prot · GZ09113 · 2012-05-11 00:00:00 — 1 § Aktuell debatt: Polisen 1 (SD): Vi har begärt den här debatten med anledning av den senaste tidens uppmärksamhet kring polisens prestationer, arbetsmetoder och inte minst organisation. Såväl som stora medier, till exempel , med flera, har granskat polisen och det övriga rättsväsendet . Kritiken har varit bred och omfattande. Det handlar om dålig styrning, ineffektivitet, bristande likvärdighet, felaktiga prioriteringar och närmast katastrofala resultat. Om man ska sammanfatta den här problematiken handlar det om att varken polisen eller det övriga rättsväsendet har blivit märkbart bättre trots kraftigt ökade resurser . Det mest talande exemplet är kanske att vi har fått nästan 3 000 fler poliser, men är det så att man bara lyckas knyta en misstänkt till gärningen i vart femte brott. De problem som fanns inom polisen har bestått. Forskare, fackförbund och utomstående har varnat för att polisen arbetar alltför mycket med tidsödande byråkrati i stället för att ägna sig åt kärnverksamheterna som handlar om att bekämpa brottslighet och skapa trygghet i samhället. Det här är allvarligt, fru talman, och det är särskilt allvarligt i när många människor i vårt land upplever en otrygghetskänsla i det offentliga rummet. Lämpligt nog startar just en kampanj på det här området. Den kampanjen går under devisen Inga fler papperspoliser. Vi vill sätta fokus på vikten av en synligt arbetande polis som arbetar över hela landet för att skapa trygghet på gator och torg. Jag hoppas på en konstruktiv och givande debatt i detta mycket viktiga ämne. I detta anförande instämde (SD). 2 (): Det här är en viktig debatt. ska vara ett tryggt land att leva i oavsett vem man är och oavsett var i landet man bor. Polisens uppdrag är att minska brottsligheten och öka människors trygghet. Så enkelt kan målet för polisen uttryckas. Men eftersom verkligheten är komplicerad och samhället ständigt förändras och även brottsligheten drar nytta av det ställs brottsbekämpningen ständigt inför nya utmaningar. Nya droger, internationella ligor, bedrägerier på internet och mycket annat är exempel på det. har vi kvar lördagsfyllor, krogslagsmål, våld i familjer och bostadsinbrott. Alliansregeringen påbörjade arbetet med att förstärka svenskt rättsväsen den förra mandatperioden. De årliga anslagen höjdes med drygt 5 miljarder och till det kommer ytterligare 2 ½ miljard kronor i tillfälliga tillskott. Det är den största satsningen i modern tid. En väsentlig sak var det uppenbara behovet av fler poliser också i yttre tjänst och synliga i vardagen. Därför har vi utbildat och anställt, och har vi fler än de 20 000 poliser som Alliansen lovade. Det var och det är helt nödvändigt. Straffen för grova våldsbrott har skärpts. Tidiga insatser mot ungdomsbrottsligheten har prioriterats, och en nationell mobilisering mot grov organiserad kriminalitet finns på plats. Men de här och andra nödvändiga åtgärder är bara början. Det framgår av den nationella trygghetsundersökningen som görs att tryggheten har ökat. Det har gett effekt, men vi ser också att allvarliga brott begås, att många utsätts för övergrepp och kränkningar och att det är alldeles för många människor som känner oro och otrygghet i sina hem där de bor och lever sina liv. Några drabbas mer än andra. Att bli utsatt för brott är inte rättvist fördelat. Kriminella organisationer och gäng finns i hela landet, och de måste bekämpas. Förtroendet för polisen är högt jämfört med många andra myndigheter, men inte hos alla och inte i allt. Därför kan och måste svensk polis bli bättre. Det pågår ett omfattande utvecklingsarbete inom svensk polis. lade fram sina förslag till en mer effektiv och ändamålsenlig organisation. Dagens 21 myndigheter är svåra att styra mot gemensamma mål och innebär inte den allra bästa användningen av resurserna. En enig kommitté föreslår en sammanhållen polismyndighet. pågår remissarbetet, och utan att föregripa beredningen talar det mesta för att den