prot · GZ0983 · 2012-03-15 00:00:00 — Det är en lång utveckling. Vår materiel är avancerad och billig. De industrier som producerar den har mycket spin-off-effekter. Det finns stora återkopplingar till samhällsekonomin när vi lägger beställningar i egen försvarsmateriel. Då frågar jag : Är det inte din åsikt också att när vi investerar i egen materiel går mycket av pengarna tillbaka till samhällsekonomin? 19 (FP) replik: Jag vill ändå börja med att konstatera att de skäl som och anför när de argumenterar för att ska göra undantag på ett antal områden inte är giltiga med avseende på . Man skriver i slutet av sin reservation: Vidare bör återta kravet på offset (motköp) i syfte att gynna svenska SME-företag. Svenska myndigheter bör tilldela underleverantörer en god andel av kontrakten. De här synpunkterna är inte relevanta för undantaget. Undantaget gäller nationella säkerhetsintressen. Om man ska ha någon som helst framgång med detta får man argumentera utifrån relevanta utgångspunkter. Det är viktigt att under det har haft en hög förmåga. Vi ska inte överdriva detta. Vi har duktiga svenska ingenjörer, men det finns duktiga ingenjörer också i många andra länder. Det ska vi väl ändå framhålla. Skillnaden mellan då och är att vi kan beställa. Även om vi ville finns det inte en försvarsekonomi som tillåter långa beställningar. producerades i 600 exemplar. När vi tog JAS Gripen-beslutet pratade vi först om 300, men det blev bara 200 exemplar. talar överbefälhavaren om att det kan bli 60 eller 80 exemplar av nästa stridsflygplan. Vi måste minnas att när man har så få exemplar i en produktionsserie kommer de allt högre utvecklingskostnaderna att göra styckepriserna mycket dyra, och det tär på svensk försvarsförmåga. Därför finns det inte längre, även om vi hade velat det, herr talman, någon ekonomisk rimlighet eller möjlighet att återskapa den situation som var för 30 eller . 20 (SD) replik: Angående just Gripen är de planen väldigt billiga internationellt sett, och vi har en export som vi kan se mycket positivt på. Jag kan inte dela syn på samhällsekonomiskt. Jag tror att väldigt mycket pengar går tillbaka till vår samhällsekonomi. Sedan förstår jag inte regeringen i alla försvarsdelar. Försvarsministern talar om att vi ska ha ett litet, tillgängligt försvar som man kan skicka ut globalt för att försvara . Men många alliansförsvarspolitiker talar om att ska kunna försvaras, att det är ett viktigt mål. Då måste jag fråga : Måste vi inte ha fler militärdistrikt med förmåga över och kunna uppträda i brigadform? Måste vi inte ha fast militär personal på för att kunna säga med trovärdighet att vi har ett svenskt försvar? 21 (FP) replik: Jag är inte säker på att de frågor som ställer tillhör just den här debatten. Men han ställer dem naturligtvis i vetskap om att mitt parti anser att brigadförmågan är viktig, inte bara som ett sätt att möta en numerärt stor fiende utan också som ett sätt att få effekt av de system av system som våra högre arméförband utgör. Han vet naturligtvis också att gör ansträngningar för att vi ska bryta den demilitarisering av som inträdde för , och det av rent geostrategiska skäl. Jo, vi har exporterat stridsflygplan det är alldeles korrekt. Vi har exporterat ett antal sådana direkt från tillverkaren till . Men i alla andra exportaffärer som har skett med JAS 39 har det varit så att skattebetalare först har köpt dessa flygplan. När vi själva sedan kommit på att vi inte behöver så många flygplan har vi låtit bygga om dem, och sedan har de sålts, ofta till väldigt billiga priser, till , och . Visst finns det en exportpotential i JAS Gripen, och visst är den billig i drift. Men det vi ibland glömmer bort, herr talman, är att just när det gäller köp av stridsflygplan, bland de största investeringar som ett land kan involveras i, är det långt mycket mer än pris och prestanda som avgör vem som får möjligheten att leverera. 