prot · GZ0970 · 2012-02-15 00:00:00 — I den situationen är det viktigt att man ser på effektivitet och rationalitet och gör förändringar som är nödvändiga för att koncentrera verksamheten eller lägga om uppgifterna på olika sätt. är länsstyrelserna inne i en omvandlingsprocess som är ganska omfattande. Regioner ombildas och bildas och tar över en del av länsstyrelsernas verksamhet. I detta svep har redan en del länsstyrelser lagts ned eller flyttats, och organisationen förändras i radikal omfattning. Propositionen handlar dock inte om detta utan om en rad mindre uppgifter som ofta tar en ganska liten del av länsstyrelsernas tid i anspråk. Det är allt från bitillsyn, lotterier, Allmänna arvsfonden och bilskrotning till pantlåneverksamhet och annat. Men det är klart att det är saker som man kan lägga om, koncentrera och få en lite större effektivitet på. Det är syftet med detta. Det märkliga i denna omfattande ombildning av statens regionala organisation är att staten inte riktigt tar ansvar för förändringen. Man har sagt att det ska ske utifrån lokala förutsättningar och att det är en decentraliserad syn på verksamheten. Det är framför allt statsminister som har drivit denna tes. Det har inneburit att man lämnar till andra lokala och regionala företrädare att leda processen att bygga om och omorganisera statens verksamhet. Det är en lite märkligt ordning. Någonstans under vägen måste nog ändå staten vara med och ta ett ansvar för denna omvandlingsprocess. Frågan är om det är ett försök att utan att säga det rakt ut peka ut att staten har en synpunkt på var verksamheterna ska ligga. I propositionen pekas sju län, eller i praktiken sju orter, ut som man vill koncentrera länsstyrelseverksamheten till. Det är ganska precis det antal orter som man annars vill ska leda den regionala organisationen, och enligt de utredningar som har gjorts ska ha sex till åtta regionala centrum och regioner som fördelar både landstingens verksamhet och statens regionala verksamhet. Jag vet inte om det är så, men jag tycker inte att man behöver vara särskilt konspiratoriskt lagd för att få denna tanke när vi vet att det runt om i hela landet diskuteras hur vi ska organisera regionerna, vilka länsstyrelser som kommer att avvecklas, vilka som blir kvar och hur det kommer att påverka landstingens verksamhet. Det knepiga i processen är att regeringen inte riktigt tar ansvar för hur den egna verksamheten ska organiseras . Man borde åtminstone vara en medspelare i utvecklingen av de nya regionerna i för att det ska fungera på ett bra sätt. Man borde leda processen om man vill att det ska bli någorlunda likvärdigt i olika delar av så att vi inte får stora ojämlikheter med några få väldigt stora regioner och ett antal små. Jag tror att regeringen förr eller senare måste ta ett större ansvar. Det har man inte gjort i dagens proposition. Det hade varit bra om man tagit sitt ansvar och vågat ta diskussionen och debatten. får jag nöja mig med att yrka bifall till ett förslag om en lite mer koncentrerad och effektiv organisation på länsstyrelserna så att de ska klara av sina uppgifter. Jag hoppas att regeringen samlar sig bättre till nästa gång. 104 (S): Vi har i betänkandet ett särskilt yttrande som jag vill delge kammaren. Vårt särskilda yttrande grundar sig i att regeringen blundat för de strukturella problem som dagens länsindelning medför. regionala indelning i län har sin grund i beslut som fattades . Behovet av en modernisering av indelningen har visat sig allt tydligare, inte minst sedan vi blev medlemmar i unionen. Frågan om en förändrad regional indelning har utretts ett flertal gånger, till exempel i där jag själv medverkade. I få frågor finns det ett så gediget grundmaterial för regeringen att utgå från för att kunna fatta beslut. Den nuvarande regeringen vill dock inte fatta något samlat beslut i regionfrågan. I stället låter man befintliga län få kalla sig för region och gör olika koncentrationer av länsstyrelseverksamheten