prot · GZ09105 · 2012-04-27 00:00:00 — Jag har statistik på hur det ser ut i , , och eftersom det är våra största exportländer. Det tar i snitt att importera till . Det tar till , sju till och sju till . Om man tittar på vad det kostar är det per container till , ungefär 1 000 till och betydligt mindre till . Ser man på antalet dokument krävs det i snitt sju till och betydligt färre till de andra. Det visar ganska tydligt varför det är viktigt att vara på plats i svåra länder. Jag vill poängtera att jag inte är ansvarig för hanteringen av enskilda ärenden. Jag spelar heller ingen aktiv roll i EKR:s hantering av enskilda ärenden. UD medverkar vid EKR:s sammanträden för att redovisa allmänna bedömningar i aktuella länder, men ger inga rekommendationer i specifika ärenden. Jag har kontaktat ISP för att säkerställa att allt har skett i enlighet med gängse rutiner och i överensstämmelse med lag och riktlinjer. Jag ska också passa på att säga när det gäller det regeringsbeslut som fattades , där jag var föredragande vid regeringssammanträdet, att ärendet inte har lämnat Försvarsdepartementet. Det brukar fungera så i en sommarregering. Regeringen har över 10 000 ärenden att hantera. Alla beslut fattas, som bekant, kollektivt av hela regeringen oavsett om det är en sommarregering, där minst fem ministrar måste vara närvarande, eller inte. Det gör inte att jag är mer ansvarig. Jag är precis lika ansvarig som hela regeringen i dessa frågor. Men det betyder inte att jag har berett ärendet och att jag föredrar och diskuterar ärendet vid sittande regeringssammanträde. Det är redan beslutat på Försvarsdepartementet. Det kan möjligen ha givits en något skev bild av detta. Det är viktigt att påpeka att ISP är en självständig myndighet. Jag ser till att de följer den lagstiftning som vi gemensamt har beslutat om i . Jag har talat med ISP och fått försäkringar om att så är fallet. Jag hanterar inte enskilda ärenden. 10 (V): , och regeringen har olika syn på vapenexport till diktaturer. Vi vill inte att ska exportera vapen till diktaturer. Regeringen har motsatt uppfattning. Det är inte orsaken till att vi här har kommit fram till att bör avgå som handelsminister. Orsaken är den fullständigt bristfälliga hanteringen och bristen på ansvarstagande när det gäller vapenaffären med . Vi kan inte ha en minister som inte berättar sanningen utan vilseleder när hon ska ge en bild av affären till allmänheten. Vi förväntar oss mer när det gäller att berätta hur det egentligen är. har inte levt upp till det. Vi begär att den som ansvarar för en myndighet en myndighet som gör tvivelaktiga saker ska ta politiskt ansvar. har inte sagt någonting om att ISP, som ministern ansvarar för, har underlåtit att berätta för de folkvalda i EKR om en kärnpunkt i en mycket känslig vapenaffär. Det är anmärkningsvärt att ministern inte har någonting att säga om den saken. Ministern har inte ens nämnt att man har använt bulvanföretag med tvivelaktig finansiering för att gå runt det normala ansvarstagandet. Ministern vill inte kommentera att ISP sitter med i direkta affärsförhandlingar trots att det ska vara en oberoende myndighet. Det handlar om politiskt ansvar. Det kan bli fel ibland, men då har man som ansvarig minister ansvar för att reda ut felen och säga: Det gick fel. går vi till botten med detta och ser till att det blir bättre. Ingenting av det finns i brist på svar till oss. Tvärtom, här slätas det över och sägs så lite som möjligt. Svenska folket har rätt att få veta sanningen om Saudiaffären. Den sanningen kommer vi inte att få veta från , därför bör hon avgå. 11 Statsrådet (M): Jag tackar alla som har deltagit i debatten. ISP hanterar självständigt enskilda ärenden, givet att de inte överlämnas till regeringen vilket sker mycket sällan. När det sker hanteras enskilda ärenden av utrikesministern. Det är en grundbult i den svenska exportkontrollen. En bred majoritet stod bakom inrättandet av den ordningen när den infördes . Det finns de som vill politisera