prot · GZ09127 · 2012-06-11 00:00:00 — Man kan säga att för att demokratin ska fungera i ett modernt samhälle behöver människor få möjligheter att delta i samtal där besluten växer fram. Det innebär att det måste finnas arenor där vi kan samtala sinsemellan och med varandra. I betänkandet finns tre reservationer som vi i har ställt oss bakom. En är reservation 9. Den handlar om trakasserier och diskriminering inom idrotten. Trots att det finns politik fastslagen om att endast organisationer som lever upp till flertalet kriterier om demokrati, jämställdhet och respekt för olika trosuppfattningar och människors olika förmåga ska kunna tilldelas bidrag och att detta är något som man arbetar med förekommer det olika former av trakasserier och diskriminering. Vi vet alla att det behövs ett brett och ett målmedvetet arbete för att flytta positioner hos många människor. Vi behöver påverkas, och vi behöver förstå. Det är inte okej att människor trakasseras eller kränks på grund av sitt etniska ursprung, sin sexuella läggning eller någon form av funktionsnedsättning. Det är inte okej, och det är därför som vi i ser det som helt korrekt att ställa oss bakom reservationerna inom det här området. Vi har från också en reservation som handlar om statistik och vikten av att kunna få de här uppgifterna från relevanta myndigheter, att utveckla och följa upp statistik för den sociala ekonomin, föreningar, stiftelser, kooperativ med flera detta för att kunna synlig- och tydliggöra utvecklingstendenser. Enligt finns ingen offentlig samlad statistik eller möjlighet att via register söka kunskap om exempelvis arbetsintegrerande sociala företag. Vi ser att man på det här området svarar att det är något som pågår. Det är i sig mycket bra. Man kunde kanske vara nöjd med det. Men då jag själv har försökt mig på att leta efter dylik statistik har det blivit noll träffar hur jag än har vridit och vänt på mina sökord och letat. kan det vara en brist från min sida och inte från statistikmyndigheterna. Men jag har också inhämtat information från fler håll, och det verkar finnas mer att göra på det här området. Organisationer för civilsamhället har, om jag förstått det hela rätt, efterfrågat just detta. En tredje reservation handlar om jämställdhet, framför allt inom idrottsområdet, och den har vi ställt oss bakom. Man kan tycka att det är väl självklart i dagens samhälle att vi ska vara jämställda. Och det är självklart, men det sker inte lika självklart. Precis det här konstaterar man också i svaret från majoriteten. Det står att en hel del återstår när det gäller jämställdhet inom idrotten. Det betyder att alla partier i riksdag delar den uppfattningen. Det är gott. Till skillnad mot vad majoriteten bestående av Alliansen och anser, att det arbete som pågår från olika håll är tillräckligt, anser dock , och i den här reservationen att det inte räcker till. Det är ju så att trots att idrottsrörelsen har jobbat för en jämställd idrott räcker inte det arbetet till. Mer behöver göras. Man kan ställa sig några frågor. Vem har de bästa träningstiderna? Vilka innehar ordförandeskap? När jag åker runt i landet i olika frågor jag jobbar en hel del med landsbygdspolitik är det jätteintressanta frågor att ställa till de personer jag möter som har något slags inflytande över hur hallar och idrottslokaler används: Hur ser det ut i er idrottshall? Vilka har träningstiderna och när? Har man gjort något specifikt för att flickors idrotts betydelse uppgraderas? Jag kan glädja alla med att jag avslutar innan har gått, och jag ställer mig bakom samtliga tre reservationer. Jag yrkar dock bifall bara till reservationerna 8 och 9. 