största organisationsförändringen av svensk polis sedan förstatligandet står framför oss. Men den verkligt stora utmaningen är att klara den organisatoriska förändringen och själva verksamheten . Polisen måste fungera väl och klara sina uppdrag , årets och i hela landet, men det räcker inte. Mot bakgrund av de senaste årens kraftiga resursförstärkningar är förväntningarna på bättre resultat höga. Därför ställer regeringen tydliga krav. Fler brott ska upp och leda till att förövarna ställs inför rätta. Polisen ges också nu bättre tekniskt stöd för att mer utredningsarbete ska kunna göras direkt på brottsplatsen. Ungdomsärenden ska snabbas upp genom att polisen ges möjlighet att ha förundersökningar i flera ärenden och så vidare. En rad åtgärder vidtas för att öka förutsättningarna att vara bättre och mer effektiv. har också fått ett uppdrag att utvärdera den satsning som gjorts på polisen. De ska analysera resultat och hur de kraftigt ökade resurserna används. Vi tar särskilt tag i frågor om hur kvalitet och effektivitet i brottsutredningarna kan bli bättre i varje polismyndighet. Polisen arbetar i medborgarnas tjänst. Därför är jag i det närmaste allergisk mot inställningen att vissa brott inte är så viktiga att utreda. För en tolvåring kan en cykelstöld vara att bli bestulen på hela ens förmögenhet. Ett sommarstugeinbrott kanske inte ska räknas i pengar utan i förlusten av att våga sova över. Därför tycker jag att polisens satsning på mängd- och seriebrottslighet är viktig. Där deltar polismyndigheterna i gemensamma insatsgrupper som kan sättas in på olika platser i landet i syfte att bekämpa specialiserade kriminella ligor som snabbt rör sig över landet. Parallellt med detta pågår på regeringens uppdrag åtgärder för att komma åt livsstilskriminellas brottslighet. Det är så att en oproportionerligt stor andel av brotten begås av få personer. De måste punktmarkeras och lagföras mer effektivt. Poliser gör ett fantastiskt arbete . Svensk polis står sig väl i internationell jämförelse. Just därför måste vi som är politiskt ansvariga säkerställa att mål och medel hänger ihop. Vi måste se till att uppdragen är tydliga, att organisationen är ett stöd och inte ett hinder och att resultat synliggörs och värderas. Just därför måste också det som inte fungerar lyftas fram, synas och åtgärdas. Det kommer alliansregeringen att fortsätta med också framöver. 3 (S): Vi har haft möjlighet att diskutera polisfrågor ett antal gånger , både i och i andra sammanhang. Ett sådant tillfälle var i . Det blev en ganska intressant tillställning. Dagens Nyheters ledarskribent angav tonen i den diskussionen och sade att svensk polis var i kris. Han beskrev poliserna som på något sätt allmänt amatörmässiga och lata, ty detta hade han läst i sin egen tidning. Sedan förfasade han sig över hur dyr polisen var. Kan ni tänka er, sade han, den kostar hälften av vad försvaret kostar. När jag fick ordet kunde jag inte låta bli att säga att jag för det första är från och där läser vi inte DN och för det andra att de skulle tänka igenom det där med hälften av försvaret, om vi verkligen bara har hälften så stor nytta av polisen som vi har av försvaret. Med det vill jag säga att jag aldrig kommer att gå med i det massmediala skallet mot svensk polis som vi sett . Det är lätt att sitta på en redaktion i ett ombonat tidningshus i och ha åsikter om än det ena, än det andra jag vet, för jag har själv gjort det när man ofta inte känner till situationen på gatan. Vi har en bra poliskår i . Vi har tusentals duktiga poliser som varenda dag jobbar för att försöka göra tillvaron lite tryggare för oss medborgare. För det förtjänar de vårt stöd och vår respekt. Svensk polis är inte i kris, men man har ett svårare uppdrag. Vi har sett en mycket otäck utveckling när det gäller den organiserade brottsligheten. Ett stort antal kriminella gäng har etablerat sig i . Till detta ska läggas den sociala situationen som försämrats. Massarbetslösheten har bitit sig fast år och är