prot · GZ0990 · 2012-03-28 00:00:00 — Som det är sagt tidigare är det inte några större saker som skiljer mellan oppositionen och Alliansen. Det är kloka saker. Men frågan är återigen var de hör hemma och vad som är gjort. Ta planeringen av grönområden en viktig sak! Grönområdena är en del av vår kulturhistoria. Det handlar om hur trädgårdar och parker utformas. Det är också en viktig bit för folkhälsan. Motion och framför allt cykling, som har påpekats, är viktigt. Här ser vi kombinationen, där också har andra syften. går in och lägger tillsammans med Cykelfrämjandet upp en strategi för folkhälsan. Tillgången till de stadsnära grönområdena är viktig. Här kommer vi in på ett rätt intressant område, nämligen hur detta hanteras allemansrättsligt. Det är ett område som påverkar hur vi ska få ut vår befolkning från städerna så att de kan njuta av grönområdena och utnyttja allemansrätten på ett förnuftigt och bra sätt. I en del motioner kan man läsa att vi ska gå in och lagstifta mot än det ena, än det andra i . Men återigen: Planeringen av handel är en typisk fråga. Jag kan förstå att många kommunala politiker tycker att det här är svårt. Det är stora värden som står på spel. De 33 kommunerna i planerar säkert för att där ska finnas ett köpcentrum, en stor hockeyarena eller ett fotbollsstadion i varje kommun. Det är ju ett ideal för att manifestera sig själv. Men här finns en klokskap i som säger att man måste ta miljö- och klimathänsyn och titta på mellankommunal planering. Detta finns i kommunerna. Det handlar också om den viktiga frågan om markanvändningen. Hur ska vi utnyttja marken? Både i och i finns hushållningsregler för mark. Jag tror att det är viktigt att man verkligen implementerar detta i kommunerna. Jag vet att i tittar mycket på hur man ska hantera markanvändningen av den goda jorden. En annan bit som lyfts fram i motionerna är planeringen för ökad trygghet. Vardagsbrottsligheten och rädslan för att gå omkring i skumma miljöer är påtaglig. Därför har både och kommunerna fått rådgivning om hur man ska integrera brottsförebyggandet i stadsplaneringen. Sist men inte minst handlar det om byggfel och så vidare. Jag kan hålla med om att det inte är något perfekt system som vi har . Men som har nämnts tidigare krävs att man har ett konsumentperspektiv och att man ökar forskningen för att komma till rätta med det hela. 124 (MP): Jag tänker under mina ta upp ämnet planering av handel eller externhandel, som frågan har fokus på. Jag vill börja med att säga att vi inte äger jorden, utan vi har lånat den av våra barn. Jag tror att ni allihop instämmer i detta. Under rubriken handel eller externhandel finns massor att tänka på. I den motion som jag har väckt i ämnet tar jag upp de områden som behöver ifrågasättas och prövas betydligt mer än vad som har skett och vad som sker. Det handlar om framväxten av externhandel och effekter som kan följa av det. Bland annat vill jag ta upp hotet mot , utarmningen av småkommuner och landsbygdskommuners avveckling. Men detta är också en klimatfråga, en tillgänglighetsfråga, en jämställdhetsfråga samt även en fråga för staden och dess handel. Det finns, som jag ser på saken, flera skäl att införa ett moratorium för just etablering av externa köpcentrum. Jag kan inte den nya i dess detaljer, men jag konstaterar att man i svaret i betänkandet anser att frågan tas mer och mer på allvar i och med den nya . Man hänvisar till att det har tagits fram goda råd och rapporter som det är bra för kommunerna att hinna sätta sig in i och ta del av. Vi står alla inför flera utmaningar, som jag ser det. Det finns ofta ett sammanhang i det vi gör och det vi föreslår och hur det blir. Om man tittar lite historiskt på frågan ser man att de bebyggelse- och handelsstrukturer som har funnits har förändrats. De är under ständig förändring. Handeln är en förutsättning i våra stadskärnor. Den är nödvändig, och den ska finnas nära de ställen där människor bor. Den handelsutveckling som vi väljer påverkar i stora