prot · H00941 · 2012-12-11 00:00:00 — Det är musiker med annan så kallad kulturell bakgrund som med sin musik sitt kulturella bidrag genom samarbetet med Ale berikar vårt gemensamma kulturarv, vår folkmusik. Så har skett genom alla tider. Det handlar om utveckling genom möten mellan människor med olika bakgrund. Vi är inte, har aldrig varit och ska inte vara en kulturellt isolerad ö. Då dör vår kultur, och med den dör vårt kulturarv. Som jag har sagt tidigare är jag utbildad pedagog i svensk folk- och pardans. Jag har undervisat i gammeldans och folkdans, sång- och danslekar och bugg. Det är danser vi kallar typiskt svenska. Jag har varit lekledare vid midsommarfiranden och julgransplundringar. Jag har nej, det är faktiskt aktivt varit med och levandegjort den så kallade traditionella, folkliga, svenska kulturen. Vad jag har lärt mig under dessa år är att de så kallade svenska kulturyttringarna aldrig skulle ha funnits om vi inte varit mottagliga för influenser från andra länder, om vi inte varit öppna mot och nyfikna på andra kulturer. Dansen, musiken, julgranen och midsommarstången allt har påverkats av andra kulturer. Utan dessa influenser hade vi inte haft det vi kallar svenskt. Det bästa, och vad jag kan se enda, sättet att utvecklas är genom att möta och inspireras av andra. Det handlar om att ta del av och dela med sig av olika kulturella former och uttryckssätt ja, andra kulturer. Enda sättet att utvecklas och överleva är att vara öppen och tolerant mot andra. Vi är inte, har aldrig varit och ska inte vara en kulturellt isolerad ö. Då dör vår kultur, och med den dör vårt kulturarv. Kulturen hjälper oss att se världen runt omkring oss. Vi kan med en berättelse se oss själva med en klarare blick. Vi kan genom en teaterföreställning förstå andras livsvillkor. Vi kan uppfyllas av kraft, lust och glädje genom att dansa. Kulturen kan berika oss i livets alla situationer. Den kan roa, och den kan oroa. Den kulturtillgänglighetsturné jag har varit ute på har gett mig många nya perspektiv och inspiration. Vi behöver en kultur som är tillgänglig för alla, för att lära känna oss själva, varandra, vår historia och vår samtid bättre. Det är inte minst viktigt för ett samhälle som ska vara hållbart på lång sikt. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. 120 (SD) replik: Jag har till att börja med en kort kommentar om det här med kulturellt isolerad ö. Jag gissar att det var riktat till mig på något sätt. Det är som vanligt: Man målar upp någon form av mental halmgubbe, som Per Lodenius sedan argumenterar mot. Det finns ju ingen som förespråkar den linje du argumenterar emot, Per Lodenius. Jag har aldrig sagt att ska vara en kulturellt isolerad ö. tycker inte det. Jag tror knappt att det finns några människor som tycker det. Därmed inte sagt att vi måste skattefinansiera upprätthållandet av alla världens olika kulturer och identiteter i . Det är skillnad. Det är skillnad mellan frivilliga kulturimpulser som svenska folket naturligt, organiskt och i en lagom takt tar till sig och om staten trycker ned utländska kulturimpulser i halsen på folk fast de inte känner att de är särskilt intresserade. Det är skillnaden mellan din politik och min. Det var dock egentligen inte därför jag begärde ordet. Jag tycker att det du sade om regional verksamhet som kanske borde vara ett nationellt ansvar var intressant. Jag tycker att det är en intressant fråga att fundera över. Jag känner en viss oro inför samverkansmodellen på det sättet att jag är rädd för att det ska bli ett svartepetterspel mellan olika verksamheter där en hel del verksamheter riskerar att hamna emellan och där staten, kommunerna, regionerna och i viss mån även EU skjuter ifrån sig ansvaret, pekar på varandra och säger: Det är inte mitt ansvar. Där tror jag att vi alla har ett ansvar att följa frågan väldigt noga och försöka identifiera vilka verksamheter som eventuellt kan hamna mellan stolar. Ett bra exempel på det du nämner tycker jag