prot · GZ09120 · 2012-05-30 00:00:00 — Jag har besökt gurkodlare med behov av att anställa ett antal personer till hjälp med skörden. Jag har besökt , där det liksom i och råder guldrusch, eller kanske snarare järnmalmsrusch. finns ett behov av att anställa uppemot 5 000 personer. Jag har också besökt kommuner i inlandet där utflyttningen till kuststäderna på allvar riskerar förmågan att ge invånarna den service de ska kunna förvänta sig. Brist på arbetskraft råder inom såväl vården som skolan. Det svenska systemet för arbetskraftsinvandring är enkelt för både arbetsgivaren i och den som vill komma till för att arbeta. Vi har bästa möjliga förutsättningar för arbetskraftsinvandring genom den här lagstiftningen. Förutsatt att lön och anställningsvillkor inte är sämre än kollektivavtal eller praxis inom branschen och att tjänsten först varit utannonserad kan svenska arbetsgivare rekrytera personal från andra länder oavsett yrke eller kvalifikation. Det finns inte heller några kvoter eller poängsystem, utan arbetskraftsinvandringen är efterfrågestyrd, som sig bör. Den var denna enkelhet och öppenhet som ledde till att i sin rapport kom till slutsatsen att har det öppnaste systemet för arbetskraftsinvandring av alla . Detta är något som jag som migrationsminister känner mig stolt över och gärna talar om, både när jag besöker företag i och när jag träffar andra länders regeringsföreträdare. Detta efterfrågestyrda system har också väckt intresse så långt bort som i det traditionella arbetskraftsinvandringslandet . De poängsystem och de kvoter som tillämpas där har inte på ett effektivt sätt kunnat möta arbetsmarknadens verkliga behov. Fjolårets rapport från bekräftar också att det svenska regelverket fungerar väl, att det inte har lett till lönedumpning och att det är relativt snabbt och billigt jämfört med andra länder. rapporterar att det trots öppenheten i det svenska systemet inte har skett någon massiv ökning av arbetskraftsinvandringen till . Arbetskraftsinvandringen har visserligen ökat något , men utgör ändå en liten del av det totala antalet sysselsatta. Inom några yrkesgrupper, till exempel dataspecialister, står migranterna dock för en betydande del av alla rekryteringar som görs. Reformen har även öppnat en möjlighet för många företag och branscher som inte anställde arbetskraftsinvandrare. är det fortfarande de största arbetsgivarna som rekryterar flest arbetskraftsinvandrare. Det finns grupper av arbetsgivare i som inte nyttjar systemet i så stor omfattning, till exempel små företag och offentlig sektor. Det finns därför anledning att undersöka om vi, till exempel genom ökade informationsinsatser, kan nå ut till fler arbetsgivare och ytterligare underlätta för arbetskraftsinvandring där behov finns. framför även rekommendationer, bland annat att bör arbeta mer med elektroniska ansökningar, vilket redan görs på , och att uppföljningen kan förbättras. Det är också den del av det svenska systemet som utsatts för kritik, särskilt när det framkommit misstankar om missbruk av reglerna. betonar här den viktiga roll som fackföreningarna har i det svenska systemet genom att kontrollera löner och anställningsvillkor. Det är naturligtvis djupt olyckligt om människor blir lurade av personer som säger sig erbjuda dem anställning till riktiga villkor i . Det är oacceptabelt om arbetskraftsinvandringsreglerna missbrukas. Det finns tyvärr oseriösa aktörer som försöker utnyttja människors önskan att skapa sig en bättre framtid i ett annat land. Men som poängterades i talarstolen av min kollega från går det inte att komma åt vare sig oseriösa arbetsgivare eller människosmugglare genom att bygga högre murar och neka människor som vill arbeta i möjlighet att få tillstånd på grund av arbete. Från regeringens sida har vi gett i uppdrag att motverka missbruk av arbetskraftsinvandringsreglerna. De ska särskilt rapportera vad de systematiskt gör för att upptäcka missbruk och skenanställningar. Det är ett oerhört viktigt arbete. Det