prot · GZ09111 · 2012-05-09 00:00:00 — Vi kan diskutera, önska att det hade varit annorlunda och lägga den moraliska skulden där den ska ligga. Men har de facto dragit på sig ett stort ekonomiskt problem som måste lösas någonstans. säger att vi skulle ha kunnat ställa till förfogande ett eget bilateralt lån. Det skulle vi väl ha kunnat. Vad hade sagt då om irländarna hade kommit med en plan och sagt att nu ska vi försämra fackliga rättigheter, sänka löner och privatisera? Vi hade sagt: Då blir det ingenting. Jag tar det en gång till. Vi har gång på gång hävdat vår utgångspunkt i och finansutskottet när det gäller detta, europeiska terminen och alla dessa processer som pågår. Man måste visa respekt för den nationella suveräniteten. Det är framför allt länderna själva som måste bestämma vilka metoder de väljer. Vi har också understrukit detta med att i högsta grad visa respekt för just fackliga rättigheter och de modeller för lönebildning som man har valt i respektive land. Den som är i skuld sitter naturligtvis i en svår sits. Kan man inte prestera egna bättre lösningar tvingas man kanske lägga fram lösningar som inte är särskilt attraktiva. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 11 § Offentlig upphandling från eget företag Föredrogs finansutskottets betänkande 2011/12:FiU42 Offentlig upphandling från eget företag (prop. 2011/12:106). 81 (S): I den proposition och det betänkande som vi debatterar föreslås att det i lagen om offentlig upphandling införs ett nytt så kallat in house-undantag från kravet på upphandling. Det nya undantaget innebär att avtal som sluts mellan en upphandlande myndighet och en juridisk person eller en gemensam nämnd inte anses utgöra ett kontrakt enligt lagen om offentlig upphandling. Undantaget gäller endast under förutsättningen att vissa kontroll- och verksamhetskriterier har uppfyllts. Socialdemokraterna stöder det permanenta undantag som föreslås i propositionen. Men vi anser att undantaget borde ha fått en mer generell utformning så att även koncerninterna transaktioner mellan kommunala bolag hade omfattats. Med den lagstiftning som regeringen nu föreslår finns en uppenbar risk att kommuner och landsting tvingas till betydande och för skattebetalarna mycket kostsamma förändringar i hur man organiserar sin verksamhet, vilket också har påpekats av Kommuner och Landsting. Det är olyckligt att regeringen valt att inte lyssna på just dessa synpunkter. Vi förstår att regeringen har tagit hänsyn till det oklara rättsliga läge som råder inom EU när det gäller just möjligheten att undanta koncerninterna transaktioner från kravet på upphandling. Men i stället för att utgå från att i ett eventuellt framtida utslag inte kommer att godta koncerninterna transaktioner anser vi att regeringen borde ha haft ambitionen att få en praxisbildning genom att föreslå en nationell bestämmelse som sedan hade kunnat prövas av . Det är så vi testar EU:s lagstiftning. Vi beklagar att regeringen väljer att tolka lagstiftningen innan EU själv kunnat få göra det. Lagen om offentlig upphandling upplevs av många som otydlig och krånglig. Det finns en stor osäkerhet om vad som är möjligt inom lagstiftningen, hur den ska användas på bästa sätt och hur man ska få ut mesta möjliga effekt av den lagstiftning som finns. Det är en viktig lagstiftning och ett viktigt regelverk för kommuner, landsting och inte minst näringsliv. Det är mycket olyckligt och otillfredsställande att denna osäkerhet råder. Det finns en förvirring när det gäller vad som är möjligt. Just därför är det olyckligt att regeringen väljer att pytsa ut förändringarna i lagstiftningen trots att vi har en pågående utredning och att det pågår ett arbete som är ganska gediget inom EU som kommer att påverka även vår nationella lagstiftning. Det är olyckligt att man inte tar ett mer samlat grepp om just den här frågan. Det borde ha varit en mer heltäckande proposition som vi i hade kunnat hantera utifrån ett större perspektiv än vad vi gör . Men läget är som det är. Utifrån det har jag inget annat yrkande än bifall till vår reservation. 