exportkontrollen igen och tycker att de över 2 200 ärenden som avser utförsel som inkom till ISP borde återföras till regeringens bord. Jag respekterar den åsikten, även om jag personligen tycker att det är en dålig idé. Att framställa det som att vi har inrättat den här ordningen för att undkomma ansvar tycker jag är ohederligt. Det finns en lång rad argument för det vettiga i att en självständig myndighet sköter tillståndsprövningen. Det skapar kontinuitet, och det minskar risken för att tillfälliga opinionsyttringar får alltför stort inflytande över processer som bör vara så objektiva och regelstyrda som möjligt. Det kommer snart ett utredningsdirektiv. Jag välkomnar att vi då förhoppningsvis kan få mer transparens i detta. Det tror jag att alla skulle tjäna på. Som jag sade tidigare välkomnar jag också den granskning som kommer att ske i KU. Jag ser fram mot den. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2011/12:309 om CSR i transportsektorn 12 Statsrådet (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ge UD:s CSR-ambassadör ökade möjligheter att driva på för att företagens CSR-arbete även ska omfatta transportledet, vilka åtgärder jag avser att vidta för att stödja företag som avser införliva transportledet i sitt CSR-arbete samt hur jag internationellt avser att uppmärksamma vikten av att företagens CSR-arbete även omfattar transportledet. Jag vill svara att CSR är, och ska vara, företagsägt och företagsdrivet. Regeringen understöder företagens arbete med CSR. Jag vill verka för en större genomslagskraft för och vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter samt riktlinjer för multinationella företag som reviderades . I dessa dokument är ansvaret för att företagen iakttar vederbörlig aktsamhet due diligence fastlagt. Detta innebär att företaget genomför en process för att identifiera, förhindra, begränsa och ansvara för hur de hanterar eventuell negativ påverkan, vilket också inkluderar transportledet. UD:s CSR-ambassadör för en kontinuerlig dialog med enskilda företag och med olika industrisektorer. En viktig uppgift är att tillsammans med företagen stärka arbetet med att främja och vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter och riktlinjer samt att visa goda exempel på hur företagen tar sitt ansvar för hela leverantörskedjan. Jag avser även att ta initiativ till att stärka de bilaterala kontakterna och samarbetet inom CSR mellan och för oss viktiga länder. I detta arbete är en viktig komponent att företagen tar hänsyn till hur dess verksamhet påverkar det omgivande samhället. I detta bör transportledet ingå som en naturlig del. 13 (MP): Jag tackar handelsministern för svaret. Det låter sig sägas att näringslivets arbete med att ta socialt ansvar, alltså CSR corporate social responsibility kan överlåtas åt företagen själva och att CSR sålunda, som handelsministern uttrycker det, ska vara företagsägt och företagsdrivet. Men om det nu visar sig att företagen inte själva driver på när det gäller CSR i transportledet undrar jag hur statsrådet vill få till stånd en positiv utveckling. Tyvärr är det just där vi befinner oss , alltså att företagens tilltagande arbete med socialt ansvar i produktionsledet, vilket naturligtvis är mycket positivt, inte följs upp i transportledet, vilket är djupt beklagligt. När fackförbundet sjöfolk frågade 16 väletablerade storföretag i vårt land om de ställer krav på anständiga anställningsförhållanden i transportledet, liknande de som brukar finnas i uppförandekoder för produktion, svarade endast två företag jakande, och bara ett enda svarade att man också kontrollerar att transportören verkligen lever upp till sina utfästelser. FN-organ som och IMO arbetar med att förvandla världshaven från laglöst territorium till områden där internationell rätt råder och efterföljs. Att vägen dit alltjämt är lång blir plågsamt tydligt när man tar del av rapporter från Internationella transportarbetarefederationen, ITF, och vittnesmål från deras inspektörer