prot · H00932 · 2012-11-28 00:00:00 — Vår förhoppning är att båda parter ska respektera den här vapenvilan och utnyttja den i första hand till fredsförhandlingar och inte till en militär upprustning. I denna mångåriga konflikt, IsraelPalestina, vill vara tydliga med att vi förespråkar en tvåstatslösning som det enda rimliga. Men för att en sådan lösning alls ska vara realistisk och möjlig att uppnå krävs förhandlingar mellan parterna där både israeler och palestinier tvingas till uppoffringar och avstår från provocerande handlingar. Inför en sådan förhandling måste också palestinierna vara beredda att erkänna israelernas och judarnas rätt att existera och bo i fred och frihet i och upphöra med alla våldshandlingar och ta avstånd från antisemitism. måste givetvis också garantera palestiniers rätt att få leva i fred och frihet. Situationen som den är , när kontrolleras av Hamas, som har som uttalat mål att utplåna , är inget bra utgångsläge för ett erkännande av . och den palestinska myndigheten har visat tydligare vilja till fredförhandlingar, vilket naturligtvis är positivt. Men det är fortfarande oroande att de till exempel ger ekonomiska bidrag till fängslade terrorister i och därmed inte tydligt tar avstånd från terrorism. Av vikt är också att agerar för att förhindra sammandrabbningar mellan bosättare och palestinier på . bör även genomföra trovärdiga och oberoende utvärderingar av brott mot mänskliga rättigheter i dessa sammanhang, som också framgår i utskottets betänkande. ska, som sagt, en omröstning i FN ske som handlar om att ge observatörsstatus i FN. Vi har tidigare inte gått ut med vår åsikt om detta, men jag passar på att göra det här , så att i alla fall vi kan ge ett tydligt besked. Av samma skäl som vi inte anser det vara läge för ett fullt erkännande och ett fullt medlemskap i anser vi det heller inte vara läge för en höjd observatörsstatus i FN. Vi vidhåller den inställning vi hade tidigare när det var frågan om fullvärdigt medlemskap. Vi menar att först när ett fredsavtal förhandlats fram bör det bli aktuellt med en upphöjd status i FN och i förlängningen ett fullt medlemskap. Efter den oroande utvecklingen med ökad våldsupptrappning mellan och menar jag även att vi nu står i ett väldigt känsligt läge. Den nu uppnådda men mycket sköra vapenvilan bör utnyttjas till att försöka nå framgång i fredsförhandlingar och inte till att ta ytterligare steg i FN, vilket snarare kan ha en provokativ, negativ verkan i det här skedet. Vi anser heller inte att ett erkännande från sida gagnar en långsiktig fred i . Det förvånar mig att har svängt i frågan om observatörsstatus i FN och därmed avvikit från sin tidigare hållning att det ska finnas fredsförhandlingar först, vilket jag tycker borde gälla även detta. Målet måste vara fred och en hållbar fredslösning och inte några förhastade beslut i FN. Från konflikten i skulle jag vilja bege mig till och en annan komplicerad och långvarig konflikt, nämligen den mellan och . Om vi ska jämföra med finns det givetvis vissa likheter, men jag tycker att vi här har ett helt annat läge. Här vilar givetvis också ett delat ansvar från och Polisarios sida och sida att nå ett fredsavtal där båda parter kan leva i fred och frihet. Från Polisarios sida har det rått vapenvila . De har visat samarbetsvillighet vid upprepade tillfällen och uttrycker att de inget hellre vill än att leva i en fredlig relation med , medan försvårar och på olika sätt förhalar viktiga steg i att få en fredlig uppgörelse. Sedan långt tillbaka finns det ett fredsfördrag där det från sida och genom FN utlovats att ska få hålla en folkomröstning där folket i ska få avgöra sin egen framtid. Vi ser det som oerhört viktigt att denna folkomröstning efter alla dessa år kan bli av och att full självständighet verkligen ska få vara ett av de alternativ de får rösta om, vilket vill motverka. Vi ser dock inga framsteg och ingen vilja till samarbete från sida att få till stånd denna folkomröstning som har utlovats eller på