82 (M): Som vi precis har hört handlar detta om offentlig upphandling som man kan frångå i vissa fall om man handlar inom eget företag när det gäller bolag. Reglerna för hur myndigheterna kan och får göra dessa undantag innebär att ärendet blir väldigt tekniskt. Jag tar därför på mig att upprepa lite grann av det precis har sagt. Jag vill börja med en historisk tillbakablick och berätta att vi har debatterat och beslutat i ett ärende om de så kallade Teckalreglerna, som innebär att man kan göra avsteg från lagen om offentlig upphandling. Då, vid det förra tillfället, fattades ett tillfälligt, tidsatt beslut som har sin utgång /13. Det är det som vi nu permanentar i denna del. Det vi säger är att man vid upphandling i de fall bolaget lever upp till kontroll- och verksamhetsregler inte behöver följa lagen om offentlig upphandling, utan man handlar då internt. Den upphandlande myndigheten måste då stå upp för att de utövar kontroll över den juridiska person och den gemensamma nämnd som motsvarar den kontroll som man utövar över sin egen förvaltning. Det som också gäller är att man måste uppfylla krav på att huvuddelen av verksamheten bedrivs med den eller de myndigheter som kontrollerar den. Om detta uppfylls till fullo anses relationen vara intern, och då kan man göra avsteg från lagen om offentlig upphandling. I denna del finns, som ni har hört, en samsyn i utskottet. Däremot finns det skilda åsikter om hur finansutskottet ska skriva i den del i betänkandet som handlar om koncerninterna transaktioner, det vill säga köp och sälj mellan kommunala bolag. Här vill reservanterna Socialdemokraterna, göra en skrivning som säger något annat än vad gör. Det innebär att man med detta förslag skriver in en EU-praxis som ännu inte har bestämts av . Därmed menar de att detta hjälper kommuner och landsting att få en större säkerhet i beslutet. Denna uppfattning delar inte jag, som menar att vi ska ha en skrivning från finansutskottet som följer såväl nuvarande som blivande praxis i som vi håller öppet för koncerninterna transaktioner, det vill säga möjligheten till köp och sälj. Med vår skrivning, herr talman, anser vi att vi uppnår två mål utan att gå emot lagstiftning. För det första: Vi följer en uppfattning om att svensk lagtext språkligt sett ska utformas i enlighet med EU-praxis och inte mot den. För det andra: Det finns en skrivning i lagtexten som varken exkluderar eller inkluderar anskaffningar som görs inom ramen för koncern eller koncernliknande avtal, det vill säga köp och sälj mellan bolag. Därmed täcker vi in såväl nuvarande praxis som kommande praxis, och lagförslaget har då också tagit hänsyn till möjligheten att köpa och sälja inom koncern. Remissvar har också pekat i denna riktning, bland annat det som SKL har skrivit och som det hänvisas till i reservationen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 12 § Trygg naturgasförsörjning Föredrogs näringsutskottets betänkande 2011/12:NU18 Trygg naturgasförsörjning (prop. 2011/12:68). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 16 §.) 13 § Energipolitiska frågor Föredrogs näringsutskottets betänkande 2011/12:NU19 Energipolitiska frågor. vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 16 §.) Föredrogs näringsutskottets utlåtande /12:NU20 Energifärdplan (KOM(2011)885). 