88 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1 och 7. Det civila samhället utgör en tredje betydelsefull sfär inom det svenska samhället vid sidan av det privata näringslivet och den offentliga sektorn. Enskilda individers frivilliginsatser och de ideella föreningarnas, idrottslivets och de religiösa församlingarnas arbete har en stor betydelse för bland annat ekonomin, kulturarvets bevarande, kunskapsutvecklingen, folkhälsan och demokratin. Starka lokalsamhällen och en trygg och levande hembygd präglad av en stark medborgaranda, där människor oegennyttigt tar ansvar för samhället och andra medborgares välbefinnande, är en viktig faktor i byggandet av det goda samhället. Den ideella sektorn har i detta avseende en helt central funktion. Det svenska civilsamhället har länge varit unikt i världen, både genom sin styrka och genom sin karaktär. Hur det svenska civilsamhället egentligen mår tycks dock inte vara en helt enkel fråga att besvara. Rapporterna på området är inte helt samstämmiga. Flera rapporter från och har pekat på att föreningsaktiviteten har sjunkit dramatiskt i alla åldersgrupper . Andelen ungdomar som är aktiva i en förening ha sjunkit från 2009. kan man till exempel i en rapport från om det civila samhället vid läsa att graden av samhällsengagemang och ideellt arbete är ganska stabil. Förklaringen till skillnaderna är väl att man åtminstone delvis mäter olika saker och att civilsamhället befinner sig i en omvandlingsprocess innebärande bland annat att idrotten har stärkt sin ställning som engagemanget inom många andra samhällsområden tycks ha minskat, att det föreningsbaserade engagemanget har minskat i förhållande till det icke föreningsbaserade engagemanget samt att de äldre medborgarnas intresse för ideellt arbete tycks ha ökat som de yngre medborgarnas intresse tycks ha minskat. Det faktum att ungdomars intresse för föreningsliv och ideellt arbete tycks vara avtagande riskerar naturligtvis att bli ett allvarligt problem för det civila samhället på . Eftersom jag redan har retat upp flera av mina kära riksdagskolleger i mitt tidigare anförande kan jag likaväl fortsätta. Därför tänkte jag säga några ord också om invandringens och mångkulturens negativa inverkan på det civila samhället. Civilsamhället lever i en intim och komplex symbios med det sociala kapitalet. En hög grad av socialt kapital inom ett samhälle ger ett starkt civilsamhälle, som ett starkt civilsamhälle i sin tur ofta också ger ett starkt socialt kapital. Jag har tidigare i den här talarstolen redogjort för den omfattande internationella forskning som visar att det finns ett direkt samband mellan förekomsten av en stark gemensam identitet inom ett samhälle och ett starkt socialt kapital. med fleras slutsatser om att människor i mångkulturella samhällen förvandlas till sköldpaddor som sluter sig inom sina egna skal, bryr sig mindre om sina grannar och engagerar sig mindre i samhället tycks också ha bäring på svenska förhållanden. Det har bekräftats av flera skandinaviska studier såväl som av tillgänglig statistik. Den danske historikern har visat att den tidigare mycket starka nationella identiteten i har varit en avgörande faktor för framväxten av såväl folkrörelserna som demokratin i vårt land. Nationalekonomerna visade 2006 i en studie vid att den sociala tilliten och därmed det sociala kapitalet är betydligt lägre i mångkulturella bostadsområden jämfört med mer identitetsmässigt homogena bostadsområden i . En studie kring socialt kapital som genomfördes av 2008 pekade på samma sak. Per Strömblad, docent i samhällsvetenskap vid Linnéuniversitet som har forskat på just hur tilliten till andra människor påverkas i mångkulturella områden sade så sent som följande till : Oavsett andra resurser som utbildning och ekonomi tenderar personer att ha en lägre social tillit om de bor i ett invandrartätt område. Den befintliga statistiken från , SCB med flera visar att det här har en direkt effekt på det civila samhället, dels genom att invandrare såväl som infödda svenskar i de så kallade utanförskapsområdena har en låg föreningsaktivitet, dels genom att personer med invandrarbakgrund generellt har en signifikant lägre föreningsaktivitet jämfört med infödda svenskar. Beträffande det sistnämnda förklarar om det civila samhället vid detta dels med socioekonomiska