prot · GZ0994 · 2012-04-11 00:00:00 — 1 § Aktuell debatt: Nordiska gränshinder 1 (M): kommer det i samtliga nordiska parlament att äga rum en temadebatt om hinder för den fria rörligheten inom , det vi i dagligt tal kallar gränshinder. Dessa gränshinder kan vara gamla och bero på tradition eller helt enkelt på ointresse att finna lösningar. De kan också bero på ländernas olika lagstiftningar på områden som skatter och socialförsäkringar eller på det arbetsmarknadspolitiska området. Dessa områden är som kommunicerande kärl och därmed svåra att förändra utan att det får stora följdverkningar och konsekvenser. Andra gränshinder är lättare att ta bort eller borde vara det om viljan finns, och vi skakar nog alla på huvudet ibland och undrar varför något så enkelt kan vara så svårt att ändra på. En liten förändring kan ibland betyda oerhört mycket för många. Åter andra gränshinder handlar om brist på kunskap och insikt från såväl myndigheternas som de enskildas sida men också om missuppfattningar och otydliga skrivningar som vilseleder och kanske till och med gör att många avstår från att ens vilja pröva att arbeta i ett annat nordiskt land. är de stora och för den enskilde eller företaget förenade med stora konsekvenser eller kostnader. Men ofta är de små och förargliga. Med gränshinder, små eller stora, minskar också våra länders möjligheter att tillsammans här i möta en global konkurrens och de utmaningar vi står inför. Ensamma är våra länder visserligen små, men tillsammans har vi en ekonomi stor nog att vara betydelsefull också i världen. Gränshinder handlar således om tillväxt, välfärd, arbete och trygghet. Det är därför, herr talman, denna debatt är så viktig, och det är därför debatten måste fortsätta också långt efter det att talmannen klubbat av dagens debatt. 2 Statsrådet (M): Det nordiska samarbetet är ett av världens äldsta och mest välfungerande regionala samarbeten. Vi har kulturella, språkliga och historiska band som sträcker sig väldigt, väldigt långt tillbaka. Vi har haft en gemensam arbetsmarknad och passfrihet . Vi har en lång tradition av att samarbeta nära såväl här hemma som ute i världen, och vi förstår varandra bra. Vi är innovativa, öppna och utåtriktade. , i Punkaharju i , enades de nordiska statsministrarna om att med alla medel undanröja de svårigheter som medborgarna kan stöta på i det nordiska umgänget. I den andan träffas vi i den svenska för att uppmärksamma de kvarvarande hinder som står i vägen för att vi fullt ut ska kunna leva och verka gränslöst inom . genomförs den här typen av diskussioner i samtliga nordiska länder i danska , finska , isländska Alltinget och norska . Gränshinderfrågor har länge stått högt på den nordiska dagordningen, men min bestämda uppfattning är ändå att intresset och engagemanget stärkts. Vid session i föll det på mig att redogöra för arbetet med gränshinder, och jag kunde rapportera att ett förhållandevis stort antal hinder, 13 stycken, lösts ut under det år som gått sedan den förra sessionen. Gränspendlingen, en av de frågor som diskuteras mest, har stor betydelse för våra ekonomier. Regioner med brist på arbetskraft kan dra nytta av större arbetskraftsutbud på andra sidan gränsen, och välfärden för den enskilde förbättras genom möjligheter att välja arbete eller studieplats utan att vara beroende av nationsgränser. Till det kommer att samhörigheten i våra länder stärks när det blir möjligt att verka i grannlandet. Tänk bara på hur många svenska ungdomar som lärt känna och genom att arbeta där. får jag höra att gränshinderarbetet går för långsamt. Jag är rätt otålig av mig så visst skulle jag önska att det gick snabbare, men det händer ändå en hel del. behöver vi inte längre byta taxibil vid gränsen då vi i norr åker mellan och . Avtalet är klart. ska det bara fungera i verkligheten också. Och svenska undersköterskor kan nu lättare få dansk auktorisation. På arbetsmarknadsområdet, inte minst vad gäller dem som pendlar från till , har en