andra sätt bidra till en fredlig lösning. Vi anser därför att ett erkännande av och dess rätt till självständighet från fler länder i världen kan påverka situationen i rätt riktning och tvinga till förhandlingsbordet så att de kan gå med på den här folkomröstningen. Situationen i flyktinglägren är allvarlig. Västsaharierna har väntat på sin folkomröstning och sin självständighet att det börjar finnas en desperation. Därför är det viktigt att omvärlden tydligt visar på vikten av en fredlig lösning för självständighet, och jag anser det vara glädjande att det i riksdag finns en majoritet som vill erkänna . Givetvis respekterar vi regeringens beslutanderätt i den här frågan, men vi kan inte hindra från att ha en omröstning och säga sin åsikt om det. Om vi inte kan få ta beslut i kammaren även vad gäller utrikespolitik kan vi ju lägga ned debatterna och beslutsärendena i utrikesutskottet helt och hållet. Sedan är det givetvis så att ansvaret för själva det slutliga beslutet ligger hos regeringen. Det respekterar vi. Vidare vill jag säga att från Amnesty och Human Rights Watch har rapporter kommit om allvarliga brott mot mänskliga rättigheter i form av bland annat tortyr och övergrepp från sida riktat mot människor som uttrycker stöd för ett självständigt . Det är därför glädjande att vi har ett enigt utskott som anser att aktivt ska verka för att FN-styrkan mandat utökas till att också omfatta övervakningen av respekten för mänskliga rättigheter i . Jag vill även säga något om det mycket allvarliga läget i som jag tycker att det har pratats lite för lite om i dagens debatt. Det som började med fredliga protester har utvecklats till ett fullskaligt inbördeskrig, byggt på sekteristisk fragmentering, där situationen förvärras för var dag som går. FN räknar med ca 30 000 döda i det här kriget, men antalet kan vara ännu större. Rapporterna som kommer om att Assadregimens militär står bakom dödandet av tusentals civila, däribland kvinnor och barn, är fruktansvärda och mycket oroande. Det går inte att se något annat alternativ än att måste avgå. Det är också lika oroande att det finns grupper inom oppositionen där våldsanvändningen och militariseringen har ökat och förvärrats. Vi välkomnar att man i den resolution som antagits av uppmanar alla grupper inom oppositionen att förena sig för att kunna verka som ett legitimt alternativ som kan erbjuda alla syrier, oavsett etnisk, kulturell eller religiös tillhörighet, trygghet och säkerhet i ett fredligt och demokratiskt . Det är dock beklagligt att den kristna gruppen är underrepresenterad i nationella råd, och det är av vikt att garanterar även deras trygghet och säkerhet. Det är också beklagligt att medlemmarna i säkerhetsrådet inte har kunnat enas och ta sitt ansvar i att lösa denna konflikt. Det är många komplicerade faktorer att ta hänsyn till, men ingen gagnas av att konflikten fortsätter och förvärras för var dag. Det råder en humanitär kris som är akut. Vi anser att medlemmarna i säkerhetsrådet åtminstone borde kunna hitta några gemensamma nämnare för att i alla fall kunna stävja konflikten och den humanitära krisen. Mer än två och en halv miljon människor är i behov av humanitär hjälp. Drygt en miljon är internflyktingar, medan ca 300 000 personer har flytt striderna för att söka hjälp i grannländer. Enligt uppgifter kan antalet uppgå till 700 000 . Vintern och kylan närmar sig, och det är oerhört viktigt att ger ökade bidrag bland annat till UNHCR för att kunna ge den hjälp och det stöd som behövs till dessa flyktingar. har i sin motion framfört vikten av ökade humanitära satsningar, vilket vi tycker är någonting bra och vill stödja. Därför yrkar vi också bifall till reservation 10. Jag vill bara nämna något kort om de kristnas situation i , vilket vi också har en motion om. Runt om i världen finns kristna som förföljs och dödas på grund av sin kristna tro. I lever kristna i skräck, och de utsätts för grymheter som vida överstiger vad vi kan föreställa oss i . Våldet och den