prot · GZ0999 · 2012-04-18 00:00:00 — Jag tycker att det är viktigt att slå fast att svensk sjukvård håller en hög internationell kvalitet. Jag tror också att vi kan säga att i jämförelse med många andra länder är svensk sjukvård ganska bra på att ge sjukvård på lika villkor överallt i vårt avlånga land och också efter behov. Jag tror att vi kan börja med att säga det. Medborgarna hyser också ett stort förtroende för hälso- och sjukvården, och det är någonting som jag tycker att vi allihop ska värna om. Det är mycket viktigt i sammanhanget. Men mycket mer kan naturligtvis göras för att ytterligare förbättra den här vården, för att utveckla den och för att göra den mer modern. Det handlar inte minst om att möta moderna människors krav på tillgänglighet, en trygg hälso- och sjukvård, en säker hälso- och sjukvård och en sjukvård som fokuserar på patienten, inte minst för att medborgarna fortsatt ska ha ett högt förtroende för sjukvården och fortsatt vilja vara med och solidariskt bidra till den. Det är ju själva förutsättningen för vår goda hälso- och sjukvård. Det är väl värt att värna om att människor faktiskt vill vara solidariska och dela med sig. Jag vill precis som flera andra, herr talman, lyfta fram de oroande tecken som vi ser i skyn när det gäller hälso- och sjukvården. Vi ser att vården blir sämre på att erbjuda vård på lika villkor. De som har den sämsta hälsan blir också de som inte får tillgång till den bästa vården de allra mest utsatta och de mest sköra människorna. Andra orosmoln som tornar upp sig vid horisonten är att om den svenska hälso- och sjukvården inte får de rätta förutsättningarna att utvecklas kommer framstegen inom vården att ske långsammare än . Det tillsammans med den förändrade demografin, att vi får allt fler äldre i samhället, kommer att ställa sjukvården inför väldigt stora utmaningar. Till skillnad från och tror vi mycket på de politiska möjligheterna. Det är kanske det som skiljer oss socialdemokrater från i första hand . Vi tror att här behövs det mer politiska beslut och inte minst mer politiskt nytänkande för att ge sjukvården bättre förutsättningar att utvecklas, bli ännu bättre, ge professionen möjligheter att organisera sig och utöka sin kompetens och att inte minst utveckla och organisera sjukvården runt patienten. Vi tror också att det krävs mer politiska beslut för att stärka patientens ställning, för det behövs. Att vi pratar om patientens ställning i sjukvården är egentligen ganska nytt i svensk sjukvård. Jag tror att har fått om bakfoten att vi socialdemokrater skulle vara emot att man kan välja sin vårdgivare. Jag tror att det är bra att man kan välja sin vårdgivare. Det är att ge patienten en stark ställning. Det är också hälsofrämjande det känner vi till från olika undersökningar. Men för oss socialdemokrater kan en stark ställning för patienten aldrig enbart handla om att patienten ska agera som en kund på en marknad och därmed själv bära ansvaret för att kvaliteten ska vara hög och vården vara säker och trygg. Sjukvården är inte som vilken vara eller tjänst som helst på marknaden. Vi kan inte själva bedöma behov, kvalitet och risker. Där måste samhället ta ett ansvar för att garantera att den sjukvård som ges är trygg och säker, håller den högsta kvaliteten, är den mest moderna och den bästa tänkbara och att den också ges på ett likvärdigt sätt. Det ska inte vara ett lotteri beroende på vilken dörr man går in genom och vilken vårdgivare man väljer. Därför är en nationell kvalitetscertifiering ett väldigt bra sätt att ge trygghet till den enskilde patienten som söker vård och som väljer vårdgivare. Staten bör också, tycker vi socialdemokrater, ta ett större ansvar för kunskapsstyrningen av vården. Regeringen bör ge fler uppdrag när det gäller att ta fram nationella riktlinjer för hur god vård ska ges och prioriteras. Målet måste vara att ge alla certifierade vårdgivare möjlighet att följa de här riktlinjerna de ska följa de här riktlinjerna men då måste