som det verkar helt utan en översiktlig tanke. De strukturella problemen består dock och blir i vissa delar till och med förvärrade. Det sammelsurium av egna regionindelningar som de statliga myndigheterna ägnar sig åt är bara ett exempel på detta. Regeringen tillsätter utredning på utredning utan att våga ta ett helhetsgrepp i regionfrågan. Flera av de mindre länsstyrelserna har uppenbara strukturella problem med att klara av de uppgifter regeringen ålagt dem. Den väg regeringen har valt för att åtgärda dessa problem är att göra små justeringar i befintlig organisation. Vi menar att det i stället är hög tid att genomföra en reform baserad på grundidén i förslag. Detta innebär en stärkt och bättre samordnad regional nivå genom färre och större regionkommuner som ersätter dagens landsting, genom, så långt det är rationellt, gemensam geografi för regionkommuner, län och statliga sektorsmyndigheter och genom förstärkt kompetens för regionkommunerna jämfört med dagens situation. Av tekniska skäl är det dock inte möjligt att föra fram ett sådant förslag i samband med regeringens proposition. Vi har inga andra förslag vad gäller koncentration av länsstyrelseverksamhet än propositionen, men vi saknar djupt och innerligt ett genomgripande förslag från regeringen på hur frågan ska lösas. Det liggande förslaget är som att sätta plåster på ett benbrott. Det gör ingen skada men knappast någon nytta heller. Dessutom kan man se att länsstyrelser på flera håll har problem med denna del. Det kommer säkert att vara resurskrävande . Koncentrationen av verksamheten oroar många länsstyrelser. De får längre resor, vilket betyder ökad restid. Kostnaderna för detta har inte tagits med i beräkningen av budgeten. Med all säkerhet kommer frågan tillbaka och bör belysas, inte minst när regeringen gör sin budget för länsstyrelserna. Det kan tilläggas att många av de små länsstyrelserna som blir avlövade en liten del av verksamheten har stora bekymmer med att klara övrig verksamhet. De är starkt ansträngda av vikande resurser och har svårt att klara de åtaganden som finns. Det är ytterligare ett argument för att man borde ta ett helhetsgrepp i frågan. Vi har som sagt ingen annan åsikt vad gäller de förändringar som görs i denna proposition. Vi kommer dock att fortsätta hävda att det bör tas ett helhetsgrepp i regionfrågan för att ska stå starkt och kunna möta framtiden på ett kraftfullare sätt än vad som är fallet. 105 PER (M): Länsstyrelserna är regeringens förlängda arm i länen. Deras viktigaste uppgift är att se till att de beslut som fattas av riksdag och regering genomförs som de tar hänsyn till länens olika förutsättningar. Det är en mycket liten justering av vad de olika länsstyrelserna ska göra som regeringen föreslår här. Att vi över huvud taget har hand om frågan beror på att ett antal lagar måste rättas till med något enstaka ord så att det inte står exakt vilken länsstyrelse som ska göra vad. Som sade rör det sig om mycket små ärendegrupper som inte är centrala för verksamhet. Det är frågor om medborgarskap, överförmyndare, begravning, pantlåneverksamhet, bilskrotning, ensamrätt till sjunket gods, lönegaranti, bitillsyn med mera. På departementet har man räknat ut att det är totalt ungefär 17 årsarbetskrafter som berörs på de 14 länsstyrelser som ska lämna av uppgifter till någon annan länsstyrelse. Totalt berörs av de anställda. Vi i KU vill tydligt peka på att de förändringar som görs i bitillsyn, bilskrotning och så vidare inte har någonting att göra med betänkande eller den utredning som just nu gör en översyn av statlig regional förvaltning. De har heller inte någonting med eventuell framtida regionbildning att göra. Bitillsynen och bilskrotningen förebådar inte på något sätt eventuella regionbildningar eller sammanslagningar av landsting. 