delar det samhälle vi kommer att få. Handeln är viktig för den rådande samhällsekonomin, men den påverkar oss kanske mer än vi alltid mår bra av. Den bidrar till att spränga gränser för hur mycket material som flödar, hur mycket energi vi konsumerar och hur mycket transporter vi är med och skapar. Handel kan gynna, och handel kan missgynna. Vem bryr sig om platsen där den lokala affären läggs ned? Då orter bestämmer sig för att anlägga externa handelsområden påverkas kringkommunerna. Det kan vara landsbygdskommuner som får svårigheter att bibehålla en handel. När det externa köpcentrumet med handel växer upp stjäl det ofta en stor del av kundunderlaget från orter runt omkring. Man kanske inte alltid ser denna effekt från början, för man fokuserar ofta på hur många arbetstillfällen ett köpcentrum kommer att skapa. Man ser inte heller förödelsen av jordbruksmarken, vilket ofta blir fallet då man placerar dessa köpcentrum och handelsområden på platt som är enkel och billig att exploatera. Det ger många parkeringsplatser på ett enkelt sätt. Köpcentrum bygger sin existens på att vi människor har tillgång till bil, då det sällan planeras för kollektivtrafik från början. Det byggs inte ut före byggstart. Det kan komma efteråt, när man byggt upp själva handelsområdet. som detta sker finns det statistik som visar att det i genomsnitt försvinner en dagligvarubutik . minskade antalet dagligvarubutiker . I den rapport som detta är hämtat ifrån var den bakomliggande orsaken utbyggnaden av externa köpcentrum och stormarknader som slog ut lokala boendenära butiker. Enligt siffror från numera nedlagda förlorade 300 mindre orter sina sista livsmedelsbutiker . Detta är gamla siffror, vilket beror på att inte längre finns. Det är svårt att hitta uppdaterade siffror . Denna utveckling slår mest mot dem som är icke bilburna äldre, sjuka och handikappade. krävde en utredning av möjligheten att införa ett tillfälligt stopp för större handelsetableringar utanför tätorter. Vi i har drivit frågan . har till skillnad från andra nordiska länder inte någon central reglering av utbyggnad av externhandel. Det har vi också hört här när det gäller det kommunala självstyret. En fortsatt etablering av externa köpcentrum i den takt vi har sett kommer sannolikt att kraftigt försämra tillgången på kommersiell service i mindre orter och verka kontraproduktivt för en hållbar utveckling hos småföretag i gles- och landsbygd. Detta är en del av min ingång i diskussionen. Det är nog tredje gången som jag väcker en motion i ämnet i riksdag. Jag har skrivit motioner om skydd av och om stopp av utbyggnad av externa köpcentrum utifrån olika aspekter. Hur angeläget vi än anser att kommunernas eget bestämmande är sker fortfarande en utveckling som jag och många med mig anser ger ökat bilberoende i då vi alla alltid bör planera för ett minskat bilberoende för människor. Kommunernas planering påverkar de andra kommunernas planering. Därför är det viktigt med en större samsyn och ett mellankommunalt samarbete. Jag själv bor i det vackra . Jag håller inte med om hans argument, och jag sade det till honom innan han gick. I har vi ett köpcentrum som växer ganska ordentligt just . när jag kommer hem ser jag hur landskapets ytor har förändrats ganska radikalt. krossas, vägar byggs, jordhögar flyttas och det görs stora utgrävningar. I har vi också en lera som rör sig. , när jag var ny ledamot i , rasade en del av den nya och en del av den gamla. Det berodde på att den här leran rörde sig. Det köpcentrum som byggs och växer ligger inte många kilometer därifrån. Man pålar ganska ordentligt. Jag tror att man gör det man ska göra, men som ni alla vet finns det också en klimatförändring med ett ökat nederbördstryck. Det kommer förmodligen att öka ännu mer i de trakter där jag bor. Det kan man läsa i Klimat- och sårbarhetsutredningen som kom . I min lokala tidning kan jag läsa om den här planeringen. Jag blir ganska påverkad av det. I det här området i flyttar man landskapet med