik och mindre av filosofi. Ekvationen är enkel. Är du i behov av en bostad är du så illa tvungen att gå så långt du kan för att få tag på en, eftersom du har en studieplats eller arbete som du måste hålla dig till för att överleva. Vi vet också att de drabbade är ungdomar som har en svag ställning på arbetsmarknaden och framför allt på bostadsmarknaden. Statsrådet vet att vi går mycket längre. Vår politik är mycket mer långsiktig. Vi säger att man ska bygga fler hyresrätter och inte sälja de hyresrätter som behövs. möjliggör man för spekulation på bostadsmarknaden. Folk kan köpa för att det lönar sig att hyra ut. Det här kommer att bli allvarligt för den ordinarie bostadsmarknaden. inser vilka konsekvenser som kan uppstå, precis som många andra aktörer i branschen. Ni i regeringen, med stöd av , är ensamma om att vilja genomföra detta. Varför väljer man inte den andra vägen? Varför vill man betala i ränteavdrag och i ROT-avdrag men inte bygga fler hyresrätter? Det finns massor av tomma lokaler som man snabbt skulle kunna bygga om till hyresrätter. Varför väljer ni inte den vägen utan gör något helt annat? Det finns ingen transparens i detta, och det finns inte heller några vetenskapliga bevis för hur många bostadstillfällen detta kan leda till. 165 Statsrådet (KD) replik: Alla som vill bygga om lokaler till bostäder är välkomna att göra detta, och vi gör allt vi kan för att förenkla regelverket för att det ska bli mer lönsamt. Men jag är mycket försiktig med att stoppa skattebetalarnas pengar i fickorna på byggherrarna. Bygg mer bostäder, säger . Ja, självklart. Men även om vi skulle ha ett högt bostadsbyggande förändrar det av hela bostadsbeståndet. Ska vi hushålla med bostadsresurserna effektivt måste vi också titta på hur vi kan använda befintliga bostäder på ett effektivare sätt. Blir det spekulation? Om en privatperson kan hyra ut en bostad under de här villkoren finns ingen risk för spekulation. Kostnaden man kan ta ut är upp till taket för den kapitalkostnad och driftskostnad som man har för lägenheten. Jag är mer bekymrad än vad Amineh Kakabaveh är för alla som saknar en bostad. Jag är beredd att vända på alla stenar för att också se till att vi skapar så många bostadstillfällen som möjligt. Min fråga till Amineh Kakabaveh och till alla andra är: Varför vill ni inte hjälpa till med det arbetet? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 10 § (forts. från prot. 43) Areella näringar, landsbygd och livsmedel (forts. MJU2) 166 (C): Jag kommer nog att rikta mig mycket till herr talmannen i den här debatten. Det är , och så är det ibland i politiken. Frågorna vi debatterar är dock oförändrat viktiga för medborgare, för bönder och företagare, för industrier och konsumenter och för miljön. Min debattlusta lever även i denna sena timme. Jag brinner verkligen för ett livskraftigt svenskt jordbruk och en livskraftig svensk landsbygd. Så, herr talman, hade jag tänkt inleda mitt anförande när miljö- och jordbruksutskottet debatterade dessa frågor, men tiden rann i väg och jag gör i stället inlägget . Det går lika bra. Det är viktigt att ha rejäla debatter. Näringen är hårt pressad. Många företagare sliter med sina gårdar och överväger om de ska lägga av eller fortsätta. Det gäller exempelvis mjölkbönder. Då har politiken relevans. Det vi diskuterar och beslutar är viktigt, och därför, herr talman, vill jag säga några ord i denna inte lika sena timme. Det kommer att ta . Landsbygds- och jordbruksfrågorna är viktiga frågor med bäring på global och svensk livsmedelsförsörjning och på miljö, kretslopp och biologisk mångfald. Frågorna har också stor betydelse för vårt öppna landskap och för fjärde största industribransch, livsmedelsindustrin. Diskussionen sker i ett allvarsamt läge, herr talman. som FN och FAO slår larm om att världens matproduktion behöver öka på några få decennier har matproduktion minskat med flera tiotals procent . är ett av mest importberoende länder vad gäller mat. Nära hälften av vad vi äter kommer från länder långt bort där miljö- och djurskyddet ligger efter det svenska. Särskilt allvarligt är läget för den dominerande svenska animalieproduktionen, det vill säga för mjölk, nötkött och griskött. Ändå handlar en hel del av förslagen från oppositionen om än högre krav på det svenska jordbruket i olika avseenden, om fler regler och kontroller, om nya djurskyddsombudsmän och djuretiska ombudsmän av skilda slag och om än högre skatter, på många hundra miljoner, för det redan hårt pressade jordbruket. Totaleffekten av de rödgrönas förslag är faktiskt uppåt 1 miljard, en kostnadschock som skulle drabba det