106 (S): Det som pågår just , inte minst det som handlar om länsstyrelseverksamhet, är något av en smygcentralisering. Det har pågått , och det är lite oroväckande. Jag kommer från ett litet län med en liten länsstyrelse och vet betydelsen av varje anställd och hur man kan samarbeta. Det gör man på i exempelvis . Det som Per säger från talarstolen och det man kan utläsa i propositionen, nämligen att detta är en mycket liten justering, är oroande. När det försvinner en halv årsarbetare på en länsstyrelse har det naturligtvis betydelse kanske inte , men i ett långsiktigt perspektiv. Därför väljer jag att använda ordet smygcentralisering. Det har betydelse regionalpolitiskt. då vi plockar bort en tjänst inom en myndighet och centraliserar den till en större ort får det betydelse med tanke på den urbanisering vi ser i samhället. Det kommer att bli färre människor i glesbygden som har den här typen av kompetens. Eftersom jag känner oro när det gäller de här frågorna har jag skrivit en motion om detta. Jag ska ge några exempel. Det pratas mycket i debatten om enklare regler för företag. På våra länsstyrelser görs mycket arbete med miljökonsekvensbeskrivningar, och de har betydelse för företagen i länen. I den region som jag kommer från har vi fortfarande mycket industrisysselsättning. De företagen gör många miljökonsekvensbeskrivningar. För dem skulle det vara negativt om man flyttade ansvaret för miljökonsekvensbeskrivningar till en större länsstyrelse så att det blev längre mellan den enskilde företagaren och myndigheten. Jag tror att alla här i kammaren är införstådda med betydelsen av närhet mellan företagaren och myndigheten. Det innebär att det är enklare att lösa problem under resans gång. Ju längre från folket man kommer och ju längre myndigheten är från företaget desto svårare blir det. Man kan känna oro för den här typen av konsekvenser. Man säger att det är ytterst få justeringar. I just det här betänkandet finns inte det som är kopplat till miljökonsekvensbeskrivningar med, men det pågår ett arbete med att göra förändringar även av de arbetsuppgifterna. Det kommer att få konsekvenser på . Om man kopplar ihop detta med urbaniseringen och en ökad inflyttning till våra tre storstadsregioner och andra större städer är detta också en regionalpolitisk fråga. Det borde man ta hänsyn till när man arbetar med att göra sammanslagningar. Vi vet att varje centralisering är ett slag mot landsbygd och glesbygd eftersom konsekvensen blir en utflyttning därifrån. Därför bör man göra en konsekvensanalys vid varje sådant tillfälle. Det är något som vi motionärer saknar i detta sammanhang. Jag tänker, för tids vinnande, inte yrka bifall till vår motion. Jag tycker ändå att det är viktigt att belysa problemet med en ökad centralisering med tanke på närhet för folket och småföretagarna. Det har också en rent regionalpolitisk betydelse. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 10 § Frågor om rösträtt, valsystem m.m. Föredrogs betänkande 2011/12:KU3 Frågor om rösträtt, valsystem m.m. 107 (SD): Jag yrkar bifall till vår reservation. Frågan om vem som ska ha eller inte ska ha rösträtt i kommun- och landstingsval kan man närma sig på olika vis. När man ställer upp kriterierna kan man gå in på en lång rad detaljföreskrifter och vistelser. Det är svårt att göra det utan att det ger upphov till gränsdragningsproblem där några kan tycka att reglerna är godtyckliga, andra att de är felaktiga eller orättvisa. Vi föredrar att knyta rösträtten till medborgarskapet. Då är gränsen klar och tydlig. Den fråga som infinner sig är självfallet om det är ett rimligt krav. Är det så svårt att bli medborgare att det för med sig oönskade utestängningseffekter? Vi anser inte det. Det kanske främst illustreras av att i föranleder det inte att något ögonbryn höjs att den nyblivne medborgaren på väg till välkomstceremonin åtföljs av tolk. 108 (V): En grundbult i ett demokratiskt system är möjligheten att välja sina företrädare i öppna och fria val. Att invånarna också använder den möjligheten är avgörande för att systemet ska fungera. ser vi oroande tendenser till minskat