prot · H00925 · 2012-11-15 00:00:00 — Det handlar om vad som skulle vara lämpligt att göra i ett läge som , med en katastrofal bostadsbrist på alla sätt, vilket vi vet leder till att vi i förlorar jobb, brister i möjligheter att få tillväxt och att svensk konkurrenskraft, som alltid har varit styrka, hämmas. är ett litet land långt bort med ett språk som ingen människa begriper. Vi behöver vara attraktiva och stärka vår konkurrenskraft. Då hade det varit smakfullt om regeringen hade velat pröva lite olika vägar, vågat kasta bort de ideologiska skygglapparna och ta sig an problemet på riktigt. Det är sorgligt att vi inte har kommit längre i debatten, men det är ju några inlägg kvar i den vidare bostadspolitiska debatten. Nedgången i nyproduktionen av små bostäder är ! Många unga familjer får krossade drömmar. Det handlar om drömmen om att få bygga det egna lilla huset. Det unga paret med ett barn och ett i magen som skulle vilja flytta från lägenheten till ett litet hus får inte möjlighet att göra det. Då behöver man som ansvarig minister titta på lösningar. Jag letar och har inga ideologiska skygglappar. Jag tittar på egnahemssatsningar som man har prövat på några ställen, bosparande för unga, att se över exploateringsavtalen, byggregler, hyrköpsmodellen. Men det är inte mig som ministern ska svara. De unga par som vill bygga sitt första hus, hur ska de kunna bli villaägare? 113 (FP): påtalar att det råder bostadsbrist. Jag delar helt den uppfattningen, för så är det. Även i de täta regionerna i är läget detta. Men som ministern var inne på: Att återgå till subventioner är för min del helt obegripligt, med tanke på hur lite verksamt det har varit. Jag minns debatterna som vi hade när Socialdemokraterna hade regeringsmakten 20022006. Exempelvis hade i inte avsättning för de pengar som fanns eftersom investeringsbidragen inte fungerade. De stuvades om, och regelverken gjordes om, men de fungerade inte. Det är som ministern säger: Om de här bidragen hade fungerat hade väl inte den svenska produktionen på marknaden sett ut som den har gjort. Detta har vi prövat. Jag tycker inte att man ska backa tillbaka bandet och återgå till det som inte har fungerat. Det finns däremot några andra saker som inte har nämnts så mycket. Jag är själv en varm vän av att se över möjligheterna att införa ägarlägenheter också i befintlig bebyggelse. Det skulle kunna vara ett viktigt komplement. Man skulle också kunna se till att de som finns på marknaden hittar sätt att finansiera dem i nyproduktion. Det är en viktig åtgärd. Det finns väldigt mycket annat som jag redan har varit inne på som man kan titta på. Men att backa tillbaka bandet och införa det som inte fungerar känns inte som ett nytänkande. Småhusen och villorna är naturligtvis en viktig fråga. Där måste vi alla fundera vidare på vad som gäller. Men ett viktigt steg är att man i kommunerna ser till att planera mark för småhusbebyggelse. Det är inte alltid helt lätt, och där finns det också en konflikt mot de täta städerna, som ur kollektivtrafiksynpunkt är en viktig kombination. Det finns mer att göra men inte att återupprepa gamla misstag. 114 (S): Det finns många drömmar som kan bli verklighet eller krossas runt om i landet. ställde en viktig fråga han fick tyvärr inte ställa en följdfråga i frågestunden som gällde , där det finns en stor efterfrågan på arbetskraft. Och det finns en stor efterfrågan på bostäder. Där svarade ministern att det nog är så att det är staten och kommunerna. Då lämnar man över en väldigt stor fråga enbart till den lilla kommunen. För det handlar om tusentals bostäder i . Det är också så att vi har en absurd situation. Även i har vi en urbanisering där folket flyttar från byn till centralorten, vilket gör att det är bostadsbrist även i de allra flesta småkommunerna i . Det finns många små familjer där både herr och fru har jobb, de allra flesta faktiskt. När de går till banken säger banken att det inte är lönsamt att bygga ett hus där. Därför kan de inte det. Det är den situation som har blommat upp under den borgerliga regeringens period. Runt om i landet är det inte lönsamt. Det är helt och fullt upp till marknaden, och i det här fallet fungerar inte marknaden. Då har politiken ett stort ansvar, och då har vi en bostadsminister som inte har några svar. Men kom igen! Gör en överenskommelse med , som hon vill! Vi har stora möjligheter att få det bättre, men då krävs det också politisk handlingskraft. 