etniska rensningen har som mål att få de kristna minoriteterna att antingen dö ut eller fly landet. Denna etniska, kulturella och religiösa rensning måste få ett slut. En mer långsiktig lösning som vi har framfört i en motion kan vara att det upprättas en autonom region i som kan fungera som en för kristna irakier. Att göra insatser i närområdet är den mest effektiva flyktingpolitiken och förhindrar både flyktingkatastrofer och mänskligt lidande. Det kan inte vara meningen att kristna måste fly därifrån för att få en . bör därför tydligare stå upp för de kristnas rättigheter i och verka för att en upprättas. Jag vill också säga att jag är glad över att vi har ett enigt utskott här som konstaterar att den fruktansvärda Anfalkampanjen var ett folkmord. 136 (C) replik: Jag skulle kunna beröra flera frågor. Jag funderar på hur engagemanget för flyktingarna från går ihop med vilja att öppna för flyktingar i och så där. Men jag ska nöja mig med det som var ingången till inlägg, nämligen frågan om tillkännagivanden och den hållning vi har. Jag noterar att nämner att respekterar att regeringen tar beslut. Det är spännande, herr talman, att respekterar att regeringen fattar beslut i internationella frågor. Det är ju så att grundlagen som gäller också för oss är tydlig när det gäller ansvarsfördelning mellan riksdag och regering, tydlig när det gäller internationella förhållanden. Jag hade, som sagt, förmånen att sitta med och utreda den nya regeringsformen, och det var ganska klart att ingen ville göra tillkännagivanden till en formell del av regeringsformen. Det är en relation mellan riksdag och regering som går ut på att i en skrivelse till regeringen berättar vad tycker. Det är framför allt när oppositionen kan enas som detta blir ett instrument för oppositionen. Det är inget instrument för regeringen. Regeringen berättar å andra sidan för vad regeringen tycker om dessa skrivelser. hade den socialdemokratiska regeringen 155 skrivelser på sitt bord som man inte hade hanterat. valde att konstatera detta på samma sätt som man gör nu genom att lägga regeringens redogörelse och därmed skrivelse till handlingarna. Mer än så blir det inte, herr talman, och det tycker jag att man måste respektera. Det är utgångspunkten. 137 (SD) replik: Det jag framförde var i första hand inte en kritik mot hur väljer att göra gällande Palestinafrågan, utan det var mer en kritik mot den syn som jag tyckte att verkade framföra om roll och tyngden i de tillkännagivanden som vi gör. Jag respekterar givetvis vår grundlag och ifrågasätter inte den på något sätt. Det jag ville framföra var att vi ändå måste se på allvar på de tillkännagivanden som görs och den roll som har. Vi är ändå folkvalda och representerar våra väljare. Jag tycker att vi har en tyngre roll än att skicka något obetydligt brev till regeringen. Det var mest det jag reagerade på. Om jag ska kommentera hur regeringspartierna gör när deras sakpolitik kanske går emot Alliansen kan jag säga att jag inte tycker att det skadar att man tar ställning i också. Jag har tidigare kritiserat KD för att de svek sin hållning i en fråga om samvetsfrihet som står i deras principprogram. Efter viss kritik valde de till slut att avstå. Jag tycker att de hade kunnat vara ännu tydligare, men jag respekterar ändå att de tog det steget. Det tycker jag kanske att i respekt för sina väljare också skulle kunna göra, även om jag inte håller med er i sakfrågan. Det var faktiskt inte hur ni gör i den frågan som var min grundkritik, utan jag skulle vilja fråga : Ser på riksdag bara som en institution som skriver obetydliga brev till regeringen, eller ser parlamentets och roll som tyngre än så? 138 (C) replik: Jag står jättemycket bakom grundlagar. Jag har varit med och fattat beslut om dem. Jag har varit med och utrett regeringsformen och står självklart bakom den. Det är en tydlig maktdelning. har ett jättestarkt uppdrag när vi beslutar om lagar, när vi behandlar hur statens medel får användas, tar ut skatter och