83 (S): Vi ska nu behandla näringsutskottets utlåtande nr 20 som handlar om energifärdplan för . Jag vill göra kammaren uppmärksam på att detta är en historisk debatt. Det är första gången man behandlar ett kommissionsmeddelande innan det har åkt runt i systemet i parlament och i ministerråd. Detta är ett nytt sätt att arbeta, och vi får utvärdera vad det har gett . I meddelandet tas upp hur EU-ländernas energiproduktion fram ska kunna bli i det närmaste koldioxidfri utan att energiförsörjning och konkurrenskraft skadas för att bidra till att EU når målet om minskade växthusgasutsläpp . har undersökt hur EU i fem framtidsscenarier kan nå en minskning på av växthusgasutsläppen, vilket motsvarar en minskning av av de energirelaterade utsläppen inbegripet utsläpp från transportsektorn. De fem framtidsscenarierna är följande: hög energieffektivisering, diversifierade teknologier, stor andel förnybar energi, fördröjd utveckling av avskiljning och lagring av koldioxid, så kallad CCS, och ingen kärnkraftsutbyggnad. Kommissionens slutsats är att det är möjligt att utforma energisystemet så att det går att minska koldioxidutsläppen och att energisystem med låga utsläpp på lång sikt kan bli mindre kostsamt jämfört med dagens förda energipolitik. Kommissionen konstaterar vidare att omfattande energibesparingar kommer att ske och att användandet av förnybara energikällor kommer att öka markant. Dessutom måste CCS få en central roll i energiomställningen, och kärnkraften ger ett viktigt bidrag till att minska CO2-utsläppen. En annan slutsats som kommissionen drar är att det kommer att krävas mycket omfattande investeringar i det framtida europeiska energisystemet, men det kan också innebära en konkurrensfördel för EU-länderna . Slutligen konstaterar kommissionen att för att nå målen till 2050 krävs det att man fullt ut genomför den gemensamma energipolitiken. som kommissionen har lagt fram detta meddelande om energifärdplan har man lagt fram en färdplan för ett konkurrenskraftigt utsläppssnålt samhälle som behandlas av miljö- och jordbruksutskottet. Det huvudsakliga budskapet i detta meddelande är att man dels måste sätta delmål och 2040, dels hur stor minskningen måste vara i olika sektorer. I allt väsentligt kommer kommissionen fram till samma slutsats, det vill säga att EU kommer att bli mer konkurrenskraftigt i förhållande till andra regioner i världen om man genomför de båda färdplanerna. Minoritetsregeringen har mottagit energiplanen väl. Man menar bland annat att kommissionen skyndsamt måste komma fram med konkreta förslag. Man invänder mot att det måste råda kostnadseffektivitet och effekter på hela ekonomin. Minoritetsregeringen tror på generella åtgärder såsom ekonomiska styrmedel som energiskatter, koldioxidskatter och utsläppshandel för att åstadkomma kostnadseffektiva utsläppsminskningar. Man instämmer också i att energieffektiviseringar, förnybar energi och kärnkraft är viktiga medel för att nå målen om minskade utsläpp av växthusgaser. Vi socialdemokrater välkomnar också Energy Roadmap. Det är viktigt att man redan nu sätter ut en tidpunkt för när vi vill uppnå ett fossilfritt samhälle. Vi från S, V och MP har redan tidigare föreslagit att man ska uppdra till att utreda när vi kan ha ett helt fossilfritt samhälle. Detta avvisade majoriteten, vilket förvånade oss då vi var övertygade om att det var ett mycket viktigt mål för alla partier. Vi har i huvudsak två viktiga invändningar mot kommissionens slutsatser. Den första gäller att kommissionen och minoritetsregeringen har anslutit sig till kärnkraftslobbyn, som tycks tro att kärnkraften är svaret på de stora utmaningar som finns inom energisektorn. Vi har för svenskt vidkommande kunnat konstatera att kärnkraften ska fasas ut i en takt som inte hotar svensk konkurrenskraft och arbetstillfällen. Det är alltjämt vår ståndpunkt när det gäller kärnkraften. Men det finns också ytterligare skäl att invända mot att kärnkraften skulle vara en del av lösningen för att uppnå ett fossilfritt samhälle. För det första tycks kommissionen och minoritetsregeringen tro att den energi som produceras av kärnkraft är koldioxidfri. Det är häpnadsväckande att man trots debatt inte har förstått någonting. Man blundar för att kärnkraften från uranbrytning till slutförvar innebär mycket stora påfrestningar på miljön och dessutom inte på något sätt kan betraktas som koldioxidfri. Tvärtom är och förblir kärnkraften en mycket farlig hantering för samhället och för miljön. För det andra tycks nya kärnkraftverk innebära