rad problem lösts. De goda förbindelserna med våra nordiska grannländer gör det naturligtvis lättare att lösa problem eller rätta till störningar för alla gränspendlare. När man från norsk sida aviserade skärpta folkbokföringsregler som skulle försvåra för pendlarna tog vi politiska kontakter med , och från norsk sida bestämde man sig förhållandevis snabbt väldigt snabbt, skulle jag vilja säga, för att inte införa dessa regler. Det visar att det nordiska samarbetet fungerar. Sedan återstår givetvis mycket att göra, och en hel del arbete bedrivs för att svara upp mot det. lämnade sitt delbetänkande I gränslandet. Social trygghet vid gränsarbete i . Kommittén har gjort en analys av hur försäkringssystem och arbetslöshet fungerar för personer som pendlar över nationsgränserna och lämnar förslag på möjligheter till anpassning till andra länders system. Ett exempel på ett aktuellt nordiskt gränshinderarbete är rapporten om gränshinder i , som offentliggörs . En nordisk expertgrupp står bakom studien som inriktar sig på gränshinder som rör arbetsmarknaden, den sociala tryggheten och socialtjänster. Alla gränshinder låter sig tyvärr inte lösas genom ändrad lagstiftning eller tillämpning, i alla fall inte på kort sikt. Då är rätt information, inte minst till dem som lever i gränstrakterna och verkar över våra gränser, av största vikt. , Hallå och de gränsregionala rådgivningstjänsterna Direkt och Grensetjänsten vid den svensk-norska gränsen gör ett viktigt arbete för att lotsa såväl privatpersoner som företag. I slutet av invigde jag tillsammans med min finske kollega kontor i . Därmed finns det äntligen gränsregionala gränstjänster mellan och samtliga våra tre grannländer. Precis som vi måste arbeta för att lösa de hinder som finns för att bo och verka i ett annat land måste vi se till att inte nya hinder uppstår. Det gäller inte minst vid de nationella anpassningarna till nya EU-direktiv. Ett exempel på sådant nordiskt samarbete är den dialog vi har mellan våra länder vid införande av nya regler till följd av EU:s patientrörlighetsdirektiv. Genom upprättandet av Nordiskt Gränshinderforum, ett initiativ av de nordiska statsministrarna , stärktes gränshinderarbetet på det nordiska planet. Gränshinderforum har gjort ett bra arbete med att lyfta fram och driva på gränshinderfrågorna. Genom detta forum har frågorna behandlats på ett mer systematiskt sätt . Inte minst är uppbyggnaden av Nordiska ministerrådets databas över gränshinder ett uttryck för det. Mandatet för Nordiskt Gränshinderforum går dock ut . Därför bestämde vi nordiska samarbetsministrar vid vårt möte att en strategi för det nordiska gränshinderarbetet ska utarbetas. Det var ett välkommet beslut för oss eftersom vi från svensk sida hade arbetat för att man redan nu skulle börja arbetet med att finna formerna för det fortsatta arbetet med gränshinder. Det nordiska samarbetet mellan länder som på alla sätt står varandra nära ger en god grund att stå på även i detta arbete, och jag ser fram emot att arbeta vidare för att göra det enklare för såväl invånarna som företagen att verka över nationsgränserna i . Steg för steg kan vi därigenom närma oss det mål som jag tror att vi alla vill sträva mot, ett gränslöst . 3 (S): skrivs historia för oss i . Det är första gången vi gemensamt i alla nordiska parlament av har debatter om gränshinder. Jag kan inte låta bli att då och då fundera och dra mig till minnes berättelser om en riksdagsledamot som inte längre lever, en mycket känd norrbottning som avslutade sin långa politiska gärning som legendarisk landshövding. Han var en agitator som brann riktigt rejält för de nordiska frågorna. Det berättas att han sade så här i ett radioprogram: De flesta gränser är mänskliga verk. Det kan handla om riksgränser, nationsgränser, etniska gränser och religionsgränser. Vi människor tenderar ofta att tänka längs efter gränser, sällan över gränser. Det är värt att ägna lite tankekraft åt en sådan tanke. Har vi egentligen