granskar regeringen det som framgår av regeringsformen och riksdagsordningen. Det är klart att om en majoritet i väljer att tycka till i en fråga som egentligen inte tillhör beslutsområde så tunnar man ju ut uppdrag. Det är någonting som jag tycker att man bör vara varsam med. Sedan är det faktiskt så, herr talman, att tillkännagivanden inte har någon annan funktion än att innebära att mening sänds i en skrivelse till regeringen. Sedan får herr talmannen ta emot regeringens svar på den skrivelsen, som behandlas av och läggs till handlingarna. Regeringen har full frihet att hantera detta på det sätt som man önskar. Det här är inte att nedvärdera väldigt viktiga arbete. Vi ska granska, vi ska debattera och vi ska besluta på de områden där vi har att fatta beslut. Tillkännagivanden har jag varit med och tittat på rätt mycket, och de har sällan haft någon stor betydelse. Jag tror att det äldsta tillkännagivandet som ligger och vilar är . Särskilt stor effekt har sällan tillkännagivanden. Den enda gången är när hela enas. Då gör det skillnad, men inte annars. Det visar historisk erfarenhet. Det har jag också tittat närmare på, herr talman. Vägen är fri för oppositionen, men jag väljer den inte. 139 (SD) replik: Utrikespolitiken ska föras av regeringen, står det i vår grundlag. Det respekterar jag. Men jag har också stor respekt för vår riksdag, vårt parlament, och vårt utrikesutskott, som ändå finns. Vi har rätt att skriva motioner även i utrikesfrågor. Vi har rätt att lämna reservationer och hålla omröstningar i kammaren även om detta och att skicka tydliga signaler om vad en majoritet i riksdag tycker även vad gäller utrikespolitiken. Även om regeringen kan ta det slutliga beslutet, hur man kommer att föra frågan i relation till andra länder, menar jag att man ska lyssna på vad tycker. Det anser jag vara viktigt. Annars kan vi ju lägga ned vårt utrikesutskott och vår roll här i . Det utrikesutskott som vi har måste ändå fylla en funktion. Det är min bestämda ståndpunkt. 140 (M) replik: Jag har full förståelse, , för att du som företrädare för ett oppositionsparti i frågan om vad som är regeringens och vad som är roll säger att vi ska deklarera vår ståndpunkt i ett tillkännagivande till regeringen. Jag har full förståelse för att oppositionen använder det sättet att agera, därför att det ligger i oppositionens roll. Men då tar ni ju också på er att granska de kriterier som bör ligga till grund för ett erkännande. Jag hörde tydligt i ditt inlägg att du sade att vad gäller är villkoret ett fredsavtal. Villkoret är att man har kommit överens om hur man ska gå vidare. Uppenbarligen släpper ni den typen av kriterier när det gäller frågan om och . I ett tidigt skede hade vi en diskussion i utrikesutskottet om ett annat betänkande. Då var ni väldigt tydliga med att villkoret för att kunna erkänna var att en folkomröstning var genomförd. Det villkoret har ni nu släppt. Det är klart att man funderar på bakgrunden till det. Vad är det som gör att ni gjorde upp med Socialdemokraterna om att släppa villkoret på folkomröstning och driver ett erkännande utan det önskemålet? Vad är det som så att säga ligger bakom att ni inte står fast vid den uppfattning ni tidigare hade när det gäller erkännandet av ? Vad erbjöd i förhandlingarna? 141 (SD) replik: Det är en stor missuppfattning att har erbjudit oss någonting eller att det har skett någon form av förhandlingar. Om det nu skulle vara så väl att övriga oppositionspartier skulle kunna tänka sig att komma och prata med oss skulle jag bli glad. Tyvärr är det inte riktigt så. Jag tycker kanske att de anklagelser som kommer om att oppositionspartierna börjat samarbeta med oss är lite fega, för jag kan tyvärr dementera. Så väl är det inte riktigt att de accepterar att prata med oss. Det här är ett beslut som vi har tagit själva och som vi tyckte var viktigt. Vi tycker fortfarande, som jag har framfört i debatten, att det är viktigt att folkomröstningen kommer till stånd och att det blir ett fredsavtal. Men