också vården, huvudmännen och vårdgivarna, ges förutsättningar att kunna göra det. De riktlinjer som har utarbetats av när det gäller till exempel cancersjukvård, hjärtsjukvård och demenssjukdomar ställer oerhört höga krav på vårdgivarna när det gäller att man ska kunna mobilisera resurser och prioritera i fördelningen av resurserna och mellan de olika sjukdomsgrupperna. Man måste orka utmönstra metoder och annat som inte hör hemma i vården och inte håller den högsta kvaliteten, och man måste kunna organisera sig på ett sätt som gör att man kan ta in de här nya riktlinjerna. Man måste kunna nivåstrukturera sin organisation, inte minst, och man måste kunna skapa strukturer för att implementera kunskaper i vårdorganisationen. En god och hälsofrämjande vård ställer patienten i fokus, och därmed stärker man också patientens ställning. Alltför ofta ser vi hur vården organiseras efter vårdens eget behov och inte efter patienterna. Varje del i en vårdkedja kan i och för sig fungera alldeles utmärkt. Jag tror att man ofta möts av den här föreställningen i vården: Vi sätter patienten i centrum hos oss. Men man ser inte patientens behov i ett helhetsperspektiv. Vi ser ofta brister i patientens väg genom vården, och kedjan av vårdinsatser tenderar att bli svag när delarna ska länkas ihop. Det saknas ofta ett helhetsperspektiv, och patienten får påfallande ofta också själv bära ett ansvar för att hålla ihop vården och vårdkedjan. Ofta skulle det faktiskt behövas ett starkare mandat för någon att vara processledare på resan genom vården. Jag tror att ett vårdkontrakt skulle vara ett alldeles utmärkt sätt att komma dithän att vårdkedjan hålls ihop. Jag förstår inte riktigt motviljan som finns mot att patienten mycket väl skulle kunna köpa en resa, om vi säger så, genom vården som börjar med ett besök i primärvården, går vidare genom diagnostik och utredning till behandling, palliation eller rehabilitering och att man på detta vis håller ihop det. Jag tror att vården är förmögen att organisera sig runt patienten på det sättet, men det krävs nytänkande, och det krävs förutsättningar för vården att kunna göra det. Patientens ställning stärks alltså inte av att vården fragmentiseras ytterligare, vilket blir en följd av att införa fri etablering. Ett fritt vårdval behöver inte vara detsamma som en fri etablering, framför allt inte inom specialistsjukvården. Vi socialdemokrater tror att en fragmentisering bidrar till att cementera rådande, mindre bra strukturer i vården. Vi vill hellre se en utveckling som ger huvudmännen möjlighet att bygga upp och planera sjukvården på ett sätt som möter patienternas behov ur ett helhetsperspektiv och som också ger förutsättningar att skapa en effektiv sjukvård som tillvaratar modern forskning och som kan implementera innovationer i vården. Detta för att kunna erbjuda medborgarna bästa tänkbara hälso- och sjukvård på ett likvärdigt sätt och efter behov. 134 (M) replik: , du konstaterade inledningsvis att vården är bra i och att den var bra även , och det vill jag gärna ge dig rätt i. Sedan kan vi möjligen ha olika uppfattning när det gäller om den har blivit bättre eller sämre . Min bild är att den har blivit klart mycket bättre. Jag undrar om uppfattning är att den har blivit bättre eller sämre än 2006. Jag uppfattade att du sade att den har blivit sämre på att erbjuda en jämlik vård. Jag tittade på vad sade när det kom en stor rapport. De sade då att hälso- och sjukvårdens kvalitet och effektivitet fortsätter att förbättras, och de konstaterade att detta sker som skillnaderna mellan landstingen på flera områden minskar. Det är alldeles utmärkt och leder mig till tanken att vården har blivit mer jämlik i . Sedan är jag absolut inte nöjd, men skillnaderna i landet har minskat. Dödligheten i stroke minskar, allt fler blir nöjda och sådana saker, så det är alldeles utmärkt. Sedan funderar jag en del över det som säger när det gäller vårdvalet och hur hemskt det skulle bli om man också får välja