särskilt stor bland ungdomar, segregationen tilltar och klassklyftorna ökar. Det har blivit svårare både att bekämpa brotten och att förebygga brott. Därför måste polisväsendet reformeras och metoderna utvecklas. Det var vi socialdemokrater som drev fram ökningen av antalet poliser till dagens nivå, men när vi nu ser uppklaringsprocenten kan vi förstås inte vara nöjda med att den inte ökar. Tyvärr måste jag säga att regeringen gjort alltför lite när det gällt att utveckla metoderna. Om det ska hända någonting på det här politikområdet får man nästan dra ur regeringen åtgärder, tvinga fram dem. Det händer ingenting av sig själv på Justitiedepartement. Vad gäller exempelvis FRA-frågan skulle ingenting ha hänt om inte vi hade agerat efter självmordsbombardådet i . ska och också kunna använda sig av FRA. Jag hoppas att det finns enighet om det, även om haft en annan åsikt. Datalagringsdirektivet förhalade regeringen tills man tvingades genomföra det, och får vi betala böter till EU för regeringens senfärdighet. Vad gäller vapenfrågan låg regeringen på ett betänkande innan man kom fram till ett förslag som inte ens bidde en tumme, och de effektiva förslagen på vapenlagstiftningen får vi vänta på ytterligare . Man har bara tillsatt ett par nya utredningar. Jag vill peka på tre saker som jag anser att regeringen nu måste göra för att polisen ska kunna jobba effektivare. För det första måste vi få en modern polisorganisation. Där har vi, som justitieministern sade, äntligen fått ett förslag om att polisen ska bli en enda myndighet detta efter att frågan dragits i långbänk . Alla partier i utredningen står bakom det, och det är bra. måste regeringen bereda frågan vidare så att vi kan få ett förslag till . För det andra måste vi få fram en reformerad polisutbildning. Här måste jag säga att regeringens såsande börjar närma sig skandal. Det finns ett utredningsförslag som legat hos regeringen utan att regeringen kunnat bestämma sig för vilken linje man ska ha. Det duger inte. I polisdebatten i fick vi klart för oss vad det beror på. representant i den debatten gick nämligen upp och förklarade att detta med att ge polisen bättre utbildning kan man inte göra för vem ska då jobba i glesbygden. Vem ska då jobba i , var den fråga som ställdes. finns det faktiskt utbildade människor också i glesbygden och som gärna vill jobba där. När man inser att det finns en sådan uppsplittring i regeringen förstår man att det är fråga om olika syn på själva utbildningsfrågorna, på yrkesutbildningen. Det är syn på utbildningsfrågor som här bryter fram. Man betraktar tydligen polisutbildningen som en ren yrkesutbildning, och då behöver man inga akademiska poäng och forskningsmöjligheter, sådant som en modern polisutbildning innebär. För att få en modern polisutbildning måste nog justitieministern brotta ned utbildningsministern. Vi ser fram emot att det sker och att det förslag som togs fram kommer till . Slutligen, för det tredje, tror jag att för att vi ska kunna spara polistimmar, öka uppklaringen av brott och förebygga nya brott bör vi göra det möjligt att öka kameraövervakningen på särskilt brottsutsatta platser. Vi har sett att reglerna där är alldeles för strikta. Det pågår nu en process i vad gäller kameraövervakning på och på Sevedsplan. Justitiekanslern har överklagat detta till kammarrätten. Jag skulle vilja att regeringen inledde en översyn av reglerna för kameraövervakning på brottsutsatta platser. 