22 (V): Det betänkande om materielförsörjning som vi nu behandlar är ett rätt viktigt betänkande på många sätt. Tyvärr är det resultat som har kommit fram det minsta möjliga som vi i tycker att man kan ställa upp på. Av olika orsaker har vi valt att gå in i det här och ta ett betänkande tillsammans i sju partier för att få fram något slags press på regeringen när det gäller en strategi för försvarets materielförsörjning. Det har varit många turer kring det här och har varit besvärligt att få fram betänkandet. På vägen fram har det varit många diskussioner hit och dit. Även var inne på sena nätter och sådant. Det är inte så bra, men det här är det vi har. Jag tänker redogöra för vissa saker som vi har svårt att hantera. Det gäller just det sista i betänkandet, att vi uppmanar regeringen att komma med en strategi för vapenförsörjningen och vapenindustrin. Det är det som är kärnan för oss. Det är många saker i den strategin som vi tycker ska finnas med, och det ska jag presentera här. Det viktiga är i alla fall att det i betänkandet finns en uppmaning till regeringen att ta fram en långsiktig strategi för svensk försvarsindustri, då med hänsyn till svenska säkerhetsintressen och man kan ha olika syn på vad det är. Men det finns i alla fall med att det är det som ska göras. Jag har svårt att se glidningen när det gäller branschprogram eller inte. Det är ingen näringspolitisk fråga, men någonstans finns det med när man ska ta fram en strategi. Jag tycker att det är någonting som vi ska ta hänsyn till. När man beskriver regeringens inriktning i det här handlar det om att på något sätt hitta en marknad för vapen och vapenindustrin. Jag menar att den marknaden inte alls finns på det sätt som man vill göra gällande, som att det är någonting man går ut och plockar, att konkurrensen är stenhård och att man ska komma fram till det billigaste och bästa. Så fungerar inte vapenmarknaden och materielmarknaden när det gäller försvaret. Varje land har utifrån EU:s direktiv rätt att ta hänsyn till sina säkerhetsintressen, och jag menar att man gör det. Det innebär också att det blir på ett annat sätt. Det är inte alls samma konkurrens som när man går ut och köper en chokladbit, utan det är helt andra regler som gäller. Därför tycker vi att det är viktigt att ha den här strategin, i motsats till regeringen, att utifrån svenska säkerhetsintressen på ett helt annat sätt lägga upp en strategi för hur vi ska se till att vårt försvar får den materiel det behöver ha och utifrån det sedan lägger upp en strategi för inköp eller anskaffande av materiel till försvaret. Vi har i ett särskilt yttrande lagt in det som vi tycker är det viktigaste när det gäller förhållandena i den här frågan och varför vi tycker att man ska ta hänsyn till vissa saker. Vi accepterar att den här inriktningen finns. Regeringen har beslutat om den , och det ska vara på det sättet tills det blir en förändring, 2014. sitter här och ler. Jag tror att 2014, , kommer det att bli en förändring. Det är viktigt att nå fram med strategin, därför att det finns många saker i den som vi tycker är viktiga. En sådan sak är alliansfriheten, att vi står oberoende från andra länder och inte har kopplingar till exempelvis Nato och EU. I strategin som regeringen lägger upp finns det uppenbara risker för att man hamnar i ett samarbete med Natoländer, ett samarbete där man mer eller mindre går in i ett Natosamarbete även på det här området. Jag vet att vi ibland diskuterar koppling till framför allt EU och EU:s militarisering men även Nato. får jag frågan, i alla fall från mina kamrater, inte när vi ska gå in i Nato utan när vi ska gå ur Nato. En del upplever att vi redan är med. Det påverkar det här också. Det finns all anledning att se till att vi har en strategi för svensk försvarsindustri som gör att vi har en mycket större egenförsörjning. Det kostar pengar, och vi är medvetna om det. Frågan är hur vi samarbetar kring forskning och utveckling och vilka länder vi samarbetar med för att få fram en relevant försörjning av materiel till svenskt försvar utan att det kostar för mycket. Vi är