att det blir en mycket dyr form av energi. Ser man till de länder som bygger ny kärnkraft i , främst , och , är det tveksamt om industri och hushåll kommer att ha råd att köpa den energin. Vår andra invändning är regeringens och kommissionens tro på att CCS skulle kunna bidra till att uppnå målen om ett nästan koldioxidfritt EU till 2050. Det finns flera invändningar mot denna teknik. För det första är det en teknik som fortfarande befinner sig på forskningsstadiet. För det andra måste frågan ställas var lagringen av denna koldioxid skulle ske. Låt mig i detta sammanhang påminna kammaren om att fick nej till att lagra avfallet i de tomma bergrummen i efter att man tömt dem på naturgas. Vi är ett litet exportberoende land med en stor exportindustri som är elintensiv. Vi måste ha svaret på hur vi ska behålla konkurrenskraften för exportindustrin även om vi instämmer i kommissionens analys det kommer att krävas stora investeringar för att uppnå kommissionens mål för att sedan komma in i en situation där vi kan få stora konkurrensfördelar genom våra investeringar. Minoritetsregeringen måste noggrant analysera hur vi ska behålla goda konkurrenskraft trots att energipriserna lär öka. Vi socialdemokrater förordar att regeringen ska se till att hålla nere energipriset för den elintensiva industrin även . Jag måste i detta sammanhang påpeka minoritetsregeringens dubbelspel när det gäller energieffektivisering. Regeringen har en övertro på att ekonomiska styrmedel som energiskatter, koldioxidskatter med flera är de mest effektiva styrmedlen för att uppnå energieffektivisering. Vi socialdemokrater instämmer delvis i detta, men det behövs ännu fler effektiva styrmedel än skatter och avgifter. Regeringen har nästan helt avvisat samtliga konkreta åtgärder för att uppnå EU:s energieffektiviseringsdirektiv trots att knappast kan anses som ett föregångsland när det gäller energieffektivisering. Minoritetsregeringen avvisar helt frågan om vita certifikat, renovering av offentliga byggnader med mera. Några alternativa förslag har man inte heller. Man ställer upp på EU:s energieffektiviseringsmål men vill inget göra. Men pratar gärna vitt och brett om vad andra ska göra men har inga egna förslag. Ordspråket om att tomma tunnor skramlar mest har aldrig passat bättre än för hur minoritetsregeringen hanterar energieffektiviseringsmålen. Avslutningsvis vill vi socialdemokrater slå ett slag för en av de viktigaste investeringar som vi kan se , nämligen investeringar i smarta nät. Näten kommer att vara en del av både energisparåtgärder och energieffektiviseringar. Vi behöver nät där man både kan få energi och också leverera in energi. Det är beklagligt att varken regeringen eller kommissionen har tagit denna fråga på allvar. Jag vill slutligen yrka bifall till reservation 1. 84 (MP): liksom många andra länder står inför ett vägval. Dagens kärnkraftverk börjar bli gamla och skruttiga. Det är dags att fatta beslut om framtidens energi. Företagen i energibranschen står nu med en påse pengar som ska investeras i den elproduktion som ska ta vid när dagens tio kärnkraftsreaktorer ska avvecklas av åldersskäl. Det är långsiktiga investeringar som behövs, och branschen behöver få tydliga besked om vart vi är på väg. Regeringens energipolitik är allt annat än tydlig. Allianspartiernas energiöverenskommelse ger ingen guidning till branschen om vilken energi som ska ta vid. säger att överenskommelsen innebär ny kärnkraft, medan säger att den garanterar att ingen ny kärnkraft ska byggas. En överenskommelse som kan tolkas hur som helst är inte mycket värd. Medan regeringen tvistar om innebörden av sin uppgörelse flyttar investeringar i förnybar energi till länder med en tydligare inriktning. Ett av stora solcellsföretag berättar att man flyttar utomlands därför att regeringens oklarhet om kärnkraften inte ger svar på om det kommer att finnas plats för deras solel. Denna oklarhet i energipolitiken gör att nu blir omsprunget och tappar