grävskopor och bandtraktorer. Med 15 000 lastbilslass med sprängsten, lera, sand och jord förvandlas ravinerna till mjuka dalgångar utan risk för ras, står det. I området är det mjuka massor som har flyttats. fylls i ravinerna, körs till deponi och sprängsten har transporterats till ett tillfälligt upplag och ska tillbaka till området. Det verkar som om man flyttar om varenda sten och vartenda jordkorn. Det gamla området av det här köpcentrumet har 3 200 parkeringsplatser, och det är . Det nya kommer att bli runt , och jag vet inte hur många parkeringsplatser det kommer att bli. Man tar jordbruk i anspråk. I det tunna jordlager som vi har på vår jord ska vi producera den mat och de resurser som vi alla behöver. Vi har en konflikt när det gäller vad vi ska göra med jorden i många delar av världen. Vi behöver använda den mer, och vi ser också att befolkningen ökar. Det finns en stor utmaning i detta. Matjorden är en naturresurs som vi ska lämna över till kommande generationer. En komplicerande faktor när det gäller åkermarken är att det inte finns något enskilt intresse som bevakar åkermarkens bevarande. Det långsiktiga, livsviktiga värdet av åkermarken väger ganska lätt i det kortsiktiga perspektivet när det finns stora ekonomiska vinster att hämta i exploatering av . är ingen homogen marktyp. Det finns olika varianter, olika komplexitet, typer, humushalter, mineralsammansättningar, klimatzoner, dräneringsförhållanden och så vidare. För att säkerställa en god livsmedelsförsörjning även för kommande generationer tycker jag att den bördigaste åkermarkens vikt bör uppmärksammas mer i samhällsplaneringen. Jag nämnde tidigare att trafiken ökar och att bilberoendet sanktioneras genom externhandeln. I den rapport som hänvisas till i betänkandetexten, Planer som styrmedel för att minska samhällets klimatpåverkan från , redovisas erfarenheter av hur man genom detaljplanering och översiktsplanering kan minska samhällets klimatpåverkan. Jag läser ordagrant ur texten i betänkandet: En av de frågor som särskilt tas upp i rapporten är detaljhandelsstrukturen och hur kommunen kan utforma en handelspolicy. I rapporten säger man att de svenska utsläppen av växthusgaser till består av koldioxid från transporter, byggnader och industrier. Resten härrör framför allt från jordbruket. Inrikes transporter står för av utsläppen, vilket är den största andelen. Bebyggelse och transporter svarar tillsammans för av utsläppen. Vidare står det också att dagens bebyggelsestruktur förutsätter och gynnar användandet av bil i stor utsträckning. Andra sätt att färdas som gång, cykel och i viss mån kollektivtrafik missgynnas. Det står vidare att utvecklingen i viss mån är en självförstärkande process med en fördröjd och komplex växelverkan mellan trafiklösningar och bebyggelsestruktur. Transportbehovet bestäms i hög grad av avståndet mellan bostäder och arbetsplatser, produktions- och konsumtionssamhälle. Det beror på transportavstånden hur mycket CO2-utsläpp som kommer från transporterna. Det torde innebära att vi inte ska planera för en ökad biltrafik. Jag tänkte också nämna något om den sista delen av den rapport som jag har plockat ut här. görs cirka hälften av alla korta resor till fots eller med cykel och hälften med bil. Forskningsresultat visar att det är möjligt att överföra av de korta bilresorna till cykel. Därför tycker jag att det här med cykelplanering är otroligt viktigt. Jag hade ett cykelseminarium i för bara någon vecka sedan tillsammans med , riksdagsledamöter och regionfolk. Som ni alla vet är det en helt annan diskussion om cykelplanering i samhället , och det gäller även cykelplanering utanför tätorter, på landsbygden. Med tanke på det tycker jag att förslaget som finns i reservationen om ett moratorium inte är helt utopiskt. Kommunerna behöver få en chans att ta fram alla de förslag som bland annat finns i den rapport som jag har hänvisat till. De behöver kanske tänka om. De kanske ska ha en handelspolicy och titta på var de ska ha parkeringsplatser. Cykelplanering blir otroligt mycket viktigare. Det är också viktigt att man har en samsyn mellan kommunerna. 