också väldigt skeptiska till vapenexporten. Det som är en del av materielförsörjningsstrategin är att vi tillverkar och exporterar materiel, att svenska företag på det här området exporterar sina varor och också bidrar till det svenska försvaret. Det här är något som naturligtvis inte är okontroversiellt, inte minst med tanke på det som har hänt . Man kan jämföra retorik och praktik, skulle jag vilja påstå. Det här är inte något som är nytt, att bara den här regeringen är den som ska stå i skamvrån i det här sammanhanget, utan det har också varit olika skandaler tidigare. Vi har ändå en situation med en om man ska kalla det för affär som behöver lysas upp när det gäller just vapenexporten. Vi har byggt upp vår vapen- och försvarsindustri och blivit mer och mer beroende av vapenexporten för att kunna bidra till en bra materielförsörjning till vårt försvar. Vi tror att det är fel väg. Vi tror också att det finns andra saker som ska läggas in här. Jag ska avsluta med att påminna om att försvaret har uppgifter som berör till exempel civil samverkan. Det finns också anledning att lägga in i strategin hur vi ska se till att vi får en materielförsörjning även till den biten, så att vi har ett anpassat materiel i det svenska försvaret som kan användas på olika sätt, till exempel för krisberedskap. Det är en del av strategin som vi hoppas ska lyftas fram. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Och jag gör det inte med lätt hjärta, men det är ändå det som jag har kommit fram till. Jag uppmanar också allianspartierna och regeringen att verkligen komma fram med en strategi för materielförsörjningen . Vi kommer, precis som sade, att hålla ögonen på det här så att det blir verklighet. 23 (KD): Det vi har att fatta beslut om är bland annat vissa frågor om Försvarsmaktens materielförsörjning. Vi vet att när Försvarsmakten nu är en mer operativt inriktad insatsorganisation ställer det andra och kanske högre krav på materielförsörjningen. Behoven, förutom i vårt land även de i , Kosovo och också och , är med och styr anskaffningen av materiel. Vi står dessutom inför en mer komplex hotbild med alltifrån traditionella hot mot säkerheten till nya miljö-, säkerhets- och icke-territoriella hot. Även detta påverkar och gör det angeläget att snabbt kunna möta uppkomna behov. Därför är det viktigt, som säger, att ledtider minskas vad gäller materialförsörjningen. Jag är övertygad om att de flesta som lyssnar på debatten är medvetna om att försvarsindustrin har stor betydelse även för samhälls- och teknikutveckling som ligger långt ifrån Försvarsmaktens sysslor. Det finns otaliga exempel på försvarsmateriel som har gett positiv spinn off i civil verksamhet och civil industri. Därför kan också dagens fråga, som kan tyckas vara ganska smal, faktiskt vara av stort intresse för det stora flertalet, och då inte bara ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv. En av käpphästar i försvarspolitiken är att det krävs en större transparens när det gäller bland annat försvarets materielförsörjning. Detta är också vad granskningsrapporten ? från , som betänkandet redogör för, har kommit fram till. , som beslutar om Försvarsmaktens budget och utveckling, måste inför varje beslut ha ett fullgott underlag. ser vi hur regeringen också agerar i enlighet med dessa tankar. Redovisningen till börjar bli bättre, vilket betänkandet lyfter fram. Det är mycket positivt. Budgetpropositionen har fått en mer utförlig redovisning av den materiel som tillförts eller som planerar att tillföras insatsorganisationen. I budgetpropositionen har regeringen inlett ett arbete med ökad spårbarhet från regeringens förslag via beslut till Försvarsmaktens beställning och leverans till insatsorganisationen. Detta gör det även lättare att följa upp, granska och utvärdera en viktig del i den granskning som vi som riksdagsledamöter har att utföra. Vi kristdemokrater tror att ska fortsätta i den här riktningen, vilket också är regeringens intentioner. Med en större transparens