115 Statsrådet (KD): Politisk handlingskraft krävs. Det handlar om att kunna gå till beslut när det finns förslag framme och dessutom förslag som man är öppen för att diskutera innehållet i. Vi har ett sådant på bord, men då backar . Jag har också sagt till Socialdemokraterna och att vi gärna diskuterar det förslag som finns kring bostadsförsörjningslagstiftningen. Det är ute på remiss. Vi ska gärna ta en diskussion om vi kan få en bred uppgörelse kring sådana frågor också. Jag är beredd att diskutera alla frågor för att få så breda uppgörelser som möjligt. Det finns bara ett villkor. Det ska vara i linje med ett långsiktigt sunt bostadsbyggande och långsiktigt sunda spelregler. Kortsiktiga regler som rycker fram och tillbaka tror jag är förödande. Det är en del av det strukturella problem vi har i . Vi har för mycket av kortsiktighet, för mycket av ryck fram och tillbaka. Det måste vara långsiktigt bra spelregler. Med det som ledstjärna tror jag att man kan jobba med åtgärder både på kort sikt och på lång sikt. säger att han inte förstår vad vi har för invändningar mot byggsubventioner. Jag vet inte om jag var ruskigt otydlig, men jag försökte grundligt motivera detta. Får jag bara lägga till att subventionerna, som har kommit i olika former och 2000-tal, har varit just kortsiktiga. Småhusbranschen har bekymmer. Jag känner till situationen i . Jag vet också om trappfabriken i . Kommunernas planberedskap när det gäller att ta fram planer men också mark är en viktig faktor som orsakat att småhusbranschen har det svårt. Sedan har vi det finansiella problemet. Men det är också regelverken på nationell nivå som gör att det är svårt att bygga. Vi angriper de problemen, ett efter ett. Men tyvärr kräver demokratin och grundlagen beredning av ärenden och också att man processar till . Det arbetet pågår på bred front. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2012/13:59 om förlängd övergångsperiod för kontrollansvariga 116 Statsrådet (KD): har frågat mig vad jag och regeringen avser att vidta för åtgärder för att säkerställa behovet av rätt antal certifieringar av kontrollansvariga enligt detta mot bakgrund av att regeringen föreslagit en förlängning av den övergångsperiod under vilken undantag kan göras från kraven på kontrollansvariga. påtalar att det totala behovet av kontrollansvariga har uppskattats till ca 8 000 och att det bara finns ca 2 000 certifierade. Först vill jag påpeka att det finns olika bedömningar av det totala behovet av kontrollansvariga. har dock gjort bedömningen att det ligger på mellan 4 000 och 8 000. Antalet certifierade ökar stadigt och är ca 2 400. Det råder ingen brist på möjligheter till utbildning eller certifiering. I regeringens proposition om förlängning av övergångsperioden för krav på kontrollansvariga tydliggörs att regeringen kommer att uppdra åt att kartlägga hur stort behovet av kontrollansvariga är och hur det ska tillgodoses innan övergångsperioden är till ända. Regeringen avser att infoga detta uppdrag i regleringsbrev för för . har en löpande uppföljning av systemet med kontrollansvariga och undersöker bland annat hur kommunerna har tillämpat möjligheten till undantag från kraven. Detta sker mot bakgrund av att många kommuner förefaller ha tillämpat undantagsmöjligheten mer generöst än vad som varit avsikten med övergångsbestämmelsen. Därför föreslås i propositionen en skärpning av formuleringen för att tydliggöra att möjligheten till undantag från kraven på kontrollansvariga bara får tillämpas då det finns synnerliga skäl till