är viktigt att arbetstillstånd beviljas på riktig grund och att skenanställningar så långt som möjligt upptäcks innan tillståndet beviljas. har infört striktare kontroller inom branscher där det visat sig förekomma missbruk. Företag inom bland annat handel, hotell och restaurang ska bland annat visa att de kan garantera lön för den som söker arbetstillstånd. Företag som har anställt arbetskraftsinvandrare ska visa att de vid det tidigare tillfället betalat ut löner och tecknat försäkringar. De nya branschspecifika kontrollerna infördes , så det är ännu för tidigt att uttala sig fullt ut om effekterna, men allt talar för att de kommer att motverka missbruk effektivt. har tidigare infört liknande krav avseende bärplockare med mycket bra resultat. Om fattar misstankar i det enskilda ärendet kan de dock liksom i andra tillståndsärenden ifrågasätta och utreda de uppgifter som lämnats. har arbetat fram rutiner för systematiska kontroller av arbetsgivare, bland annat för att kunna avgöra om ett anställningserbjudande är seriöst. kan då jämföra uppgifter från arbetsgivare och arbetstagare med tillgängliga uppgifter hos till exempel . Utökade kontroller kan leda till längre handläggningstider. Det är därför viktigt att arbetar med att förkorta handläggningstiderna för dem som följer regelverket. Eftersom handläggningstiderna ökade kraftigt har fått i uppdrag av regeringen att korta handläggningstiderna jämfört med . Mot den bakgrunden är det mycket bra att arbetar med det som min kollega nämnde tidigare i sitt replikskifte: ett certifieringssystem som påskyndar processen för arbetsgivare som följer regelverket. För att effektivisera sin verksamhet har dessutom tillfört området mer resurser genom mer personal och en helt ny enhet, introducerat ett nytt system för elektroniska ansökningar och målmedvetet arbetat för att förbättra sina rutiner. Den som har arbetskraftsinvandrat har möjlighet att vara kvar i och söka nytt jobb om det första arbetet av någon anledning upphör. Arbetstagaren kan alltså när som helst säga upp sig och har också ett skydd om arbetsgivaren är oseriös eller om företaget till exempel skulle gå i konkurs. Både arbetsgivare och arbetstagare är naturligtvis skyldiga att följa svensk lag. Den som medvetet lämnar oriktiga uppgifter i samband med en ansökan om arbetstillstånd kan dömas till böter eller fängelse . Det gäller både den arbetsgivare som lämnar oriktiga uppgifter och den som lämnar oriktiga uppgifter till för att beviljas tillstånd i . Det finns även möjlighet för att återkalla arbetstillstånd när en person medvetet lämnat oriktiga uppgifter för att beviljas tillstånd i . Regeringen överväger att utöka möjligheterna att återkalla tillstånd. Det är dock viktigt att eventuella förändringar utreds noga mot bakgrund av de konsekvenser som de kan få för både arbetstagaren och arbetsgivaren. Låt mig avslutningsvis upprepa vad statsministern sade när han här i kammaren avgav regeringsförklaringen. De nya reglerna för arbetskraftsinvandring är mycket betydelsefulla. De innebär att tagit ledningen i utvecklingen mot öppnare gränser och ökad rörlighet något som är till stor fördel för ett samhälle som vill utvecklas och kunna möta framtida demografiska utmaningar. Vi slår därför vakt om och vårdar denna reform. 129 (S) replik: Vi vill inte bygga murar utan skapa ordning och reda, . Men det är bra med tydliga skiljelinjer i svensk politik. Ministern är stolt och jag skäms över samma politik. Det är bra att det blir tydligt. När öppenhet blir rätten att utnyttja människor och slutenhet blir vår outtröttliga strid för att det ska vara ordning och reda får jag säga att jag definierar de orden lite annorlunda. Jag och ministern var båda på offentlig utfrågning och fick oss mycket till livs från olika aktörer. Bland annat sade , som representerar TCO, att det fanns två förslag som de tyckte var viktigare än andra. Det ena var efterhandskontroll av att den utbetalda lönen stämmer med den utlovade. Det andra var sanktionsmöjligheter mot arbetsgivare som bryter mot reglerna. Det står i det protokoll vi har fått. Jag undrar om ministern inte tog någon notis om vad som sades där och om det ska ta lika innan ministern tar till sig den verklighet som råder nu som det gjorde när det gällde bärplockare. Är det inte dags att vi lyssnar på aktörerna på marknaden och ser att det behöver göras någonting? 