valdeltagande, och bland förstagångsväljarna är valdeltagandet lägre än bland övriga grupper. En viktig plats för att väcka det politiska intresset är skolan, och inför val bjuds de politiska partierna och ungdomsförbunden in till i princip alla skolor. Det är bra. Om det inte vore så skulle troligen valdeltagandet bland förstagångsväljarna vara ännu lägre. Många elever som under ett valår går tredje året i gymnasieskolan får rösta i de val som hålls det året, men det finns flera i klassen som inte får göra det. Bland dem som går tredje året är intresset för valet och de politiska partiernas närvaro i skolan som störst. Vi är övertygade om att det intresset och engagemanget skulle öka ytterligare om alla elever i klassen hade rätt att rösta. Tyvärr är det inte så eftersom rätten att rösta är kopplad till den dag man fyller 18. anser att rösträtten i stället ska vara kopplad till det år man fyller 18. Jag började detta anförande med att påpeka att möjligheten att välja sina företrädare i öppna och fria val är en grundbult i ett demokratiskt system. Hur man får den rätten kan vi ha olika syn på, men vi brukar i alla fall vara överens om att det är en grundbult, att det är viktigt att man får välja sina företrädare. I finns många kvinnor och män som lever och arbetar här men som ändå inte har möjlighet att rösta i riksdagsval. Det finns till och med människor som är politiskt aktiva och har uppdrag i kommunala församlingar som inte har möjlighet att vara med och påverka hur staten ska reglera den verksamhet som de har ansvar för i den kommunala församling där de sitter. Rätten att rösta och därigenom påverka sitt liv skiljer sig mellan val till kommun och landsting och val till . I valet till kommun får de rösta som är mantalsskrivna i kommunen och medborgare i ett EU-land eller eller . Om personen är medborgare i ett annat land infaller rösträtten om man varit mantalsskriven och bosatt i i följd. I valet till krävs att man är svensk medborgare. uppfattning är att rätten att delta i riksdagsval, EU-parlamentsval och folkomröstningar ska följa samma regelverk som val till kommun och landsting. Människor som är bosatta i ska ha möjlighet att välja sina företrädare på alla nivåer. Därmed vill jag yrka bifall till reservation nr 1. 109 (M): I val till riksdag har samtliga svenska medborgare som bor eller bott i och senast på valdagen fyller rösträtt. Utomlands boende svenska medborgare upptas i röstlängd till efter utflyttandet och ska, om de fortsatt vill rösta, därefter skriftligen meddela sin adress till . Dock accepteras en röst från en utlandssvensk om den avges senast dagen före valdagen, även om personen tidigare inte är upptagen i röstlängden. Rösträtt till regleras i regeringsformen, och det är av stor betydelse för demokratin hur ett valsystem är uppbyggt och hur det fungerar. Om att på olika sätt förändra det handlar detta betänkande, liksom flera av de 33 motioner som behandlas i betänkandet och som utskottet avstyrker. Motionerna behandlar alltifrån sänkt rösträttsålder till mer personval, mindre personval, mer inslag av personval, borttagande av spärrgränsen, ändrade valkretsindelningar, valsystemets proportionalitet, begränsad möjlighet till återval som riksdagsledamot, skilda valdagar och avpolitisering av . Utskottets förslag är, som sagt, att samtliga motioner avslås eftersom en hel del av vad som anförts av motionärerna redan åtgärdats eller är på väg att utredas. Så har till exempel flera av frågorna avhandlats i , som lämnade sitt slutbetänkande och som låg till grund för en ny grundlagsreform, vilken vi antog så sent som . De övergripande målen för arbete var att stärka och fördjupa den svenska folkstyrelsen, att öka medborgarnas förtroende för demokratins funktionssätt och att höja valdeltagandet. Utredningen behandlade bland annat frågor om valsystemet, folkomröstningar, förhållandet mellan och regeringen samt domstolarnas roll i det konstitutionella systemet. slog fast