det. Förlängningen av övergångstiden föreslås som en åtgärd för att undanröja hotet om byggstopp i vissa regioner till följd av bristen på kontrollansvariga. Men vi måste också vara tydliga med att systemet ska införas utan undantag och att detta är en angelägen fråga. Kontrollansvariga är en viktig yrkesgrupp som ska verka för att det som byggs uppfyller gällande krav, vilket minskar risken för byggfel och kvalitetsbrister. Vi har också ett ansvar gentemot alla de som investerat i att utbilda och certifiera sig som kontrollansvariga enligt de nya reglerna. Avslutningsvis kan jag konstatera att den nya plan- och bygglag som trädde i kraft medförde en lång rad förändringar på byggområdet, med det övergripande syftet att skapa enklare och tydligare regler för planering och byggande. Förenkling ska dock inte ske på bekostnad av kvalitet, och där fyller systemet med kontrollansvariga en viktig funktion. 117 (S): Tack för svaret, bostadsministern! Jag vill börja med att lite grann förklara min interpellation så att den förhoppningsvis blir tydligare för dem som lyssnar. Vi hade tidigare kvalitetsansvariga de benämndes som kvalitetsansvariga. vill man ändra det till kontrollansvariga. Det betyder större ansvar men också ökad kompetens som ska läggas till den kontrollansvariga. Det här ska säkerställas genom en obligatorisk certifiering. Redan när den nya sattes i sjön fanns det en övergångsbestämmelse som, så att säga, lovade att den kvalitetsansvariga skulle få finnas kvar till . Sedan skulle det gå över till att helt och hållet handla om kontrollansvar. När vi arbetade med den nya lagen sade man från och i förarbetena till lagen, som då diskuterades, att man bedömde att 8 000 kontrollansvariga skulle utbildas och certifieras för att det här skulle fungera. säger ministern att det finns olika bedömningar av behovet av kontrollansvariga. Han säger att säger att det rör sig om mellan 4 000 och 8 000. säger ministern att det inte alls råder någon brist på vare sig utbildning eller certifiering. Då undrar jag: Varför är det bara drygt 2 000 eller, som ministern säger , 2 400 som är certifierade? Och på vilket sätt kommer vi att underlätta det fortsatta arbetet med kontrollansvariga? Vi säger nu ja till att förlänga till . Men ministern säger ingenting om på vilket sätt man ska arbeta och se till att vi har de kontrollansvariga som behövs för att få åtminstone den delen av att fungera. innebär det här tveklöst förlängda handläggningstider i vissa fall eftersom man inte får tag på de här människorna. Och när det gäller glappet mellan kvalitetsansvar och kontrollansvar fungerar det inte överallt. Jag tycker inte att ministern har svarat på det. Det är lite sent påtänkt när bostadsministern nu säger att man på flera områden ger uppdrag till att kartlägga, utreda och fundera över hur många kontrollansvariga det behövs. Det är så dags! På område efter område och avsnitt efter avsnitt i den nya har regeringen fått backa för att det har varit ett hafsverk. Jag hävdar att även denna del är det. Det här borde ha varit klart när lagen sjösattes. Att man nu talar om att bedöma hur många kontrollansvariga som behövs är i senaste laget. Jag förväntar mig ett svar på mina frågor. 118 Statsrådet (KD): Systemet med kontrollansvariga finns med i den nya som bereddes i en parlamentarisk utredning. Direktiven skrevs under socialdemokratisk regeringstid. Det var en bred utredning som gick ut på remiss och behandlades, och beslutet togs i med bred enighet. Syftet med det nya systemet är att vi ska få bättre kontroll. Vi upplevde att det gamla systemet inte fungerade fullt ut. krävs det att man är godkänd. Det krävs ingen lång utbildning, men man måste gå några veckors utbildning för att bli certifierad om man i övrigt har de kunskaper som krävs. Det finns ingen brist på utbildningsmöjligheter, och certifieringssystemet har inga köer eller handläggningstider att tala om. Det gäller alltså att få människor att gå dessa utbildningar. Varför gör man