kommit något längre i att tänka över gränser, eller biter vi oss fortfarande fast längs efter våra gränser? Hur ser det egentligen ut? Vi lever i en global värld på ett helt annat sätt och under helt andra villkor än Lassinantti levde. har med tiden blivit mer och mer intressant i ett globalt perspektiv, känt vida omkring för vår nordiska modell, som genom lyckats kombinera en stark tillväxt med god välfärd, jämställdhet och rättvisa samhällen. I den nordiska modellen har den folkliga förankringen varit ledstjärnan som ständigt stimulerar till viljan att lära om och av varandra mellan människor i våra nordiska länder. En av de viktiga frågorna i det nordiska samarbetet har alltid varit att främja integrationen mellan oss i och att underlätta för våra medborgare att röra sig fritt över landgränserna. Jobbfrågan står högt upp på våra socialdemokratiska dagordningar, liksom Lassinantti hade goda ambitioner med flera avtal som syftade till att underlätta människors rörlighet. Men åtskilliga medborgare tvingas uppleva att besvärande hinder fortfarande kvarstår när det gäller rörligheten. Ständiga gränshinder uppstår över tiden genom nationella beslut och EU-direktiv som inte harmoniserar med varandra. är det kanske så att vi människor och beslutsfattare alldeles för mycket tänker längs efter våra gränser, inte över dem. borde arbeta mer aktivt för att tänka över de nordiska gränserna, över de internationella gränserna. Ett bland många exempel är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. I har vi extremt hög arbetslöshet, . kan en arbetslös person inte genom Arbetsförmedlingen anvisas en praktikplats utanför det egna landet, även om en sådan praktik skulle kunna öka möjligheten för den arbetslösa att få ett varaktigt arbete. Det är oerhört olyckligt, framför allt för den arbetslösa, men även för länderna som sådana. Den nationella arbetsmarknadslagstiftningen bygger till stor del på att arbetsmarknadspraktik genomförs i det egna landet. Begränsningen av arbetslösas praktikmöjligheter har i ländernas svar förklarats med att det finns svårigheter med tillsyn och försäkringar vid verksamhet i annat land. I fanns det dock en ordning för internationell arbetsmarknadspraktik fram . Då avskaffades den på grund av att man tyckte att det var för små volymer. Men, herr talman, med dagens höga arbetslöshet kanske det borde vara dags att se över lagstiftningen och pröva möjligheter att använda nationella arbetsmarknadspolitiska åtgärder också utanför det egna landet, exempelvis vid praktikplatser. har högsta ungdomsarbetslöshet, . Jag ska ge ett exempel på något som berör just denna grupp. Nordjobb, som ska förmedla sommarjobb till unga, har helt missat sitt mål. förmedlades endast 631 jobb, vilket är helt under det mål som regeringen lagt fast. Nordjobb är ett utmärkt sätt att knyta samman ungdomar i . Dessutom är det en extremt viktig insats som kan göras i den massarbetslöshet som drabbar unga i . En lyckad framgångsrik satsning på Nordjobb skulle ge fler unga möjlighet till arbete och erfarenheter och minska de mentala trösklar som kan finnas för arbete i våra nordiska grannländer . Vi måste sätta jobben främst. Att inte utnyttja Nordjobbs fulla potential är i mitt tycke ett misslyckande från regeringens sida. Jag hoppas verkligen att vi inte får uppleva att Nordjobb får mindre budget nästkommande år. Snarare borde Nordjobbs aktiviteter öka för att unga ska få jobb. 4 (MP): I samverkar partierna i partigrupper på ett liknande sätt som i . Med fem nationer, , , , och , och med tre delvis självstyrande områden, , och , inträffar val i något av de åtta parlamenten i princip . Detta i kombination med att det är ett samarbete mellan parlamenten och inte mellan regeringarna ger mycket speciella förutsättningar. Å ena sidan kan vi i höja blicken och spana in på ett sätt man inte kan i de respektive parlamenten. Att vi inte har ett nordiskt regeringsansvar gör att vi kan spänna bågen hårdare och formulera