att rösträttsålder och myndighetsålder bör vara densamma, liksom att det finns anledning att ha olika valdagar för riksdags- respektive landstings- och kommunval. Man gjorde bedömningen utifrån tidigare utredningsarbete i frågan. Utskottet har trots det tillsatt en egen grupp för uppföljning av val. Den ska särskilt beakta administrativa och organisatoriska frågor. Det arbetet ska redovisas . Jag tycker att det i betänkandet finns många kreativa motioner som kan belysas i den parlamentariska kommitté som tillsattes av regeringen för att just göra en översyn av delar av valsystemet. Kommittén ska bland annat överväga om det finns skäl att ändra reglerna om mandatfördelning vid riksdagsval, att införa krav på förhandsanmälan av partier och kandidater inför ett val och att införa ett system med utjämningsmandat i val till kommunfullmäktige i valkretsindelade kommuner på liknande sätt som i val till , om det bör inrättas möjligheter att använda elektroniskt röstningsförfarande och om partierna bör få använda partisymboler på valsedlarna. Uppdraget i fråga om förslag som rör proportionaliteten i val till och val till kommunfullmäktige, offentliga valförberedelser och valkretsindelningen vid val till ska redovisas . Det är mot bakgrund av det ovan redovisade som jag anser att motionärernas idéer i någon form kommer att belysas av de utredningar som finns tillsatta. Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 110 (MP): Jag hade inte tänkt begära ordet i denna debatt. Vi har varit överens om nästan alla frågor i betänkandet. Det handlar om att vi i de flesta fall säger nej eftersom en fråga antingen behandlats i en utredning eller också är på väg in i en utredning. När var uppe i talarstolen och sade att vi ska minska antalet människor som har rösträtt i kommun- och landstingsval i , att hundratusentals människor inte längre ska få rösta fastän de bott här , kanske vuxit upp här och betalar skatt i sin kommun, då kände jag att det var viktigt att begära ordet. Jag vill fråga : Tror du att en sådan ändring, att avskaffa rätten för många människor att rösta i , skulle bidra till ökad integration? Om man avskaffade rätten för många människor att rösta, tror du att det skulle öka eller minska motsättningarna mellan olika grupper i ? Om vi jobbar för en mer deltagande demokrati där så många människor som möjligt när de kommer hit kan vara med i beslutsfattandet och får möjlighet att delta i demokratiska beslutsprocesser tror jag att de också känner sig beredda att ta ett större ansvar för det gemensamma, känner att de får större möjligheter att bli integrerade och känner sig delaktiga i samhället. Det tror jag, och det är synd att man kan stå i riksdag och säga att man skulle vilja minska möjligheten att kunna delta i val genom att avskaffa rösträtten för en hel del människor. Jag tycker ärligt talat att det är ganska upprörande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 11 § Immaterialrättsliga frågor Föredrogs näringsutskottets betänkande 2011/12:NU9 Immaterialrättsliga frågor. 111 (S): Låt mig börja med att inledningsvis yrka bifall till de två socialdemokratiska reservationerna i detta betänkande, nämligen reservationerna nr 3 och 6. Dagens betänkande från handlar om de immaterialrättsliga frågorna. Det handlar om patenträttsliga frågor och åtgärder mot piratkopiering och varumärkesintrång. Men det handlar också om det civilrättsliga sanktionsdirektivet, om fildelning och om behovet av en kommission för att belysa frågor kopplade till den snabba teknikutvecklingen, som exempelvis upphovsrätt och tillgänglighet på internet. Det här är frågor som är viktiga för utvecklingen av näringslivet och det som brukar kallas för näringslivsklimatet i . Det handlar om förutsättningar för framväxten av fler och nya jobb i . Att få till stånd ett fungerande system inom patenträtten är en viktig åtgärd för att stimulera innovativa och kreativa människor att kunna förverkliga och genomföra sina idéer