inte det då? Det beror bland annat på att det har varit lätt att få dispens. Stänger vi den möjligheten och tvingar fram en snabb certifiering av de personer som jobbar med dessa frågor riskerar vi dock att få en propp i systemet och därmed kanske långa handläggningstider och stopp för en del byggen under en kritisk övergångsperiod. Därför förlänger vi som vi skärper kraven så att man bara undantagsvis kan ge dispens från att ha certifierade kontrollansvariga. får i uppdrag inte bara att kartlägga hur stort behovet är utan också hur det ska tillgodoses. De får identifiera om det finns andra typer av problem, till exempel om vissa regioner har större problem än andra. Vi kan nämligen ana en sådan tendens. Vad är det annars som gör att man inte går dessa utbildningar? Det finns exempelvis många lite äldre människor som håller på med kvalitetskontroller och går på dispens. Frågan är hur stor deras iver och incitament är för att gå en sådan här utbildning när de kanske funderar på att gå i pension eller redan har passerat pensionsålder. Det är sådant här vi ska kartlägga lite bättre. Jag tror att det nya systemet är riktigt och klokt, men det gäller att hitta bra övergångsregler så att det fasas in så smidigt så möjligt. Den bedömning vi gör tillsammans med är att det här är den rätta metoden att göra det på. Vi stramar åt möjligheten till dispens men förlänger denna möjlighet ytterligare , och jobbar vi hårt med att få upp antalet certifierade. Hur många kontrollansvariga som behövs beror på om det är personer som jobbar med detta på hel- eller deltid, var i landet de bor och hur den regionala strukturen ser ut. Här är det lite olika förutsättningar, vilket gör att det är svårt att säga exakt hur många som behövs. Det är dock en del av det uppdrag som kommer att få och något som redan nu har börjat titta närmare på. 119 (S): I den förra debatten talade ministern om att regeringen är handlingskraftig och duktig på att gå till beslut där det finns förslag och att allt i syftar till förenkling och förbättring och till att förkorta handläggningstider med mera. Vi håller med om och har länge sagt att det behövs en ny, modern lagstiftning. Men det som hände var att ni hade så himla bråttom att gå till beslut när det fanns ett förslag, så ni glömde bort att göra jobbet ordentligt. Det mesta blev därför helt fel. Många kommuner säger att på nästan inga områden sker det som vi alla ville med lagen, nämligen att förenkla handläggningen, förkorta handläggningstider och förbättra för privatpersoner, kommuner och bransch. På punkt efter punkt fallerar det; det funkar inte. Vi har klagat vilket väl i viss mån hör till spelets regler på att det gick för fort på många områden. Facit på att vi hade rätt kan vi se i alla de utredningsdirektiv som är givna och alla de uppdrag som är gjorda för att förbättra det som inte fungerat efter att lagen kom till. Jag ifrågasätter hur ni tänker. Det ni säger att ska göra nu borde ha gjort innan lagen kom till. Men det ska göras , och sedan ska det infogas i regleringsbrevet 2013. På samtliga punkter kan jag leda i bevis att ni inte gjorde läxan ordentligt. Sådana här saker ska givetvis vara klara när man sätter en ny lagstiftning i sjön, så att den kan fungera. Det som hänt för privatpersoner, kommuner och bransch är att det har blivit krångligare och tar . På de flesta håll har det blivit försämringar. 120 Statsrådet (KD): Den nya innehåller på många punkter förenklingar och förbättringar. Vi har tagit bort vissa moment i planeringsprocessen som ibland kunde göra att planeringsprocessen tog . Till exempel har vi max tio veckors handläggningstid för bygglovsansökningar i kommunerna. Systemet med kontrollansvariga kanske krånglar till det i den meningen att man måste ha en kontrollant som säger att det är okej, men detta vill vi ha för att få kvalitet i byggandet. Vi vet att det gamla systemet hade brister, och vi tror att både samhälle och husbyggare långsiktigt tjänar pengar på att det blir mer