vi ser också att det på vägen dit verkar på något sätt omöjligt att få att gå med på det här. Det är det som gör att vi tycker att ett erkännande i det här läget kan, som jag sade, ge en tydlig signal om vårt stöd för rätt till självständighet, ge en tydlig signal till om att de inte kan fortsätta på den väg de valt, att motarbeta folkomröstningen, att motarbeta fredsavtal och motarbeta en fredlig uppgörelse. Det är där vi har landat. Vi ser ingen annan väg framåt än att ge den här tydliga signalen till regeringen, att vi tycker att vi bör stödja ett erkännande av och deras kamp för att bli självständiga. Sedan anser vi fortfarande som sagt att det till syvende och sist måste vara västsaharierna som de facto när de ska bli självständiga avgör sin egen framtid i en folkomröstning. Det är viktigt. 142 (M) replik: Det är viktigt med en folkomröstning, säger . Vad har vi för verktyg för att få en folkomröstning om vi säger: Nja, men om ni inte gör det erkänner vi er i alla fall. Hur resonerar man när man släpper de grundläggande kriterierna bara för att få skriva sig samman i oppositionen och ställa ett krav på regeringen? Jag inser att det inte är revolutionsromantik, men någonstans har jag sett uppgifter om att det har varit tal om att sätta press i förhandlingar och att försöka komma överens om det här. Jag tycker fortfarande att du är svaret skyldig. Varför vill ni frångå de grundläggande kriterierna just när det gäller ? Är det något speciellt skäl, eller är det bara så att det kändes kul att göra det här? Det kändes kanske kul att liksom använda utrikespolitiken för att ge en liten näpst till regeringen. Jag har ytterligare en fråga till dig. har du möjligheten att träffa kabinettssekreteraren från och faktiskt förklara er inställning vad gäller . Hur kommer det sig att de enda anmälda till det mötet är två företrädare för allianspartierna? Vågar ni inte stå för era uppfattningar i de här frågorna? 143 (SD) replik: Jag skulle inte ha några problem att stå för mina åsikter i ett samtal med . har jag som det ser ut tyvärr inte möjlighet att delta i mötet. Vi ändrar oss inte för att vi tycker att det är kul. Vi ser dessa frågor som väldigt allvarliga. Vi ser ingen annan väg att få att gå med på en folkomröstning och att gå vidare i fredsförhandlingarna än att vi ger en tydlig signal. Vi tycker att har rätt till självständighet och att bli ett eget land, och genom ett erkännande tydliggör vi den ståndpunkten. Vi anser att den vägen är den riktiga. Man kan ha möjlighet att ändra sig utan att bli anklagad för att man gör någonting för att man tycker att det är kul. Vi ser det som en pragmatisk inställning att vi är beredda att erkänna för att sätta ytterligare press på . Vi har kanske en annan syn på än . Som jag framförde i debatten har vi ett annat läge i . Vi ser inte det hot från omgivande länder som till exempel finns mot . Vi anser att Polisario har hållit sin vapenvila och visat vilja till fredliga förhandlingar. Det är någonting som vi tycker att man ska uppmuntra. Vi ser inga starka skäl till att inte kunna erkänna . Vi tycker att det finns goda förutsättningar för det. Frågan om att verka för ett självständigt är någonting som har funnits i partiet . Det är ingenting nytt som har kommit upp . Viljan att stöda och dess rätt till självständighet har funnits . Det är ingenting nytt. 144 (FP) replik: Till att börja med vill jag gratulera till fruktsamma diskussioner med de rödgröna rörande Västsaharaerkännandet. Det verkar vara idel goda miner från den sidan. rör till det lite antingen medvetet eller omedvetet jag hoppas att det är omedvetet rörande ställningstagande till en uppgradering av status i FN. Detta har nämligen ingenting att göra med ett erkännande av som självständig stat. Det är två skilda processer. Det är viktigt för oss att tydliggöra att det är två skilda processer. Att bilateralt här i eller i regeringen eller multilateralt inom eller erkänna som en självständig stat måste enligt vår uppfattning