faktorer, dels med kulturella faktorer. Man säger: Många invandrargrupper kommer från icke demokratiska länder som saknar den starka föreningstraditionen vi har i till exempel de nordiska länderna. Den extremt låga föreningsaktiviteten bland utomeuropeiska kvinnor talar också för att patriarkala och hedersrelaterade beteendemönster kan vara en annan kulturrelaterad variabel av betydelse när det gäller föreningsaktivitet. Sammanfattningsvis påverkar alltså den oansvariga invandringspolitiken och mångkulturalismen det civila samhället negativt, både genom att erodera det sociala kapitalet framför allt i vissa delar av landet och genom att kulturella värderingar som är negativa för föreningslivets utveckling blir mer vanligt förekommande i befolkningen. Att många enskilda invandrare har gjort helt fantastiska insatser för civilsamhället, inte minst inom idrottens värld, gör tyvärr inte att det generella problemet försvinner. En enkel logik säger att om politiken fortsätter på samma sätt som den gjort kommer dessa problem att växa sig större , och civilsamhället kommer i slutändan att försvagas. Jag berörde tidigare svårigheterna med att få en riktigt klar bild av hur det svenska civilsamhället egentligen mår. En faktor förutom det som redan nämnts och som komplicerar saken är att kvantitativa mått som grad av föreningsaktivitet och antal ideellt arbetade timmar säger väldigt lite om kvalitet och innehåll på verksamheten. Enligt min uppfattning finns det en ganska utbredd, naiv uppfattning om att alla former av föreningsverksamhet och ideellt arbete måste vara någonting positivt för samhället. Det skulle därför behövas en, som kanske skulle ha uttryckt det, problematisering, en ökad medvetenhet och vaksamhet kring det faktum att en icke oansenlig del av det ideella arbetet som utförs direkt motverkar snarare än främjar värden som demokrati, respekt för lagarna, respekt för oliktänkande och jämställdhet mellan könen. Detta för mig in på motion 303, där det föreslås att regeringen bör se över möjligheterna att strama upp regelverket när det gäller stöd till organisationer och föreningar som aktivt uppmanar till brott mot svensk lag. Med tanke på att stat och kommuner gång på gång gett stöd till direkt antidemokratiska och kriminella organisationer, med tanke på vad jag redogjorde för i samband med folkbildningsdebatten angående studieförbundens stöd till diverse våldsorienterade extremistgrupperingar, med tanke på Uppdrag gransknings reportage om tillståndet i svenska moskéer och med tanke på att ganska beviljade litteraturstöd till en underavdelning till som av klassats som ett hot mot rikets inre säkerhet med mera, anser jag och att detta är en fråga och en motion som är värd att ta på allra största allvar. Ytterligare en fråga som är värd att ta på största allvar är den som lyfts fram i motion 285 angående idrott för äldre. Vi vet att idrott och friskvård kan motverka många ålderssjukdomar, bidra till att förhindra fallolyckor och också bidra till att bryta den ensamhet och sociala isolering som många av våra äldre tyvärr lider av. Satsningar på idrott för äldre är dock inte bara bra för den enskilde. Det gynnar hela samhället. Studier från bland annat det danska har visat att satsningar på äldreidrott är en samhällsekonomisk vinst genom att det medför minskade vårdbehov. I vår senaste budgetmotion valde att satsa mer än regeringen på äldreidrott och hälsofrämjande åtgärder för äldre. Vi pläderade också för att den verksamhet som finns bör permanentas. Vi är dock beredda att göra mycket mer framöver och därför instämmer vi i motionärernas förslag om att regeringen bör återkomma med förslag till hur äldres tillgång till idrott och fysisk aktivitet ska säkras i hela landet på ett bättre sätt än . Avslutningsvis, herr talman, vill jag för omväxlings skull lyfta fram två positiva saker som har hänt på det idrottspolitiska området . Jag tänker dels på det faktum att regeringen bytte fot och tycks ställa sig bakom förslag att