sin gynekolog eller sin hudläkare. Det är just det som den öppna specialistvården handlar om. Det är just den typen av läkare man måste kunna få välja själv. Jag uppfattar det som att du vill att man ska få välja, men du vill inte att det ska få finnas några att välja mellan. Det blir väldigt svårt. Ni hävdar i er motion och i er reservation att vårdvalet och LOV har stora och avgörande brister. Vilka är de bristerna? Är det ett problem att vi har 200 nya vårdcentraler i ? Vilka är det i så fall som inte ska vara kvar? Är det den i eller den i som ska bort? Vad är problemet med den här lagstiftningen som faktiskt gör det möjligt att få vård , alltså precis det som vi moderater vill? 135 (S) replik: frågar mig om jag tror att vården har blivit bättre eller sämre. Jag tror att den har blivit bättre, men inte tack vare . Tyvärr är det inte politiken som kan ta åt sig äran av det, utan svensk hälso- och sjukvård är jättebra på att utvecklas och bli allt bättre. Det finns en stark drivkraft inom svensk sjukvård att öka sina kunskaper, att jämföra sig med andra, att utvecklas. Det är också en utmaning, vilket säkert känner till, herr talman. Vi ställs inför nya utmaningar för att ge en allt bättre vård till allt fler behövande. Däremot tror jag att likvärdigheten, förmågan att ge vård på likvärdiga villkor, har blivit sämre, vilket flera studier visar. Förmodligen har vi blivit bättre på att ge vård på likvärdiga villkor regionalt men inte socioekonomiskt. De som har det sämst i samhället har sämre tillgång till vård, får sämre tillgång till de goda medicinerna, får inte de bästa metoderna. Undersökning efter undersökning visar att det är på det sättet. För oss kan ett fritt vårdval aldrig vara detsamma som en fri etablering. Vi tror att det går alldeles utmärkt att ansluta fria vårdgivare, privata vårdgivare, som kan tillföra vården mycket som är bra i form av kvalitet och alternativ. Det går alldeles utmärkt att ansluta med vårdval, men då finns de i ett system som är möjligt att planera. Alla bor inte i , eller . I landsorten är det ofta svårt att över huvud taget finna exempelvis en gynekolog. Det är brist på specialister. Släpper vi loss den fria etableringen vet vi att vi får en anhopning av specialister i centralorterna, inom de specialområden som är enklast att diagnostisera och identifiera och därmed ge den vården till patienterna. 136 (M) replik: Jag fick inget svar om de 200 nya vårdcentralerna. Är det bättre eller sämre att de tillkommit? De har tillkommit av ett enda skäl, nämligen att vi infört en lag om vårdval i primärvården. Hade den inte införts skulle det inte ha tillkommit 200 nya vårdcentraler. kan vara hur positiv som helst till valfrihet, men det hade inte funnits något redskap för att få de nya vårdcentralerna, den bättre tillgängligheten och möjligheten att välja en läkare och en vårdgivare som jag har förtroende för. Det skulle aldrig någonsin ha inträffat. När det gäller vårdvalet inom specialistvården kan man ha vårdval eller kunna välja läkare utan fri etableringsrätt, säger . Det stämmer faktiskt inte. Vad ska vi välja mellan om det inte finns någonting att välja mellan, om det inte finns någon annan? Varför inte släppa det fritt? Varför inte se att det finns en möjlighet att någon vill starta där det är en bristsituation, till exempel i där väntetiderna är långa? Varför inte erbjuda någon möjligheten att starta en gynekologmottagning, hudmottagning, reumatologimottagning eller vad det kan tänkas vara? Den möjligheten finns inte . Inte någonstans där Socialdemokraterna styr vill man ha vårdavtal med privata aktörer som ett sätt att antingen öka valfriheten eller kapa köer och öka tillgängligheten. Det finns inga sådana exempel. När jag var i landsting frågade jag vad de gör för att minska köerna, om de frågat några andra. Nej, sade de, det har vi inte, för det är ingen som vill. Hur vet ni det om ni inte ens har frågat, undrade jag. Det finns alltså inga exempel på att Socialdemokraterna