krav på de nordiska regeringarna som de nationella parlamenten inte alltid själva klarar av. Å andra sidan innebär det faktum att ingen fråga hinner passera fram till beslut utan ett val i något eller några av medlemsländerna att de beslut som tas måste ha en väldigt bred förankring. Just detta, att kunna ställa långtgående krav med en bred förankring och att ha gjort det , är det som jag tycker gör till det förmodligen mest kreativa parlamentariska samarbetet i världen. Som ni åhörare redan insett med anledning av de tidigare anförandena, och som framgår av rubriken för denna debatt, finns det, trots dessa goda förutsättningar, en hel del övrigt att önska när det gäller det nordiska samarbetet. Hur kan det komma sig att en mycket samstämmig politisk vilja i samtliga nordiska länder, att våra nordiska medborgare ska kunna utbilda sig, bo, arbeta och hitta en partner att leva ihop med i hela för att sedan som äldre, när det är dags, kunna pensionera sig där man råkar befinna sig och ha sina vänner, inte tycks kunna förverkligas för alla? Den största delen av det lagstiftningsarbete som genomförs här i bygger på direktiv från EU som vi ska implementera, och vi genomför detta arbete ungefär i alla de nordiska länderna. Även de länder som inte är medlemmar i anpassar sin lagstiftning på i stort sett samma sätt. Ändå påstås det att nya gränshinder tillkommer i snabbare takt än de gamla avvecklas. Kan det verkligen vara möjligt? Får de politiska ambitionerna inget genomslag i praktiken? kan man undra. Är det rimligt att vi har olika standarder för byggmaterial när de nordiska länderna var för sig är så små marknader? Tillsammans är vi fler än 25 miljoner konsumenter och skulle förmodligen kunna sänka våra kostnader rätt ordentligt med 1 ½ miljard , påstår en del om vi ställde samma krav i hela på dem som producerar och säljer. Är det rimligt att vi inte kan se varandras tv-program? Hur fantastiskt vore det inte att se varandras kulturutbud? Och tänk på alla svenskar som arbetar i eller i andra nordiska länder! Vad bra och enkelt det skulle vara för dem att kunna följa debatten här hemma de ska fortfarande rösta här i ! Vilken är logiken för den Malmöbo som måste betala skyhöga bankavgifter för att betala en faktura från ett Köpenhamnsföretag där han handlat om kostnaden för att betala till exempel tv-licensen till Radiotjänst i är mycket lägre? Det kanske till och med är samma band i de båda länderna. I många fall är det geografiska avståndet kortare till mottagaren i grannlandet än till betalningsmottagaren i det egna landet. Finns det något som är mer internationellt och gränslöst än betalningsflöden? Under ekonomiska kriser ser det ut som om alla banker sitter i samma båt och anstränger sig för att inte ha svartepetter på hand. Men för oss kunder är landgränserna höga avgiftsmurar. Var finns logiken? I regi har vi låtit utreda pantsystem för burkar. Öl- och läskburkar är ju liksom penningflöden rätt gränslösa. följer de med över gränsen av bara farten med dem som dagpendlar, och ibland så körs burkarna över i välorganiserade led. Men burkarna ska tas om hand, och streckkoden på burkarna är varken på svenska, danska eller finska. Att samordna returflödena verkar svårt. Men hur svårt kan det egentligen vara på en skala? Vi har i princip en global konsensus om att vi måste hushålla med resurser för att klara miljö- och klimatutmaningarna. Hur kan vi då tillåta att organisatoriska hinder omöjliggör något så simpelt som att pantsystem, till att börja med i alla de nordiska länderna, samordnas så att det ekonomiska motivet att omhänderta burken som råkar finnas i fel land fungerar så att även den burken blir väl omhändertagen? Hur kan vi ha regler som gör att en svensk som arbetat utomlands och som väljer att flytta hem för att arbeta i kanske om statsministern får som han vill inte ska kunna bli medlem i a-kassan? Visst, herr talman, finns det fortfarande väldigt mycket att arbeta med. 5 (FP): Jag njuter