i föregås av ett fredsavtal. Att uppgradera palestinska myndighetens status inom FN-systemet är någonting annat som vi från sida har sagt att vi kan acceptera. Vi har inte heller tidigare uttryckligen varit emot det, utan vi har sagt att det är en fråga som vi är beredda att diskutera. Det har varit vår uppfattning tidigare. Vi har alltid hållit dörren öppen för att kunna göra detta. Så ligger det till där. Jag måste ändå tillstå att det är något märkligt att står här i och vill erkänna en arabisk republik, försvara en judisk stat, skydda kristna i och hjälpa flyktingar i . är de beredda att utvisa precis alla dessa människor om de skulle komma till . I ert budgetförslag resonerar ni kring att man kan minska asyl- och anhöriginvandring till och spara . Det betyder att en kvinna med burka tycker är förtryckt när hon är i . Men kommer hon till och söker asyl än ni de som står på barrikaderna för att hon ska tillbaka till . Därmed blir detta oerhört skenheligt. Ni argumenterar för människors rätt att må bra i så länge de inte kommer till . Det är inte människorna i som är subjektet för er utan att freda från att de kommer hit och söker asyl. Det är viktigt att väljarna får se också den sidan av politik. 145 (SD) replik: Det var väldigt många frågor och ämnen som togs upp här. Jag kan börja med det som tog upp sist. har alltid varit tydliga med att flyktingar som är berättigade till skydd enligt på olika sätt ska få det skydd de behöver. Det har vi aldrig ifrågasatt. Vi vill inte skicka tillbaka några flyktingar som riskerar sitt liv i sina hemländer. Det har vi aldrig påstått. Det finns mycket andra saker som vi vill kritisera och förändra vad gäller invandringspolitik. måste vi också vara medvetna om att merparten av dem som flyr inte har möjlighet att ta sig till eller andra länder i oavsett vad vi har för flyktingpolitik i . Därför menar vi att stödet till flyktingar i närområdet måste öka så att vi kan hjälpa så många som möjligt. Nöden bland dessa 300 000, som kan uppgå till 700 000, blir inte avhjälpt av dem som vi i så fall skulle ta emot i . Den finns kvar bland alla de mängder människor som är där nere. Till exempel nu när vintern kommer lever de under undermåliga förhållanden och behöver mer stöd. UNHCR skriker efter mer pengar. Det behovet vill vi tillgodose. Jag vill ställa en fråga till gällande upphöjande av observatörsstatus i FN. Om det var otydligt i mitt anförande beklagar jag det. Jag är väl medveten om att åsikt står fast att det först ska vara ett fredsavtal vad gäller erkännande och ett fullt medlemskap i . Jag undrar varför avviker från den hållningen när det gäller frågan om en höjd observatörsstatus. Det gör mig också förvånad. Jag vill också fråga: Ser man inte att det nu är ett väldigt känsligt läge när vi har en vapenvila som är väldigt skör? Borde inte den utnyttjas för fredsförhandlingar i stället för ytterligare ett steg i FN? 146 (FP) replik: Jag vill börja med att säga att jag inte har något större förtroende när en organisation som Hamas säger att den har ingått en vapenvila. Det är bara en tidsfråga innan den kommer att brytas. Om den inte kommer att brytas av Hamas så bryts den av någon annan terroristisk fraktion på . Det är detta som i grund och botten förhindrar möjligheten för oss att gå vidare med ett erkännande av en palestinsk stat, eftersom halva styrs av en terroristorganisation. Det spelar man ned på andra sidan och säger: Det är inga problem, eftersom Hamas och har en försoningsprocess. De har de förstås inte, eftersom Hamas inte ens kunde kandidera på i de senaste valen och vise versa. Detta är skälet. Att uppgradera status i FN är något annat. Det är en signal och ett stöd till den pragmatiska ledningen på . Vi säger: Ni har gjort ett bra jobb this far. Ni kan säkert göra det ännu bättre. Det är många utmaningar som återstår vad gäller demokratisering och mycket annat. Men vi vill ändå ge de relativt sett goda krafterna i det stödet. Vi kommer ändå tillbaka till kärnfrågan.