i hamnar runt om i världen. Den genomsnittlige sjömannen i världen arbetar i sträck och får för detta slit . Omkring hälften av världens handelsflotta är bekvämlighetsflaggad, eller fiffelflaggad. Här riskerar sjömän som klagar på felaktiga löneutbetalningar eller påpekar säkerhetsrisker att bli svartlistade och aldrig mer få jobb till sjöss. Det hoppingivande i detta mörker är att missförhållandena faktiskt går att åtgärda och att det inte ens är särskilt dyrt. Bemanningskostnaden utgör av driftskostnaden för ett fartyg i handelsflottan, och beräkningar visar att om besättningen går på svenska kollektivavtal i stället för att gå på den sorts avtal som vanligen erbjuds exempelvis filippinska sjömän fördyrar detta transporten av exempelvis ett kilo bananer med bara ett par ören. En bokhylla skulle i affären kosta ca mer, och en laptop skulle bli dyrare. Två av tre svenskar säger sig vara beredda att betala mer för ett kilo bananer som transporterats i fartyg med anständiga anställningsvillkor, alltså påtagligt mer än det som egentligen krävs. Jag tycker att det är hög tid att vi politiker lyssnar på såväl sjömännen som folkviljan. av vår utrikeshandel transporteras på köl, inte på hjul eller vinge, och det finns ingen anledning till att en så viktig samhällsfunktion ska handhas av en delvis förslummad bransch som utsätter såväl besättningar som hamnstäder för oacceptabla risker. Att handelsministern ställer sig positiv till CSR-arbete i transportledet är en god början. Men jag skulle vilja be statsrådet att konkretisera detta. Kan vi exempelvis förvänta oss att nyckelaktörer snart bjuds in till ett större seminarium kring dessa frågor på UD:s enhet för globalt ansvar? Kan vi förvänta oss att fler CSR-ambassadörer utses, där någon ges speciellt ansvar för just CSR-arbetet i transportledet? Och kan vi se fram emot att och , alltså de statliga exportfrämjande organ som handelsministern ansvarar för, får nya direktiv där exportstödet villkoras till att företagen aktivt arbetar med CSR även i transportledet? 14 Statsrådet (M): Jag vill tacka för att han tar upp en mycket viktig fråga. Detta är en fråga som jag säger ska vara företagsägd och företagsdriven. Men därmed inte sagt att inte också regeringen ska lyfta fram dessa frågor vid varje möjligt tillfälle. Som jag gav exempel på i den förra interpellationsdebatten lyfter vi fram detta också med , med och med många svåra länder där vi vet att det sker kränkningar mot mänskliga rättigheter. Vi vet att det finns många företag som inte heller följer riktlinjer. Där skulle jag vilja säga att det allra viktigaste instrumentet för att också göra skillnad i verkligheten är att göra det på marken, på plats hos de människor som lever under förtryck eller finns på företag som inte lever enligt dessa regler. Jag ska också berätta lite grann om konkreta exempel på dialog med transportsektorn, som efterfrågade. Regeringens CSR-ambassadör var alldeles i och deltog i Sjöfartsforums och Sjöfartens Analysinstituts årsmöte och diskuterade med företrädare för den maritima sektorn. Under årsmötet ägde ett miniseminarium om CSR i sjöfartssektorn rum, och CSR-ambassadören var huvudtalare. Deltagarna i årsmötet var anställda inom rederier, hamnföretag, klassningssällskap, underleverantörer, varv, bank, finans, försäkring, branschorganisationer, universitet, utbildningsinstitut med flera. Det är ett tydligt exempel. Det är viktigt att vi verkar tillsammans med företagen för att stärka Sverigebilden och den svenska konkurrenskraften genom att påvisa att svenska företag ligger långt framme i sitt hållbarhetsarbete. Naturligtvis behöver det bli ännu fler svenska företag. Det absolut bästa som vi då kan göra är att medvetandegöra fler människor om denna fråga. Tillsammans med industrin kan vi också verka för att transportleden mycket tydligare inkluderas i hållbarhetsarbetet. Regeringens enhet för globalt ansvar arrangerade ett välbesökt seminarium i som diskuterade frågan om leverantörskedjor och