är i , som tar ett nationellt ansvar, har ett nationellt material och servar hela landet men inte får tillräckligt med pengar från staten för att överleva. Det får inga pengar alls, i princip. Det riskerar att läggas ned. Vi har lagt fram ett konkret förslag i vår budget om att denna verksamhet ska inordnas i Svenskt visarkiv. Med utgångspunkt i det du sade, Per Lodenius, förstår jag faktiskt inte varför du inte stöder det förslaget. Jag tycker också att det du sade om hur du ser för var intressant, nämligen att det ska utvecklas ända ned till förskoleålder. Vi har ett konkret förslag även kring detta, och det skulle vara intressant att få veta varför du inte heller stöder det. 121 PER LODENIUS (C) replik: Jag skulle kunna ta båda dessa till att tala om olika kulturella infallsvinklar. Då hade jag gärna också velat ställa motfrågor till . När blev den svenska kulturen svensk? Var det när Philochoros vid tog en del baletter, kallade dem folkdanser och började dansa dem i folkdräkter? Philochoros var alltså en folkdansförening som bildades vid . Den bestod enbart av män, kan jag också berätta. Det var väl alltså föregångaren till After Dark eller vad de där grupperna heter. Men jag ska i stället ta och svara på dina frågor. När det gäller samverkansmodellen ser jag tvärtom att den är en fördel. Jag har varit ute runt omkring i landet, och då har man just sagt att samverkansmodellen har gjort att man har kunnat få en mer regional kraft och mer kunskap bland politikerna. Jag menar att det finns institutioner som tack vare samverkansmodellen växer och blir tydligare i sina uppdrag. De kan också ha ett nationellt uppdrag. Jag kan se framför mig en samverkansmodell också på ett nationellt plan framöver. I regionerna jobbar man med sina samverkansmodeller, men man träffas också nationellt för att prata ihop sig: Hur ska vi jobba i och internationellt? Hur ska vi samverka tillsammans alla delar? Hur ska vi utöka samverkansmodellen? Jag tycker att den fungerar väldigt bra. Det jag har sett när jag har varit ute och rest är att ingen har varit helt negativ. Man har haft lite synpunkter, för detta är ju en ny reform. Men överallt har man sagt att det har varit fler fördelar än nackdelar med samverkansmodellen. Jag tror att det är en viktig del att ta med i detta. Jag ska säga något om visarkivet i . Vi har redan visarkiv där man jobbar nationellt och som har dessa delar. i är ett bra komplement till dem. 122 (SD) replik: Jag tror att tiden helt enkelt utvisar vilka utländska företeelser som med tiden blir svenska. Det har att göra med svenska folkets inställning. Det handlar om de företeelser som en majoritet av svenskarna tycker är bra och trevliga och som de tar till sig och ofta omformar på något sätt. De blir med tiden svenska. Det där är ganska naturligt, och det sköter sig självt om man bara låter det vara. Men det vill inte ni och regeringen göra, utan ni vill styra uppifrån med statliga medel. Ni vill skattesubventionera på olika sätt och diktera för svenskarna vad de ska tycka är svenskt av utländska företeelser. Det är det som stora delar av den mångkulturella politiken går ut på, och det är skillnaden mellan oss. Jag tycker inte att jag egentligen fick något bra svar på min fråga om samverkansmodellen. Det är kanske en intressant tanke om olika typer av utveckling av samverkansmodellen och så vidare, men varför stöder ni inte rent konkret förslaget om att inordna det hela? Om nu visarkivet i är ett komplement vad har då emot att inordna det i det nationella visarkivet och på så sätt också rädda verksamheten? De tar ett nationellt ansvar, och vi menar att det finns en hel del exempel på regionala verksamheter som de skulle kunna ta ett nationellt ansvar för. När det gäller Skapande skola skulle du gärna se om jag tolkar dig rätt att man fortsatte att utöka verksamheten så att den även omfattar förskolan. Vi har lagt fram ett sådant förslag. Varför stöder inte det? 123 PER LODENIUS (C) replik: När