130 Statsrådet (M) replik: Jag tycker att det kan vara väl värt att nämna i det här sammanhanget att när det gäller de här frågorna har regeringen haft en mycket tydlig politik . Vi har gett ett tydligt och klart uppdrag till att se till att systematiskt bekämpa de problem som uppstår när man väljer att inte följa reglerna. Vad beträffar sanktionsmöjligheterna tycker jag att jag var ganska tydlig i mitt anförande när jag läste upp de regler som redan finns i vår utlänningslag som stadgar om såväl böter som fängelse för den som lämnar oriktiga uppgifter. Det gäller, som sagt, både arbetsgivare och arbetstagare. Jag vet inte om det är någonting annat som efterfrågar mer specifikt. När det gäller de andra förslag som kom upp, till exempel sanktioner i övrigt, är det precis så, som sades från sida här, att det så kallade sanktionsdirektivet som vi nu står i begrepp att införa innebär att någon som anställer en person som vistas olagligt i kommer att drabbas av hårda, tuffa sanktioner. Jag tycker att det är bra. När vi väl är framme med förslaget kommer att få möjlighet att ta del av det. Men som jag också sade vid hearingen ska man vara medveten om att när man inför den här typen av repressiva åtgärder finns det väldigt få möjligheter att undvika att också arbetstagaren drabbas av detta. Om grunden för att man vistas i bortfaller, det vill säga att man har ett arbete, faller helt enkelt också grunden för vistelse i . Därför måste vi noga överväga de här åtgärderna när vi pratar om att återkalla ett givet tillstånd. Det måste man vara ärlig nog att fundera kring. Jag upplever inte att Socialdemokraterna i sina reservationer i detta betänkande har fört några mer ingående resonemang kring detta. 131 (S) replik: Det är alldeles självklart att vi måste se till att säkra vistelsen för dem som kommer hit och jobbar hos oss. Men är det inte märkligt, , att vi har en ordning där det är arbetstagaren som riskerar någonting? Det är arbetstagaren som riskerar att få lämna landet. Vi har exempel på byggnadsarbetare i . Både du och jag är skåningar, och vi har det nära oss. Vi kan faktiskt identifiera oss med de problemen i alla fall kan jag göra det. Jag kan också göra det på ett annat sätt. Jag har jobbat som ombudsman och företrätt löntagare, handelsanställda, som har jobbat med ofrivilliga deltider och otrygga anställningar. Jag vet vad det vill säga att ha en otrygg anställning och inte våga hävda sin rätt, av rädsla för att man kanske vid nästa tillfälle inte får fler timmar, att man inte är den som blir inringd. Kan ministern då förstå vad det vill säga att komma till efter att ha lämnat allt man äger och har, att komma till ett land där man är helt beroende av en arbetsgivare? Hur ska de kunna ställa några krav? Är det inte vår skyldighet att se till att de får den trygghet de förtjänar på svensk arbetsmarknad? Man kan väl ändå inte begära att arbetstagaren, som har så dåliga förutsättningar, ska bära skulden och ta problemen om det skulle vara så att ingångna avtal inte följs? De avtal som ingås ska följas. Det måste vara vår skyldighet att se till att människor som kommer till vårt land inte missgynnas och missbrukas. Det är regeringens uppdrag att komma med ett förslag på lösning av det. 132 Statsrådet (M) replik: Jag uppfattar det nog som att jag och paradoxalt nog är ganska överens på den här punkten. Jag tycker att det är fullständigt självklart att den som kommer till ska ha de villkor som utlovades. Naturligtvis ska det vara så. Det är också viktigt att man systematiskt bekämpar den som försöker kringgå regelverket. Men just därför har regeringen