kring det som också kommer att beställas framöver, tror jag att tillverkningsindustrins utvecklingsarbete effektiviseras. Då kan också leveranstider hållas i högre grad. Transparens blir också viktigt när materielköp alltmer ska ske genom köp från hyllan. Det är fortsatt viktigt för industrin att veta vad som ska inhandlas, så att de kan ha en beredskap för vad som kan behöva förbättras av redan befintliga produkter. När Försvarsmakten ska köpa nya bandvagnar bör det exempelvis inte ske genom att en helt ny bandvagn utvecklas, men man kan inte heller köpa exakt samma bandvagn som . Vissa förbättringar måste självklart ske. Detta spelar också en stor roll i frågan om de ekonomiska aspekterna. Allt kan inte köpas från hyllan, även om det bör vara prioriterat, vilket framgår av betänkandet. arbetar vi tillsammans i riksdag och regering för att förverkliga slutsats om hur bland annat regeringens materielredovisning bör förbättras. Regeringen har ställt sig bakom denna slutsats och börjat agera utifrån denna, och det är något som vi kristdemokrater välkomnar. En annan fråga som berörs i betänkandet, och som jag avslutningsvis vill beröra, är skärpningen av exportkontrollen i fråga om krigsmateriel till icke-demokratiska länder. Förutsättningarna för denna är just nu under beredning inom , och målet är att ha en utredning tillsatt . Också detta är något som vi kristdemokrater välkomnar utifrån att vi tagit fajten för detta. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i dess helhet. 24 (S): Betänkandet som vi diskuterar , FöU3 Vissa frågor om försvarsmaktens försörjning, är oerhört viktigt för våra nationella säkerhetsintressen. har lämnat en rapport, Leverans ?, där man konstaterar att de internationella materielsamarbetena utgör en del av det svenska försvarets materielförsörjning. påpekar att det relativt ofta förekommer förseningar inom internationella samarbeten. I vissa fall får dessa förseningar ekonomiska och förmågemässiga konsekvenser. lyfter fram ett antal punkter som är av vikt för denna del. Bland annat säger man att Försvarsmakten och bör se över och tydliggöra användningen av livscykelkostnadsanalyser. Man anser också att Försvarsmakten bör se till att samtliga pågående materielprojekt har en uppdaterad livscykelkostnadsanalys i enlighet med samordningsavtalet mellan Försvarsmakten och . Det framgår också av granskningen att har haft synpunkter på regeringens materielredovisning till . anser därför att regeringen bör vidta ett antal åtgärder, bland annat bättre materielredovisning, ökad spårbarhet i materielförsörjningen och en rapportering som innehåller en redogörelse för i vilken utsträckning de ekonomiska satsningarna på respektive materielsystem följer den politiska inriktning och de mål som fastslagits av . Vad säger då regeringen om detta, herr talman? Jo, deras inriktning är att i allt större utsträckning anskaffa färdig, standardiserad och beprövad materiel på marknaden för försvarsmateriel i stället för att som tidigare i stor utsträckning låta utveckla materielen på egen hand. Då vill jag bara lämna följande kommentar: bara detta inte automatiskt diskvalificerar försvarsindustrin som finns i . Regeringens andemening är ju trots allt att materiel ska köpas från hyllan. Då måste vi dock se till att företagen i också kan lägga materiel på hyllan som vår försvarsmakt kan köpa och använda. Annars kommer det att bli en omvänd snedvriden konkurrens för de företag som finns i . För att kunna göra detta måste svenska staten fortsätta köpa produkter från de svenska företagen. Om svenska staten köper allt från hyllan av andra företag i andra länder, som dessutom köper av sin egen inhemska industri, kommer företagen i att sakta men säkert tyna bort och försvinna. Det vill nog ingen, herr talman. Det finns en livscykel som måste beaktas och redovisas. Det kan säkert i många fall vara billigare att köpa materiel som finns i och som vi kan ta om hand hela dess livstid och som vi har egenutvecklat. Vi får