4 (MP): är ett land som har goda förutsättningar att med ett effektivt rättsväsen kunna säkerställa ett tryggt och säkert samhälle för alla medborgare. För att motverka kriminalitet krävs både åtgärder här och samt åtgärder för att motverka kriminalitetens grogrunder. Ett visst samhällsklimat göder kriminella handlingar, ett annat gynnar framtidstron. Precis som New Labours slogan Tough on Crime, Tough on the Causes of Crime vill de gröna se ett effektivt arbete för att motverka och klara upp den brottslighet som sker i och arbeta för att minska kriminalitetens grogrunder. Arbetslöshet, barnfattigdom, trångboddhet, upplevt utanförskap, diskriminering, missbruk och segregation är alla faktorer som påverkar kriminaliteten. När barnfattigdomen ökar, arbetslösheten ökar, allt fler tvingas leva på försörjningsstöd, allt fler faller mellan stolarna när trygghetssystemen urholkas och allt fler tvingas leva trångbodda eller växa upp i fattigdom påverkar det också kriminaliteten. Brottsstatistik är nämligen inte frånkopplat vad som sker i samhället, utan speglar till viss del de livsmöjligheter som samhället erbjuder. som vi i har stora sociala problem har vi också en brottslighet på en fortsatt hög nivå där antalet anmälda brott ökade från 1 450 000 till 1 550 000. Dessutom är mörkertalet är stort. har regeringen ökat anslaget för polisorganisationen från 15,7 miljarder till ett anslag på . Det innebär en ökning med . En sådan massiv förstärkning av polisens resurser skulle man kunna tänka sig ledde till att fler brott klarades upp. Men så är det inte. Uppklaringsgraden för de anmälda brotten på personnivå ligger , en nivå som är oförändrad . har alltså antalet anställda poliser ökat från ca 16 000 till drygt 20 000 och andra utredare inom polisen har ökat från 6 800 till 8 000. En satsning utan historiskt motstycke har alltså gjorts inom polisorganisationen just i syfte att öka tryggheten och minska brottsligheten. Att ingen förbättring har skett kan inte ses som något annat än ett enormt misslyckande. Frågan är varför det ser ut så här. Vad är det som gör att andra myndigheter med bibehållna anslag kan klara av sina uppdrag, men inte polisen? Svaret kan nog sägas vara tudelat. Dels finns det problem inom polisorganisationen, dels är inte fler poliser lösningen på allt. För att minska brottsligheten krävs att man tänker mycket större än så. De problem som finns inom polisorganisationen med att förebygga brott och utreda brott har funnits . har samma mantra förts fram från olika politiska läger fler poliser med ökad synlig närvaro löser problemen. Om vi bara får några tusen poliser till så blir det bättre. Men så har det inte blivit. Det har inte blivit bättre. Det går inte att med ena handen slita itu samhället och se hur kriminalitetens grogrunder ökar och med andra handen tro att satsningar på fler poliser ska lösa allt. Trots uppdrag från regeringen om effektiviseringar, trots interna omorganisationer inom polisen och trots projekt och nya metoder för att utreda brott är situationen i stort sett densamma nu som . Polisens anställda behöver höjd kompetens och smartare verktyg för sitt arbete. Deras arbete ska vara baserat på beprövade metoder som har visat sig vara effektiva, men inte ad hoc eller baserat på resultat från kortsiktiga projekt. Anställda inom polisen måste känna att de gör nytta, att deras arbete är viktigt för oss alla. måste vi ställa hårda krav på polisorganisationen vad gäller ständig rationalisering, effektivisering och teknikutveckling. föreslås i bred parlamentarisk enighet att dagens polismyndigheter ska slås samman till en. Detta är bra och löser en del av dagens problem, men många riskerar att finnas kvar om inget görs inom viktiga frågor som kompetens, smarta och effektiva arbetsmetoder och ständig effektivisering. Detta är inte något som skapas genom en ny organisation, utan för det krävs ledning och styrning, utbildning och belöning till dem som klarar av uppsatta mål. 5 (FP): Det är inget litet ämne vi diskuterar : Varför får vi inte ut mer av svensk polis? Jag uttrycker det dock hellre som: Hur kan vi få ut ännu mer av den svenska polisen? Jag tycker att det passar att först och främst understryka att det är vi här inne som stiftar lagarna och som ytterst ansvarar för polisens organisation. Det är också vi som ytterst tillsätter resurserna, ingen annan. Det är våra partier som sitter i polisstyrelser runt om i vårt land. Det är också våra partier som företräder politiken rätt in i . Jag gillar anklang. Jag möter också väldigt många