aktivt ser till att det skapas valfrihet. Att det skulle bli större socioekonomiska skillnader på grund av vårdvalet är inte heller sant. Vi kan titta exempelvis på . Var ökar antalet vårdbesök mest på vårdcentralen? Det är i . De som har sämst socioekonomisk ställning har fler vårdbesök tack vare vårdvalet. Det tycker jag är mycket bra. 137 (S) replik: Jag tycker att far lite ovarsamt med sanningen. i debatten sade han att Socialdemokraterna inte hade velat mäta väntetider före det gyllene när allt bra började. Det är inte sant. Det mättes tidigare både här och där, och vi jämförde med varandra. Jag har själv erfarenhet av att göra det. Det är heller inte sant att socialdemokratiskt styrda landsting inte skulle vara öppna för privata vårdgivare och sluta vårdavtal. Flera av oss har suttit i landsting och känner till landsting där Socialdemokraterna varit med och styrt och tagit initiativ till upphandlingar för att skapa alternativ i vården. skakar på huvudet, men jag kan verifiera det, herr talman, och även flera andra kan vittna om det. Jag tror inte att vi har något principiellt motstånd till det. Snarare känner vi att vi vill fokusera på att styra vården utifrån behov och patienternas önskemål samt utifrån kvalitet och resultat. Vad gäller 200 nya vårdcentraler tycker jag att det är bra om man kan öka tillgängligheten. Det är viktigt att medborgarna kan känna förtroende genom att ha tillgänglighet till vården. Det är bra att tillgängligheten ökar. Jag skulle gärna vilja se på vilket sett den ökat och i vilket förhållande den står till undanträngningseffekterna när det gäller kronikerna. Vi har än så länge inte sett några undersökningar om det. Låt oss därför vänta med att utropa den reformen till det bästa som hänt under detta århundrade. 138 PER RAMHORN (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3 som handlar om tillgången till barnhospis. Det är en angelägen fråga som ligger mig varmt om hjärtat. Hur kan det vara så hemskt att en del måste dö när de inte ens fyllt ? Så börjar kända bok . Det är en historia som handlar om livet och döden och som berörde mig djupt när jag läste den. Barn ska helt enkelt inte dö. Det är bara så. Barn ska inte ens bli sjuka, i alla fall inte mer än i en förkylning. Tyvärr ser verkligheten inte riktigt ut så. Barn blir sjuka. Barn drabbas av cancer och av andra svåra sjukdomar. Vart fjärde barn som drabbas av cancer kommer att dö av sin sjukdom. Att förlora ett barn är varje förälders värsta mardröm, något man inte ens vill tänka på. erbjuds svårt sjuka och döende barn oftast vård i hemmet eller på en akutvårdsavdelning. Inom den vanliga vården finns oftast inte tiden, kunskapen eller utrymmet för den lindrande och tröstande vård som ska ta vid när den akuta vården är över. Många föräldrar har vittnat om den ensamhet och utsatthet de känt när deras barn ansetts färdigbehandlade. Vi sverigedemokrater vill ge dessa barn och familjer den allra bästa vården och omsorgen i den oerhört svåra situation som de befinner sig i. öppnade diakoni första barn- och ungdomshospis, som ett komplement till den vanliga vården. Där bedrivs palliativ barnsjukvård för svårt sjuka barn och ungdomar. Vårdfilosofin är precis densamma som för hospis för vuxna, det vill säga att trösta, vårda och lindra när de akuta vårdinsatserna är aktuella. Där har varje barn ett eget rum med plats för anhöriga och vänner. Där finns upplevelserum och målarverkstad men också vårdhunden , som ger tröst och glädje till barnen. Där finns utrymme för sorg och samtal men också för skratt och lek, precis som det ska vara när ett barn är svårt sjukt och på väg att gå bort. Ett enda hospis med sju vårdplatser för barn och ungdomar täcker inte det behov som finns i landet. Mellan 400 och 500 barn och ungdomar dör av olika svåra sjukdomar. Vi sverigedemokrater anser att man måste ta ett helhetsgrepp om den palliativa vården i landet och se över tillgången på barnhospis så att barn och ungdomar får samma