det gäller visarkivet i har vi som jag sade tidigare, , också ett visarkiv här i som man jobbar med. Jag kan mycket väl se att man skulle kunna ha ett samarbete där, men det handlar då inte om att lyfta upp visarkivet i till ett nationellt arkiv. Men jag förutsätter att dessa myndigheter och visarkivet i ska kunna samarbeta. När det gäller Skapande skola sade jag att jag absolut ser en möjlighet att driva detta vidare från förskoleklasserna upp via till gymnasiet. Det är målsättningen. Men vi måste ta ett steg i taget när det gäller dessa delar just för att det måste kunna sätta sig. Man måste kunna få i gång organisationen kring . Det handlar också om ekonomi. Det är en jätteviktig del att ha kulturen i skolan. Jag har själv sett hur den kan användas och hur den inspirerar och lyfter både elever och lärare i deras arbete med undervisningen. Det är precis som jag sade: Framöver vill jag absolut se Skapande skola hela vägen från förskola och vidare upp. Men vi är inte där . har vi infört Skapande skola från förskoleklass och vidare genom hela . Jag tycker att det är en jättebra början. Låt oss ta nästa steg längre fram när möjligheterna kommer. 124 (KD): Det är med glädje jag kan konstatera att , precis som kulturministern påpekade, som ett av få länder i även kan satsa mer pengar på kulturen precis som Alliansen har gjort i varje budget sedan regeringsskiftet . kan vi läsa att det brittiska kommer att få sin budget nedskuren med ytterligare . Det skiljer sig alltså en del mellan länderna. Vi har som sagt satsat mer pengar sedan regeringsskiftet . Jag tänker tala en del om hur och de andra partierna i regeringen satsar på våra folkminnen, våra traditioner, våra värderingar och våra kunskaper om olika platser våra kunskaper om jorden vi ärvde och lunden den gröna. Kort och gott handlar det om arbetet för att bevara och tillgängliggöra vårt kulturarv. De gemensamma värderingarna, de svenska dialekterna, inklusive till exempel gotländskan, och berättelser som har förts vidare genom generationer ingår alla i det som vi brukar kalla för vårt immateriella kulturarv. Om vi har god kännedom om vårt kulturarv har vi bättre förutsättningar att utveckla vår identitet. Det betyder i sin tur att vi får bättre förutsättningar att respektera andras kulturer och värden. Det immateriella kulturarvet blir därmed ett viktigt vapen mot rasism och främlingsfientlighet. Vi kristdemokrater står upp för kulturarvet. Vi betonar det småskaliga och lokala. Jag tycker till exempel att det är trevligt när hemort nämns när namnet ropas upp . hade alla riksdagsledamöter ortsnamnet med. Det saknar jag egentligen. Vi ser positivt på mötet mellan generationer, som innebär att kunskaper och traditioner förs vidare. Vi ser konvention till skydd för det immateriella kulturarvet som oerhört viktigt. Många viktiga uppgifter som handlar om att bevara vårt kulturarv riskerar att inte bli utförda. Inventering, fotografering, dokumentation och katalogisering i syfte att öka kunskapen om kulturarvet är sådant som inte direkt är det första som kommuner och landsting öronmärker pengar för att klara av i sina budgetar. har vi i personer som står långt ifrån arbetsmarknaden och som är i behov av en inkomst och i behov av meningsfulla uppgifter att fylla sin vardag med. De behöver också arbetskamrater att utvecklas tillsammans med. I säger vi att alla ska ha rätt att arbeta till av sin förmåga. Kulturarvslyftet förenar de här två behoven. Regeringen strävar efter att bygga upp kunskap om kulturarvet och bevara det för eftervärlden. Det kombineras med att man erbjuder en meningsfull och utvecklande sysselsättning för personer med arbetshinder. Varje kommun kan genom Kulturarvslyftet stärka sitt lokala museum. Öppettiderna kan utökas. Tillgängligheten för personer med rörelsehinder kan förbättras. är fullt av kulturskatter som genom den här satsningen kan lyfta. Och kommer människor några steg närmare arbetslivet. Kulturarvslyftet har fått kritik, som