viktiga gröna jobb. Mot denna oklarhet ställer vi alternativet om förnybar energi. , och presenterar ett gemensamt förslag med en tydlig inriktning på ett helt förnybart energisystem. I vår gemensamma reservation skriver vi: I stället för att göra kostsamma investeringar i kärnkraft förordar vi en kraftfull utbyggnad av förnybar energi och en offensiv satsning på energieffektivisering. står en majoritet av ledamöterna bakom målet om förnybar energi, men regeringens uppgörelse står i vägen för den politiska inriktning som har stöd av fler. S, MP och V står bakom målet om förnybart. Även säger sig stå bakom detta mål, men man låter sig ännu låsas in av och . I har de två politiska blocken enats om målet förnybar energi. Det är precis en sådan tydlighet som även svensk energipolitik behöver. Utvecklingen i världen visar tydligt att framtidens energi är förnybar. Den förnybara sektorn växer snabbare än både kärnkraft och kolkraft tillsammans. Det avvecklas fler kärnkraftsreaktorer än det byggs nya. stängde ned den sista av sina 54 kärnkraftsreaktorer. Eon har rapporterat att man drar sig ur planerna på att bygga kärnkraft i . nye president har gått till val på att inleda en kärnkraftsavveckling. Kvar i står ett försök att bygga kärnkraft, Olkiluoto i . Bygget är nu försenat och kostnaden mer än dubbelt så hög som beräknat. från Olkiluoto beräknas bli dyrare än den el som levereras från vindkraft. Den svenska debatten om kärnkraft är lika förlegad som kärnkraftstekniken. Det enda som är säkert med kärnkraften är att den inte behövs. har bland de bästa förutsättningarna för ett helt förnybart energisystem. För att nå dit behövs två förändringar i förhållande till dagens politik: en energieffektivisering värd namnet och en återgång till den tidigare, betydligt högre, utbyggnadstakten av förnybar energi. De kommande tio åren väntas utbyggnadstakten av förnybar energi halveras jämfört med enligt regeringens egna prognoser. Takten de kommande tio åren är 1,2 procents ökning . Det är den näst lägsta utbyggnadstakten i EU efter . Trots att vindkraften växer har utbyggnadstakten sjunkit sedan regeringens uppgörelse. föreslår , och en kraftfull utbyggnad av förnybar energi. För att nå dit förordar vi höjda ambitioner i elcertifikatssystemet. Förutsättningarna är goda för att göra lönsamma energieffektiviseringar, men regeringen strider i EU för rätten att få fortsätta slösa energi. Det är dåligt för både miljön och konkurrenskraften. Många företag visar tvärtom att det går att energieffektivisera. Som exempel kan nämnas i , som halverade sin elanvändning per tillverkad bil efter att ha lärt av sina kolleger i . Det är inte rimligt att har dubbelt så hög elanvändning per person som en genomsnittlig dansk, tysk eller engelsman. Många bedömer att användningen i kan halveras och att hela minskningen innebär ekonomiska vinster. behöver smartare hus, effektivare transportsystem, moderna tillverkningsprocesser och en genomtänkt uppvärmning. EU:s mål om energieffektivisering bedöms inte bli uppnått. Regeringen agerar här bromskloss och säger nej till alla konkreta åtgärder utan att presentera egna. I vårt gemensamma förslag föreslår , och bindande mål för energieffektivisering. För att befria människor från höga energikostnader ser vi positivt på ett förslag om vita elcertifikat som redan har införts i många länder. Förslaget innebär att energiföretagen avkrävs årliga energibesparingar med en metod som liknar den som gäller för utsläppsrätter i . Ett system för mer nytta med mindre energi minskar sårbarheten för både hushåll och företag vid elpristoppar. I finns fortfarande mycket klimatskadlig fossil energi. fastslår att vi inte kommer att nå målet att minska utsläppen om vi inte inför ytterligare åtgärder. Energipolitiken är helt avgörande för att vända trenden i fråga om ökade klimatutsläpp. Förnybart är det snabbaste och billigaste sättet att fasa ut den smutsiga kolkraften. Energipolitiken är också viktig för