rätt som vuxna att få avancerad och högspecialiserad vård i livets slutskede, oavsett var i landet man bor. lär ha sagt att han inte är rädd för att dö bara han slipper vara med när det händer. Och visst är det så många av oss känner. Döendet skrämmer oss mer än själva döden. Att förbättra vården i livets slutskede är ett prioriterat område för oss sverigedemokrater så att vi kan öka tryggheten inför det som är allra svårast för oss alla att hantera men också för att det säger oerhört mycket om hur vi ser på livet. Livet är värdefullt oavsett hur man har kvar att leva. Avslutningsvis yrkar jag bifall till samtliga våra reservationer. 139 (FP): Jag ska börja med att poängtera att i den här debatten talar jag inte för mitt parti. Det har gjort på ett förtjänstfullt sätt. talar jag på mitt eget och medborgarnas uppdrag. Vem skall bestämma över min och er egen död? debatterar socialutskott betänkande SoU14. Det handlar om hälso- och sjukvårdsfrågor samt tandvårdsfrågor. Insprängt i detta betänkande, på några sidor, finns det ett kort avsnitt som behandlar en motion om något som berör alla människor , nämligen vår egen död. Motionen tar upp frågan om vem som har rätt att besluta om vårt eget livsslut, och man menar att det borde vi själva få göra, inte vare sig läkaren, politikerna eller . Jo, för en förkrossande majoritet av svenska folket, men inte för de politiska partierna . Jag har funnit, herr talman, allvarliga fel vid utskottets behandling av vår motion. Hela utskottets resonemang behandlar de livsuppehållande metoder och processer som finns att tillgå, inklusive sedering. Det är i och för sig bra att det nu klart framgår att det är möjligt med kontinuerlig sedering. Det är också bra att man nu fastslår att man självklart kan få avböja eller avsluta livsuppehållande insatser om man så själv vill allt gällande om en läkare bedömer att man är beslutsförmögen till detta. Men vår motion handlar inte alls om det utskottet väljer att prata om utan vår motion handlar om respekten och rättigheten för varje människa att få avsluta sitt eget liv i lugn och värdighet, med samhällets stöd och i en rättssäker process. Det handlar inte om att till varje pris hålla liv i döende, svårt plågade människor. Utskottet väljer att helt bortse från det vår motion tar upp och föreslår. Varje motion som väcks av en ledamot av riksdag har rätt att bli behandlad av . Det har faktiskt inte vår motion blivit, och därför borde utskottet få bakläxa på sitt eget betänkande. Icke godkänt, socialutskottet! Så är det. Det som var omöjligt i går är möjligt . Det kan handla om rymdresor, genmanipulation, surrogatmoderskap, diktatorer som kastas ut eller att livslängden ökar för oss människor. Vår syn på saker förändras också över tiden. med sina vickande höfter tyckte man var skadlig för den unga generationen eller hur? långa hår över öronen och ned i pannan sågs med förfäran av en del. En ensam ogift mamma var en skam för den övriga familjen. är allt detta fullt normalt och helt okej särskilt att gilla , det är väldigt normalt. Att vara homosexuell sågs för inte så länge sedan som en sjukdom, och det är i många länder brottsligt och belagt med höga straff, till och med dödsstraff. Det är helt borta i vårt samhälle . När frågan om aborter kom upp blev det en massiv protestvåg och ett fullständigt ramaskri, särskilt från vissa grupper. Men i ljuset av kvinnans självständighet och rätten till sin egen kropp ändrades den allmänna uppfattningen i frågan. De som var emot fick acceptera att samhället helt enkelt gått vidare och ändrat åsikt. Det här, herr talman, är bara några få exempel på hur samhällets uppfattning radikalt förändras . Det som var fel då är rätt . Och så måste det få lov att vara. Det är själva grunden, drivkraften, för människans hela existens. Vi utvecklas och förändras. Även den fråga jag vill lyfta upp om självbestämmande vid livets slut måste få debatteras på ett sansat och omdömesgillt sätt. Den moteld som möter oss som står