125 (KD) replik: Jag tycker att tar upp många intressanta saker. Låt oss titta lite på hur och är konstruerade. Det finns hushållningsregler i som säger att vi ska skydda åkermarken och vattnet. De är också intagna i . Det refereras till det. Vad jag kan förstå vill föreslå ett moratorium om att man ska låta bli att exploatera . Jag kan hålla med om att vi ska vara mycket rädda om vår . Man måste se till att den inte används på ett felaktigt sätt. Men hur har tänkt sig detta? De regler som vi trots allt har i vår lagstiftning i ska ju implementeras på nivå, och har vi översiktsplanerna där kommunerna ska lämna in detta. Det ska göras avvägningar, tas klimathänsyn och det mellankommunala systemet ska fungera. Menar att detta inte fungerar? Vad är alternativet? 126 (MP) replik: Jag menar att det skulle behövas lite eftertänksamhet. Vi står inför flera utmaningar som kolliderar. Vi har klimatfrågan, vi har ett oljeberoendesamhälle och vi har livsmedelsdiskussioner. Alla dessa frågor sammanfaller på något sätt, och då kan vi inte fortsätta planera för någonting som vi ser ökar bil- och oljeberoendet, som gör att vi asfalterar bördig och så vidare. Då måste vi på något sätt ta ett politiskt ansvar. Det är säkert som säger, att det finns väldigt bra lagstiftning, men någonstans brister det. Vad jag har förstått och kommit fram till, om jag tittar på det område där jag bor, är att de mellankommunala diskussionerna inte är tillräckligt dynamiska. Det pågår i projekteringar för den externa handeln medan man i många andra länder har börjat ifrågasätta det och man har, tror jag, någonstans också infört moratorium för att se över detta. Vill vi så går det säkert här också. 127 (KD) replik: Jag håller med om att vi står inför väldigt stora utmaningar. Men frågan är om det är rätt metod att stanna upp utvecklingen, eller framför allt planeringsprocesserna, för jag tror att det är viktigt att vi ser framåt i planeringsprocesserna och använder de nya redskapen på rätt sätt just i den mellankommunala planeringen. Jag kan glädja med att i nog kan sägas vara ett föredöme. De har alltså varit väldigt noggranna med att ge förslag. De har gjort en skrift om var man ska bygga och hur man ska bygga på den goda åkerjorden. Detta har gjort att man har fått en uppbromsning av detta och en eftertänksamhet hos kommunerna. Detta kan givetvis utvecklas mer, och jag tror snarare på den vägen. I förslag går man in på det kommunala självstyret, någonting som är en helig ko i , och trampar kommunpolitikerna på tårna. Vi ska kanske vara lite försiktiga med att komma med sådana imperativ från . Hur, , ska vi mer konkret få till det med den ökade mellankommunala planeringen? Hur ska vi kunna hantera det här på ett förnuftigt sätt utan att bryta mot de traditioner och lagstiftningar som vi har och framför allt mot vår demokrati? 128 (MP) replik: Om det är rätt metod kan jag inte säkert stå här och säga. Men det är en metod, och jag föreslår den. Vad föreslår , tänker jag då, och vad föreslår andra partier? Det är bråttom. Det är klart att man ska vara försiktig med att trampa kommunpolitiker på tårna. ser jag ju att i den region där jag bor har den ena, andra, tredje och fjärde kommunen alla sagt att de vill utveckla externhandeln. Då blir jag väldigt fundersam eftersom det inte bor så fruktansvärt mycket människor där. Men vi vill naturligtvis ha in folk som kommer dit och handlar. Det känns som att nu har man låst fast sig. Alla ska dra åt samma håll, som man börjar inse att frågorna om åkermarken, biltrafiken och så vidare börjar bli allvarligare. Då skulle man kanske ge dem en chans. Med moratorium kanske man hinner tänka om utan att det blir någon som förlorar på det här. Så kan jag se på saken. Jag är nästan säker på att jag läste i att man ska jobba mer med de mellankommunala frågorna eller interkommunala diskussionerna, och jag