vi har hört . Politiker som av okända anledningar ser skeptiskt på en satsning som är till för att människor ska finna en plats i arbetslivet har varit snabba att döma ut projektet. Om dessa politiker hade ägnat mer tid åt att sätta sig in i vårt kulturarv hade de kunnat dra lärdom och ta del av den vishet som har följt med från tillbaka. Låt mig nämna några traditionella exempel från ordstäv som har burits med . De kanske kan passa in för att bemöta kritiken mot Kulturarvslyftet. Alla är vi barn i början. Bättre lyss till den sträng som brast än aldrig spänna en båge. Man måste ju börja någonstans, och man måste också försöka. Den som sover syndar inte. Om man inte gör något syndar man förstås inte. Den som väntar på något gott väntar aldrig för . Efter regn kommer solsken. Det kanske är regnperiod just . Kasta inte ut barnet med badvattnet. Skam den som ger sig. Eller kanske: Skadeglädjen är den enda sanna glädjen. Kulturarvslyftet växer till sig. Vi kan konstatera att starten varit betydligt längre och trögare än vad vi förväntat oss. Vi kan också konstatera att det i många fall rör sig om fleråriga projekt. har Kulturarvslyftet befunnit sig i en uppbyggnadsfas. Antalet ansökningar har ökat även om de är på tok för få. Det är fortfarande svårt att sia om vilken volym satsningen kommer att få . Alliansen följer utvecklingen, och jag som kristdemokrat följer noggrant den fortsatta utvecklingen; det kan jag lova. Bättre förutsättningar för handledning kan vara en god idé för att Kulturarvslyftet ska lyfta i volym framöver. Liksom en del andra talare i debatten vill också jag beklaga att Socialdemokraterna i det här sammanhanget tar från de mest utsatta på arbetsmarknaden. Det är precis det som också jag anser att det handlar om när man talar om att föra över pengar från Kulturarvslyftet till ett projekt för att understödja frilansande kulturarbetare. Min far var kulturarbetare. Jag vet hur tufft det kan vara, men här handlar det om personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. Då anser jag att det är oerhört viktigt att inte lyfta bort pengarna för den gruppen. Det här är ett beklagligt exempel på felaktig fördelningspolitik. Vi vill i stället ge människor möjlighet att arbeta av sin förmåga. Att lägga ner Kulturarvslyftet, som Socialdemokraterna föreslår, skulle vara ett hårt slag mot människor som står långt från arbetsmarknaden. Ett annat exempel på felaktig fördelning av våra gemensamma medel är och förslag att minska stödet till trossamfunden. De båda partierna har uppenbart inte förstått religionens oerhört betydelsefulla roll i vårt samhälle, och detta trots att vi gång på gång ser att trossamfunden utför ett enormt arbete där staten inte räcker till. Det gäller inte minst verksamheter för barn och unga, i integrationsprocessen, i det sociala arbetet och i den andliga vården. Att nedvärdera trossamfunden är helt enkelt oansvarigt. Alliansregeringen föreslår i höstens budgetproposition en ökning av anslaget Stöd till trossamfunden med , inklusive stöd till sjukhuskyrkan som vi väl alla uppskattar på olika sätt. Av oppositionspartiernas budgetmotioner framgår däremot att vill ta bort från samfunden och att vill ta bort . Jag är glad över att regeringen ser hur samfunden bidrar till att skapa ett hållbart samhälle. Det offentliga ska uppmuntra och understödja det arbete som trossamfunden utför, inte motarbeta det. När vi kristdemokrater tillsammans med övriga Alliansen nu har lyckats höja nivån visar och tyvärr att trossamfunden kommer att avlövas om de får styra , vilket jag beklagar. Alliansens fördelningspolitik innehåller fler platser på folkhögskolornas allmänna linje. Folkbildningens pedagogik och tradition betyder mycket för att motivera och stödja unga arbetslösa som saknar fullgjord gymnasieutbildning. Regeringen har redan tidigare infört en temporär satsning på studiemotiverande kurser där unga kan studera på heltid inom folkhögskolan. Bland annat handlar studierna