bakom motionen, och fler med oss, är inte sällan lika hård som den som dåtidens abortförespråkare mötte. Inte sällan var det med liknande argument och från liknande grupperingar. är nivån oroväckande låg. Vi motionärer menar att människor har en rätt till sina egna kroppar, en rätt till sitt eget liv och en rätt till sin egen död. En människa som står inför sin egen snara död ska inte tvingas att pinas ihjäl utan få den lindring eller hjälp han eller hon behöver. Den hjälpen kan ibland vara att få avsluta ett liv i plågor, att själv få bestämma när och hur man vill avsluta sitt liv ett värdigt liv, en värdig död. Men omvärlden då? Ja, vi vet att flera länder redan har en liknande lagstiftning på plats och att fler länder följer i den riktningen, bland annat , flera grannar i och flera delstater i . Senast var det , som har ändrat lagen så att den som hjälper en nära anförvant eller vän att ta sitt eget liv inte ska bli åtalad för medhjälp till dråp eller annat. Undersökningar som gjorts i visar att en förkrossande majoritet, av svenska folket, stöder rätten att själv få bestämma över sin egen död. I har motsvarande undersökning precis gjorts, och där hamnade man på ungefär samma siffror som i , nämligen att var entydigt positiva. Vi vet också att Smer, , inte tycker att den palliativa vården fungerar som den ska, att kompetensen är för dålig, att det är för få platser där vården över huvud taget finns och att uppföljningen är för dålig. Så utskottets antagande att allt nu är bra är en kraftig missbedömning. Dessutom landar Smer i slutsatsen att frågan om att läkare i speciella fall ska ha rättighet att förskriva läkemedel vid ett självvalt livsslut ska utredas. Det är precis det som vi motionärer i vår blocköverskridande motion menar är en rimlig och balanserad väg framåt. Det är i grunden mycket olyckligt att en liten minoritet ska få hindra en modern syn på rätten till våra egna liv och vår egen död. Jag uppmanar alla riksdagsledamöter att tänka själva i denna fråga. Den är inte ett dugg partipolitisk utan allmänmänsklig. Det är inte fråga om religion utan om lagstiftning. Det är fråga om liv och död. Vid morgondagens votering finns det tyvärr ingen reservation att ta ställning till eller att rösta på. Motionen kommer inte att bifallas i alla fall inte . Men, herr talman, jag hoppas på ett tyst bifall i era hjärtan. Det vore i alla fall ett första steg. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2011/12:AU8 Arbetslöshetsförsäkringen. 140 (S): Det monumentala misslyckandet med jobbpolitiken som alliansregeringen nu står inför, som uppmärksammas i tidningsartiklar och i medierna, som känns in på bara skinnet på dem som drabbas av arbetslöshet, på dem som låses in i långtidsarbetslöshet, finns ute i verkligheten bland de arbetslösa, bland alla de arbeten som inte blir utförda, den produktion som inte kan utföras eftersom matchningen på arbetsmarknaden inte fungerar. Det här misslyckandet drabbar enskilda individer, det svenska samhället och i slutändan oss alla. har i sin rekryteringsenkät som lades fram konstaterat att var femte rekrytering misslyckas. Det finns inget annat ord än misslyckande när det gäller att beskriva jobbpolitiken arbetsmarknadspolitiken som den moderatledda regeringen står för. Om dessa personer hade fått arbete, om rekryteringarna hade lyckats, om produktionen och tjänsterna hade kunnat utföras, hade det inte bara gett dessa tiotusentals människor jobb utan det hade i sin tur skapat nya jobb, herr talman. Dem är vi i stort behov av i det moderatledda där arbetslösheten når nya toppar dag för dag. 8 ½ procent var massarbetslösheten uppe i vid den senaste undersökningen . När den moderatledda regeringen tog över ledningen av landet efter valet var det med ett löfte om att avskaffa arbetslösheten. De två enskilda åtgärder som man själv lyfte fram som skulle leda till det här, som skulle se till att man lyckades med jobben, var jobbskatteavdraget och arbetslöshetsförsäkringen.