affärsrelationer. I detta sammanhang belystes det centrala begreppet due diligence som återfinns i för företag och MR. Syftet med seminariet var bland annat att ge enskilda företag och branscher information och verktyg att gå vidare enskilt och sektorsvis. Jag vill också förtydliga skillnaden när det gäller ansvarsfördelningen mellan stater och företag jag tror att det är här som vi har lite olika syn och säga att stater ska skydda mänskliga rättigheter, och företagen ska respektera dem. Det är tydligt fastslaget i för mänskliga rättigheter och företagande. Det är viktigt att företagen själva driver frågorna och tar ansvar för hur deras verksamhet påverkar den omgivning som de verkar i. Jag har själv varit aktiv med att driva fram detta arbete och att utveckla och dess vägledande principer. Under ordförandeskapskonferensen i EU höll en konferens som lade grunden till att införlivats i EU:s nya CSR-meddelande och i riktlinjer för multinationella företag. 15 (MP): Självklart vill även vi miljöpartister jobba så mycket det bara går tillsammans med företagen. Men om majoriteten fortfarande inte på långa vägar gör tillräckligt är det där som politiken och demokratin kommer in. Det andra blir lite grann som en fotbollsmatch utan domare. Det behövs någon som har rätt att flagga med både ett gult och ett rött kort i vissa lägen just för att gynna de sjysta företagen. Låt mig gör en liten historisk utvikning. Under offrade nästan 2 000 sjömän i den svenska handelsflottan sina liv i kampen för att förse vårt land med förnödenheter. Aldrig har så få gjort så mycket för så många, skulle man kunna parafrasera . Men också nu i fredstid fortsätter sjömän världen över att offra liv och hälsa för att möjliggöra världshandeln som till faktiskt går på köl. hålls för övrigt en tyst minut på arbetsplatser runt om i för att hedra de 61 människor som omkom i arbetsplatsolyckor. Och på Workers genomförs manifestationer över hela världen för att uppmärksamma avlidna arbetskamrater och undermåliga arbetsmiljöförhållanden. Det framstår som rimligt att världssamfundets växande fokus på mänskliga rättigheter också utsträcks till att gälla världens sjömän. har inte minst i FN-sammanhang spelat en framskjuten roll i kampen för mänskliga rättigheter, vilket handelsministern mycket riktigt också har framhållit. Men avgörande för vår trovärdighet är givetvis att vi själva håller en hög standard. Det vore därför förödande om ett svenskt internationellt skeppsregister infördes, då detta skulle bryta mot såväl som sjöarbetskonventionen. Jag vill därför fråga handelsministern huruvida regeringen har för avsikt att införa ett svenskt internationellt skeppsregister. 16 Statsrådet (M): Jag är inte den minister som dagligdags hanterar frågor om transport och sjöfart, men jag ska gärna ta med mig frågan till rätt representant i regeringen så att vi kan försöka besvara den på bästa sätt. Det är viktigt att framhålla arbetet med CSR i många olika lägen. Jag tänkte berätta lite mer om vad regeringen gör i detta. är det land som vi har ett memorandum of understanding med när det gäller CSR-arbete, vilket vi tycker är väldigt bra. Vi startade detta , och därefter har vi kunnat ha en kontinuerlig dialog med kinesiska företag och också kunnat diskutera frågan om mänskliga rättigheter på ett bra sätt. Jag vill ge det som ett exempel eftersom jag tror väldigt mycket på CSR-arbete, just därför att det gör skillnad på riktigt. Det gör en mycket större skillnad än om vi står här hemma i och kritiserar andra länder för bristande mänskliga rättigheter. Jag tror också att det gör större skillnad än när vi är ute och reser i världen och framför denna kritik vilket vi alltid gör; det är också viktigt att säga. Men jag tror att det här arbetet är det som gör skillnad i verkligheten för människor. Jag ger som ett exempel. Jag är medveten om att det finns många andra länder som också skulle behöva ha mer CSR-arbete. Jag uppmuntrar alla ledamöter och alla företag att profilera