tycker alltså att man ska lyfta upp dem. 129 (MP): Jag hade inte tänkt ställa mig i talarstolen och säga något mer i den här debatten, men jag blev precis som lite lätt chockad av anförande. Här har vi alltså hört representanter för partierna säga att det inte finns några stora vallgravar i den här debatten, men så kommer och påstår att Socialdemokraterna, och skulle ha kollektivt fel. Han säger att skiljelinjen går mellan dem som vill reglera, kontrollera och straffa i förhållande till dem som vill utveckla, och så påstår han att vi skulle vilja göra ingrepp i det kommunala självstyret. Jag skulle kunna vara lika vulgär och använda mig av sådan där köksretorik som egentligen inte passar i den här kammaren och säga att skiljelinjen går mellan oss som vill ta ansvar och som är ointresserad av det, för vad handlar våra förslag om? Jo, de handlar om att vi vill ge kommunerna fler och effektivare verktyg för att hävda det kommunala självstyret. Vi vill ge dem ökade kunskaper för att hävda det kommunala självstyret. inser tydligen inte att kommunerna är i underläge gentemot marknadskrafterna och näringslivet. Det handlar alltså om att stärka kommunerna för att kunna klara de problem man har med exploateringstrycket från kommunala intressen. Sedan jämför med bilindustrin och påstår att särkrav inte skulle vara något problem för byggnadsindustrin när det gäller att bygga hus. kan kontakta svensk byggmaterialindustri och de svenska byggföretagen så får han höra att visst, det finns många saker man kan göra på nivå, men det främsta vi kan göra från är att se till att minska möjligheten för just kommunala särkrav eftersom det är det man för fram som det mest kostnadsdrivande man har att kommunerna ställer olika krav på hur man ska bygga. Jag hann anteckna en sak till som var konstig. påstår också att politiker inte bygger, men jag har sett många kommunalråd och landstingsråd sätta ned spaden lika ofta som jag ser företrädarna för de stora bolagen göra det. Om inte kommunerna bygger så bygger inte NCC, eller något annat byggbolag heller, så det var en märklig argumentation, tycker jag. 130 (C) replik: Det är intressant att befinna sig på den här sidan i debatten, och det är roligt att tar den. Jag var beredd i replikskiftet, men han behövde betänketid. Det behöver kanske jag också. Jag var inte riktigt beredd på det här. försöker måla upp någon bild av att jag säger att kommunerna har den fulla makten, men jag menar att kommunerna har en stor möjlighet till inflytande över sitt eget byggande. Det är kommunen som har bostadsförsörjningsansvaret, och det är kommunen som har ansvaret även för frågor som berör handel och andra saker. Jag skulle gärna ha tagit en debatt med om vikten av att ha någon typ av följsamhet mot den typ av önskemål och behov som finns i den egna kommunen. Det är här jag lite grann problematiserar och framför allt syn, nämligen synen att vi ska inskränka kommunernas möjlighet att anpassa sin bebyggelse och planering efter de lokala behoven och de människor som faktiskt lever och verkar i en kommun. Jag ska inte stå här och tala väl om externhandel på något sätt, men däremot kan jag ha viss förståelse för att det finns människor som lever på ett sådant sätt att man föredrar den typen av möjlighet att handla, och det innebär att man känner att man skulle vilja vara kund vid en sådan inrättning. Då är det märkligt om inte kommunerna har medel att kunna möta ett sådant behov. När avslutar och säger att kommunala politiker ofta håller i spaden vid invigningar så är väl det ett tecken på att kommunerna också har makt och möjlighet att i samråd med byggherrar ta fram planer och genomföra dem och se till att privata byggare och allmännyttiga bostadsföretag också bygger. 