agerat i den här frågan. Det har vi gjort genom att i regleringsbrevet till ge dem i uppdrag som beslutande myndighet i dessa frågor att införa striktare kontroller inom branscher där det har visat sig förekomma missbruk. Det är till exempel företag som verkar inom handel, hotell och restaurang. De ska numera bland annat visa att de kan garantera lönen för den som söker arbetstillstånd. Företag som har anställt arbetskraftsinvandrare ska kunna visa att de vid det tidigare tillfället betalat ut löner och tecknat försäkringar. Jag tycker att det talar sitt tydliga språk. På ett mycket systematiskt sätt gör det som regeringen har talat om för dem att de ska göra. Men med detta, , är det också så att vi från regeringens sida arbetar för att de företag som sköter sig ska kunna få sina beslut handlagda fortare, för vi vill inte lägga onödiga hinder i vägen för den arbetsgivare som uppfyller villkoren. Därför har vi sett till att också nu arbetar med en certifieringsmodell så att den som en gång har kunnat visa att man sköter sig och uppfyller villkoren kan flytta över i en snabbare takt. Jag tycker att vi borde vara överens om det, men jag uppfattar inte riktigt någon större entusiasm från Socialdemokraternas sida för det som jag pratar om. Det tycker jag är lite tråkigt. Det visar kanske också pratet om öppenhet och slutenhet. It takes two to tango det är allt jag kan säga. 133 (V) replik: Jag måste säga att det är lite skrattretande att höra statsrådet bunta ihop S och V med SD. Jag tycker att statsrådet borde veta bättre än att stå här och smeta SD på andra den leken ska vi inte leka. Det kan väl knappast vara vi som är slutna eller inskränkta när vi säger att en person inte ska nöja sig med i stället för 160 bara för att den personen råkar vara från . Det är faktiskt att säga att personer från olika länder har samma värde och borde få lika lön för lika arbete. Det har ingenting att göra med SD:s väldigt grumliga argumentation på obehagliga grunder. Det vet statsrådet mycket väl. Vi kan lämna det åt sidan. När statsrådet säger att man måste se till att arbetstagare inte utnyttjas undrar jag: Varför skulle man då inte kunna ha ett bindande arbetserbjudande som ser till att den person som kommer hit på utlovade grunder får just det som man har blivit lovad? Som det är nu är det arbetstagaren som tar hela risken för resan. Om man väl blir lurad på plats är det arbetstagaren som tar hela smällen. Varför kan man inte ha ett bindande arbetserbjudande? 134 Statsrådet (M) replik: Ett anställningserbjudande kan ofta ses som ett erbjudande, ett anbud riktat till arbetstagaren. För att ingå ett avtal krävs att båda parterna kommer överens. Det är först när både arbetsgivaren och arbetstagaren har kommit överens som det finns ett bindande anställningsavtal. Givetvis förfogar en arbetstagare och en arbetsgivare över sitt eget avtal, och de är alltså fria att förhandla om anställningsvillkoren. De kan alltså omförhandla anställningsvillkoren efter att arbetet i påbörjats, till det sämre men också till det bättre, om de är överens om detta, om det är förenligt med lagar och gällande kollektivavtal. Det är därför jag när frågan om bindande avtal har kommit upp har ställt mig frågande till på vilket sätt ett anställningsavtal till skillnad från ett erbjudande i ett ärende om arbetstillstånd skulle skydda arbetstagare från oseriösa arbetsgivare. Jag tycker att det, med ord, verkar lite som en chimär. Jag tror att jag kan tala för en mycket tydlig majoritet i kammaren när jag säger att det inte heller är önskvärt med olika regelsystem för svenskar respektive tredjelandsmedborgare som arbetar i . Arbetstagare från länder utanför EU är inte fria att omförhandla sina anställningsvillkor på samma sätt som andra arbetstagare i . Hur ska man då kunna förhandla upp sina villkor på plats, om man till exempel gör en bättre arbetsinsats och tycker att man är värd en högre lön, om anställningserbjudandet är bindande? Det har jag aldrig fått något