dedikerade poliser, människor som gör fantastiska insatser för att öka tryggheten och minska brottsligheten, poliser som de facto räddar livet på andra människor; det sker . Jag är i alla fall väldigt tacksam över att de har valt att göra detta i medborgarnas tjänst och på vårt uppdrag. Trots detta ser liberalerna stora reformbehov i polisen. Med de drygt 25 000 årsarbetskrafter som finns i vår svenska polis måste vi kunna få ut mer. Men då krävs som sagt reformer som är strukturerade och fokuserade. Först ska man dock blicka ut över andra delar av världen. Vi är här lätt kritiska till att vi inte har fått ut mer av de gigantiska satsningarna, eller hur vill uttrycka det, på svensk polis och svenskt rättsväsen. Men vi ser hur det ser ut i , dit många har rest och många fortfarande reser, med enorma neddragningar på polisen. Vi såg också hur det var i i går. Åren efter New Labour har lämnat en bitter eftersmak med enorma neddragningar på polisen och stora demonstrationer av poliser mot den enorma osäkerhet som skapas i hela landet när man skär ned på polisen. Vi går en annan väg i , och det tycker jag att vi ska vara glada för. Det har hänt en hel del . Jag tycker att vi har tagit steg i rätt riktning när det gäller grov organiserad brottslighet. Det handlar dels om verktygen, dels om organisationen. Här finns det förslag, inte minst i polisutredningen, om hur vi ska gå ännu längre. Man har specialteam på allt fler ställen. Man har fått flera lokala poliskontor. Efter den våg av polisstationsnedläggningar som vi upplevde i har vi nu återupprättat lokalt polisarbete i dess bästa form, nära medborgarna. Detta får vi i mångt och mycket beskriva som en viktig framgångshistoria. Det är helt enkelt en resa mot ökad anständighet, vill jag påstå. En liberal rättsstat måste vara rimligt . Det gäller som sagt inte minst polisen. Jag tycker att man ska lyfta fram att uppklaringsandelen har ökat och att andelen misstänkta gärningsmän också har ökat. Men det är klart att det är mycket svårare att fälla folk än att misstänka folk. Det kräver som sagt enorma utredningsresurser. Som vi vet är vårt rättssystem uppbyggt på att man hellre ska fria än fälla. Sammansättningen av polisen och numerären är ett fokusområde. Jag tror att vi nu måste fokusera på att få in fler experter i polisen. Det är besked. Vi har många duktiga polisutbildade och civilanställda som sköter viktiga och avgörande administrativa uppgifter för en effektiv polis. Men det krävs också fler experter, inte minst för att kunna jobba med analys, tunga utredningar och särskilda brottstyper. Det kan gälla ekonomisk brottslighet eller grov brottslighet i övrigt. Detta måste vi fokusera på. Organisation är också helt avgörande. Man kan ha hur många poliser som helst, men är de helt orimligt organiserade leder det ingenstans. Utredningen sammanhållen svensk polis är ganska bedrövlig läsning om man ser på bilden av hur det fungerar . Det är ett under, kan man säga, att så mycket polisarbete görs. Det måste bero på alla dessa dedikerade medarbetare. Att ha 21 myndigheter som har i uppdrag att göra samma sak leder till enorma overheadkostnader som slängs bort i stället för att man får poliser ute på gatan. Det leder till extrema svårigheter att samarbeta när dessa myndigheter har fullständigt självbestämmande. De måste naturligtvis följa svensk lag, men i övrigt är de helt inriktade på att i stort sett göra vad de vill. Detta finns det förslag på att strama upp, och det är viktigt. Jag ska i mina kommande inlägg återkomma till frågan om utbildning och ledarskap. Men det finns också annat som spelar roll, som tidigare påpekats. Omvärlden påverkar polisen. Det gäller det sociala klimatet, utbildningsnivån och demografin. Hur samverkar polisen med andra myndigheter? Det är bara att se på hur samverkan är med . Fast vi har pratat om det här är det fortfarande så att inte får lämna ut uppgifter till polisen om ungdomar som är på väg in i kanske mycket kriminella gäng för evig förstörelse för sig själva och många andra. Här finns det reformbehov vad gäller samverkan. Hur fungerar rättskedjan i övrigt? Om poliserna måste ägna sig åt att åka skytteltrafik med gripna till olika häkten för att det inte finns några platser att stoppa in dem på är det brister i kriminalvården som påverkar polisen negativt. Är det köer till våra domstolar är också det en utmaning. Då kallnar fallen, och oskyldiga kanske döms medan skyldiga inte döms. Som sagt vill jag återkomma till några centrala frågor. Men kom ihåg att vara stolta över det arbete som många enskilda poliser gör ! 