tillåta begränsade utdrag ur brottsregistret för ledare inom barn- och ungdomsidrotten, detta i syfte att både skydda barn från övergrepp och stärka integritetsskyddet för ledarna. Den andra glädjande nyheten kom mer , då den så kallade under ledning av presenterade sina förslag innehållande både hårdare tag mot dem som vill förstöra idrotten och förslag om ett slut på den nuvarande ordningen där idrottsaktiebolag krävs på dyra polisnotor i samband med evenemang. Jag hoppas att regeringen tar till sig dessa tankar och att man möjligt återkommer med förslag kring de frågor jag nu nämnt. Allra sist vill jag naturligtvis också ta tillfället i akt att rikta en varm lyckönskning till såväl det svenska fotbollslandslaget i som till alla fantastiska idrottare som ska representera vårt land vid de . 89 (V): Det betänkande som vi nu lyfter fram innehåller en rätt vid blandning av olika frågor, men jag tycker att det främst handlar om idrott. De viktigaste och största frågorna handlar om idrottsrörelsen. Det finns en del annat som jag inte tänker beröra. Jag tänker koncentrera mig på några av de avsnitt som jag tycker väger lite mer än de andra sakerna. Vi återkommer säkert till den här debatten vid olika tillfällen. Först ska jag yrka bifall till reservation 11. Jag ställer mig naturligtvis bakom alla de reservationer som vi har skrivit under men lyfter fram enbart den. Idrotten är som alla vet vår absolut största folkrörelse. Det gör att många frågor som berör idrotten också berör det som kallas det civila samhället eller, som sade, Folkrörelsesverige, för det handlar faktiskt om det. Det innebär både att vi kan ställa krav på idrotten och att krav kan ställas på oss att stödja idrotten i de sammanhang där det behövs. En fördelning av medel för att underlätta det arbete som genomförs inom idrottsrörelsen behövs för att det ska ge resultat. Det innebär också att det är den demokratiska, gemensamma sektorn som bäst kan ge den trygghet som idrottsrörelsen behöver för att vara den kraft som vi förväntar oss att den ska vara. I har skattesänkningar prioriterats före genomtänkta ekonomiska beslut. Det är inte bara sjuka och arbetslösa som får betala för de ökade klassklyftorna i vårt samhälle. Jag menar att det också speglas inom idrottsrörelsen och inom idrotten. Det blir svårare att ha råd att idrotta, och det är tydligare vilka som kan delta och har råd med idrott och vilka som står utanför. Naturligtvis hänger det ihop med den politik som förs generellt, och vi vill ändra på den så att även idrottsrörelsen ges bättre möjligheter att vara den positiva kraft den ska vara i samhället och även politiskt. vet vi att det genomförs viktiga insatser i jämställdhetsfrågorna, mot diskriminering och trakasserier, och det senast upptäckta, sexuella övergrepp. Men, det går att göra ännu mycket bättre. Med hjälp av oss kan det gå att ge mycket bättre stöd i arbetet inom idrottsrörelsen. Vi är alla fascinerade av de stora idrottsevenemang som genomförs runt om i världen. är vi genom tv nästan på plats många är naturligtvis också på plats på arenan. Det är ofta en stark upplevelse, och prestationerna är mycket imponerande. Att hålla på sitt lag eller sin idrottare ger också ett mervärde för många av oss när vi ser på idrott i elitklass. är positivt till att ska arrangera stora idrottsevenemang, men det finns också rätt många saker som ska genomlysas innan man kan gå in och skapa förutsättningarna för att så ska kunna ske. Det finns nämligen också baksidor med riktigt stora idrottsarrangemang som man måste vara medveten om innan man går in och stöder något sådant. Vi kommer naturligtvis allihop att bänka oss för att titta på matchen och hoppas på att ska vinna svenska framgångar. Det som kanske inte alltid lyfts upp är det som händer runt matcherna, utanför arenan. En sak är att belysa det aktuella landets situation. har till exempel problem med demokrati och mänskliga rättigheter, och det måste också belysas i samband med arrangemangen. Man