ofta av musik. sätter jag mig om jag är på det humöret för att njuta av Bergakungens sal eller något av de andra finstämda musikstyckena som komponerades av den norske kompositören . Detta verk är ett av flera som på ett påtagligt sätt speglar det nordiska kynnet, lite svårmod blandat med några lättsamma glättiga inpass. var jag i och deltog i utdelandet av som gick till norska för romanen i stillhetenshistorie. Det är ett pris som delats ut till en framstående diktare, författare eller motsvarande från något av de nordiska länderna. Det handlar om kultur, musik och historia. Omkring 25 miljoner människor bor i . Sedan urminnes tider har vi på olika sätt samarbetat och delat vår historia, inte alltid fredligt, men delat den har vi. Vi har haft unioner långt före EU var påtänkt. Redan till 1523 var en tydlig sådan. Den var en försvarsunion långt före Nato och en handelsunion långt före EU med unionsmöten med riksråden, motsvarande våra ministermöten. Vi hade som ni kommer ihåg även en myntunion med kronan med och långt före euron. Många av våra föräldrar eller far- och morföräldrar är faktiskt födda under den tiden då kronan hängde ihop och var lika mycket värd. Det har varit av passfrihet mellan våra nordiska länder långt innan Schengenunionen ens fanns nedtecknat på ett underlag för diskussion mellan de länder som kom att ingå i EU. En gemensam syn i många frågor förenar oss och gör det lättare att träffas, bo och arbeta hos varandra. En mängd avtal finns för att underlätta ett utbyte mellan våra länder och bo på ena sidan och arbeta på den andra. För gränsområdesfolk som umgåtts släktvis eller mellan grannar har en gräns ofta inte utgjort mer än ett streck i marken eller en gränspostmarkering som man rundar på vägen. frodas grannsämjan och utbytet mellan våra länder mer . Handeln är omfattande. Det gäller inte bara gränshandeln i , , med flera gränsstäder med stora köpcentrum. Det märks också i den nationella större statistiken att handeln mellan de nordiska länderna vida överstiger handeln mellan oss och andra länder. Men trots många goda föresatser och skrivna avtal är det inte alltid så lätt att röra sig över de nordiska gränserna. Existerande avtal följs inte alltid eller kan vara svårförståeliga. Det finns luckor i avtal och tillämpning av lagar och regelverk som gör att människor kommer i kläm. Om vi planerar att flytta, studera eller arbeta i ett nordiskt land är det angeläget att upptäcka och undanröja så många gränshinder som möjligt i . Ju fler olika regler, desto krångligare är det. var jag i och besökte Grensetjänsten, ett gränsöverskridande samarbete, tillsammans med några som sitter här i kammaren. Det är en gränsstation mellan och utanför som har i uppgift att ta emot och behandla frågor från människor och företag som har någon form av gränsöverskridande verksamhet. Där pekar man på det arbete man bedriver mot gränshinder som finns. Det finns en tjock katalog med exempel på vad som borde förändras för att underlätta pendlandet över gränsen. Några exempel på hinder mellan och är utebliven ersättning för utlandsboende vid arbete i konkursdrabbade företag i , att rehabilitering vid långtidssjukskrivning saknas i boendelandet, olika pensionsåldrar i och , a-kassetillhörighet för boende i vid arbete i och så vidare. Alla problem kan inte lösas , men vi måste ha en plan. Motsvarande service finns i . Där finns Direkt där man ger goda råd om hur svenskar kan arbeta, bo och verka i . Det handlar om hur trafiken fungerar, ekonomin fungerar, sjukskrivningen fungerar och så vidare. Motsvarande finns för danskar på danska om hur det fungerar i . När denna debatt blev officiell blev vi tillskrivna av många personer och organisationer med intressen av att detta fungerar bättre. En fråga gäller danska torpare. Det är 11 500 danskar som äger fritidshus i . Det är en imponerande siffra. Det är till stor glädje för oss, för att inte tala om det ekonomiska tillskott det innebär i handeln etcetera. Men man kan bara ta en sådan sak som att det inte är möjligt för en dansk fritidshusägare att få till stånd ett abonnemang till en tv-parabol utan personnummer här i . Några andra saker är bankbetalningar, betalkortsavgifter och hinder vid elektronisk handel. Att riva gränshinder kräver politisk vilja. Den har vi. Problemet är dock ibland samordning i den lagstiftning vi gör. En ny lag kan skapa nya oväntade och onödiga hinder i gränssamarbetet. Låt oss visa att vi gemensamt har den politiska viljan att riva våra murar. Låt oss nu öka tempot och takten i det vi gör i denna fråga. 