6 (C): Det är mindre än sedan vi stod här och debatterade polisen senast. Men polisen är viktig. Därför välkomnar jag denna debatt. Om man enbart följer medierna det gäller delvis också när vi lyssnar på den förste talaren här skulle man kunna tro att polisen inte utreder några brott, att alla människor känner sig otrygga och att förtroendet för polisen är i botten. Men så är inte fallet. Det är inte sant. I den förtroendebarometer som görs vid vid svarade ja på frågan om de har förtroende för polisen. Det kanske kan låta lite, men när man sätter det i relation till svaren om andra yrkesgrupper faller det väl ut för polisen, som har ett bättre resultat än till exempel lärare, advokater och präster. Enligt den nationella trygghetsundersökning som gjordes minskar andelen medborgare som blir utsatta för brott . Ändå är det som säger att de blivit utsatta för brott , och det är en alldeles för hög siffra. Det finns mycket kvar att göra. I samma undersökning ställs frågan om man som person känner sig otrygg om man går ut . På detta svarade ja. Det är givetvis alldeles för mycket. Speciellt är det många kvinnor som svarar att de känner sig otrygga. Men i detta sammanhang ska man ändå komma ihåg att när samma fråga ställdes 2006 var det som svarade ja. Det är nu lägre, vilket innebär nästan en halv miljon svenskar, en halv miljon färre som känner sig otrygga när de går ut än det var . Det är en bra utveckling. Tyvärr har jag ännu inte sett någon löpsedel som säger: Ytterligare en halv miljon svenskar känner sig trygga. Som justitieministern började med att säga har vi i Alliansen gjort en historisk satsning på svensk polis och på hela det svenska rättsväsendet. Men med det får man inte säga att man är nöjd. Det bör gå att få ut mer verksamhet av de ca 20 miljarder som går till polisen och de nästan 40 miljarder som går till rättsväsendet i stort. Det krävs ett bättre strukturerat brottsförebyggande arbete som kan minska antalet begångna brott. Det behövs, som ingen har varit inne på, ett mycket bättre it-stöd. Går man in och tittar på hur det fungerar inom polisen och mellan de rättsvårdande myndigheterna ser man att det finns väldigt mycket mer att göra. Det projektet pågår. Vi kan effektivisera flödet i rättskedjan, det vill säga mellan polis, åklagare, domstol och kriminalvård. Med en modern polisorganisation, som många redan varit inne på, som går att styra och leda måste vi kunna få ut mer polisverksamhet och utreda fler av de brott som begås, och personuppklaringen måste öka. Från sida hörde vi här en antydning som att polisen inte skulle göra något bra jobb. Jag går inte med på den typen av generaliseringar. Jag har suttit i och i justitieutskottet . Jag har besökt nästan alla landets polismyndigheter. Jag har samtalat med polischefer, representanter för , polisstudenter och så klart med poliser ute på fältet. Jag har varit med , och . Jag tycker att jag har fått en bred bild av svensk polis, hur organisationen ser ut och hur de anställda jobbar. Jag ser inte bilden av den late, munkätande polisen som inte vill göra ett bra jobb för att förebygga brott och utreda de brott som har begåtts. Tvärtom ser jag en mycket ambitiös yrkeskår med högt rättspatos och vilja att skapa ett tryggt samhälle där vi kan leva tryggt tillsammans. Det är klart att det finns rötägg. Det finns de poliser som begår brott, blir avskedade och döms till fängelse.