ska passa på att lyfta fram de frågor som finns. En sak som har uppmärksammats, liksom vid i senast, är att prostitutionen ökar anmärkningsvärt i samband med stora arrangemang. Även annan brottslighet har en tendens att öka. Sådana här saker måste man ta med i beräkningen när man söker ett arrangemang. Många aktörer behöver vara inblandade för att motverka de negativa konsekvenserna av ett stort arrangemang i den bemärkelse som jag tar upp. Till det kommer den som jag menar nästan ohämmade kommersialismen, något som kan berika riktigt stora företag på det nationella, regionala och lokala näringslivets bekostnad. Vid senaste i var det väldigt mycket diskussion om just det. Ett av syftena med ett stort evenemang är faktiskt att just hitta fördelar för näringslivet, det lokala, det regionala och det i , och de rent idrottsliga verksamheterna i landet. Då krävs ett väl genomtänkt koncept för att inte hamna fel. Vi i är som sagt positiva till att arrangera stora idrottsfester i , men vi måste vara klarsynta och välja att söka de som vi tycker går att genomföra på ett bra sätt utifrån de aspekter jag har gett exempel på här. Det är klart att det vore spännande med ett eller ett till, som vi hade , men jag tycker också att det är intressant att titta på om vi ska ha och , som också är intressanta att arrangera för oss. vill jag ta upp något som inte alltid lyfts fram i debatten. Det handlar om miljöfrågorna inom idrotten. Det är inte alltid frågor som självklart kopplas ihop med idrottsrörelsen. Vi menar dock att eftersom idrotten utgör en sådan viktig del av den samlade kraft som vi behöver för att lyfta dessa frågor är det också viktigt att belysa hur viktiga de är för idrottsrörelsen och för samhället i stort. Det finns några frågor som har varit rätt självklara inom idrotten när det gäller miljöarbetet: blyet i sportskyttets ammunition, motorsportens sökande efter renare bränslen och hur vi bäst bygger arenor på ett miljövänligt sätt. De har funnits med i tänkandet och i arbetet rätt länge, likaså de ekologiska varorna i fiket på den lokala idrottsplatsen. Vi menar att frågorna även här hänger ihop med andra politiska beslut. Stadsplanering är ett sådant område. Att se fler stora jättearenor byggas i kan vara imponerande, men det hade nog varit bra med en genomtänkt strategi för att bygga mycket fler näridrottsplatser så att barn och ungdomar får nära till sin spontanidrottsplats, att alltid tänka på hur kollektivtrafik organiseras för att minska bilåkandet och även hur vi bygger nya stadsdelar så att utrymme ges för lek och idrott. Det är oerhört viktiga saker att tänka på ur just miljöaspekten. Det kräver också en genomtänkt strategi för en regering som säger sig värna just den utvecklingen inom miljöpolitiken. Vi tror att det finns mycket mer att utveckla inom till exempel infrastruktur och planering av det framtida byggandet. Vi kan ge signaler i den riktningen genom ett bra, genomtänkt bidragssystem på alla nivåer. 90 (M): ska vi debattera betänkande Kru8, Politik för det civila samhället. Betänkandet rör det civila samhället, idrott och friluftsliv, men majoriteten av motionerna berör idrottsområdet. Jag kommer därmed att fokusera just på idrottsfrågorna. Att debattera idrottsfrågor, som i fotboll går in i Europamästerskapen som hålls av värdnationerna och , känns passande. kommer många svenskar att sitta bänkade framför tv:n eller kanske till och med är på plats i för att visa stöd för våra svenska fotbollsspelare och hoppas på nya framgångar. För en del barn och ungdomar kommer detta evenemang att bli startskottet till att börja idrotta, möjligen till att få nya idoler att se upp till. För att lyckas att få så stor bredd som möjligt och fler som börjar idrotta behöver vi även en elit, och för att få fram en elit krävs en stor bredd. Att idrotten i i högre utsträckning än i de flesta andra länder är till för alla som bor här, oavsett social bakgrund och privata ekonomiska muskler, är nog en av de bidragande