riktigt bra svar på. Jag tror att skälet är att man inte har tänkt igenom detta. Det är ett bra slagord att erbjudandet ska vara bindande, men om man tänker ett steg till precis det resonemang som jag har försökt föra ser man att det inte är så enkelt som man kanske gärna vill tro. 135 (V) replik: I sin iver att tillmötesgå arbetsgivaren är regeringen beredd att utlämna arbetstagare till väldigt svåra villkor, och man är på inget sätt beredd att dela den risken och det ansvaret mellan arbetstagare och arbetsgivare det är vad jag tydligt hör. Det jag också hör är att det så kallade nya faktiskt struntar i arbetarnas arbetsvillkor. Det kan ju vara, för att använda statsministerns ord, för att de inte är etniska svenskar mitt i livet för dem är det inget problem. 136 Statsrådet (M) replik: Jag kom faktiskt på att jag glömde ta upp frågan om . Men det ska jag göra nu och påpeka att anledningen till att jag gjorde kommentaren om att ni är tillsammans är därför att ni de facto är det. Den första reservationen i betänkandet är en gemensam reservation för , . Det var inte alls fråga om att leka någon lek, utan det var en fråga om att svart på vitt visa vad det handlar om. Sedan var det frågan om på vems sida vi står i den här diskussionen. Ja, jag står alltid på såväl arbetsgivarens som arbetstagarens sida. Jag står nämligen på den svenska modellens sida, den som talar om en balans mellan dem som finns på arbetsmarknaden. Det är det som arbetskraftsinvandringsreformen representerar. Det mest tydliga exemplet på detta är att den som har arbetskraftsinvandrat till har möjlighet att vara kvar i vårt land om det första arbetet av någon anledning upphör. Man är inte alls livegen, utan man har möjlighet att gå vidare till någon annan. När som helst kan man säga upp sig, och man har dessutom ett skydd, om arbetsgivaren är oseriös eller om det olyckliga skulle inträffa att arbetsgivaren, företaget, där man är går i konkurs av någon anledning. Visst finns det en balans, om man vill se den. Men om man och det var som talade om det i sitt anförande vill ha den ideologiska debatten kring detta, med de stora skygglapparna på, då är det inga problem att ha den också. Det har vi sett många exempel på. Men jag för min del anser att vi genom har fått ett gott betyg för den här modellen. Vem vet, kanske kommer vi att få se andra länder som tar efter den modellen. Det vore välkommet, för man ska komma ihåg att de allra flesta debatterna i de allra flesta parlamenten, inte bara i EU utan också utanför EU, inte äger rum i den anda som vi har haft debatten i här utan i en anda av slutenhet, intolerans och protektionism. Det är möjligen mitt omdöme, som jag vill lämna efter mig här : Det har varit trevligt att ha den här debatten i en annan, motsatt anda. 137 (SD) replik: Jag vill börja med att justera mina yrkanden jag slant visst lite på tungan tidigare. Jag yrkar alltså bifall till reservationerna 1, 4 och 7 och ingenting annat. När jag lyssnade på anförande hörde jag honom säga beträffande dataspecialister flera har tagit upp att det är en mycket värdefull tillgång med arbetskraftsinvandring av dataspecialister att en stor del av rekryteringarna utgörs av just invandrade dataspecialister. En fråga som jag då ställer mig är: Varför har vi inte tillräckligt många svenska dataspecialister? Har då inte regeringen misslyckats med att se till att tillräckligt många svenskar har fått möjlighet att utbilda sig? Jag tycker mig lite grann känna igen samma situation från att vi inte hade tillräckligt många läkare. Vi utbildade alldeles för få läkare, och så blev vi beroende av invandrade läkare, och dessutom använde man det för argument att vi måste ha ännu mer invandring. Man skulle kunna göra så att man förbjuder svenskar att utbilda sig till både läkare och dataspecialister, så blir vi hundraprocentigt beroende av invandring på de områdena, och då har inte några argument kvar alls, eller vad säger statsrådet? 