att hantera den ekonomiska nedgången. Det är i förnybar energi som många gröna jobb kommer att växa fram. beräknar att vindkraften kommer att sysselsätta över 500 000 människor i EU . Frågan är hur många av dessa gröna jobb som vi vill attrahera till . förtjänar en tydlig inriktning mot framtidens energisystem. I takt med att regeringens uppgörelse framstår som alltmer osäker och visionslös ökar tveksamheten hos alla de aktörer som vill satsa på förnybart. I stället behövs en energipolitik som fasar ut kärnkraften i takt med satsningar på förnybart och energieffektivisering. En sådan inriktning har också stöd hos svenska folket. I de senaste opinionssiffrorna från oberoende ser vi att kärnkraftsmotståndarna är fler än anhängarna. Fler vill avveckla än bygga nytt. När man frågar människor vilken el de helst vill ha i sitt eluttag är inriktningen ännu tydligare. vill ha el från förnybara energikällor. Energipolitik handlar ändå om att människor ska kunna sätta på spisen där hemma med gott samvete. Jag yrkar bifall till reservation 1 med målet om förnybar energi. 85 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2. Energifärdplan tar upp, som det beskrivs, hur energiproduktion ska kunna bli i det närmaste koldioxidfri, utan att energiförsörjningen och konkurrenskraften störs, för att bidra till att EU når målet om minskade växthusgasutsläpp till 2050. Det kan tyckas att 2050 ligger långt fram i tiden, men vi ska ha i åtanke att energipolitik och energisystem inte är något som snabbt kan förändras vare sig genom enkla politiska beslut eller genom snabba tekniska lösningar. Miljöprövningar, myndighetstillstånd och remisser av infrastrukturärenden och överklaganden kan ta bra innan beslutet slutgiltigt kan fattas. Dessutom tillkommer den tekniska projekteringstiden och tiden för själva uppförandefasen. Det är av vikt att betona att de slutsatser som kommissionen har redovisat till stor del bygger på osäkerhetsmoment i form av framtida ekonomisk tillväxt, världsmarknadspriser, politiska förändringar etcetera. Många av de frågor som berör exempelvis koldioxidutsläpp och andra globala miljöfrågor måste lösas och de kan inte lösas på annat sätt genom avtal och i samverkan med länder utanför EU. Jag kan först konstatera att energifärdplanens väsentligaste villkor är: koldioxidfri utan störningar av vare sig energiförsörjning eller konkurrenskraft. Enligt min mening ligger bra till för att uppfylla villkoren. har redan nu en så gott som koldioxidfri elproduktion i form av kärnkraft, vattenkraft och också vindkraft på marginalen. Genom att ha gått från en småskalig oljeförbränning till storskaliga fjärrvärmeanläggningar, med i många fall biomassa som bränsle, har vi lyckats minska nettoutsläppen av koldioxid. Restvärme utnyttjas också till viss del. Utmaningen när det gäller de svenska koldioxidutsläppen ligger således inte inom elproduktion eller hushållsvärme utan snarare på transportsidan. Men den delen måste till stor del lösas med överenskommelser över nationsgränserna. Jag kan svårligen se framför mig hur det skulle kunna fungera med inkompatibla drivmedelslösningar bara för att fordon passerar gränsen mellan exempelvis och . En fordonsmotormodell som enbart fungerar under svenska premisser och villkor skulle knappast gagna någon. Åt vilket håll de tekniska lösningarna inom motorutvecklingen slutligen bär hän kan man inte mer än spekulera i. Vi får inte glömma bort att det finns helt andra marknader än den europeiska marknaden, marknader som kan tänkas styra mot ett håll där den europeiska fordonsindustrin bara helt enkelt har att haka på utvecklingen för att inte bli akterseglad. Just i det sammanhanget är det värt att notera att särskilt och även har en utveckling inom fordonsbranschen som måste beskrivas som anmärkningsvärd. Några aktuella siffror är ganska talande och inte minst tänkvärda. Antalet nyregistrerade fordon i uppgick till 1,4 miljoner . Inom EU uppgick det till knappt 1 miljon .