inte glömma bort den unika kompetens och drivkraft som finns i exempelvis företaget i , i och på . Här tillverkar man och levererar ytstridsfartyg, ubåtar och stirlingsmaskinerier till den svenska försvarsmakten och internationellt. Vi ska vara stolta över den 330-åriga tradition som finns vad avser byggnation och leverans till den svenska staten. En av de starkt bidragande orsakerna till att vi ligger i framkant av utvecklingen inom dessa områden är att det finns ett nära och förtroendeskapande samarbete mellan leverantör och kund. Det har gjort att stora kostnadsbesparingar har kunnat göras. Vad gäller framförhållning av materielinköp kan jag bara konstatera att det senaste snabbeslutade inköpet av saknar denna del. visar det sig att förbanden inte har plats att ta emot både och , vilket kommer att ställa till med stora problem både på helikopterskvadronen i och i . behöver komma ut till verksamheten för att övningsverksamheten ska kunna komma i gång som planerat. Speciellt i väntar alla berörda parter på regeringens godkännande av hangarbygge och start- och landningsbana. Beslut måste komma . Glädjande nog har sju partier nu lyckats komma överens i försvarsutskott om att lägga en grund för hur arbetet med de för svensk säkerhet mest känsliga materielfrågorna ska lösas . Vi socialdemokrater har länge drivit frågan om att regeringen måste ta sitt ansvar för att definiera de nationella säkerhetsintressena. Den materiel som klassas som nationellt säkerhetsintresse kan undantas från och därmed också direktutvecklas i samarbete mellan Försvarsmakten och svensk försvarsindustri. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 25 HANS (M): Blekingesonen framhäver fördelarna med landskapet , dess industri och Försvarsmaktens verksamhet där. Han behöver inte övertyga någon i kammaren om detta; vi tror på blekingesonen beskrivning av villkoren i sitt hemlän. Sverigedemokraten inledde med att berätta att han före justeringen var tvungen att ändra sin strategi eftersom det plötsligt fanns en sjupartiöverenskommelse. Det kan tolkas som att han uttryckte att det fanns en viss snopenhet i detta. I grunden är det bra att vi har samarbete och samförstånd. Oppositionen har i olika sammanhang efterlyst att oppositionen och regeringspartiernas företrädare ska komma samman, och detta är ett exempel på det. Det finns fler exempel, och jag är rätt övertygad om att vi också framgent kommer att få se områden där i alla fall delar av oppositionen och regeringspartierna går samman. Jag var faktiskt tvungen att gå fram och läsa i den sverigedemokratiske ledamotens koncept för att se om jag hörde rätt, och det gjorde jag dess värre. Han sade bland annat: Självständighet finns inte i denna regerings sinnevärld. Lika lite vill de skydda vår försvarsindustri. Jag kan förstå att blir sura ibland, men jag vill betona att svensk politik i allmänhet och svensk försvars- och säkerhetspolitik i synnerhet inte är ett sällskapsspel. Jag tycker också att man ska värna orden. Det är viktigt att vi för en debatt och funderar igenom våra argument, men man går lite över gränsen när man säger att självständighet inte finns i denna regerings sinnevärld och att den inte värnar om svensk försvarsindustri. Vi ska slåss med blanka vapen, herr talman. Det där var inte ett blankt vapen. Det är också intressant att notera och internationella beröringsångest. Det märks inte bara på försvars- och säkerhetsområdet utan även på en del andra områden. Det är som sagt intressant, ja, nästan pikant, herr talman. Jag tänkte angöra detta ärende utifrån ett skattebetalarperspektiv. Vi som är valda till ledamöter är satta att vaka och värna andras pengar. Det är också utgångspunkten för som ligger till grund för betänkandet. Den heter Leverans ? Av de nio ledamöter som talat har få hänvisat och återknutit till . är ett viktigt organ, och därför är det väsentligt att vi läser och lär av rapporten. I rapporten står bland annat: Fördyringar genom ökade projektkostnader förekommer