131 (MP) replik: Jag är lite förvånad över sätt att argumentera. Jag skulle vilja höra vad det finns för underlag för att påstå det påstår, det vill säga att vi i skulle vilja inskränka kommunernas möjligheter. Vi har inte sagt att kommunerna inte får bygga strandnära om de vill. Det vi vill göra är att ge kommunerna kraftigare verktyg för att kunna ta det kommunala ansvaret. vet säkert själv att när det inträffar saker i kommunerna så är det kommunen som ställs till svars. Det är jättesvårt för en kommun att säga nej, trots att man inser att om man bygger som exploatörerna vill så kommer man att få höga kommunala kostnader i form av att man ska ta hand om de problem som uppstår när man får vattenskador, de problem som uppstår när man får infiltration av vatten i marken så att den blir svagare och de problem som uppstår när man tvingas bygga daghem och skolor i en struktur som inte passar i den man har planerat men som exploatörerna tvingar fram eftersom de är så starka. Det är det som är problemet att kommunerna faktiskt inte har möjlighet att fullt ut styra utvecklingen så som man önskar utifrån ett medborgarperspektiv, även om de har det kommunala planmonopolet. Man tvingas av starka ekonomiska intressen som vill exploatera att acceptera ständiga förändringar av det som är medborgarperspektivet, det som demokratiskt har röstats fram. Jag menar att har helt fel i påståendet att det skulle finnas någon skiljelinje mellan dem som vill reglera, kontrollera och straffa och några andra. Skiljelinjen går snarare mellan oss som vill ge kommunerna möjligheter att hävda det kommunala självbestämmandet och som inte vill göra någonting. 132 (C) replik: Jag sade i mitt anförande att det finns en skiljelinje här. Det framgår också av betänkandet att i en del avseenden vill S, V och MP i olika grad gå längre än vad som görs . Det handlar om att man vill styra upp saker och ting som man anser leder snett på något sätt och på det sättet också binda upp kommunerna i strängare krav och kanske i något fall med starkare lagstiftning. Men jag kan också notera att det i väldigt få fall, om ens i något, faktiskt är nya lagförslag som föreslås. Det är snarare olika typer av reglering. Vi har möjligen olika ideologiska utgångspunkter här, men jag ser det faktiskt som en styrka att kommunerna har ett ansvar gentemot sina egna väljare, de människor som bor i den egna kommunen, att utifrån de förutsättningar som finns visa intresse att bygga, att starta verksamheter och att ha möjlighet att anpassa sina politiska beslut efter de förhållandena. Sedan kom också in på min jämförelse när det gällde fordonsindustrin. Jag trodde faktiskt att skulle applådera min kritik mot bostadsministerns sätt att uttrycka sig i den här frågan. Jag har haft stora problem med de energikrav som ställs i byggnormer, därför att jag ser att det finns många byggföretag och kommuner som i sin egen planering gärna vill gå längre. Jag kan inte annat än applådera de ambitionerna. Den beskrivning som gör av byggmaterialindustrin och deras intressen ska jag ta del av när jag träffar representanter för byggmaterialindustrin. Jag hade kunnat vara på byggföretagen , om vi inte hade stått här, och lyssnat till den eventuella kritiken, men jag ser ju gärna att byggnormerna sätts på ett sådant sätt att utrymmet att ställa särkrav minskar. kan jag se att det utifrån de förutsättningar som råder är väldigt viktigt att vi har kommuner som i sin upphandling, i sin planering och i bostadsföretag också vågar och kan gå före och bygga den standard som är möjlig. 133 (MP) replik: Jag får väl tacka för det sista. Då instämmer i alla fall i ett av de förslag som jag hade, nämligen att det är viktigt att riksdag och regering vågar lyfta fram och höja kraven på energieffektivitet i byggandet, på lägre energiförbrukning, så att gapet mellan det som byggindustrin redan gör, det som kommunerna kräver och den norm som finns minskar och utrymmet för just dessa särkrav blir mindre. Det är just det som man vill ha från industrins sida för att på det sättet inte behöva ha modeller för kanske fem sex olika varianter. Man får ett lägre antal om gapet minskar. Det är just det man efterfrågar. Då är vi i alla fall överens på den punkten. Det är jättebra.