6 (C): Jag vill tacka statsrådet för den positiva inledningen. Jag skulle vilja ställa en inledande fråga till oss själva om vi tror att dagens debatt om problematiken har någon betydelse för att nå målet med färre gränshinder, ökad rörlighet för människor och bättre förutsättningar för näringslivet. Lyssnar jag på statsrådet känns det positivt. Jag ställer frågan därför att jag får den personligen av människor som jag har mött och som är berörda, som finns mitt i gränshindret eller som själva ser sig som ett gränshinder. Som alla redan sagt är det första gången som parlamenten runt om i genomför en debatt under likartade former och vid ungefär . Det är vad som gör dagens temadebatt så intressant. Det är också vad jag svarar dem som längtar efter resultat inom sitt specifika problemområde i gränsområdena. Det är inte första gången som en debatt om olika gränshinder förs. Den är ständigt närvarande i , i Gränshinderforums dagliga arbete och i . Men jag vill återigen framhålla vikten av att dagens debatt genomförs också med ansvarigt statsråd, , även om det inte lät så inledningsvis. Det är just ett aktivt deltagande av respektive parlament som kan göra skillnad på resultaten i slutändan. Det är när vi tillsammans skapar ett fokus på ett antal områden som vi kan ta steg för steg för att undanröja hinder utan att för den sakens skull förringa något hinder. Bor man liksom jag i ett gränsområde och dessutom jämte en blir det tydligt när man kan se hur handelsutbytet fullkomligt rullar fram och tillbaka över gränsen. är som handelspartner för vart och ett av de nordiska länderna oerhört viktigt och avgörande för jobb och för företagande här. Det är klart att stora export och import till och från de övriga nordiska länderna betyder arbete och välfärd i . Men det betyder också många dagliga relationer och dagliga kontakter kontakter som har att hantera frågor som ska förenkla handeln och lösa problem som finns mellan till exempel våra nordiska myndigheter. Det är många samtal som känns onödiga och bara jobbiga. Visserligen ger de jobb, men i många fall kostar detta onödiga pengar och frustration hos enskilda som drabbas. I slutändan förhindrar det här i dess helhet från att utvecklas ytterligare till en starkare tillväxtregion. Att stimulera och bejaka människors vilja till rörlighet är grundbulten i det nordiska samarbetet. Det är positivt för alla parter att öka samarbetet och stärka relationerna mellan de nordiska ländernas medborgare. Även om det är ca 200 000 personer som under de senaste nio tio åren har gränspendlat mellan de nordiska länderna vet vi att gränshinder skapar osäkerhet. De kostar pengar, och de begränsar människors vilja att pendla till ett annat nordiskt land. Om vi menar allvar med en gemensam nordisk arbetsmarknad måste vi också se till att naturliga arbetsmarknadsregioner ges möjlighet att växa över nationsgränser och att det därmed inte ska vara mer komplicerat att pendla mellan och än mellan och , som fackliga samorganisation så riktigt har påpekat för oss. Till exempel borde det vara rimligt att komma överens om gemensamma baskunskaper för yrkesutbildningar i . nekas vissa yrkesutbildade nordbor möjligheten att arbeta i ett nordiskt grannland på grund av olikheter i yrkesutbildningar. Och nog kan man fundera på varför hantering av eld, vatten, avlopp och el skiljer sig åt mellan de nordiska länderna!