svenska jordbruket. De rödgröna vill att riksdag ska fastslå att jordbruket i allt högre grad ska bedrivas utan mineralgödsel genom så kallad ekologisk produktion. Jag har stor respekt för det ekologiska jordbruket som en viktig nisch och spjutspets, men för att mätta världen krävs modern teknik. Oppositionens recept för att öka den svenska livsmedelsproduktionen är alltså ökade kostnader och lägre avkastning. Det är kontraproduktivt, vilket är lätt att inse. Resultatet skulle bli att jordbruk och livsmedelsindustri fortsätter att minska, herr talman, och att maten från länder med sämre miljö- och djurskyddsregler skulle välla in i ännu högre grad än vad som redan sker. och landsbygdsminister driver på för att förbättra förutsättningarna för vårt jordbruk att konkurrera, och många bra åtgärder har genomförts och genomförs, till exempel stora kostnadsavlastningar för jordbruket genom borttagen mineralgödselskatt, världens enda, på och genom att slakteriernas kontrollavgifter lyfts av, liksom djurskyddsavgifterna för lantbrukarna. Satsningen på Matlandet stöttar omfattande utvecklingsprojekt av skilda slag, och en djurvälfärdsersättning ska införas för grisar och förhoppningsvis också för mjölkkor framgent. För att ge hela bilden ska jag vara rak och medge att på en viktig punkt lyckades inte förhindra en stor kostnadsökning för det svenska lantbruket. Den kraftiga höjning av mineralgödselskatten med över ½ miljard kronor som dåvarande införde i samband med EU-inträde ska, tyvärr tycker jag, återinföras och 2015. Det är inte någon bra signal alls, tvärtom, till de hårt pressade mjölk- och nötköttsbönderna där många nu överväger om de ska fortsätta med produktionen eller sluta. En del kanske funderar på att investera, och då är det inte heller någon bra signal. Voteringen om detta, där jag lojalt stödde min regerings gemensamma förslag, var mycket smärtsam. Dock har, som jag sade, regeringen drivit igenom en lång rad positiva åtgärder för jordbruket, vilket är utmärkt. Det behövs ytterligare sådana. Här behövs dialog och diskussion, och jag ska visa på några tänkbara vägar att gå. Utmaningen för det svenska jordbruket, det mest moderna och miljövänliga i världen, för att vända utvecklingen och inte längre krympa utan i stället växa och stå emot importkonkurrensen är så stor att jag inte tror att näringen klarar det på egen hand. Det behövs en bred kraftsamling. Gemensamma insatser är nödvändiga från det svenska jordbrukets alla vänner. Det är min övertygelse att de vännerna finns i de olika politiska partierna, i handeln, bland konsumenterna och miljöorganisationerna, och det gäller att kanalisera den kraften. Till socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister, var ni än håller till, vill jag säga att ni tyvärr är inne på fel spår när ni föreslår kraftiga kostnadsökningar för jordbruket genom återinförande av mineralgödselskatt och slakteriernas kontrollavgifter och genom att ni lägger något av ett huvudfokus på att just den ekologiska produktionen ska öka till och mer i olika avseenden, trots att redan ligger i den absoluta världstoppen. Ekojordbruket är förvisso, som jag sade, ett bra miljöalternativ, men det är enligt min mening det världsledande moderna miljövänliga svenska jordbruket också. Ekoproduktionen är en viktig nisch och spjutspets, men avkastningen är oftast betydligt lägre och kostnaden i handeln är för konsumenterna högre. En rödgrön politik skulle tyvärr kunna medföra att vårt jordbruk och vår livsmedelsindustri fortsatte att minska, och importandelen av vad vi äter skulle riskera att öka till kanske , vilket vore Europarekord. Livsmedelsindustriarbetarna, de som jobbar med denna viktiga näring, inser vad som skulle vänta och är starkt kritiska till delar av förslagen. Vad behövs det då för åtgärder som skulle leda rätt? Det är alldeles utmärkt att landsbygdsministern och regeringen i budgetpropositionen påvisar den allvarliga utvecklingen i livsmedelsproduktionen och avser att utreda vilka hinder för tillväxt som kan tas bort och vilka möjligheter som i stället kan öppnas för livsmedelsproduktionen. Som jag sagt vore det, tror jag, en fördel om utredningen kunde bedrivas i eller kopplas ihop med en parlamentarisk grupp på lämpligt sätt. Det skulle understryka lägets allvar och öka möjligheterna till den breda kraftsamling som jag tror är en förutsättning för att näringen ska kunna vända utvecklingen. De förslag som både näringen och de rödgröna har om detta tycker jag är intressanta. Jag noterade att även var inne på det i debatten . Varför är de intressanta? Är inte jordbruket en liten näring