visserligen, men de utgör inte ett lika vanligt problem som förseningar. Kraven på materielens prestanda har i allt väsentligt uppnåtts eller till och med överträffats under projektens gång. Detta är en viktig slutsats från som man överlämnar till oss åtta riksdagspartier och 349 ledamöter att reflektera över. Det har inte varit så mycket på kostnadssidan som det har varit på tidssidan. Jag återkommer till ett sådant exempel längre fram. Vad är grunden för den rådande politiken och inriktningen när det gäller försvarsmateriel? På s. 12 i en annan pappersbunt, nämligen vårt betänkande, står att läsa: Genom en systematisk genomgång av möjligheterna att utnyttja befintlig materiel, genom att öka antalet eller vidareutveckla dessa befintliga system och genom att behovet tillgodoses av de produkter och tjänster som den internationella marknaden erbjuder bör fördyringar kunna undvikas. I första hand bör en anskaffning göras genom deltagande i samordnad internationell anskaffning och i andra hand på egen hand. Endast i de fall då dessa möjligheter uttömts bör man välja att tillgodose behovet genom en nyutveckling, och även då i första hand i samarbete med andra eller tillsammans med internationella samarbetspartners. Egenutveckling bör ske endast i undantagsfall. Jag tycker att det är intressant. Jag tycker att det är viktigt, och jag tycker att det är bra formulerat. Det är formulerat av den socialdemokratiska regeringen 20052006. Den linjen tycker jag att vi nu förvaltar under alliansstyre. I våra handlingar står det att regeringen gör bedömningen att framtidens samarbete i allt större utsträckning kommer att handla om att hitta gemensamma lösningar för att vidmakthålla materiel och anskaffning av färdigutvecklad och beprövad materiel. På s. 26 i Riksrevisionsrapporten beskrivs den utveckling som har skett under , delvis som en konsekvens av och av att vi har fått ett nytt , glädjande nog utan en Berlinmur som skiljer länderna åt. Det har ökat möjligheterna till samverkan och samarbete, i vårt fall inom EU men också när det gäller Partnerskap för fred, PFF. Det är denna internationella beröringsångest som vissa partier ger uttryck för. Det är i samverkan och samarbete med andra länder som vi har vår framtid, tror jag. Som påpekade är vi en relativt liten marknad på den stora marknaden. De materielrelaterade anslagen omfattar i sammanlagt ca 17 miljarder , varav 10 miljarder är anskaffning och 7 miljarder materielnära verksamhet. Det kan jämföras med att svensk försvarsindustri exporterade för 13,9 miljarder. Det är klart att man värnar svensk försvarsindustri. Jag är ganska övertygad om att det är många från olika politiska partier här i kammaren som gör det. Man måste fundera inte bara på den inhemska marknaden utan också på var det finns kunder i övrigt. Det får gärna vara demokratiska nationer. Det fina med det europeiska samarbetet är att alla EU-medlemmar har en demokratistämpel, även om det just nu finns en smutsfläck på . Ingen kan bli EU-medlem utan att uppfylla de demokratiska kriterierna för mänskliga rättigheter. Därför är det så väsentligt att vi är goda européer och ser ett samarbete och en samverkan i . Som jag nämnde är vi själva beställare för totalt 17 miljarder , varav anskaffningen är 10 miljarder. Vi exporterar för 13,9 miljarder. Jag tillhör dem som skulle vara glada om fler europeiska länder fann ett nöje i att köpa från . På s. 37 i kan man läsa varför man har den typ av internationell samverkan som har granskat. Till instämmer man helt eller delvis i att det handlar om att stärka relationen till partnerländerna. Till handlar det om kostnadsreduktion. Det är klart att vår framtid finns i samarbete och samverkan. Om vi ägnar oss åt lite omvärldsspaning och tittar på hur det ser ut kan vi se att man i många länder har budgetneddragningar som konsekvens av dåligt skötta ekonomier och bank- och finansoro. är ett undantag. Vi gör inte den typen av budgetneddragningar på försvarsområdet, men vi ser det i vår omvärld.