138 Statsrådet (M) replik: Jag poängterar bara att all ekonomisk-historisk forskning visar att länder har blivit framgångsrika genom att arbetsdela och specialisera sig, både inhemskt men också i förhållande till andra länder. Det bästa exemplet om vi just tar dataspecialister, eftersom väljer att lyfta fram dem är relationen mellan och . Jag tror att vi, trots alla andra skillnader våra partier emellan, kan vara eniga om att trots allt är en av världens mest ledande regioner när det gäller datateknik och utveckling av programvaror. Varför har det blivit så? Jo, därför att man hade en community, en ansamling av människor som hade sina rötter i som åkte dit och byggde upp flera av de framgångsrika företag som verkade . som senare har klara, tydliga indiska rötter. Jag har gett ett mycket tydligt exempel på vad migrationen kan betyda. Men det stannar inte vid detta. Många av de indierna har sedan återvänt till och byggt upp ytterligare framgångsrika företag, vilket gör att är en av världens mest ledande it-nationer, och man levererar nu personal till . Jag vet inte hur omfattande program är i det här avseendet. Men att tro att vi skulle kunna tävla med eller , någonstans där drar jag gränsen för vad faktiskt mäktar med att åstadkomma på egen hand, fast vi möjligen skulle kunna samverka med andra länder. Det är här migrationen kommer in i bilden. Genom att tillåta människor att komma hit och delta i företag som bygger upp och verkar inom it-sektorn kan vårt land bli mer framgångsrikt. Jag vet att var närvarande när , vd för , pratade på hearingen och gav sin bild av vad arbetskraftsinvandringen har betytt för hans framgångsrika it-företag. Lyssna och lär av honom! Det tror jag skulle vara nyttigt. 139 (SD) replik: Jodå, jag var där och lyssnade. Jag nämnde också i min första replik att vi hade samma problem med läkare. Vi kanske kan få motsvarande redogörelse på den punkten. menar att svenska folket knappast är obildbart, och vi är heller inte främmande för samarbete med andra länder, så skulle det vara så att det krävs satsningar på utbildning och spetskompetens i samarbete med andra europeiska länder är det säkert inga problem alls. Men jag kan inte låta bli att tycka att det i fråga om läkare och kanske även dataspecialister snarare är regeringens fel att vi lider brist än att det är tack vare invandringen som allt är så fantastiskt i . I mitt anförande tidigare hänvisade jag till professor och hans artikel i Arbetskraftsinvandring hjälper inte offentlig sektor samt den rapport som låg till grund för den artikeln, Invandringen och de offentliga finanserna. Han konstaterar att trots att det finns en gynnsam ålderssammansättning bland arbetskraftsinvandrarna räcker det inte, eftersom de börjar åldras, skaffar barn och ställer krav på den offentliga sektorn. Det konstaterades också, som jag nämnde, av den norska att de produkter och tjänster som ökar med arbetskraftsinvandringen i huvudsak är mycket enkla produkter och tjänster som det inte saknas kompetens för i landet. Jag vill fråga : Har fel? Har norska fel? Vad har i så fall för belägg för detta? 140 Statsrådet (M) replik: Jag tycker att inte ska vara så snabba med att ensidigt använda enskilda vetenskapliga rapporter utan försöka använda lite mer. Jag har nämligen också en rapport som jag skulle vilja presentera ett utdrag ur. Det är en rapport som skrevs 19992000 av herrarna : The migrant population in the UK: fiscal effects, Home Office RDS Occasional Paper No 77. Varför är den intressant? Jo, där skriver man apropå de beräkningar som är mycket intresserad av att lyfta fram och som ska ge sken av att det inte blir några positiva nettoeffekter av arbetskraftsinvandringen om jag tillåter mig att göra en fri översättning eftersom jag inte pratar engelska i kammaren: Det uppskattas att 19992000 bidrog migranterna i till ett värde av i skatter och konsumerade 28,8 miljarder i ersättningar och socialförsäkringar, vilket alltså lämnar oss med ett fiskalt nettobidrag på ungefär 2,5 miljarder efter avrundning.