bland andra? Nej, det är det inte. När vi i riksdag samlas kring angelägna saker som vårt försvar och vår miljö tillsätter vi en försvarsberedning och en miljömålsberedning. Livsmedelsförsörjningen, globalt och i , är en produktion med bäring på mycket vår föda, vår miljö och hur vi utnyttjar våra produktionsresurser. Därför tycker jag att det, när vi ser att det går åt fel håll, är relevant att tillsammans diskutera frågan. Jag tror att det också är dags att se över mål för jordbruket och för livsmedelsproduktionen. De nuvarande målen är i betydande grad inriktade på nischer av olika slag. Dessa är självfallet mycket viktiga och ska ges fortsatt betydande uppmärksamhet, men huvudinriktningen måste vara hur livsmedelsproduktionen i dess helhet ska kunna vässas så att våra åker- och betesmarksresurser kan utnyttjas till produktion, till gagn för miljö, kretslopp och biologisk mångfald. Läser man utskottets betänkande är det anmärkningsvärt, kan jag tycka, hur stor del som upptas av utvecklingen av de viktiga nischerna ekoproduktion, småskalig livsmedelsförädling, gårdsbutiker och så vidare och hur liten del som diskuterar utvecklingen i jordbruket i dess helhet. Här tror jag att vi måste rikta om vårt huvudfokus. mål för upphandling av ekologisk mat, varifrån i världen den än kommer, är hos kommuner, landsting och myndigheter mycket precisa. Däremot anges inga mål för att den offentliga sektorn ska kräva ett högt djurskydd vid sin upphandling så att inte kommunerna, såsom fallet är , i dominerande grad fortsätter att köpa in mat som är olaglig att producera i . Jag anser att borde överväga också ett sådant mål, och jag rekommenderar alla att hålla mat producerad i närproducerad mat högt, gärna även ekologisk sådan. Däremot är jag starkt kritisk till när man väljer ekokyckling och ekokött från andra länder och kontinenter före svensk salmonellafri kyckling och före kött från kor som betat svenska åkrar och hagar. Jag förstår ärligt talat inte , som agerar precis så i sin upphandling. Jag uppfattar ändå att partierna här , handel och industri, konsument- och miljöorganisationer med flera alla är positiva till att , inom ramen för de regelverk som gäller i WTO och EU, ska göra vad som är möjligt för att visa på den svenska livsmedelsproduktionens fördelar och lyfta fram dess värden. Så sker samordnat i många andra länder, och jag är övertygad om att vi kan bli mycket bättre här i på detta. En sådan bred kraftsamling kunde åstadkommas till exempel i samband med den utredning som landsbygdsministern initierat, och kanske skulle exempelvis den offentliga sektorn kunna åta sig att prioritera ett bra djurskydd vid sin upphandling mycket bättre än . Det behövs fler åtgärder, herr talman: regelförenklingar, ökad konkurrenskraft, en översyn av våra skatter i förhållande till EU och så vidare. Men jag nöjer mig med detta vid det här tillfället. Slutligen yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande. I detta anförande instämde (KD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Anmäldes och bordlades Miljö- och jordbruksutskottet utlåtande /13:MJU6 Tillträde till genetiska resurser m.m. betänkanden /13:FiU2 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 2012/13:FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 2012/13:FiU4 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. 2012/13:FiU5 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen utlåtande /13:CU14 Subsidiaritetsprövning av direktivförslag om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag 12 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts 2012/13:182 Skjutfälten i och vid av (MP) till försvarsminister (M) Interpellationen redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 13 § Anmälan om fråga för skriftligt svar Anmäldes att följande fråga för skriftligt svar framställts 2012/13:212 Telefonförsäljning av (S) till statsrådet (FP) Frågan redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 14 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2012/13:164 Utplacering av kärnvapen på utländskt territorium av (S) till utrikesminister (M) 2012/13:175 av (S) till utrikesminister (M) Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 15 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 5 § anf. 31 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med 6 § anf. 66 (delvis), av talmannen därefter till och med 7 § anf. 88 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med 8 § anf. 119 (delvis), av talmannen därefter till och med 9 § anf. 142 (delvis) och av andre vice talmannen därefter till sammanträdets slut.