kvalitetskontroll. Hade jag varit bostadsminister 2002 och skrivit direktiven till hade jag skrivit mycket tydligare i direktiven att syftet skulle vara att korta planprocesser och ledtider mellan idé och första spadtag. Direktiven var inte tydliga på denna punkt; de var mycket vaga. När utredningen var klar gällde det dock att gå till beslut med det material som fanns på bordet. Vi konstaterade att det fanns vissa bitar som utredningen inte hade jobbat igenom tillräckligt mycket. Om det berodde på tidsbrist eller något annat kan jag inte svara på, för jag var inte med i den processen. Det gällde bland annat kapitel 6 i bygglagen som handlar om plangenomförandetider, alltså när man har tagit en detaljplan tills man kommer till beslut, och exploateringsavtalens utformning som är gammalmodig och behöver förnyas. Det jobbar vi med, och den typen av konkreta utredningsuppdrag finns. Det är en del av det breda utredningsarbete som pågår. Jag vill påstå att den nya är bättre i många stycken, men den innehåller också områden som vi behöver jobba vidare med för att de inte hanns med eller för att det finns frågeställningar som inte fullt ut löstes med den nya lagen. Det har också hänt många andra saker som kräver utredningsarbete. Det handlar om olika särkrav i kommunerna, handläggningstider, instansordningar och mycket annat som vi har aviserat i budgetpropositionen att vi kommer att arbeta vidare med. Vi har en bred ansats för att försöka skapa bättre förutsättningar långsiktigt för att bygga bostäder i vårt land. Hade jobbet gjorts hade vi haft ett helt annat bostadsbyggande i . Det är ett brett arbete som pågår, och det är mycket saker som kommer att ge effekter. Jag brukar lite skämtsamt säga till mina politiska motståndare och till journalister att erkännandet av mina insatser som bostadsminister nog snarare kommer under valrörelsen än under valrörelsen . 121 (S): Det finns punkter där vi är väldigt överens. Givetvis har ni ett ärligt uppsåt i att förändra och förenkla, och vi är överens om att det behövdes. Men att 2012 skylla på oss 2002 vad gäller utredningsdirektiven inför att förändra lagen är lite magstarkt. När ni kom till makten gick allt så fort, och ni gjorde så många förändringar i skrivningarna inför förändringarna. Ministern och ett par av ministerns tjänstemän har sagt: Det hann vi inte med. Det jag opponerar mig mot är att vi på punkt efter punkt kommer i den situationen att kommunernas handläggningstider blir förlängda. Vi ville naturligtvis tvärtom. Det beror, menar jag, på att det är slarvigt gjort. Ni har gjort ett hafsverk. Ni har inte gjort så många fantastiska saker. Ni har just nu sabbat för er själva genom att slarva. Jag hoppas att jag nästa gång kan säga: Bravo, regeringen, nu blev det rätt. Men jag tror tyvärr inte det eftersom man ständigt kommer med nya utredningar. Sätt er tillsammans och diskutera med dem som är sakkunniga och vet hur det fungerar. är det många kommuner och privatpersoner som är väldigt irriterade. 122 Statsrådet (KD): tycker att jag skyller på regeringen som var socialdemokratisk. För rättvisans skull kan jag också skylla på alliansregeringen. Ett misstag som jag i efterhand tycker att alliansregeringen gjorde var att inte föra ihop plan- och byggfrågorna med bostadsfinansierings- och bostadsförsörjningsfrågorna. Det har vi gjort nu i och med att vi har en mer formell bostadsministertitel. Det ger ett annat perspektiv på planprocesser och bostadsbyggande. Det tror jag är en av förklaringarna till att vi har så många initiativ på det här området. Man ser ett annat perspektiv när man har helhetsbilden. Det tror jag är en viktig lärdom oavsett vilken regeringsbildare som kommer efter valet . Vi gör inget hafsverk. Vi har en tydlig strategi när det gäller att angripa de strukturella problemen som är just ledtid från idé till dess att spaden kommer i jorden och huset börjar byggas. Det är ett av de stora strukturella problemen där vi skiljer oss från andra länder och har mycket