den här frågan tydligare. Allra viktigast är att göra konsumenterna medvetna om detta och att ställa sig frågan när man köper en vara eller en tjänst: Arbetar det här företaget enligt riktlinjer? Känner jag att detta är en vara som har producerats på rätt sätt? Jag har också sett otaliga exempel på hur bra det här fungerar i verkligheten i svåra länder där svenska företag har produktion och ställer mycket högre krav än vad landets lagstiftning gör. I och med att företaget ställer höga krav ökar också kraven på närliggande företag inom samma sektor. Det är alltså konkurrenskraften som styr, och företagen förstår själva hur viktigt det är att ta de här frågorna på allvar. Precis samma sak ska naturligtvis kunna ske i transportsektorn. Om något företag får i gång sitt CSR-arbete på allvar jag vet att det finns svenska företag som jobbar med detta tror jag också att fler kommer att följa efter. Det är ett långsiktigt arbete som måste förnyas och ses över för att kunna bli ännu bättre. Jag är väldigt glad att har lyft upp den här frågan. Regeringen kommer att arbeta vidare med den. Jag hoppas att även kommer att lyfta upp den oftare, för det behövs. 17 (MP): När det gäller vad vi kan göra kring CSR i transportledet är det naturligtvis en dialog som bara har börjat. Jag lyssnade med intresse på detta med vårt inledande arbete med . Det tycker jag är viktigt. Det är utmärkt att regeringen arbetar med detta. Jag har slutligen en kort fråga till handelsministern om regeringens syn på sjöfartsstödet inom EU. sjöfolk har föreslagit att ändras: I stället för att som tillåta subventioner av bemanningskostnaden borde bränsle- och kapitalkostnader subventioneras. För att komma i åtnjutande av dessa subventioner måste, föreslår sjöfolk, rederierna välja miljövänligare bränsle och även kunna visa att de följer internationella konventioner och bedriver ett aktivt arbetsmiljöarbete. Jag är medveten om att den här frågan i första hand riktar sig till näringsministeriet. Men i och med att förslaget rymmer ett konkret exempel på hur man skulle kunna förbättra arbetsmiljön till sjöss berör den också UD:s enhet för globalt ansvar. Det skulle vara intressant att få ta del av handelsministerns synpunkter på detta förslag. 18 Statsrådet (M): Till att börja med vill jag tacka för att han har lyft upp denna viktiga fråga om corporate social responsibility. Det är som sagt ett arbete som har pågått i regeringen . Det är också ett arbete som pågår bland väldigt många svenska företag , vilket jag är väldigt glad över. Jag hoppas också att många fler länder kommer att utse CSR-ambassadörer, att fler stater kommer att arbeta med frågan på samma sätt som den gör och att vi får fler som deltar i debatten om vidareutvecklingen av riktlinjer. Vid det senaste OECD-ministermötet lade vi också till en femte del. Förutom mänskliga rättigheter, arbetstagarens rättigheter, miljöhänsyn och antikorruption talade vi också om friheter på nätet, en annan otroligt viktig fråga i det här arbetet. Jag är övertygad om att detta arbete kommer att behövas även . Det kommer också att behöva intensifieras. När det gäller fråga om bränsle- och kapitalkostnader är det mycket riktigt en fråga som ska riktas till . Jag ska ta frågan med mig. Jag kan dock kort säga att utifrån ett inremarknadsperspektiv jag är ju inremarknadsminister och ansvarar för den delen ser jag vikten av att de regler som eventuellt ska ändras och de som man föreslår att införa blir konkurrensneutrala. Annars kommer vi inte att ha en riktig EU:s inre marknad. Oavsett var reglerna landar handlar det för mig om att svenska företag ska ha samma konkurrenskraft och samma möjligheter som andra företag på EU:s inre marknad. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2011/12:325 om gymnasieskolan 19 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vilka åtgärder jag kommer att vidta för att förstärka gymnasieundervisningen så att andelen elever med ofullständiga betyg minskar och därmed också den höga ungdomsarbetslösheten. Jag delar uppfattningen att en av skolans stora utmaningar är att minska andelen elever som går ut gymnasieskolan utan fullständiga betyg. Unga vuxna som saknar en fullständig gymnasieutbildning är överrepresenterade bland bidragsberoende och långvarigt arbetslösa. En stor andel av dem som inte lyckats fullfölja en gymnasieutbildning har gått på yrkesinriktade program eller på individuella program. Det är därför som gymnasieskolan har reformerats för att skapa en gymnasieskola som är bättre anpassad till elevernas skilda förutsättningar och framtidsplaner. För att ungdomarna ska vara bättre förberedda för gymnasiestudierna och därmed ha bättre förutsättningar att klara sin utbildning har behörighetskraven till gymnasieskolans nationella program skärpts. De högskoleförberedande programmen ska förbereda eleverna bättre för fortsatta studier än tidigare, bland annat genom att eleverna läser mer svenska . På yrkesprogrammen ökar tiden för fördjupning i yrkesämnena så att eleverna ska nå längre i sin yrkesutbildning och därmed lättare kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Nationella programråd har införts för att öka avnämarnas, alltså branschernas, inflytande över yrkesutbildningarnas innehåll och öka anknytningen till arbetsmarknaden. En gymnasial lärlingsutbildning har införts som en alternativ studieväg för att uppnå en yrkesexamen. Gymnasiereformen innebär att kraven höjs och kvaliteten stärks i gymnasieskolan. För att öka genomströmningen i gymnasieskolan måste också kvaliteten stärkas i den utbildning som ska erbjudas elever som inte blir behöriga till nationella program. De individuella programmen misslyckades med sin uppgift. De har därför ersatts med fem introduktionsprogram som ska ta hänsyn till elevernas olikartade behov och erbjuda individanpassade utbildningar. Utbildningen syftar i första hand till att en elev ska bli behörig till ett nationellt program, men utbildning på introduktionsprogrammen kan därutöver ha andra syften. Yrkesintroduktion ska till exempel syfta antingen till att göra eleverna behöriga till ett nationellt yrkesprogram eller till att underlätta för elever att etablera sig på arbetsmarknaden. För det krävs att utbildningen håller god kvalitet och är anpassad till arbetslivets behov. Det är nödvändigt att eleverna får rätt stöd i rätt tid. Elevens rätt till särskilt stöd har stärkts i den nya skollagen i och med möjligheten att överklaga åtgärdsprogram. För att öka genomströmningen i gymnasieskolan krävs också tidiga insatser i . Regeringen har föreslagit och också beslutat om ett antal åtgärder för att åstadkomma detta. Det är av yttersta vikt att elever får ett individuellt utformat stöd utifrån sina behov för att tillägna sig de grundläggande färdigheterna läsa, skriva och räkna i . Regeringen har därför genomfört en läsa-skriva-räkna-satsning på . avsätts ytterligare en kvarts miljard kronor. Fler kontrollstationer behövs för att upptäcka en elev i behov av särskilt stöd. Därför har skriftliga omdömen införts från årskurs 1 och nationella prov från årskurs 3. beslutade regeringen dessutom att fler nationella prov ska införas i årskurs 6 och 9. När det gäller finansieringen av gymnasieskolan följer regeringen tillsammans med Kommuner och Landsting noga kostnadsutvecklingen för skolhuvudmännen. Det är viktigt att understryka att de första eleverna ännu inte har gått ett helt läsår i den reformerade gymnasieskolan. Det är således knappast den nya gymnasiereformen som har lett till den ungdomsarbetslöshet som vi har . Som jag redogör för i mitt svar här har regeringen vidtagit en rad kraftfulla åtgärder för att öka andelen elever med fullständiga betyg från gymnasieskolan och öka förutsättningarna för att ungdomar ska kunna etablera sig på arbetsmarknaden. 20 (S): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Var fjärde kille och var femte tjej som börjar gymnasiet går ut med ofullständiga betyg. Det här är riktigt bekymmersamt och allvarligt.