och att låta de idéerna bli verklighet och bli reella. Men det är också viktiga frågor ur ett konsumentperspektiv. De här frågorna är definitivt inte heller nationella, snarare tvärtom. De är i allra högsta grad internationella. Sedan vi senast debatterade denna fråga, , har processen med ett gemensamt EU-patent tagit ytterligare ett par små steg framåt. återstår en del viktiga procedurfrågor när det gäller den gemensamma europeiska patentdomstolen. I arbetet med de procedurfrågorna i domstolen är det viktigt att bland annat frågan om de auktoriserade patentombuden och deras möjlighet att företräda i domstolen drivs och bevakas av den . Sedan återstår den svåra frågan om domstolens lokalisering. Låt oss nu hoppas att denna så kallade viktiga fråga inte stupar på sådana trivialiteter. Detta till trots, herr talman, finns det fortfarande en rad viktiga frågor där det återstår mer att göra. En sådan är behovet av ytterligare åtgärder mot piratkopiering. Utskottets borgerliga majoritet anser att de åtgärder som har vidtagits i , inom EU och på internationell nivå räcker. Där har vi socialdemokrater en annan uppfattning, precis på samma sätt som vi hade vid förra årets debatt. Motivet för att vi fortsätter att driva denna linje är vår bestämda uppfattning att det också i denna fråga finns ett mycket viktigt konsumentperspektiv. Piratkopiering är de facto ett problem för näringslivet, men också ett problem och en risk för oss alla som konsumenter. Man kan ta en rad exempel. Jag kan nämna mediciner och pirattillverkade bildelar. Listan kan göras lång. Därför anser vi att behöver öka sina ansträngningar, inte minst inom ramen för EU, för att komma till rätta med problemet med piratkopiering. När det gäller det civilrättsliga sanktionsdirektivet har vi från Socialdemokraternas sida vid tidigare behandlingar här i kammaren tydligt redovisat vår syn på detta. Det handlar om att hitta en rimlig och rättssäker avvägning mellan missbruk i form av kommersiell fildelning och ett skydd för den personliga integriteten. Även om antalet ärenden inom detta område är relativt litet anser vi ändå att det fortsatt finns ett behov av ytterligare insatser för att värna den enskildes integritet. Vi pekar också på vikten av att hitta proportionalitet i de civilrättsliga processer som kan förväntas på det här området. Vi anser inte att det är rimligt att ställa alltför långtgående krav på den enskilde att skydda sig mot det otillåtna utnyttjande av den egna internetuppkopplingen som kan bli fallet. Rättssäkerheten för den enskilde måste säkerställas både vid en domstolsprocess och vid eventuella skadeståndsprocesser. Vi är väl medvetna om Datainspektionens uppgift att bevaka att personuppgiftslagen efterlevs, men anser ändå att det behövs mer långtgående åtgärder för att säkerställa skyddet av den personliga integriteten. 112 (MP): Jag står förstås även i kammaren bakom de reservationer som jag står bakom i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 4 och 8. Det här betänkandet handlar om immaterialrättsliga frågor, precis som föregående talare sade. Det handlar om utvecklingsländernas möjlighet att ta del av ny och viktig teknik för att kunna ta ansvar i miljö- och klimatarbetet. Det handlar om vanliga människors möjligheter att använda internet för att dela information med varandra, människors rätt till integritet och många andra intressanta saker. Det har varit mycket diskussion om internet och integritet , inte minst efter ett antal repressiva EU-direktiv och lagar för att komma åt människor som gör saker man inte tycker om på internet. Utanför detta betänkande, men ändå med tydlig anknytning, pågår en livlig debatt om ACTA. Vi i menar att ACTA och den lagstiftning vi lyfter fram i våra motioner i detta betänkande leder mot ett oönskat samhälle som är präglat av övervakning och kontroll och som gett och ger icke-rättsliga instanser rätt att agera på ett sätt som vi annars endast tillåtit rättsväsendet.