om att repetera kärnämnen, träna studieteknik och pröva aktiviteter. förlängs den satsningen och görs också tillgänglig för personer som fyllt . Arbetet är en del av regeringens insatser för att underlätta för unga att komplettera och stärka sin kompetens, där Alliansen i årets budgetproposition satsar 342 miljoner . Alliansen utökar dundersuccén Skapande skola. hjärtefråga har tagits väl emot av både kulturskapare, lärare och elever. I korthet går satsningen ut på att professionella kulturskapare samarbetar med skolan för att få in kulturella uttryck i skolans arbete. Sedan starten har Skapande skola utvidgats steg för steg, och får även sexåringarna i förskoleklass tillgång till kultur på det här sättet. I Alliansens budget lyfts den digitala tekniken fram för att göra kulturen tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. Den stärker det civila samhället. Den lyfter fram kulturen i ett läge där andra europeiska länder bara kan drömma om att göra samma sak. Därför är jag glad över att få yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 125 (SD) replik: Jag blir glad över att höra att värnar om svenska dialekter och tycker att det är viktigt att lägga fokus på att bevara dem. Med anledning av det skulle jag vilja fråga om anser att de estlandssvenska och finlandssvenska dialekterna är svenska dialekter och om han anser att de estlandssvenska och finlandssvenska minoriteterna är svenskar. Om svaret på de frågorna är ja undrar jag varför du i så fall säger nej till vårt förslag om att låta ta ansvar även för dessa svenskars dialekter, folkminnen och kultur. När det gäller Kulturarvslyftet vill jag säga att det finns ett annat ordstäv som säger att om man gör som man alltid har gjort kommer man att få samma resultat som man alltid har fått. Det är väl det som är problemet. Ni ser att det inte blev som ni hade tänkt er, men ändå gör ni ingenting åt det. Ni hoppas bara att det ska lösa sig av sig självt. Om de tilltänkta arbetsgivarna upplever att det erbjudande som staten har gett inte är tillräckligt intressant och attraktivt måste man ju göra det mer intressant och attraktivt, men det verkar inte finnas några sådana tankar och idéer alls. Jag tror att man kan fortsätta utefter de grundläggande intentioner som man hade med det här projektet och försöka hjälpa dem som står väldigt långt från arbetsmarknaden och få något bra uträttat på kulturarvsområdet. Men ska man göra det måste man göra någonting snabbt för att förbättra det och göra det mer attraktivt. När det gäller stödet till trossamfunden har jag en fråga med anledning av det som jag tog upp tidigare om Uppdrag gransknings avslöjanden att av de granskade muslimska samfunden och moskéerna pläderar för förtryck av kvinnor och uppmanar kvinnor att finna sig i våld i hemmet och bli utsatta för sex mot sin vilja, eller våldtäkt som man kallar det. Ska inte det få några konsekvenser? Ska trossamfunden ha stöd till varje pris? Det låter på nästan som om vi obönhörligen ska stödja trossamfunden oavsett vad de gör, annars är vi på något sätt fientliga. De villkor som ställs upp för att trossamfunden ska få stöd måste väl följas? 126 (KD) replik: Tack för dina frågor, . Jag har ingen uppfattning om de detaljer som du frågar om när det gäller estlandssvenskar och finlandssvenskar. Jag är inte alls insatt i det. Däremot vet jag att vi har ett antal minoritetsspråk. I språklagen jämställs även teckenspråket med de här minoritetsspråken. Det är också en viktig grupp som kommunicerar. Det är vad jag kan säga. När det gäller att å ena sidan inte ge upp för tidigt och å andra sidan byta system, byta taktik eller lägga ned och börja om tror jag att vi ska ge Kulturarvslyftet en längre startsträcka. Jag tror att det är nödvändigt. Men sedan är det möjligt att vi måste se över om man till exempel kan förstärka handledningen. Det skulle kanske kunna vara en möjlighet om det är där som det fallerar. Jag tror att det finns ett tjugotal olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder som Arbetsförmedlingen kan sätta in. Det finns väldigt många åtgärder. Vitsen med det här är att vi kombinerar ett behov som vi har på kulturarvssidan med att det finns personer som står långt från arbetsmarknaden. Jag tror att det är mycket viktigt att det blir meningsfulla sysselsättningar. Reaktionen på blev naturligtvis oerhört stark. Vi var många som reagerade mycket kraftigt på det som hände. I det läget tror jag att det är helt fel att straffa genom att dra ned statsbidrag. Jag tror att man måste komma till rätta med detta genom att vara tydlig och föra en tydlig dialog i stället för att i efterhand dra ned statsbidrag. Jag tror att det här kommer att vara viktigt om vi tror på en framtid tillsammans, och det gör jag. 127 (SD) replik: Då skulle jag vilja uppmana att läsa lite om de estlandssvenska och finlandssvenska minoriteterna. De har en väldigt spännande historia, och om det nu är så att tycker att det är viktigt att man bevarar och lyfter fram svenska dialekter så hoppas jag att han nästa gång vi står här har tänkt en runda till och kanske till och med är beredd att stödja vårt förslag om att ge den svenska staten ansvar för att bevara även de här svenskarnas dialekter och folkminnen. När det gäller Kulturarvslyftet förespråkar ju vi inget systemskifte utan en modifiering av den befintliga modellen för att göra den mer attraktiv. Jag tycker att det är tråkigt att regeringen inte alls funderar i samma banor utan tror att det bara ska lösa sig av sig självt. Det tror inte jag, tyvärr, och då riskerar de fina grundtankarna med projektet att gå om intet. Det är jag rädd för. Jag håller inte alls med om utgångspunkt när det gäller trossamfunden. Om man ställer upp tydliga kriterier för vilka krav man ska uppfylla för att få stöd och man sedan bryter mot dem måste det få en konsekvens. Då kan man inte i stället belöna. Skulle vi tillämpa de här principerna på kriminalpolitikens område skulle det bli väldigt märkligt. Då skulle vi gå och dela ut rosor till våldsverkare och förbrytare av olika slag. Det är inte en linje som jag tror på. 128 (KD) replik: Om vi tar det sista så gör en ordentlig neddragning 30 miljoner. Det han föreslår går ut över väldigt mycket av verksamheten, bland annat sjukhuskyrkan. När det gäller det man avslöjade i tycker jag för det första att det var väldigt bra att man avslöjade det, för det som sker är inte på något vis acceptabelt. Men jag tror också att det är viktigt att vi kan följa upp det och att det svenska samhället måste ha bra kontakter med alla kyrkor och moskéer. Vi måste ha en öppen dialog så att det inte blir slutna grupper. I där jag bor har vi en väldigt bra dialog, och jag tror därför att det går att komma till rätta med de här tokigheterna som har varit. 129 (S): Jag vill börja med att tacka ledamöterna i kulturutskottet för en intressant och livlig debatt. Jag vill också tacka kulturministern för att hon var här i alla fall till halvtid. Det är väl ungefär som med kulturpolitiken: Det blir lite halvgjort. Det är i alla fall mer än vad man kan säga om näringsministern . Hon var inte här alls, och näringspolitiken är också helt ogjord i den borgerliga regeringen. De borgerliga partierna kritiserar oss socialdemokrater väldigt mycket här . Det tycker jag är jättebra. Det visar att vi är på rätt väg. Det visar att man har bekymmer med den socialdemokratiska politiken. ser ingen skillnad mellan vår socialdemokratiska politik och de borgerliga partiernas politik. Jag rekommenderar å det kraftigaste att man tar del av vårt socialdemokratiska förslag för ett nytt läslyft. Då kanske man kan läsa vår kulturmotion och övriga motioner och se att det faktiskt är ganska stor skillnad. Vi socialdemokrater lägger väldigt stor vikt vid ungdomspolitiken. Det är därför vi satsar på ungdomsgrupperna. Det är därför vi kopplar ihop kultur, utbildning, arbetsmarknad och socialpolitik till en sammanhållen ungdomspolitik.