orsakerna till att fortsätter att producera världsstjärnor. Det är den svenska modellen vi fortsatt ska värna. Det är som en omsorg om den svenska idrottsmodellen som regeringens stora satsning om till Idrottslyftet ska ses. Denna satsning, som sjösattes , är en tydlig ambition och uttalad önskan om att idrotten ska nå ännu fler och bli ännu bredare. Regeringen satsar lite drygt 1,7 miljarder på svensk idrott. Den gamla, oförutsägbara finansieringsmodellen där idrotten finansierades via har ersatts av en modell med finansiering via skatten. gör en undersökning av hur det kommunala stödet till svensk idrott ser ut, och framgår i en undersökning att nästan var fjärde kommun har ökat sitt stöd till idrotten . Bara drygt en tjugondel av kommunerna har sänkt detta stöd. Vi är många som har sett nyhetsinslag eller reportage som visar på orättvisorna vad gäller jämställdheten mellan könen inom idrotten, och då i huvudsak när det gäller anläggningsmöjligheter. Jämställdhetsarbetet inom idrotten har pågått , men det finns väldigt mycket kvar att göra. beslutade på sin senaste stämma, 2011, att revidera och komplettera jämställdhetsmålen för idrottsrörelsen samt gav i uppdrag till Riksidrottsstyrelsen att aktivt arbeta med jämställdhetsintegrering. Det visar på att arbetar aktivt med frågan, och det ser vi positivt på. Dock behöver vi se en klar förändring . Slutligen, herr talman, är fantastiskt när det gäller idrott. Vår bredd bidrar till bättre folkhälsa, fostrar den växande generationen i ansvarstagande och social träning samt förgyller mångas tillvaro på läktaren och framför tv-apparaten hemma. Regeringen värnar vår svenska idrottsmodell. Detta visar man inte minst genom att satsa på den ekonomiskt. Med dessa ord vill jag yrka bifall till förslaget i betänkande KrU8 Politik för det civila samhället. 91 (S) replik: I mitt anförande ställde jag en ganska tydlig fråga det var eventuellt också ett påpekande om man kommer att vara lite mer inriktad på att med bidragsdelen skapa förutsättningar för att jobba mer aktivt när det gäller jämställdheten. Man gör mycket , naturligtvis, som påpekar här. Jag tror att vi är ganska överens om idrottspolitiken bland de flesta av partierna. Jag ser inte att det är så stora skillnader. Jag är dock som sagt oroad över följande: Ingår idrott och kultur i välfärdens kärna? Alliansens borgerliga partier har använt det begreppet i valrörelser och ute i debatter, men någonstans i ryggraden känner jag att idrott och kultur inte ingår i det. Det handlar i stället om vård, omsorg och skola. Jag skulle vilja ha ett förtydligande jag tror att hela Idrottssverige och kanske till och med Kultursverige vill ha ett förtydligande av om detta ingår där. Trygga i så fall utvecklingen när det gäller de kommunala bidragen framöver! Det är nämligen självklart så, vilket jag sade förut, att det händer en del i vår samhällsutveckling . Klyftorna växer, vi har en massarbetslöshet och vi har en långtidsarbetslöshet som biter sig fast i familjer där barn och unga lever. Man har inte råd att vara med i idrottsföreningar, och man har inte råd att köpa idrottsutrustningar absolut inte i de dyraste sporterna som ishockey och eventuellt också ridning. Det ger naturligtvis långsiktiga effekter. Min fråga till är om han ser den utvecklingen. Om han ser den, vad vill han i så fall göra av den? 92 (M) replik: Som sagt: Jag tycker att det tar upp är väldigt intressant och aktuellt. Så är det. Jag skulle vilja säga att vi absolut värnar idrotten och kulturen. Det kan man om inte annat se på våra anslag. Titta bara på satsningen på Idrottslyftet med 500 miljoner ! Det är för att se till att unga kommer in i idrottandet i tidig ålder och helst ser till att hålla på med detta i en äldre ålder i stället för att sluta i tidiga tonår. Vi satsar dessa 500 miljoner för att se till att få in den grupp som kanske inte har kommit in i idrotten, som kanske inte har den traditionen inom sin familj och kanske inte har idrottat tidigare.