att lära. Alla de åtgärder vi vidtar, alla uppdrag vi lägger ut på myndigheter och alla utredningsarbeten vi håller på med handlar om att identifiera och angripa den typen av ledtider, problem och otydligheter som finns i vår lagstiftning. De beror antingen på det som Plan- och bygglagskommittén inte hann med eller på problem som inte har jobbat med eller ska jobba med. Jag vill påstå att det sker en strukturerad process i detta avseende. Det finns alltid övergångsproblem; det kan jag erkänna. Kontrollansvariga är ett typexempel på ett nytt system där man måste hitta bra övergångar till det nya systemet från det gamla. Man får lappa och laga för att hitta bra och smidiga övergångar. Det är det vi gör med tilläggspropositionen om en förlängd tid för de kontrollansvariga med begränsade möjligheter att ge dispenser, vilket är viktigt när det gäller att strama åt för att öka antalet kontrollansvariga och därmed se till att vi får det nya systemet att fungera fullt ut. Vi måste alltid vara realistiska och följa vad som händer i verkligheten för att övergångarna ska bli så smidiga som möjligt. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2012/13:60 om renovering av miljonprogrammets hyresrättsbestånd 123 Statsrådet (KD): har frågat mig vilka initiativ jag avser att vidta för att renoveringarna av miljonprogrammets hyresrättsbestånd ska komma i gång. Inledningsvis vill jag säga att upprustningen på flera håll har pågått och kommit i gång, men jag håller med om att en stor del av miljonprogrammets bostäder är i behov av upprustning. De fastighetsägare och bostadsföretag som inte har underhållit sitt bestånd står inför en stor utmaning. Flera av miljonprogramsområdena präglas av ett utbrett utanförskap. Vi vet att alltför omfattande hyreshöjningar kan bli problematiskt. Inför en upprustning är det därför viktigt att de boende involveras. Insatserna måste vara noga övervägda och väl riktade för att önskad utveckling ska åstadkommas. Det är angeläget att fastighetsägaren finner sådana lösningar att hyresgästerna orkar med dem och att åtgärderna framstår som rimliga. Jag har rest runt i och kan konstatera att upprustningarna fungerar väl på många ställen. Självklart följer jag utvecklingen noga. När det gäller hyressättningen så regleras den i hyreslagen. Hyran för en lägenhet ska vara skälig med beaktande av bruksvärdet. En ombyggnad innebär ofta att hyresgästerna får en högre standard och därmed också en högre hyra. Bruksvärdessystemet innebär ett skydd mot hyreshöjningar som inte svarar mot standardförbättringar. De nya hyrorna är vanligtvis framförhandlade med , men hyresgästen som anser att en hyreshöjning är oskälig har möjlighet att vända sig till få frågan prövad. Staten har också en viktig roll i att bistå de individer och hushåll som behöver hjälp. Regeringen har exempelvis höjt bostadsbidraget för barnfamiljer och unga, sänkt skatten för pensionärer och höjt deras bostadstillägg. Avslutningsvis vill jag vara tydlig med att det inte är statens uppgift att genom subventioner gynna de fastighetsägare som inte lever upp till sitt underhållsansvar och därigenom missgynna de fastighetsägare som faktiskt sköter sig. Däremot har staten en uppgift när det gäller att främja ett hållbart samhällsbyggande genom forskning och innovation. I forsknings- och innovationspropositionen satsar regeringen därför på forskning om hållbart samhällsbyggande. Det ska göras genom att öka medlen med ytterligare 20132016. 124 (S): Jag tackar ministern för svaret. Det ger tyvärr inte mycket hopp till hyresgästerna i miljonprogramsområden. Jag noterar att statsrådet inte anser att det är en fråga för staten. Varför ska man då ha en bostadsminister, kan man fråga sig. Bostaden är av central betydelse i varje människas liv. Det är i bostaden vi har vårt hem. Ett bra boende ger oss trygghet och det är en viktig förutsättning för en god livskvalitet. I vårt bostadsområde knyter vi sociala kontakter med grannar, vänner, skola och föreningsliv.